A Tanács és a tagállamok kormányainak a Tanács keretében ülésező képviselőinek állásfoglalása

(2001. február 26.)

az Európai Unió polgári védelmi képességeinek megerősítéséről

(2001/C 82/01)

A TANÁCS ÉS A TAGÁLLAMOK KORMÁNYAINAK A TANÁCS KERETÉBEN ÜLÉSEZŐ KÉPVISELŐI,

1. MEGGYŐZŐDVE arról, hogy az Európai Uniót és harmadik országokat érintő, ember okozta technológiai és természeti katasztrófák véget nem érő sorozata szükségessé teszi az Európai Unió és a tagállamok polgári védelmi képességeinek megerősítését és hatékonyabbá tételét.

2. BÍZVA abban, hogy a tagállami kötelezettségek sérelme nélkül a Közösségnek szükséges elősegítenie a készenlét és megelőzés megfelelő ötvözetének létrejöttét, az információk és tapasztalatok hatékony összegyűjtését és terjesztését, a tagállami és közösségi szinten rendelkezésre álló eszközök összehangolását és a tagállamok közötti együttműködést, különösen akkor, ha a katasztrófák léptéke meghaladja az egyes tagállamok beavatkozási képességét.

KIEMELVE azt a tényt, hogy a 98/22/EK tanácsi határozat [1] és az 1999/847/EK tanácsi határozat [2] által a polgári védelem terén megteremtett közösségi cselekvési programok hozzájárulnak a tagállamok erőforrásainak jobb felhasználásához és integrációjához, és kiegészítik a Tanács és a tagállamok korábbi állásfoglalásaira [3] válaszul elfogadott intézkedéseket.

4. FIGYELEMBE VÉVE azt, hogy célszerű lenne kiegészíteni a korábbi állásfoglalásokat ezen állásfoglalással, figyelemmel a legutóbbi fejleményekre, ideértve a közös kül- és biztonságpolitika (KKBP) keretében a nem katonai válságkezelés terén megfigyelhető fejleményeket is.

5. HANGSÚLYOZZÁK, hogy a közösségi cselekvési programokba beépített rugalmasságnak elő kell segítenie a közösségi és tagállami szinten tervezett intézkedések igazítását a polgári védelem terén kialakuló prioritásokhoz, többek között a polgári védelmi célkitűzések egyéb politikákba és intézkedésekbe, például a környezetvédelembe történő jobb integrálása révén, és növelnie kell a polgári védelem eszközeinek szerepét a válságkezelés polgári vonatkozásai esetében.

6. TÁJÉKOZTATÁS/OKTATÁS/KAPCSOLATTARTÁS

KIEMELIK e tekintetben az alábbiakat:

a) az Európai Unión belüli polgári védelem ismertetője, amely magában foglalja egyebek között a nemzeti polgári védelmi szervezet leírását, a vonatkozó jogi szövegeket és a szükséghelyzeti tervezés módszertanát, MEGÁLLAPÍTVA egyúttal, hogy ezt frissíteni kell és több tekintetben ki kell egészíteni;

b) a közösségi keret hozzáadott értéke a nemzeti kapcsolattartók közötti kapcsolatok tekintetében;

c) annak ténye, hogy szükség van a fejlett tájékoztatási és távközlési rendszerek fokozott használatára, hogy hozzáférhetővé váljanak a katasztrófákkal kapcsolatos naprakész információk;

d) a kezdeményezések kialakításának fontossága, mint például polgári védelmi tájékoztató kampányok és a nyilvánosságot és különösen a fiatalokat megcélzó tájékoztató, oktató és tudatosság-erősítő kezdeményezések az állampolgárok önvédelmi szintjének növelése érdekében;

e) azon előnyök, amelyek a polgári védelemért felelős személyek oktatási programok keretében, különösen szimulációs gyakorlatok alkalmából való cseréjéből és a polgári védelem érdekében munkálkodók által szerzett tapasztalatok összegyűjtésének elősegítéséből származnak;

f) annak szükségessége, hogy a polgári védelem terén tevékeny iskolák és nemzeti szakképzési központok közötti együttműködésnek gyorsabb ütemben kell előrehaladnia;

g) azon tapasztalatok értékelésének fontossága, amelyeket a polgári védelemmel foglalkozó, nem kormányzati és egyéb magánszervezetek az önkéntes szektorban szereztek, erőforrásaik jobb felhasználása érdekében és a polgári védelemmel kapcsolatos tevékenységekhez való hozzájárulásuk fokozása végett.

7. OPERATÍV TEVÉKENYSÉGEK ÉS ESZKÖZÖK

HANGSÚLYOZZÁK az alábbiakat:

a) a tagállamok és a polgári védelmi szervezetek között a segítségnyújtási intézkedések tekintetében elért haladás;

b) a közösségi operatív kézikönyv értéke, amelyben felsorolják a nemzeti és közösségi összekötőket, a beavatkozás egyes területeire vonatkozó szakértői vélemény hozzáférési pontjait, valamint a tagállamokban rendelkezésre álló erőforrások nyilvántartását és az ilyen erőforrások elérhetővé tételének eljárásait és lebonyolítását, amelyek hozzájárulnak a tagállamok közötti jobb együttműködéshez;

c) a Bizottság által biztosított 24 órás készenléti szolgálat és a Bizottsággal létrejött, szakértők kirendelésével összefüggő megállapodások értéke;

d) az egységes európai segélyhívószám bevezetéséről szóló, 1991. július 29-i 91/396/EGK tanácsi határozattal [4] létrehozott közös 112-es segélyhívó telefonszám hasznossága;

e) a nemzeti kapcsolattartók állandó hálózatának szerepe a közösségi együttműködés egységességének biztosításánál és az egyes tagállamokban katasztrófa esetén elérhető segítségnyújtással kapcsolatos információk összegyűjtésénél;

f) az a lényeges szerep, amelyet a polgári védelem főigazgatói vagy a velük azonos szerepet betöltők játszhatnak a kiemelt prioritások és közös célkitűzések meghatározásánál és a magas fokú koordináció biztosításánál, különösen rendes üléseik alkalmával.

8. NEMZETKÖZI EGYÜTTMŰKÖDÉS

a) HANGSÚLYOZVA, hogy fokozni kellene a nemzetközi szinten, például az ENSZ, az EBESZ és a NATO keretében meghozott intézkedések összehangolását az ilyen intézkedésekbe bevont erőforrások felhasználásának ésszerűsítése érdekében; tudomásul véve a tagállamok és a Bizottság azon szándékát, hogy lépéseket tegyenek a párhuzamos munkavégzés elkerülésére és a szaktudás lehető leghatékonyabb felhasználásának fokozására;

b) MEGÁLLAPÍTJÁK, hogy az EFTA-országok részt vesznek különféle tevékenységekben a közösségi cselekvési program alapján;

c) ÜDVÖZLIK azt a tényt, hogy az ipari balesetek országhatárokon átnyúló hatásairól szóló ENSZ/EGB egyezmény 2000. április 19-én hatályba lépett;

d) KITARTANAK a Tanács és a tagállamok kormányainak a Tanács keretében ülésező képviselői által elfogadott, a közép- és kelet-európai tagjelölt országokkal és Ciprussal a polgári védelemmel kapcsolatos együttműködésről szóló, 1999. december 9-i állásfoglalás [5] haladéktalan végrehajtása mellett, különösen a közöttük zajló információcserére vonatkozóan, ideértve az operatív kézikönyvek tekintetében zajló információcserét is. ÚGY ÍTÉLIK MEG, hogy ugyanolyan bánásmódot kell biztosítani a többi olyan országnak is, amely az Európai Unió tagjelöltje;

e) FELKÉRIK a Bizottságot és a tagállamokat, hogy folytassák az euro-mediterrán stratégia keretében elkezdett polgári védelmi kísérleti projektet és tárják fel az említett stratégia alapján megvalósuló szilárdabb együttműködés felé vezető utakat és eszközöket;

f) FELKÉRIK TOVÁBBÁ a Bizottságot és a tagállamokat arra is, hogy tárják fel azokat a módokat és eszközöket, amelyekkel hasonló fellépés biztosítható egy euro-balti polgári védelmi együttműködési program keretében a Balti-tenger és a Barents-tenger térségében.

9. POLGÁRI VÉDELMI ERŐFORRÁSOK A VÁLSÁGKEZELÉS KERETÉBEN

a) MEGÁLLAPÍTVA, hogy az Európai Tanács 1999. decemberi helsinki ülésén körvonalazott nem katonai válságkezelési cselekvési terv végrehajtásakor a polgári védelem eszközeinek felhasználása is szükségessé válhat, valamint hogy következésképpen biztosítani kell a pillérek közötti koherenciára való törekvést;

b) ÜDVÖZLIK a válságkezelés polgári szempontjaira irányuló konkrét célkitűzésekről szóló, az Európai Tanács 2000. június 19-i és 20-i feirai ülése elé terjesztett tanulmányban a polgári védelemnek biztosított prioritást;

c) TUDOMÁSUL VESZIK, hogy egy 2000. május 22-én elfogadott tanácsi határozattal [6] felállították a polgári válságkezelő bizottságot;

d) AJÁNLJÁK, hogy a tagállamok polgári védelmi erőforrásai vagy eszközei legyenek felhasználhatók a válságkezelés keretében a KKBP támogatására, miután a hatáskörrel rendelkező szervek azokat megvizsgálták.

[1] HL L 8., 1998.1.14., 20. o.

[2] HL L 327., 1999.12.21., 53. o.

[3] 1987. június 25-i állásfoglalás a polgári védelem terén a közösségi együttműködés bevezetéséről (HL C 176., 1987.7.4., 1. o.),1989. február 13-i állásfoglalás a polgári védelem terén a közösségi együttműködés új fejleményeiről (HL C 44., 1989.2.23., 3. o.),1990. november 23-i állásfoglalás a polgári védelem terén a közösségi együttműködésről (HL C 315., 1990.12.14., 1. o.),1990. november 23-i állásfoglalás a tagállamok közötti, természeti vagy ember okozta katasztrófa esetén való kölcsönös segítségnyújtás javításáról (HL C 315., 1990.12.14., 3. o.),1991. július 8-i állásfoglalás a természeti vagy technológiai katasztrófa esetén való kölcsönös segítségnyújtás javításáról (HL C 198., 1991.7.27., 1. o.),1994. október 31-i állásfoglalás a polgári védelem terén a közösségi együttműködés megerősítéséről (HL C 313., 1994.11.10., 1. o.).

[4] HL L 217., 1991.8.6., 31. o.

[5] HL C 373., 1999.12.23., 2. o.

[6] HL L 127., 2000.5.27., 1. o.

--------------------------------------------------