HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 351/1

A nemzetközi közjog értelmében jogi hatállyal kizárólag az ENSZ-EGB eredeti szövegei rendelkeznek. Ennek az előírásnak a státusza és hatálybalépésének időpontja az ENSZ-EGB TRANS/WP.29/343 sz. státuszdokumentumának legutóbbi változatában ellenőrizhető a következő weboldalon: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.

Az Egyesült Nemzetek Európai Gazdasági Bizottságának (ENSZ-EGB) 97. sz. előírása – Egységes rendelkezések jármű-riasztórendszerek, valamint gépjárművek riasztórendszerük tekintetében történő jóváhagyásáról

1. javított változat – 1. módosítás

Tartalmaz minden olyan szöveget, amely az alábbi időpontig érvényes volt:

A 01. módosításcsomag 5. kiegészítése – hatálybalépés dátuma: 2007. június 18.

TARTALOMJEGYZÉK

ELŐÍRÁS

1. Alkalmazási kör

I. RÉSZ – Jármű-riasztórendszerek jóváhagyása

2. Fogalommeghatározások

3. Jármű-riasztórendszer jóváhagyására vonatkozó kérelem

4. Jóváhagyás

5. Általános specifikáció

6. Részletes specifikáció

7. Működési paraméterek és vizsgálatok

8. Utasítások

9. A jármű-riasztórendszer típusának módosítása és a jóváhagyás kiterjesztése

10. Gyártásmegfelelőség

11. Szankciók nem megfelelő gyártás esetén

12. Gyártás végleges leállítása

13. A jóváhagyási vizsgálatért felelős műszaki szolgálatok és a szakhatóságok neve és címe

II. RÉSZ – Jármű jóváhagyása riasztórendszere tekintetében

14. Fogalommeghatározások

15. Jóváhagyási kérelem

16. Jóváhagyás

17. Általános specifikáció

18. Részletes specifikáció

19. Vizsgálatok

20. Utasítások

21. A járműtípus módosítása és a jóváhagyás kiterjesztése

22. Gyártásmegfelelőség

23. Szankciók nem megfelelő gyártás esetén

24. Gyártás végleges leállítása

25. A jóváhagyási vizsgálatért felelős műszaki szolgálatok és a szakhatóságok neve és címe

III. RÉSZ – Indításgátló jóváhagyása és jármű jóváhagyása az indításgátlója tekintetében

26. Fogalommeghatározások

27. Indításgátló jóváhagyására vonatkozó kérelem

28. Jármű jóváhagyására vonatkozó kérelem

29. Indításgátló jóváhagyása

30. Jármű jóváhagyása

31. Általános specifikáció

32. Részletes specifikáció

33. Működési paraméterek és vizsgálatok

34. Utasítások

35. Az indításgátló típusának vagy a jármű típusának módosítása és a jóváhagyás kiterjesztése

36. Gyártásmegfelelőség

37. Szankciók nem megfelelő gyártás esetén

38. Gyártás végleges leállítása

39. Átmeneti rendelkezések

40. A jóváhagyási vizsgálatért felelős műszaki szolgálatok és a szakhatóságok neve és címe

MELLÉKLETEK

I. melléklet – Értesítés jármű-riasztórendszer típusa jóváhagyásának megadásáról, kiterjesztéséről, elutasításáról, visszavonásáról, vagy gyártásának végleges leállításáról, a 97. sz. előírás I. része alapján

II. melléklet – Értesítés járműtípus riasztórendszere tekintetében történő jóváhagyásának megadásáról, kiterjesztéséről, elutasításáról, visszavonásáról, vagy gyártásának végleges leállításáról, a 97. sz. előírás II. része alapján

III. melléklet – Értesítés indításgátló-típus jóváhagyásának megadásáról, kiterjesztéséről, elutasításáról, visszavonásáról, vagy gyártásának végleges leállításáról, a 97. sz. előírás III. része alapján

IV. melléklet – Értesítés járműtípus indításgátlója tekintetében történő jóváhagyásának megadásáról, kiterjesztéséről, elutasításáról, visszavonásáról, vagy gyártásának végleges leállításáról, a 97. sz. előírás III. része alapján

V. melléklet – A jóváhagyási jelek elrendezése

VI. melléklet – Megfelelőségi bizonylat mintája

VII. melléklet – Beépítési bizonylat mintája

VIII. melléklet – Az utastér védelmére szolgáló rendszer vizsgálata

IX. melléklet – Elektromágneses összeférhetőség

X. melléklet – Mechanikus kulcsos kapcsolók specifikációja

1. ALKALMAZÁSI KÖR

Ezen előírás a következőkre vonatkozik:

1.1. I. RÉSZ: M1 kategóriájú és legfeljebb 2 tonna megengedett össztömegű N1 kategóriájú járművekbe beépítendő jármű-riasztórendszerek (1).

1.2. II. RÉSZ: M1 kategóriájú és legfeljebb 2 tonna megengedett össztömegű N1 kategóriájú járművek, riasztórendszerük tekintetében (1).

1.3. III. rész: Indításgátlók, valamint M1 kategóriájú és legfeljebb 2 tonna megengedett össztömegű N1 kategóriájú járművek, indításgátlójuk tekintetében (1).

1.4. A II. és III. részben meghatározott eszközök beépíthetők az olyan járművekbe is, amelyek se nem M1 kategóriájúak sem pedig legfeljebb 2 tonna megengedett össztömegű N1 kategóriájúak, és az ilyen eszközöknek is meg kell felelniük ezen előírás összes vonatkozó rendelkezésének. A 116. sz. előírás III. vagy IV. része alapján jóváhagyott járművek úgy tekintendők, hogy megfelelnek ezen előírás II. és III. részének.

I. RÉSZ:

JÁRMŰ-RIASZTÓRENDSZEREK JÓVÁHAGYÁSA

2. FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK

Ezen előírás I. részének alkalmazásában:

2.1. „jármű-riasztórendszer”: olyan rendszer, amelyet egy vagy több járműtípusba való beépítésre terveztek, hogy jelezze a járműbe való behatolást vagy a jármű állapotába történő beavatkozást; az ilyen rendszerek további védelmet nyújthatnak a jármű jogosulatlan használatának megakadályozására,

2.2. „érzékelő”: olyan eszköz, amely a járműbe való behatolás vagy a jármű állapotába való beavatkozás által okozott változást érzékeli,

2.3. „jelzőkészülék”: olyan készülék, amely jelzi, hogy behatoltak a járműbe vagy más beavatkozás történt,

2.4. „vezérlőegység”: olyan készülék, amely szükséges a jármű-riasztórendszer bekapcsolásához, kikapcsolásához, vagy kipróbálásához, illetve a jelzőkészülékek felé riasztásjel küldéséhez,

2.5. „bekapcsolva”: a jármű-riasztórendszernek az az állapota, amikor riasztásjelet tud adni a jelzőkészülékeknek,

2.6. „kikapcsolva”: a jármű-riasztórendszernek az az állapota, amikor nem tud riasztásjelet adni a jelzőkészülékeknek,

2.7. „kulcs”: minden olyan szerkezet, amelyet úgy terveztek és gyártottak, hogy csak ezzel a szerkezettel működjön a hozzá tervezett és gyártott zárrendszer,

2.8. „jármű-riasztórendszer típusa”: olyan rendszerek, amelyek egymástól nem különböznek jelentősen olyan lényeges jellemzők tekintetében, mint:

a) a gyártó márkaneve vagy védjegye,

b) az érzékelő fajtája,

c) a jelzőkészülék fajtája,

d) a vezérlőegység fajtája,

2.9. „jármű-riasztórendszer jóváhagyása”: jármű-riasztórendszer egy típusának jóváhagyása az alábbi 5., 6., és 7. szakasz előírásai tekintetében,

2.10. „indításgátló”: olyan szerkezet, amely meggátolja a jármű saját motorjával történő elindítását,

2.11. „segélykérő riasztó”: olyan készülék, amely lehetővé teszi a járműbe beépített riasztó használatát arra, hogy vészhelyzetben segítséget lehessen hívni.

3. JÁRMŰ-RIASZTÓRENDSZER JÓVÁHAGYÁSÁRA VONATKOZÓ KÉRELEM

3.1. A jármű-riasztórendszer jóváhagyására vonatkozó kérelmet a jármű-riasztórendszer gyártója vagy megfelelően meghatalmazott képviselője nyújtja be.

3.2. A jármű-riasztórendszer mindegyik típusánál a kérelemmel együtt be kell adni/át kell adni a következőket:

3.2.1. a jármű-riasztórendszer műszaki jellemzőit és a beépítési módot ismertető dokumentáció három példányban,

3.2.2. a jármű-riasztórendszer típusából három mintapéldány az összes komponensükkel együtt. A főbb komponensek mindegyikén jól láthatóan és kitörölhetetlenül fel kell tüntetni a kérelmező márkanevét vagy védjegyét, és az adott komponens típusjelölését,

3.2.3. a jóváhagyásra benyújtott típusra reprezentatív jármű-riasztórendszerrel felszerelt jármű, amelyet a kérelmező a típusjóváhagyási vizsgálat elvégzéséért felelős műszaki szolgálattal egyeztetve választ ki.

3.2.4. Utasítások három példányban az alábbi 8. szakasz szerint.

4. JÓVÁHAGYÁS

4.1. Ha az ezen előírás szerint jóváhagyásra benyújtott jármű-riasztórendszer megfelel az alábbi 5., 6. és 7. szakasz előírásainak, akkor a jármű-riasztórendszer e típusát jóvá kell hagyni.

4.2. Mindegyik jóváhagyott típushoz jóváhagyási számot kell rendelni. Ennek első két számjegye (jelenleg ez a 01. módosításcsomagnak megfelelően 01) a jóváhagyás időpontjában hatályos, az előírást lényeges műszaki tartalommal módosító legutóbbi módosításcsomag száma. Ugyanazon szerződő fél nem rendelheti ugyanazt a számot jármű-riasztórendszer több típusához.

4.3. A jármű-riasztórendszer egy típusának ezen előírás szerinti jóváhagyásáról vagy a jóváhagyás kiterjesztéséről vagy elutasításáról értesíteni kell az egyezményben részes és ezen előírást alkalmazó szerződő feleket az ezen előírás I. mellékletének megfelelő nyomtatványon.

4.4. Minden olyan jármű-riasztórendszer főbb komponensein, amely megfelel az ezen előírás szerint jóváhagyott típusnak, a jóváhagyási értesítésben megadott, könnyen hozzáférhető helyen jól látható módon fel kell tüntetni egy nemzetközi jóváhagyási jelet, amely a következőkből áll:

4.4.1. egy kör, benne az „E” betű és a jóváhagyó ország egyedi azonosítószáma (2),

4.4.2. ezen előírás száma, amelyet egy „R” betű, egy „A” (jármű-riasztórendszer), „I” (indításgátló) vagy „AI” (mindkettő) betűjel, egy kötőjel és a jóváhagyási szám követ a 4.4.1. szakaszban előírt kör közelében.

4.4.3. A jóváhagyási jelnek jól olvashatónak és eltávolíthatatlannak kell lennie.

4.4.4. Ezen előírás V. mellékletében példák találhatók a jóváhagyási jel elrendezésére.

4.5. A fenti 4.4. szakaszban leírt jóváhagyási jel alternatívájaként megfelelőségi bizonylatot kell kiállítani minden érétkesítésre szánt jármű-riasztórendszerhez.

Ha a jármű-riasztórendszer gyártója jóváhagyott jelöletlen jármű-riasztórendszert szállít egy járműgyártónak, hogy az azt eredeti termékként beépítse egy járműmodellbe vagy egy járműmodell-sorozatba, akkor a jármű-riasztórendszer gyártójának annyi példányt kell szállítania a megfelelőségi bizonylatból a jármű gyártója számára, hogy az elég legyen az ezen előírás II. részének megfelelő járműjóváhagyás megszerzéséhez.

Ha a jármű-riasztórendszer külön komponensekből van összeállítva, akkor a főbb komponenseket azonosítójellel meg kell jelölni és a megfelelőségi bizonylatnak fel kell sorolnia ezeket a azonosítójeleket.

Ezen előírás VI. mellékletében látható a megfelelőségi bizonylat mintája.

5. ÁLTALÁNOS SPECIFIKÁCIÓ

5.1. A járműbe való behatolás vagy a jármű állapotába történő beavatkozás esetén a jármű-riasztórendszernek figyelmeztető jelzést kell adnia.

A figyelmeztető jelzésnek hangjelzésnek kell lennie, és azon felül lehet még fényjelzés, rádiós riasztás vagy ezek kombinációja is.

5.2. A jármű-riasztórendszert úgy kell megtervezni, gyártani és beépíteni, hogy beépítése után a jármű továbbra is megfeleljen a vonatkozó műszaki előírásoknak, különösen az elektromágneses összeférhetőség (EMC) szempontjából.

5.3. Ha a jármű-riasztórendszer használhat rádióhullámokat is, például a riasztórendszer bekapcsolása, kikapcsolása vagy a riasztás továbbítása céljából, akkor meg kell felelnie a vonatkozó ETSI szabványoknak (3) is, például: EN 300 220–1 V1.3.1 (2000–09), EN 300 220–2 V1.3.1. (2000–09), EN 300 220–3 V1.1.1. (2000–09) és EN 301 489–3 V1.2.1. (2000–08) (beleértve a tájékoztatási kötelezettséget is). A riasztórendszer bekapcsolásához és kikapcsolásához használt rádióhullámok frekvenciájának és legnagyobb sugárzási teljesítményének meg kell felelnie a CEPT/ERC (4) 70–03 ajánlásában (2000. február 17.) a rövid hatósugarú készülékekre előírt követelményeknek (5).

5.4. A jármű-riasztórendszernek a járműbe történő beépítése nem befolyásolhatja a jármű működési jellemzőit (a riasztórendszer kikapcsolt állapotában) vagy biztonságos működését.

5.5. A jármű-riasztórendszer és komponensei nem kapcsolódhatnak be véletlenül, különösen akkor nem, amikor a motor jár.

5.6. A jármű-riasztórendszer meghibásodása vagy áramellátásának kiesése nem befolyásolhatja a jármű biztonságos működését.

5.7. A jármű-riasztórendszert, annak komponenseit és az általa ellenőrzött részeket úgy kell megtervezni, gyártani és beépíteni, hogy a lehető legnagyobb mértékben kizárják azt, hogy ezeket gyorsan és figyelemfelkeltés nélkül működésképtelenné vagy tönkre lehessen tenni, például széles körben hozzáférhető olcsó és könnyen elrejthető szerszámokkal, készülékekkel vagy utánzatokkal.

5.8. A jármű-riasztórendszer bekapcsolási és kikapcsolási módját úgy kell megtervezni, hogy ne érvénytelenítse a 18. sz. előírás rendelkezéseit. Az ezen előírás hatálya alá eső komponensekhez való elektromos csatlakoztatások megengedhetők.

5.9. A rendszert úgy kell kialakítani, hogy a figyelmeztető jelzés valamely áramkörének zárlata, azon az áramkörön kívül, ahol a zárlat keletkezett, semmilyen szempontból ne okozza a riasztórendszer működésképtelenségét.

5.10. A jármű-riasztórendszer tartalmazhat olyan indításgátlót, amely megfelel az ezen előírás III. részében foglalt követelményeknek.

6. RÉSZLETES SPECIFIKÁCIÓ

6.1. A védelem mértéke

6.1.1. Részletes előírások

A jármű-riasztórendszernek minimumként érzékelnie és jeleznie kell a járműajtó, a motorháztető és a csomagtartó kinyitását. Fényforrások – például utastér-világítás – meghibásodása vagy kikapcsolása nem akadályozhatja a védelem működését.

Megengedhetők hatékony kiegészítő érzékelők, például a következők megjelenítésére:

a) a járműbe történő behatolás, például utastér-ellenőrzés, ablaküveg-ellenőrzés, üvegfelület betörése, vagy

b) járműlopási kísérlet, például dőlésérzékelő,

figyelembe véve a szükségtelen riasztás (= hamis riasztás, lásd az alábbi 6.1.2. szakaszt) megakadályozását szolgáló intézkedéseket.

Ha ezek a kiegészítő érzékelők riasztásjelet adnak még a behatolás után is (például üvegfelület betörése miatt) vagy külső hatásra (például szél), akkor a fent említett érzékelők valamelyikével működésbe hozott riasztásjel legfeljebb 10-szer kapcsolódhat be a jármű-riasztórendszer egy működési periódusa alatt.

Ilyenkor a működési periódust a rendszer jogosult kikapcsolásának (a jármű használójának beavatkozása) korlátoznia kell.

A kiegészítő érzékelők egyes fajtái [például utastér-ellenőrzés (ultrahangos, infravörös) vagy dőlésérzékelő stb.)] lehetnek szándékosan hatástalaníthatók. Az ilyen hatástalanításnak mindig a jármű-riasztórendszer bekapcsolása előtt kell történnie, külön szándékos művelettel. Ki kell zárni, hogy az érzékelők a riasztórendszer bekapcsolt állapotában hatástalaníthatók legyenek.

6.1.2. Védelem hamis riasztás ellen

6.1.2.1. Megfelelő megoldásokkal, például:

a) a gépjármű sajátos viszonyaihoz alkalmazkodó mechanikai megoldás és elektromos áramkörök,

b) a riasztórendszert és komponenseit illetően megfelelő működési és vezérlési alapelvek kiválasztása és alkalmazása,

biztosítani kell, hogy a jármű-riasztórendszer sem bekapcsolt, sem kikapcsolt állapotban ne adjon szükségtelenül riasztási hangjelzést olyan esetekben, mint:

a) a jármű megütése: a 7.2.13. szakaszban leírt ütéspróba,

b) elektromágneses összeférhetőség: a 7.2.12. szakaszban leírt mérés,

c) az akkumulátor feszültségének csökkenése folyamatos kisülés miatt: a 7.2.14. szakaszban leírt teszt,

d) az utastér-ellenőrzéstől származó hamis riasztás: a 7.2.15. szakaszban leírt teszt.

6.1.2.2. Ha a jóváhagyást kérelmező igazolni tudja – például műszaki adatokkal, – hogy a hamis riasztás elleni védelem kielégítő, akkor a jóváhagyási vizsgálat elvégzéséért felelős műszaki szolgálat a fenti tesztek közül néhánytól eltekinthet.

6.2. Riasztási hangjelzés

6.2.1. Általános előírások

A figyelmeztető jelzésnek tisztán hallhatónak és felismerhetőnek kell lennie, és jelentősen különböznie kell a közúti közlekedésben előforduló más hangjelzésektől.

Az eredeti hangjelző készüléken kívül egy külön hangjelző készülék is beépíthető a járműnek a jármű-riasztórendszer által ellenőrzött olyan területére, ahol nem lehet könnyen és gyorsan hozzáférni.

Az alábbi 6.2.3.1. szakasz szerinti külön hangjelző készülék alkalmazása esetén a jármű-riasztórendszer kiegészítésül működtetheti az eredeti szokásos hangjelző készüléket is, feltéve, hogy a szokásos hangjelző készülék (amihez általában könnyebben hozzá lehet férni) esetleges manipulálása nem befolyásolja a kiegészítő hangjelző készülék működését.

6.2.2. A hangjelzés időtartama

Legalább: 25 s

Legfeljebb: 30 s

A hangjelzés csak a jármű állapotába történő következő beavatkozás után szólalhat meg újra, azaz a fent megadott idő eltelte után.

(Korlátozások: lásd a fenti 6.1.1. és 6.1.2. szakaszt).

A riasztórendszer kikapcsolásának a jelzést azonnal meg kell szüntetnie.

6.2.3. A hangjelzésre vonatkozó előírások

6.2.3.1. Állandó hangszínű hangjelző készülék (állandó frekvencia-spektrum), például kürt, amelynek akusztikai stb. adatai megfelelnek a 28. sz. előírás I. részének.

Szaggatott jelzés (be/ki):

Indítófrekvencia: … (2 ± 1) Hz

Bekapcsolt állapot időtartama = kikapcsolt állapot időtartama ± 10 %

6.2.3.2. Hangjelző készülék frekvencia-modulációval:

akusztikai stb. adatok a 28. sz. előírás I. része szerint, de a lényeges frekvenciatartomány azonos átmenetével a fent említett tartományon belül (1 800-tól 3 550 Hz-ig) mindkét irányban.

Átmenő frekvencia: … (2 ± 1) Hz

6.2.3.3. Hangerő

A hangforrás:

a) vagy a 28. sz. előírás I. része szerint jóváhagyott hangjelző készülék,

b) vagy olyan készülék, amely megfelel a 28. sz. előírás I. része 6.1. és 6.2. szakaszának.

Az eredeti hangjelző készüléktől eltérő hangforrás esetében azonban a legkisebb hangerő 100 dB(A) értékre csökkenthető, a 28. sz. előírás I. része szerint mérve.

6.3. Fényjelzés – ha van

6.3.1. Általános előírások

A járműbe való behatolás vagy a jármű állapotába történő beavatkozás esetén a készüléknek az alábbi 6.3.2. és 6.3.3. szakaszban leírtaknak megfelelő fényjelzést kell működésbe hoznia.

6.3.2. A fényjelzés időtartama

A riasztás bekapcsolása után a fényjelzésnek 25 másodperc és 5 perc közötti időtartamig kell működnie.

A riasztórendszer kikapcsolásának azonnal meg kell szüntetnie a jelzést.

6.3.3. A fényjelzés típusa

Az összes irányjelző és/vagy az utastér-világítás villog, beleértve az egy áramkörön levő összes lámpát.

Indítófrekvencia: … (2 ± 1) Hz

A hangjelzéshez és a fényjelzés lehet aszinkron.

Bekapcsolt állapot időtartama = kikapcsolt állapot időtartama ± 10 %

6.4. Rádiós riasztás (személyhívó) – ha van

A jármű-riasztórendszerben lehet olyan funkció, amely rádióhullámok adásával állít elő riasztásjelet.

6.5. A riasztórendszer bekapcsolásának letiltása

6.5.1. Ki kell zárni, hogy a riasztórendszert szándékosan vagy véletlenül be lehessen kapcsolni, amikor a motor jár.

6.6. A jármű-riasztórendszer bekapcsolása és kikapcsolása

6.6.1. Bekapcsolás

A jármű-riasztórendszer bekapcsolása bármilyen megfelelő eszközzel megengedett feltéve, hogy az ilyen eszköz nem okozhat véletlenül hamis riasztást.

6.6.2. Kikapcsolás

A jármű-riasztórendszer kikapcsolása a következő eszközök valamelyikével vagy azok kombinációjával történhet. Más hasonló tulajdonságú eszközök is megengedettek.

6.6.2.1. Kívülről használható, legalább 1 000 változattal rendelkező mechanikus kulcs (amely megfelel ezen előírás X. mellékletének), amely összekapcsolható a jármű központi zárrendszerével.

6.6.2.2. Elektromos/elektronikus készülék, például távirányító, legalább 50 000 változattal, amely ugrókódot alkalmaz és/vagy a kód beazonosításához legalább 10 nap kell, például a legkevesebb 50 000 változat esetében 24 óra alatt 5 000 változat próbálható ki.

6.6.2.3. Mechanikus kulcs vagy elektromos/elektronikus készülék a védett utastéren belül, kiszállási/beszállási késleltetéssel.

6.7. Kiszállási késleltetés

Ha a jármű-riasztórendszer bekapcsoló készüléke a védett területen belül van beépítve, kiszállási késleltetést kell biztosítani. A kiszállási késleltetést be lehessen állítani úgy, hogy a kapcsoló működtetése után a késleltetés 15 és 45 másodperc között legyen. A késleltetésnek állíthatónak kell lennie az egyéni igények szerint.

6.8. Beszállási késleltetés

Ha a jármű-riasztórendszer kikapcsoló készüléke a védett területen belül van beépítve, akkor lehetővé kell tenni, hogy a hang- és fényjelzések működésbe lépése előtt legalább 5 másodperces és legfeljebb 15 másodperces késleltetés legyen. A késleltetésnek állíthatónak kell lennie az egyéni igények szerint.

6.9. Állapotkijelző

6.9.1. A jármű-riasztórendszer állapotáról (bekapcsolva, kikapcsolva, riasztásbekapcsolási időtartam, riasztás be lett kapcsolva) adandó tájékoztatás céljából vizuális kijelzők felszerelhetők az utastéren kívül és belül. A jármű utasterén kívül felszerelt fényjelzés fényerőssége legfeljebb 0,5 cd lehet.

6.9.2. Ha a gyors dinamikus műveletekre, mint például a rendszer kikapcsolására vagy bekapcsolására van kijelzés, akkor annak a 6.9.1. szakasz szerinti fényjelzésnek kell lennie. Ilyen vizuális kijelzés lehet az irányjelzők és/vagy az utastér-világítás egyidejű működése is, feltéve, hogy az irányjelzők nem maradnak 3 másodpercnél hosszabb ideig bekapcsolva.

6.10. Energiaellátás

A jármű-riasztórendszer energiaforrása lehet a jármű akkumulátora vagy újratölthető akkumulátor. Ha van, használható további újratölthető vagy újra nem tölthető akkumulátor. Ezek az akkumulátorok semmiképpen sem szolgáltathatnak energiát a jármű többi elektromos rendszerének.

6.11. Nem kötelező funkciók leírása

6.11.1. Önellenőrzés, automatikus meghibásodásjelzés

A jármű-riasztórendszer bekapcsolásakor a rendszer önellenőrzéssel (valószínűségi ellenőrzés) érzékelhet rendellenes helyzeteket, például nyitott ajtók stb. és ezeket jelezheti.

6.11.2. Segélykérő riasztó

A segélykérő riasztó fényjelzést, hangjelzést, illetve rádiós riasztást tesz lehetővé a jármű-riasztórendszer állapotától (bekapcsolva vagy kikapcsolva), illetve működésétől függetlenül. Ilyen riasztásnak a jármű belsejéből kell bekapcsolhatónak lennie, és nem befolyásolhatja a jármű-riasztórendszer állapotát (bekapcsolva vagy kikapcsolva). Arra is lehetőségnek kell lenni, hogy a jármű használója kikapcsolja a segélykérő riasztót. Hangjelzéses riasztás esetén az egy riasztásbekapcsoláshoz tartozó időtartamot nem szabad korlátozni. A segélykérő riasztó nem gátolhatja meg a motor indítását és nem állíthatja le, ha jár.

7. MŰKÖDÉSI PARAMÉTEREK ÉS VIZSGÁLATOK (6)

7.1. Működési paraméterek

A jármű-riasztórendszer minden komponensének hibátlanul kell működnie a következő viszonyok között:

7.1.1. Környezeti viszonyok

A környezeti hőmérsékletre két osztály van meghatározva:

–40 °C és +85 °C közötti hőmérséklet az utas- vagy csomagtérbe beépített komponensekre,

eltérő rendelkezés hiányában –40 °C és + 125 °C közötti hőmérséklet a motortérbe beépített komponensekre.

7.1.2. A beépítés védelmi fokozata

A következő fokú védelem kell biztosítani, az IEC 529–1989 sz. kiadványának megfelelően:

IP 40 az utastérbe beépített komponensekre,

IP 42 nyitott sportautók/kabrioletek és mozgatható tetőlemezes személygépkocsik utasterébe beépítendő komponensekre, ha a beszerelési hely IP 40 fokozatúnál nagyobb védelemnél kíván meg,

IP 54 az összes többi komponensre.

A jármű-riasztórendszer gyártójának a beépítési utasításban ismertetnie kell a rendszer részeinek elhelyezésére vonatkozó, porral, vízzel és hőmérséklettel kapcsolatos korlátozásokat.

7.1.3. Időjárásállóság

7 nap az IEC 68-2-30-1980 szerint.

7.1.4. Villamos paraméterek

Névleges tápfeszültség: 12 V

Működési tápfeszültség-tartomány: 9 V-tól 15 V-ig a 7.1.1. szakasz szerinti hőmérséklet-tartományban

Túlfeszültség megengedett időtartama 23 °C hőmérsékleten: U = 18 V-nál max. 1 óra U = 24 V-nál max. 1 perc

7.2. Vizsgálatok

7.2.1. Működéspróbák

7.2.1.1. Ellenőrizni kell, hogy a jármű-riasztórendszer megfelel-e a következőknek:

a) riasztási időtartam a 6.2.2. és 6.3.2. szakasz szerint,

b) frekvencia és bekapcsolva/kikapcsolva arány a 6.3.3. és 6.2.3.1. vagy 6.2.3.2. szakasz szerint,

c) adott esetben a riasztási ciklusok száma a 6.1.1. szakasz szerint,

d) a riasztórendszer-bekapcsolás 6.5. szakasz szerinti letiltásának ellenőrzése.

7.2.1.2. Szokásos vizsgálati feltételek

Feszültség: … U = (12 ± 0,2) V

Hőmérséklet: … Θ = (23 ± 5) °C

7.2.2. Ellenállás a hőmérséklet és a feszültség változásainak

Ellenőrizni kell, hogy a 7.2.1.1. szakasz előírásai a következő körülmények között is teljesülnek-e:

Hőmérséklet: Θ = (– 40 ± 2) °C Feszültség: U = (9 ± 0,2) V Időtartam: 4 óra

7.2.2.2. Az utas- vagy csomagtérbe beépített komponensek esetében

Hőmérséklet: Θ = (+ 85 ± 2) °C Feszültség: U = (15 ± 0,2) V Időtartam: 4 óra

7.2.2.3. Eltérő rendelkezés hiányában a motortérbe beépített komponensek esetében:

Hőmérséklet: Θ = (+ 125 ± 2) °C Feszültség: U = (15 ± 0,2) V Időtartam: 4 óra

7.2.2.4. A jármű-riasztórendszert mind bekapcsolt, mind kikapcsolt állapotban 18 ± 0,2 V-os túlfeszültségnek kell kitenni 1 órán keresztül.

7.2.2.5. A jármű-riasztórendszert mind bekapcsolt, mind kikapcsolt állapotban 24 ± 0,2 V-os túlfeszültségnek kell kitenni 1 percen keresztül.

7.2.3. Biztonságos működés az idegentest- és vízbehatolással szembeni védelem vizsgálata után

Az IEC 529–1989 szerinti idegentest- és vízbehatolásnak a 7.1.2. szakasz szerinti védelmi fokozatnak megfelelő vizsgálata után meg kell ismételni a 7.2.1. szakasz szerinti működéspróbákat.

7.2.4. Biztonságos működés a páralecsapódás hatásának vizsgálata után

Az IEC 68–2–30 (1980) szerinti nedvesség-állósági vizsgálat után meg kell ismételni a 7.2.1. szakasz szerinti működéspróbákat.

7.2.5. A fordított polaritás elleni védelem ellenőrzése

A jármű-riasztórendszert és komponenseit legfeljebb 13 V-os, 2 percen keresztül fennálló feszültségnél a fordított polaritás nem teheti tönkre.

E vizsgálat után a 7.2.1. szakasz szerinti működéspróbákat meg kell ismételni, szükség esetén a biztosítékok kicserélése után.

7.2.6. A rövidzárlat elleni védelem ellenőrzése

A jármű-riasztórendszer elektromos csatlakozásainál 13 V-os feszültségig nem léphet fel földzárlat és/vagy biztosítékkal kell védeni őket.

E vizsgálat után a 7.2.1. szakasz szerinti működéspróbákat meg kell ismételni, szükség esetén a biztosítékok kicserélése után.

7.2.7. Energiafogyasztás bekapcsolt állapotban

A teljes riasztórendszer, beleértve az állapotkijelzőt is, energiafogyasztása bekapcsolt állapotban a 7.2.1.2. szakaszban megadott feltételek között átlagosan nem lehet több, mint 20 mA.

7.2.8. Biztonságos működés rázópróba után

7.2.8.1. Ehhez a teszthez a komponenseket két csoportra kell osztani:

1. típus : szokásosan a járműbe szerelt komponensek, 2. típus : a motorra szerelt komponensek.

7.2.8.2. A komponenseket vagy a jármű-riasztórendszert olyan szinuszos vibrációnak kell kitenni, amelynek a következők a jellemzői:

7.2.8.2.1. Az 1. típus esetében:

A frekvenciának 10 Hz és 500 Hz között állíthatónak kell lennie, az amplitúdó legfeljebb ± 5 mm, a gyorsulás pedig legfeljebb 3 g (0 és a csúcsérték között) lehet.

7.2.8.2.2. A 2. típus esetében:

A frekvenciának 20 Hz és 300 Hz között állíthatónak kell lennie, az amplitúdó legfeljebb ± 2 mm, a gyorsulás pedig legfeljebb 15 g (0 és a csúcsérték között) lehet.

7.2.8.2.3. Mind az 1. mind a 2. típus esetében:

a) a frekvenciaingadozás 1 oktáv/perc,

b) a ciklusok száma 10, a próbát mindhárom tengely irányában el kell végezni,

c) a vibrációt kis frekvencián a legnagyobb állandó amplitúdóval, nagy frekvencián pedig a legnagyobb állandó gyorsulással kell alkalmazni.

7.2.8.3. A rázópróba alatt a jármű-riasztórendszernek elektromosan bekötve kell lennie és a kábelnek 200 milliméter után rögzítve kell lennie.

7.2.8.4. A rázópróba után a 7.2.1. szakasz szerinti működéspróbákat meg kell ismételni.

7.2.9. Tartóssági vizsgálat

A 7.2.1.2. szakaszban meghatározott vizsgálati feltételek között 300 teljes riasztási ciklust (hang és/vagy fény) kell indítani, a hangjelző készülék 5–5 perces pihentetésével.

7.2.10. Külső kulcsos kapcsoló (a járműre kívülről felszerelve) tesztelése

A következő teszteket csak akkor kell elvégezni, ha az eredeti ajtózár cilinderét nem használják.

7.2.10.1. A kulcsos kapcsolót úgy kell megtervezni és gyártani, hogy teljes mértékben működőképes maradjon mindkét irányban történő 2 500 bekapcsolási/kikapcsolási ciklus után, amelyet legalább 96 órás sószórásos vizsgálat követ az IEC 68-2-11-1981 szabványnak megfelelő korrózióállósági vizsgálat előírásai szerint.

7.2.11. Az utastér védelmére szolgáló rendszer vizsgálata

A riasztónak működésbe kell lépnie, ha egy 0,2 × 0,15 m méretű függőleges lapot 0,4 m/s sebességgel 0,3 m-re (a függőleges lap közepétől mérve) becsúsztatnak az első ajtó nyitott ablakán keresztül az utastérbe előre és párhuzamosan az úttal, a jármű hosszirányú középsíkjával 45°-ot bezáró szögben (lásd az ezen előírás VIII. mellékletében szereplő rajzokat).

7.2.12. Elektromágneses összeférhetőség

A jármű-riasztórendszeren el kell végezni a IX. mellékletben leírt vizsgálatot.

7.2.13. Védelem hamis riasztás ellen a jármű megütése esetén

Meg kell győződni arról, hogy egy 165 mm átmérőjű és 70 ±10 Shore A keménységű félgömb alakú test ívelt felületével a jármű karosszériájára vagy üvegezett felületére mért 4,5 Joule energiájú ütés nem okoz hamis riasztást.

7.2.14. Védelem feszültségcsökkenés miatti hamis riasztás ellen

Meg kell győződni arról, hogy a fő akkumulátor feszültségének 0,5 V/h lassú folyamatos kisüléssel 3 V feszültségre történő csökkenése nem okoz hamis riasztást.

Vizsgálati feltételek: lásd a fenti 7.2.1.2. szakaszt.

7.2.15. Az utastér-ellenőrzés hamis riasztása elleni védelem vizsgálata

Az utastér védelmére szolgáló, a fenti 6.1.1. szakasz szerinti rendszereket járművel együtt kell vizsgálni a szokásos feltételek (lásd 7.2.1.2. szakasz) között.

A gyártó utasítása szerint beépített rendszer nem kapcsolhat be akkor, amikor 0,5 s időközökkel ötször elvégzik a fenti 7.2.13. szakaszban leírt ütéspróbát.

A járművet megérintő vagy a körül mozgó személy (ha az ablakok zárva vannak) nem okozhat hamis riasztást.

8. UTASÍTÁSOK

Minden jármű-riasztórendszert el kell látni az alábbi dokumentumokkal.

8.1. Beépítési utasítás, amely tartalmazza a következőket:

8.1.1. azoknak a járműveknek és járműmodelleknek a felsorolása, amelyekhez a készüléket tervezték. Ez a felsorolás lehet konkrét vagy általános, például „minden 12 V-os negatív földelésű akkumulátorral felszerelt benzinmotoros személygépkocsi”,

8.1.2. a fényképekkel és/vagy nagyon egyértelmű rajzokkal ábrázolt beépítési eljárás,

8.1.3. indításgátlót is tartalmazó jármű-riasztórendszer esetében ezen előírás III. része előírásainak teljesüléséhez szükséges kiegészítő utasítások,

8.2. Kitöltetlen beépítési bizonylat a VII. mellékletben lévő minta szerint.

8.3. Általános nyilatkozat a jármű-riasztórendszer vevője számára, amely felhívja a figyelmet a következőkre:

a jármű-riasztórendszert a gyártó utasításai szerint kell beépíteni,

a beépítéssel ajánlott szakembert megbízni (a jármű-riasztórendszer gyártója ajánlhat megfelelő szakembereket),

a jármű-riasztórendszert kísérő beépítési bizonylatot a beépítést végző szakembernek kell kiállítania.

8.4. Használati utasítás

8.5. Karbantartási utasítás

8.6. Általános figyelmeztetés a rendszer módosításának vagy kiegészítésének veszélyére: az ilyen módosítás vagy kiegészítés automatikusan érvényteleníti a fenti 8.2. szakaszban említett beépítési bizonylatot.

8.7. Az ezen előírás 4.4. szakaszában említett nemzetközi jóváhagyási jel helyének megadása, illetve az ezen előírás 4.5. szakaszban említett nemzetközi megfelelőségi bizonylat.

9. JÁRMŰ-RIASZTÓRENDSZER TÍPUSÁNAK MÓDOSÍTÁSA ÉS A JÓVÁHAGYÁS KITERJESZTÉSE

A jármű-riasztórendszer típusának minden módosításáról értesíteni kell az adott jármű-riasztórendszer típusát jóváhagyó szakhatóságot.

A szakhatóság ezt követően a következőképpen járhat el:

a) úgy ítéli meg, hogy az elvégzett módosításoknak nagy valószínűséggel nincs számottevő kedvezőtlen hatása, és a jármű-riasztórendszer továbbra is megfelel az előírásoknak, vagy

b) az ezen előírás 5., 6. és 7. szakaszában leírt vizsgálatról vagy annak egy részéről új mérési jegyzőkönyvet kér a vizsgálat elvégzéséért felelős műszaki szolgálattól.

A jóváhagyás megerősítéséről vagy elutasításáról, a változások részletes leírásával együtt, a fenti 4.3. szakaszban említett eljárással értesíteni kell az egyezményben részes és ezen előírást alkalmazó szerződő feleket.

A jóváhagyás kiterjesztését engedélyező illetékes hatóság az ilyen kiterjesztéshez készített minden értesítéshez sorszámot rendel.

10. GYÁRTÁSMEGFELELŐSÉG

A gyártásmegfelelőség ellenőrzésére szolgáló eljárásoknak meg kell felelniük az egyezmény (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/2. javított változat) 2. függelékében megállapított eljárásoknak, valamint a következő előírásoknak:

10.1. Az ezen előírás szerint jóváhagyott minden jármű-riasztórendszert úgy kell gyártani, hogy a fenti 5., 6. és 7. szakaszban megállapított előírásokat teljesítve megfeleljen a jóváhagyott típusnak.

10.2. A jármű-riasztórendszer minden típusánál az ezen előírás 7.2.1.–7.2.10. szakaszában előírt vizsgálatokat statisztikailag ellenőrzött és véletlen módon kell elvégezni, elismert minőségbiztosítási eljárásokkal.

10.3. A jóváhagyást megadó hatóság bármikor ellenőrizheti az egyes gyártóüzemekben alkalmazott megfelelőség-ellenőrzési módszereket. Az ilyen ellenőrzésre általában kétévente kerül sor.

11. SZANKCIÓK NEM MEGFELELŐ GYÁRTÁS ESETÉN

11.1. Az ezen előírás alapján a jármű-riasztórendszer egy adott típusára megadott jóváhagyás visszavonható, ha nem teljesülnek a fenti 10. szakaszban előírt követelmények.

11.2. Ha az egyezményben részes és ezen előírást alkalmazó valamely szerződő fél visszavon egy előzőleg általa megadott jóváhagyást, akkor erről az ezen előírás I. mellékletének megfelelő nyomtatványon haladéktalanul értesíti az ezen előírást alkalmazó többi szerződő felet.

12. GYÁRTÁS VÉGLEGES LEÁLLÍTÁSA

Ha a jóváhagyás birtokosa véglegesen leállítja az ezen előírás szerint jóváhagyott jármű-riasztórendszer típusának gyártását, akkor erről értesítenie kell a jóváhagyást megadó hatóságot.

A hatóság az értesítés kézhezvétele után az ezen előírás I. mellékletének megfelelő nyomtatványon értesíti erről az egyezményben részes és ezen előírást alkalmazó szerződő feleket.

13. A JÓVÁHAGYÁSI VIZSGÁLAT ELVÉGZÉSÉÉRT FELELŐS MŰSZAKI SZOLGÁLATOK ÉS A SZAKHATÓSÁGOK NEVE ÉS CÍME

Az egyezményben részes és ezen előírást alkalmazó szerződő felek megadják az Egyesült Nemzetek Szervezetének Titkársága számára a jóváhagyási vizsgálat elvégzéséért felelős műszaki szolgálatok nevét és címét, valamint a jóváhagyásokat megadó, illetve a más országok által kiadott jóváhagyásokat, kiterjesztéseket, elutasításokat vagy visszavonásokat igazoló értesítéseket fogadó szakhatóságok nevét és címét.

II. RÉSZ:

JÁRMŰVEK JÓVÁHAGYÁSA RIASZTÓRENDSZERÜK TEKINTETÉBEN

Ha ezen előírás I. része szerint jóváhagyott jármű-riasztórendszert alkalmaznak abban a járműben, amelyre az ezen előírás II. része szerinti jóváhagyást kérik, akkor nem kell megismételni azokat a vizsgálatokat, amelyeket a jármű-riasztórendszeren el kellett végezni az ezen előírás I. része szerinti jóváhagyáshoz.

14. FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK

Ezen előírás II. részének alkalmazásában:

14.1. „riasztórendszer”: eredeti termékként egy járműtípusba beépített komponensegyüttes, amelyet arra terveztek, hogy jelezze a járműbe való behatolást vagy a jármű állapotába történő beavatkozást; az ilyen rendszerek további védelmet nyújthatnak a jármű jogosulatlan használatának megakadályozására,

14.2. „járműtípus, riasztórendszere tekintetében”: olyan járművek, amelyek egymástól nem különböznek jelentősen olyan lényeges jellemzők tekintetében, mint:

a) a gyártó márkaneve vagy védjegye,

b) a jármű olyan jellegzetességei, amelyek jelentősen befolyásolják a riasztórendszer működését,

c) a riasztórendszer vagy jármű-riasztórendszer típusa és kialakítása.

14.3. „jármű jóváhagyása”: járműtípus jóváhagyása az alábbi 17., 18. és 19. szakasz előírásai tekintetében.

14.4. A II. részben alkalmazni kell még az ezen előírás 2. szakaszában található többi fogalommeghatározást is.

15. JÓVÁHAGYÁSI KÉRELEM

15.1. A járműtípusnak a riasztórendszere tekintetében történő jóváhagyására vonatkozó kérelmet a járműgyártó vagy megfelelően meghatalmazott képviselője nyújtja be.

15.2. A kérelemhez három példányban csatolni kell az alábbi dokumentumokat, és meg kell adni a következő adatokat:

15.2.1. a járműtípusnak és a jármű azon részeinek részletes leírása, amelyek a riasztórendszerhez kapcsolódnak,

15.2.2. azoknak a komponenseknek a felsorolása, amelyek szükségesek annak meghatározásához, hogy mely riasztórendszerek építhetők be a járműbe,

15.2.3. ezen előírás I. része szerint jóváhagyott jármű-riasztórendszer használata esetén a jármű-riasztórendszer típus-jóváhagyási értesítését is át kell adni a műszaki szolgálatnak.

15.3. Egy, a jóváhagyásra benyújtott típusra reprezentatív járművet át kell adni a műszaki szolgálatnak.

15.4. Elfogadható a típus egyes jellemző komponenseit nem tartalmazó jármű is, ha a kérelmező az illetékes hatóságnak kielégítően bizonyítja, hogy a kérdéses komponensek hiánya – az ezen előírásban foglalt követelmények tekintetében – nem befolyásolja a vizsgálati eredményeket.

16. JÓVÁHAGYÁS

16.1. Ha az ezen előírás szerint jóváhagyásra benyújtott jármű megfelel az alábbi 17., 18. és 19. szakasz előírásainak, akkor e járműtípust jóvá kell hagyni.

16.2. Mindegyik jóváhagyott típushoz jóváhagyási számot kell rendelni. Ennek első két számjegye a jóváhagyás időpontjában hatályos, az előírást lényeges műszaki tartalommal módosító legutóbbi módosításcsomag száma (jelenleg ez a 01. módosításcsomagnak megfelelően 01). Ugyanazon szerződő fél nem rendelheti ugyanazt a számot több járműtípushoz.

16.3. Egy járműtípusnak ezen előírás szerinti jóváhagyásáról vagy a jóváhagyás kiterjesztéséről vagy elutasításáról értesíteni kell az egyezményben részes és ezen előírást alkalmazó szerződő feleket az ezen előírás II. mellékletének megfelelő nyomtatványon.

16.4. Minden olyan járművön, amely megfelel az ezen előírás szerint jóváhagyott járműtípusnak, a jóváhagyási értesítésben megadott, könnyen hozzáférhető helyen jól látható módon fel kell tüntetni egy nemzetközi jóváhagyási jelet, amely a következőkből áll:

16.4.1. egy kör, benne az „E” betű és a jóváhagyó ország egyedi azonosítószáma (7),

16.4.2. ezen előírás száma, amelyet egy „R” betű, egy „A”, „I”, vagy „AI” betűjel (amely azt jelzi, hogy a járművet a riasztórendszere, az indításgátlója, vagy mindkettő tekintetében hagyták jóvá), egy kötőjel és a jóváhagyási szám követ a 16.4.1. szakaszban előírt kör jobb oldalán.

16.5. Ha a jármű megfelel az egyezményhez mellékelt egy vagy több további előírás szerint abban az országban jóváhagyott járműtípusnak, amely ezen előírás alapján megadta a jóváhagyást, akkor a 16.4.1. szakaszban előírt jelet nem szükséges megismételni; ilyen esetben az előírás és a jóváhagyás számát, valamint az összes olyan előírás kiegészítő jelét, amelyek szerint a jóváhagyást megadták ugyanabban az országban, amely ezen előírás szerint is megadta a jóváhagyást, a fenti 16.4.1. szakaszban előírt jel jobb oldalán egymás alatt kell feltüntetni.

16.6. A jóváhagyási jelnek jól olvashatónak és eltávolíthatatlannak kell lennie.

16.7. A jóváhagyási jelet a gyártó által a járműre szerelt adattáblán vagy annak közelében kell elhelyezni.

16.8. Ezen előírás V. mellékletében példák találhatók a jóváhagyási jel elrendezésére.

17. ÁLTALÁNOS SPECIFIKÁCIÓ

17.1. A riasztórendszert úgy kell megtervezni és gyártani, hogy a járműbe való behatolás vagy a jármű állapotába történő beavatkozás esetén figyelmeztető jelzést kell adnia, tartalmazhat indításgátlót is.

A figyelmeztető jelzésnek hangjelzésnek kell lennie, és azon felül lehet még fényjelzés, rádiós riasztás vagy ezek kombinációja is.

17.2. A riasztórendszerrel felszerelt járműnek meg kell felelnie a vonatkozó műszaki előírásoknak, különösen az elektromágneses összeférhetőség (EMC) szempontjából.

17.3. Ha a riasztórendszer használhat rádióhullámokat is, például a riasztórendszer bekapcsolása, kikapcsolása vagy a riasztás továbbítása céljából, akkor meg kell felelnie a vonatkozó ETSI szabványoknak (lásd az 5.3 szakaszhoz tartozó 1. lábjegyzetet) is, például: EN 300 220–1 V1.3.1 (2000–09), EN 300 220–2 V1.3.1. (2000–09), EN 300 220–3 V1.1.1. (2000–09) és EN 301 489–3 V1.2.1. (2000–08) (beleértve a tájékoztatási kötelezettséget is). A riasztórendszer bekapcsolásához és kikapcsolásához használt rádióhullámok frekvenciájának és legnagyobb sugárzási teljesítményének meg kell felelnie a CEPT/ERC (lásd az 5.3 szakaszhoz tartozó 2. lábjegyzetet) 70–03 ajánlásában (2000. február 17.) a rövid hatósugarú készülékekre előírt követelményeknek (lásd az 5.3 szakaszhoz tartozó 3. lábjegyzetet).

17.4. A riasztórendszer és komponensei nem kapcsolódhatnak be véletlenül, különösen akkor nem, amikor a motor jár.

17.5. A riasztórendszer meghibásodása vagy áramellátásának kiesése nem befolyásolhatja a jármű biztonságos működését.

17.6. A riasztórendszert, annak komponenseit és az általa ellenőrzött részeket úgy kell beépíteni, hogy a lehető legnagyobb mértékben kizárják azt, hogy ezeket gyorsan és figyelemfelkeltés nélkül működésképtelenné vagy tönkre lehessen tenni, például széles körben hozzáférhető olcsó és könnyen elrejthető szerszámokkal, készülékekkel vagy utánzatokkal.

17.7. A rendszert úgy kell kialakítani, hogy a figyelmeztető jelzés valamely áramkörének zárlata, azon az áramkörön kívül, ahol a zárlat keletkezett, semmilyen szempontból ne okozza a riasztórendszer működésképtelenségét.

17.8. A riasztórendszer tartalmazhat olyan indításgátlót, amely megfelel az ezen előírás III. részében foglalt követelményeknek.

18. RÉSZLETES SPECIFIKÁCIÓ

18.1. A védelem mértéke

18.1.1. Részletes előírások

A riasztórendszernek minimumként érzékelnie és jeleznie kell a járműajtó, a motorháztető és a csomagtartó kinyitását. Fényforrások – például utastér-világítás – meghibásodása vagy kikapcsolása nem akadályozhatja a védelem működését.

Megengedhető hatékony kiegészítő érzékelők beépítése, például a következők megjelenítésére:

a) a járműbe történő behatolás, például utastér-ellenőrzés, ablaküveg-ellenőrzés, üvegfelület betörése, vagy

b) járműlopási kísérlet, például dőlésérzékelő,

figyelembe véve a szükségtelen riasztás (= hamis riasztás, lásd az alábbi 18.1.2. szakaszt) megakadályozását szolgáló intézkedéseket.

Ha ezek a kiegészítő érzékelők riasztásjelet adnak még a behatolás után is (például üvegfelület betörése miatt) vagy külső hatásra (például szél), akkor a fent említett érzékelők valamelyikével működésbe hozott riasztásjel legfeljebb 10-szer kapcsolódhat be a riasztórendszer egy működési periódusa alatt.

Ilyenkor a működési periódust a rendszer jogosult kikapcsolásának (a jármű használójának beavatkozása) korlátoznia kell.

A kiegészítő érzékelők egyes fajtái [például utastér-ellenőrzés (ultrahangos, infravörös) vagy dőlésérzékelő stb.)] lehetnek szándékosan hatástalaníthatók. Az ilyen hatástalanításnak mindig a riasztórendszer bekapcsolása előtt kell történnie, külön szándékos művelettel. Ki kell zárni, hogy az érzékelők a riasztórendszer bekapcsolt állapotában hatástalaníthatók legyenek.

18.1.2. Védelem hamis riasztás ellen

18.1.2.1. biztosítani kell, hogy a riasztórendszer sem bekapcsolt, sem kikapcsolt állapotban ne adjon szükségtelenül riasztási hangjelzést olyan esetekben, mint:

a) a jármű megütése: a 7.2.13. szakaszban leírt ütéspróba,

b) elektromágneses összeférhetőség: a 7.2.12. szakaszban leírt mérés,

c) az akkumulátor feszültségének csökkenése folyamatos kisülés miatt: a 7.2.14. szakaszban leírt teszt,

d) az utastér-ellenőrzéstől származó hamis riasztás: a 7.2.15. szakaszban leírt teszt.

18.1.2.2. Ha a jóváhagyást kérelmező igazolni tudja – például műszaki adatokkal, – hogy a hamis riasztás elleni védelem kielégítő, akkor a jóváhagyási vizsgálat elvégzéséért felelős műszaki szolgálat a fenti tesztek közül néhánytól eltekinthet.

18.2. Riasztási hangjelzés

18.2.1. Általános előírások

A figyelmeztető jelzésnek tisztán hallhatónak és felismerhetőnek kell lennie, és jelentősen különböznie kell a közúti közlekedésben előforduló más hangjelzésektől.

Az eredeti hangjelző készüléken kívül egy külön hangjelző készülék is beépíthető a járműnek a riasztórendszer által ellenőrzött olyan területére, ahol nem lehet könnyen és gyorsan hozzáférni.

Az alábbi 18.2.3.1. szakasz szerinti külön hangjelző készülék alkalmazása esetén a riasztórendszer kiegészítésül működtetheti az eredeti szokásos hangjelző készüléket is, feltéve, hogy a szokásos hangjelző készülék (amihez általában könnyebben hozzá lehet férni) esetleges manipulálása nem befolyásolja a kiegészítő hangjelző készülék működését.

18.2.2. A hangjelzés időtartama

Legalább: 25 s

Legfeljebb: 30 s

A hangjelzés csak a jármű állapotába történő következő beavatkozás után szólalhat meg újra, azaz a fent megadott idő eltelte után.

(Korlátozások: lásd a fenti 18.1.1. és 18.1.2. szakaszt).

A riasztórendszer kikapcsolásának a jelzést azonnal meg kell szüntetnie.

18.2.3. A hangjelzésre vonatkozó előírások

18.2.3.1. Állandó hangszínű hangjelző készülék (állandó frekvencia-spektrum), például kürt, amelynek akusztikai stb. adatai megfelelnek a 28. sz. előírás I. részének.

Szaggatott jelzés (be/ki):

Indítófrekvencia: … (2 ± 1) Hz

Bekapcsolt állapot időtartama = kikapcsolt állapot időtartama ± 10 %

18.2.3.2. Hangjelző készülék frekvencia-modulációval: akusztikai stb. adatok a 28. sz. előírás I. része szerint, de a lényeges frekvenciatartomány azonos átmenetével a fent említett tartományon belül (1 800-tól 3 550 Hz-ig) mindkét irányban.

Átmenő frekvencia: … (2 ± 1) Hz

18.2.3.3. Hangerő

A hangforrás:

a) vagy a 28. sz. EGB-előírás I. része szerint jóváhagyott hangjelző készülék,

b) vagy olyan készülék, amely megfelel a 28. sz. EGB-előírás I. része 6.1. és 6.2. szakaszának. Az eredeti hangjelző készüléktől eltérő hangforrás esetében azonban a legkisebb hangerő 100 dB(A) értékre csökkenthető, a 28. sz. EGB-előírás I. része szerint mérve.

18.3. Fényjelzés – ha van

18.3.1. Általános előírások

A járműbe való behatolás vagy a jármű állapotába történő beavatkozás esetén a készüléknek az alábbi 18.3.2. és 18.3.3. szakaszban leírtaknak megfelelő fényjelzést kell működésbe hoznia.

18.3.2. A fényjelzés időtartama

A riasztás bekapcsolása után a fényjelzésnek 25 másodperc és 5 perc közötti időtartamig kell működnie. A riasztórendszer kikapcsolásának azonnal meg kell szüntetnie a jelzést.

18.3.3. A fényjelzés típusa

Az összes irányjelző és/vagy az utastér-világítás villog, beleértve az egy áramkörön levő összes lámpát.

Indítófrekvencia: … (2 ± 1) Hz

A hangjelzéshez és a fényjelzés lehet aszinkron.

Bekapcsolt állapot időtartama = kikapcsolt állapot időtartama ± 10 %

18.4. Rádiós riasztás (személyhívó) – ha van

A riasztórendszerben lehet olyan funkció, amely rádióhullámok adásával állít elő riasztásjelet.

18.5. A riasztórendszer bekapcsolásának letiltása

18.5.1. Ki kell zárni, hogy a riasztórendszert szándékosan vagy véletlenül be lehessen kapcsolni, amikor a motor jár.

18.6. A riasztórendszer bekapcsolása és kikapcsolása

18.6.1. Bekapcsolás

A riasztórendszer bekapcsolása bármilyen megfelelő eszközzel megengedett feltéve, hogy az ilyen eszköz nem okozhat véletlenül hamis riasztást.

18.6.2. Kikapcsolás

A riasztórendszer kikapcsolása a következő eszközök valamelyikével vagy azok kombinációjával történhet. Más hasonló tulajdonságú eszközök is megengedettek.

18.6.2.1. Kívülről használható, legalább 1 000 változattal rendelkező mechanikus kulcs (amely megfelel ezen előírás X. mellékletének), amely összekapcsolható a jármű központi zárrendszerével.

18.6.2.2. Elektromos/elektronikus készülék, például távirányító, legalább 50 000 változattal, amely ugrókódokat alkalmaz és/vagy a kód beazonosításához legalább 10 nap kell, például a legkevesebb 50 000 változat esetében 24 óra alatt 5 000 változat próbálható ki.

18.6.2.3. Mechanikus kulcs vagy elektromos/elektronikus készülék a védett utastéren belül, kiszállási/beszállási késleltetéssel.

18.7. Kiszállási késleltetés

Ha a riasztórendszer bekapcsoló készüléke a védett területen belül van beépítve, kiszállási késleltetést kell biztosítani. A kiszállási késleltetést be lehessen állítani úgy, hogy a kapcsoló működtetése után a késleltetés 15 és 45 másodperc között legyen. A késleltetésnek állíthatónak kell lennie az egyéni igények szerint.

18.8. Beszállási késleltetés

Ha a jármű-riasztórendszer kikapcsoló készüléke a védett területen belül van beépítve, akkor lehetővé kell tenni, hogy a hang- és fényjelzések működésbe lépése előtt legalább 5 másodperces és legfeljebb 15 másodperces késleltetés legyen. A késleltetésnek állíthatónak kell lennie az egyéni igények szerint.

18.9. Állapotkijelző

18.9.1. A riasztórendszer állapotáról (bekapcsolva, kikapcsolva, riasztásbekapcsolási időtartam, riasztás be lett kapcsolva) adandó tájékoztatás céljából vizuális kijelzők felszerelhetők az utastéren kívül és belül. A jármű utasterén kívül felszerelt fényjelzés fényerőssége legfeljebb 0,5 cd lehet.

18.9.2. Ha a gyors dinamikus műveletekre, mint például a rendszer kikapcsolására vagy bekapcsolására van kijelzés, akkor annak a 18.9.1. szakasz szerinti fényjelzésnek kell lennie. Ilyen vizuális kijelzés lehet az irányjelzők és/vagy az utastér-világítás egyidejű működése is, feltéve, hogy az irányjelzők nem maradnak 3 másodpercnél hosszabb ideig bekapcsolva.

18.10. Energiaellátás

A riasztórendszer energiaforrása lehet a jármű akkumulátora vagy újratölthető akkumulátor. Ha van, használható további újratölthető vagy újra nem tölthető akkumulátor. Ezek az akkumulátorok semmiképpen sem szolgáltathatnak energiát a jármű többi elektromos rendszerének.

18.11. Nem kötelező funkciók leírása

18.11.1. Önellenőrzés, automatikus meghibásodásjelzés

A riasztórendszer bekapcsolásakor a rendszer önellenőrzéssel (valószínűségi ellenőrzés) érzékelhet rendellenes helyzeteket, például nyitott ajtók stb. és ezeket jelezheti.

18.11.2. Segélykérő riasztó

A segélykérő riasztó fényjelzést, hangjelzést, illetve rádiós riasztást tesz lehetővé a riasztórendszer állapotától (bekapcsolva vagy kikapcsolva), illetve működésétől függetlenül. Ilyen riasztásnak a jármű belsejéből kell bekapcsolhatónak lennie, és nem befolyásolhatja a riasztórendszer állapotát (bekapcsolva vagy kikapcsolva). Arra is lehetőségnek kell lenni, hogy a jármű használója kikapcsolja a segélykérő riasztót. Hangjelzéses riasztás esetén az egy riasztásbekapcsoláshoz tartozó időtartamot nem szabad korlátozni. A segélykérő riasztó nem gátolhatja meg a motor indítását és nem állíthatja le, ha jár.

19. VIZSGÁLATOK

A jármű-riasztórendszer vagy a riasztórendszer összes komponensét a 7. szakaszban leírt eljárásokkal kell vizsgálni.

Ez a követelménye nem vonatkozik a következőkre:

19.1. azok a komponensek, amelyeket a jármű részeként építettek be és vizsgáltak meg, függetlenül attól, hogy jármű-riasztórendszer/riasztórendszer be van-e építve (például lámpák), vagy

19.2. azok a komponensek, amelyeket korábban már a jármű részeként megvizsgáltak és ezt dokumentumokkal igazolták.

20. UTASÍTÁSOK

Minden járművett el kell látni az alábbi dokumentumokkal.

20.1. Használati utasítás

20.2. Karbantartási utasítás

20.3. Általános figyelmeztetés a rendszer módosításának vagy kiegészítésének veszélyére.

21. JÁRMŰTÍPUS MÓDOSÍTÁSA ÉS A JÓVÁHAGYÁS KITERJESZTÉSE

21.1. A járműtípus minden módosításáról értesíteni kell a járműtípust jóváhagyó szakhatóságot.

A szakhatóság ezt követően a következőképpen járhat el:

21.1.1. úgy ítéli meg, hogy az elvégzett módosításoknak nagy valószínűséggel nincs számottevő kedvezőtlen hatása, és a riasztórendszer továbbra is megfelel az előírásoknak, vagy

21.1.2. új mérési jegyzőkönyvet kér a műszaki szolgálattól.

21.2. A jóváhagyás megerősítéséről vagy elutasításáról, a változások részletes leírásával együtt, a fenti 16.3. szakaszban említett eljárással értesíteni kell az egyezményben részes és ezen előírást alkalmazó szerződő feleket.

21.3. A jóváhagyás kiterjesztését engedélyező illetékes hatóság az ilyen kiterjesztéshez készített minden értesítéshez sorszámot rendel.

22. GYÁRTÁSMEGFELELŐSÉG

A gyártásmegfelelőség ellenőrzésére szolgáló eljárásoknak meg kell felelniük az egyezmény (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/2. javított változat) 2. függelékében megállapított eljárásoknak, valamint a következő előírásoknak:

22.1. Az ezen előírás szerint jóváhagyott minden járművet úgy kell gyártani, hogy a fenti 17., 18. és 19. szakaszban megállapított előírásokat teljesítve megfeleljen a jóváhagyott típusnak.

22.2. A jóváhagyást megadó hatóság bármikor ellenőrizheti az egyes gyártóüzemekben alkalmazott megfelelőség-ellenőrzési módszereket. Az ilyen ellenőrzésre általában kétévente kerül sor.

23. SZANKCIÓK NEM MEGFELELŐ GYÁRTÁS ESETÉN

23.1. Az ezen előírás alapján egy adott járműtípusra megadott jóváhagyás visszavonható, ha nem teljesülnek a fenti 22. szakaszban előírt követelmények.

23.2. Ha az egyezményben részes és ezen előírást alkalmazó valamely szerződő fél visszavon egy előzőleg általa megadott jóváhagyást, akkor erről az ezen előírás II. mellékletének megfelelő nyomtatványon haladéktalanul értesíti az ezen előírást alkalmazó többi szerződő felet.

24. GYÁRTÁS VÉGLEGES LEÁLLÍTÁSA

Ha a jóváhagyás birtokosa véglegesen leállítja az ezen előírás szerint jóváhagyott járműtípus gyártását, akkor erről értesítenie kell a jóváhagyást megadó hatóságot.

A hatóság az értesítés kézhezvétele után az ezen előírás II. mellékletének megfelelő nyomtatványon értesíti erről az egyezményben részes és ezen előírást alkalmazó szerződő feleket.

25. A JÓVÁHAGYÁSI VIZSGÁLAT ELVÉGZÉSÉÉRT FELELŐS MŰSZAKI SZOLGÁLATOK ÉS A SZAKHATÓSÁGOK NEVE ÉS CÍME

Az egyezményben részes és ezen előírást alkalmazó szerződő felek megadják az Egyesült Nemzetek Szervezetének Titkársága számára a jóváhagyási vizsgálat elvégzéséért felelős műszaki szolgálatok nevét és címét, valamint a jóváhagyásokat megadó, illetve a más országok által kiadott jóváhagyásokat, kiterjesztéseket, elutasításokat vagy visszavonásokat igazoló értesítéseket fogadó szakhatóságok nevét és címét.

III. RÉSZ:

INDÍTÁSGÁTLÓK JÓVÁHAGYÁSA ÉS JÁRMŰVEK JÓVÁHAGYÁSA INDÍTÁSGÁTLÓJUK TEKINTETÉBEN

26. FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK

Ezen előírás III. részének alkalmazásában:

26.1. „indításgátló”: olyan készülék, amely megakadályozza a jármű szokásos elindítását saját energiaforrásával (jogosulatlan használat elleni védelem),

26.2. „vezérlőegység”: olyan berendezés, amely az indításgátló bekapcsolásához és/vagy kikapcsolásához szükséges,

26.3. „állapot-kijelző”: olyan készülék, amely az indításgátló állapotát (bekapcsolva/kikapcsolva, váltás bekapcsolt állapotról kikapcsolt állapotra és fordítva) jelzi,

26.4. „bekapcsolt állapot”: azaz állapot, amikor a járművet saját energiaforrásával nem lehet elindítani,

26.5. „kikapcsolt állapot”: az az állapot, amikor a jármű a szokásos módon vezethető.

26.6. „kulcs”: olyan eszköz, amelyet úgy terveztek és gyártottak, hogy az ehhez tervezett és gyártott zárrendszer csak ezzel a eszközzel működjön,

26.7. „hatástalanító”: olyan funkció, amely az indításgátlót kikapcsolt állapotában lezárja,

26.8. „ugrókód”: több elemből álló elektronikus kód; az elemek kombinációja a távadó minden egyes működése után véletlenszerűen megváltozik,

26.9. „indításgátló típusa”: olyan rendszerek, amelyek egymástól nem különböznek jelentősen olyan lényeges jellemzők tekintetében, mint

a) a gyártó márkaneve vagy védjegye,

b) a vezérlőegység fajtája,

c) a vonatkozó járműrendszerekre gyakorolt hatásuk elve (lásd az alábbi 32.1. szakaszt),

26.10. „járműtípus, indításgátlója tekintetében”: olyan járművek, amelyek egymástól nem különböznek jelentősen olyan lényeges jellemzők tekintetében, mint:

a) a gyártó márkaneve vagy védjegye,

b) a jármű olyan jellegzetességei, amelyek jelentősen befolyásolják az indításgátló működését,

c) az indításgátló típusa és kialakítása.

27. INDÍTÁSGÁTLÓ JÓVÁHAGYÁSÁRA VONATKOZÓ KÉRELEM

27.1. Az indításgátló jóváhagyására vonatkozó kérelmet az indításgátló gyártója vagy megfelelően meghatalmazott képviselője nyújtja be.

27.2. Az egyes indításgátló-típusokhoz a kérelemmel együtt be kell adni/át kell adni a következőket:

27.2.1. a jármű-riasztórendszer műszaki jellemzőit, a beépítési módot, és a véletlen bekapcsolás elkerülésére tett intézkedéseket ismertető dokumentáció három példányban,

27.2.2. az indításgátló típusából három mintapéldány az összes komponensükkel együtt. A főbb komponensek mindegyikén jól láthatóan és kitörölhetetlenül fel kell tüntetni a kérelmező márkanevét vagy védjegyét, és az adott komponens típusjelölését,

27.2.3. a jóváhagyásra benyújtott típusra reprezentatív indításgátlóval felszerelt jármű, amelyet a kérelmező a típusjóváhagyási vizsgálat elvégzéséért felelős műszaki szolgálattal egyeztetve választ ki.

27.2.4. Utasítások három példányban az alábbi 34. szakasz szerint.

28. JÁRMŰ JÓVÁHAGYÁSÁRA VONATKOZÓ KÉRELEM

28.1. Ha ezen előírás III. része szerint jóváhagyott indításgátlót alkalmaznak abban a járműben, amelyre az ezen előírás III. része szerinti jóváhagyást kérik, akkor nem kell megismételni azokat a vizsgálatokat, amelyeket az indításgátlón el kellett végezni az ezen előírás III. része szerinti járműjóváhagyáshoz.

28.2. A járműtípusnak az indításgátlója tekintetében történő jóváhagyására vonatkozó kérelmet a járműgyártó vagy megfelelően meghatalmazott képviselője nyújtja be.

28.3. A kérelemhez három példányban csatolni kell az alábbi dokumentumokat, és meg kell adni a következő adatokat:

28.3.1. a járműtípusnak és a jármű azon részeinek részletes leírása, amelyek az indításgátlóhoz kapcsolódnak,

28.3.2. azoknak a komponenseknek a felsorolása, amelyek szükségesek annak meghatározásához, hogy mely indításgátlók építhetők be a járműbe,

28.4. Egy, a jóváhagyásra benyújtott típusra reprezentatív járművet át kell adni a műszaki szolgálatnak.

28.5. Elfogadható a típus egyes jellemző komponenseit nem tartalmazó jármű is, ha a kérelmező az illetékes hatóságnak kielégítően bizonyítja, hogy a kérdéses komponensek hiánya – az ezen előírásban foglalt követelmények tekintetében – nem befolyásolja a vizsgálati eredményeket.

28.6. Ezen előírás III. része szerint jóváhagyott indításgátló használata esetén az indításgátló típus-jóváhagyási értesítését is át kell adni a műszaki szolgálatnak.

29. INDÍTÁSGÁTLÓ JÓVÁHAGYÁSA

29.1. Ha az ezen előírás szerint jóváhagyásra benyújtott indításgátló megfelel az alábbi 31., 32. és 33. szakasz előírásainak, akkor az indításgátló e típusát jóvá kell hagyni.

29.2. Mindegyik jóváhagyott típushoz jóváhagyási számot kell rendelni. Ennek első két számjegye a jóváhagyás időpontjában hatályos, az előírást lényeges műszaki tartalommal módosító legutóbbi módosításcsomag száma (jelenleg ez a 01. módosításcsomagnak megfelelően 01). Ugyanazon szerződő fél nem rendelheti ugyanazt a számot több indításgátló-típushoz.

29.3. Az indításgátló egy típusának ezen előírás szerinti jóváhagyásáról vagy a jóváhagyás kiterjesztéséről vagy elutasításáról értesíteni kell az egyezményben részes és ezen előírást alkalmazó szerződő feleket az ezen előírás III. mellékletének megfelelő nyomtatványon.

29.4. Minden olyan indításgátló főbb komponensein, amely megfelel az ezen előírás szerint jóváhagyott típusnak, a jóváhagyási értesítésben megadott, könnyen hozzáférhető helyen jól látható módon fel kell tüntetni egy nemzetközi jóváhagyási jelet, amely a következőkből áll:

29.4.1. egy kör, benne az „E” betű és a jóváhagyó ország egyedi azonosítószáma (8),

29.4.2. ezen előírás száma, amelyet egy „R” betű, egy „A” (jármű-riasztórendszer), „I” (indításgátló) vagy „AI” (mindkettő) betűjel, egy kötőjel és a jóváhagyási szám követ a 29.4.1. szakaszban előírt kör közelében.

29.5. A jóváhagyási jelnek jól olvashatónak és eltávolíthatatlannak kell lennie.

29.6. Ezen előírás V. mellékletében példák találhatók a jóváhagyási jel elrendezésére.

29.7. A fenti 29.4. szakaszban leírt jóváhagyási jel helyett kiadható megfelelőségi bizonylat is minden eladásra kínált indításgátlóhoz.

Ha az indításgátló gyártója jóváhagyott jelöletlen indításgátlót szállít egy járműgyártónak, hogy az azt eredeti termékként beépítse egy járműmodellbe vagy egy járműmodell-sorozatba, akkor az indításgátló gyártójának annyi példányt kell szállítania a megfelelőségi bizonylatból a jármű gyártója számára, hogy az elég legyen az ezen előírás 30. szakaszának megfelelő járműjóváhagyás megszerzéséhez.

Ha az indításgátló külön komponensekből van összeállítva, akkor a főbb komponenseket azonosítójellel meg kell jelölni és a megfelelőségi bizonylatnak fel kell sorolnia ezeket a azonosítójeleket.

Ezen előírás VI. mellékletében látható a megfelelőségi bizonylat mintája.

30. JÁRMŰ JÓVÁHAGYÁSA

30.1. Ha az ezen előírás szerint jóváhagyásra benyújtott jármű megfelel az alábbi 31., 32. és 33. szakasz előírásainak, akkor e járműtípust jóvá kell hagyni.

30.2. Mindegyik jóváhagyott típushoz jóváhagyási számot kell rendelni. Ennek első két számjegye a jóváhagyás időpontjában hatályos, az előírást lényeges műszaki tartalommal módosító legutóbbi módosításcsomag száma (jelenleg ez a 01. módosításcsomagnak megfelelően 01). Ugyanazon szerződő fél nem rendelheti ugyanazt a számot több járműtípushoz.

30.3. Egy járműtípusnak ezen előírás szerinti jóváhagyásáról vagy a jóváhagyás kiterjesztéséről vagy elutasításáról értesíteni kell az egyezményben részes és ezen előírást alkalmazó szerződő feleket az ezen előírás IV. mellékletének megfelelő nyomtatványon.

30.4. Minden olyan járművön, amely megfelel az ezen előírás szerint jóváhagyott járműtípusnak, a jóváhagyási értesítésben megadott, könnyen hozzáférhető helyen jól látható módon fel kell tüntetni egy nemzetközi jóváhagyási jelet, amely a következőkből áll:

30.4.1. egy kör, benne az „E” betű és a jóváhagyó ország egyedi azonosítószáma (9),

30.4.2. ezen előírás száma, amelyet egy „R” betű, egy „A”, „I”, vagy „AI” betűjel (amely azt jelzi, hogy a járművet a riasztórendszere, az indításgátlója, vagy mindkettő tekintetében hagyták jóvá), egy kötőjel és a jóváhagyási szám követ a 30.4.1. szakaszban előírt kör jobb oldalán.

30.5. Ha a jármű megfelel az egyezményhez mellékelt egy vagy több további előírás szerint abban az országban jóváhagyott járműtípusnak, amely ezen előírás alapján megadta a jóváhagyást, akkor a 30.4.1. szakaszban előírt jelet nem szükséges megismételni; ilyen esetben az előírás és a jóváhagyás számát, valamint az összes olyan előírás kiegészítő jelét, amelyek szerint a jóváhagyást megadták ugyanabban az országban, amely ezen előírás szerint is megadta a jóváhagyást, a fenti 30.4.1. szakaszban előírt jel jobb oldalán egymás alatt kell feltüntetni.

30.6. A jóváhagyási jelnek jól olvashatónak és eltávolíthatatlannak kell lennie.

30.7. A jóváhagyási jelet a gyártó által a járműre szerelt adattáblán vagy annak közelében kell elhelyezni.

30.8. Ezen előírás V. mellékletében példák találhatók a jóváhagyási jel elrendezésére.

31. ÁLTALÁNOS SPECIFIKÁCIÓ

31.1. Lehetségesnek kell lenni az indításgátlót az alábbi előírások szerint be- és kikapcsolni.

31.2. Ha az indításgátló használhat rádióhullámokat is, például a bekapcsoláshoz vagy kikapcsoláshoz, akkor meg kell felelnie a vonatkozó ETSI szabványoknak (lásd az 5.3 szakaszhoz tartozó 1. lábjegyzetet) is, például: EN 300 220–1 V1.3.1 (2000–09), EN 300 220–2 V1.3.1. (2000–09), EN 300 220–3 V1.1.1. (2000–09) és EN 301 489–3 V1.2.1. (2000–08) (beleértve a tájékoztatási kötelezettséget is). Az indításgátló bekapcsolásához és kikapcsolásához használt rádióhullámok frekvenciájának és legnagyobb sugárzási teljesítményének meg kell felelnie a CEPT/ERC (lásd az 5.3 szakaszhoz tartozó 2. lábjegyzetet) 70–03 ajánlásában (2000. február 17.) a rövid hatósugarú készülékekre előírt követelményeknek (lásd az 5.3 szakaszhoz tartozó 3. lábjegyzetet).

31.3. Az indításgátlót úgy kell kialakítani és a beépítését úgy kell megtervezni, hogy az azzal felszerelt jármű továbbra is megfeleljen műszaki előírásoknak.

31.4. Az indításgátló nem kerülhet bekapcsolt állapotba, amikor a gyújtás rá van adva és a motor jár, kivéve, ha

a) a járművet mentő, tűzoltó vagy rendőrségi járműként szerelték fel vagy fogják felszerelni, vagy

b) a motor feladata i. a jármű részét képező vagy a járműre szerelt gépezet hajtása, nem a jármű meghajtása céljából, vagy ii. a jármű ilyen gépezet vagy szerelvény hajtására szolgáló akkumulátorai elektromos energiájának megfelelő szinten tartása, és a jármű álló helyzetben van, továbbá a rögzítőfék be van húzva. Ilyen kivétel esetén ezt fel kell tüntetni az értesítés (ezen előírás II. melléklete) kiegészítésének 2. pontjában.

31.5. Az indításgátló tartós hatástalanítása nem megengedhető.

31.6. Az indításgátlót úgy kell megtervezni és gyártani, hogy beépítése ne érintse hátrányosan a jármű tervezett funkcióit és biztonságos működését, még az indításgátló meghibásodása esetén sem.

31.7. Az indításgátlót úgy kell megtervezni és gyártani, hogy a gyártó utasítása szerint történő beépítés után azt ne lehessen gyorsan és a figyelemfelkeltés nélkül működésképtelenné tenni vagy tönkretenni, például széles körben hozzáférhető olcsó és könnyen elrejthető szerszámokkal, készülékekkel vagy utánzatokkal. Nehéznek és időigényesnek kell lennie a főbb komponenseknek vagy egységeknek az indításgátló kiiktatása céljából történő kicserélése.

31.8. Az indításgátlót úgy kell megtervezni és gyártani, hogy amikor a gyártó által meghatározott módon beépítik, ésszerűen elvárható élettartama alatt elviselje a járműben uralkodó viszonyokat (a vizsgálatot lásd a 33. szakaszban). Különösen a fedélzeti áramkörök elektromos tulajdonságait nem befolyásolhatja hátrányosan az indításgátló beszerelése (vezeték-keresztmetszetek, érintésvédelem stb.).

31.9. Az indításgátlót egyesíteni lehet más rendszerekkel a járműben, vagy azokkal egybe lehet építeni (például motorvezérlés, riasztórendszerek).

31.10. Az indításgátló nem akadályozhatja meg a jármű fékjeinek kioldását, kivéve az olyan indításgátlót, amely pneumatikusan kioldható rúgós fék (10) kioldását akadályozza meg és úgy működik, hogy a szokásos működés, illetve meghibásodás esetén az ezen előírás szerinti típus-jóváhagyási kérelem beadása idején hatályban levő 13. sz. előírás műszaki követelményei teljesülnek.

E szakasz rendelkezéseinek betartása nem jelenti azt, hogy a pneumatikusan kioldható rúgós fék kioldását megakadályozó indításgátló mentesülne az ezen előírásban megállapított előírások alól.

31.11. Indításgátló nem működhet úgy, hogy a jármű fékjeit húzza be.

32. RÉSZLETES SPECIFIKÁCIÓ

32.1. Az indításgátlás mértéke

32.1.1. Az indításgátlót úgy kell megtervezni, hogy a jármű saját energiaforrással való működését a következő módszerek közül legalább az egyikkel megakadályozza:

32.1.1.1. utólagos beépítés vagy dízelmotoros jármű esetében a jármű legalább két olyan külön áramkörének letiltása, amelyek a jármű saját energiaforrással való működéséhez szükségesek (például indítómotor, gyújtás, üzemanyag-ellátás, pneumatikusan kioldható rugós fékek stb.),

32.1.1.2. a jármű működéséhez szükséges vezérlőegységek legalább egyikének kódos letiltása.

32.1.2. Katalizátoros konverterrel felszerelt járműbe beépítendő indításgátló nem okozhatja azt, hogy el nem égett üzemanyag kerüljön a kipufogórendszerbe.

32.2. Működési megbízhatóság

A működési megbízhatóságot az indításgátló megfelelő tervezésével kell elérni, számításba véve a járműben uralkodó konkrét viszonyokat (lásd 31.8. és 33. szakasz).

32.3. Működésbiztonság

Biztosítani kell, hogy a 33. szakaszban leírt vizsgálatok hatására ne változzon meg az indításgátló állapota (bekapcsolva/kikapcsolva).

32.4. Az indításgátló bekapcsolása

32.4.1. A járművezetőnek az indításgátlót az alábbi módszereknek legalább az egyikével, járulékos művelet nélkül be kell tudnia kapcsolni:

a) a gyújtáskapcsolóban az indítókulcs „0” állásba fordításával és egy ajtó kinyitásával; ezenfelül az olyan indításgátlók, amelyek közvetlenül a jármű szokásos indítási művelete előtt vagy alatt kapcsolnak ki, bekapcsolhatók lehetnek a gyújtás kikapcsolásával is,

b) legfeljebb 1 perccel azután, hogy a gyújtáskapcsolóból kivették a kulcsot.

32.4.2. Ha az indításgátló a 31.4. szakasz szerint bekapcsolható akkor is, amikor a gyújtás rá van adva és a motor jár, akkor az indításgátlót bekapcsolhatja a járművezető felőli ajtó kinyitása és/vagy a jogosult személy valamilyen szándékos cselekedete.

32.5. Kikapcsolás

32.5.1. A kikapcsolást a következő eszközök egyikével vagy ezek kombinációjával kell végrehajtani. Hasonló működésű és hasonló biztonsági szintű más eszközök megengedhetők.

32.5.1.1. Billentyűzet, amellyel legalább 10 000 variánssal rendelkező egyedileg kiválasztott kódot lehet bevinni.

32.5.1.2. Elektromos/elektronikus készülék, például távirányító, legalább 50 000 változattal, amely ugrókódokat alkalmaz és/vagy a kód beazonosításához legalább 10 nap kell, például a legkevesebb 50 000 változat esetében 24 óra alatt 5 000 változat próbálható ki.

32.5.1.3. Ha távirányítással végezhető a kikapcsolás, akkor az indításgátlónak a kikapcsolás után 5 percen belül vissza kell állnia bekapcsolt állapotba, ha az indítómotor áramkörénél nem történik újabb beavatkozás.

32.6. Állapotkijelző

32.6.1. Az indításgátló állapotáról (bekapcsolva/kikapcsolva, váltás a bekapcsolt és kikapcsolt állapot között) adandó tájékoztatás céljából vizuális kijelzők felszerelhetők az utastéren kívül és belül. A jármű utasterén kívül felszerelt fényjelzés fényerőssége legfeljebb 0,5 cd lehet.

32.6.2. Ha a gyors dinamikus műveletekre, mint például a rendszer kikapcsolására vagy bekapcsolására van kijelzés, akkor annak a 32.6.1. szakasz szerinti fényjelzésnek kell lennie. Ilyen vizuális kijelzés lehet az irányjelzők és/vagy az utastér-világítás egyidejű működése is, feltéve, hogy az irányjelzők nem maradnak 3 másodpercnél hosszabb ideig bekapcsolva.

33. MŰKÖDÉSI PARAMÉTEREK ÉS VIZSGÁLATOK

33.1. Működési paraméterek

Az indításgátló minden komponensének meg kell felelnie az ezen előírás 7. szakaszában megadott előírásoknak.

Ez a követelmény nem vonatkozik a következőkre:

azok a komponensek, amelyeket a jármű részeként építettek be és vizsgáltak meg, függetlenül attól, hogy indításgátló be van-e építve (például lámpák), vagy

azok a komponensek, amelyeket korábban már a jármű részeként megvizsgáltak és ezt dokumentumokkal igazolták.

33.2. Vizsgálatok

Minden vizsgálatot egyetlen indításgátlón, egymás után kell elvégezni. A bevizsgáló hatóság azonban dönthet úgy, hogy más mintapéldányok is használhatók, ha ez nem befolyásolja a többi vizsgálat eredményét.

33.3. Működéspróba

Az alább meghatározott összes vizsgálat befejezése után az indításgátlót az ezen előírás 7.2.1.2. szakaszában meghatározott szokásos vizsgálati feltételek között meg kell vizsgálni, ellenőrizendő, hogy továbbra is megfelelően működik-e. Szükség esetén a biztosítékokat a vizsgálat előtt ki lehet cserélni.

Az indításgátló minden komponensének meg kell felelnie ezen előírás 7.2.2.–7.2.8. és 7.2.12. szakaszában megadott előírásoknak.

34. UTASÍTÁSOK

(A 34.1.–34.3. szakasz csak az utólagos beépítésre vonatkozik.)

Minden indításgátlót el kell látni az alábbi dokumentumokkal.

34.1. Beépítési utasítás, amely tartalmazza a következőket:

34.1.1. azoknak a járműveknek és járműmodelleknek a felsorolása, amelyekhez a készüléket tervezték. Ez a felsorolás lehet konkrét vagy általános, például „minden 12 V-os negatív földelésű akkumulátorral felszerelt benzinmotoros személygépkocsi”,

34.1.2. a fényképekkel és/vagy nagyon egyértelmű rajzokkal ábrázolt beépítési eljárás,

34.1.3. A beszállító által megadott részletes beépítési utasításnak olyannak kell lennie, hogy ha azt képesített szakember megfelelően követi, akkor a jármű biztonsága és megbízhatósága változatlanul megmarad.

34.1.4. A beépítési utasításban meg kell határozni az indításgátló villamos teljesítményigényét és adott esetben tanácsolni kell nagyobb méretű akkumulátor használatát.

34.1.5. A beszállítónak meg kell adnia a jármű beépítés utáni ellenőrzéséhez szükséges eljárásokat. Külön figyelmet kell fordítani a biztonsági vonatkozású funkciókra.

34.2. Kitöltetlen beépítési bizonylat a VII. mellékletben lévő minta szerint.

34.3. Általános nyilatkozat az indításgátló vevője számára, amely felhívja a figyelmet a következőkre:

34.3.1. az indításgátlót a gyártó utasításai szerint kell beépíteni,

34.3.2. a beépítéssel ajánlott szakembert megbízni (az indításgátló gyártója ajánlhat megfelelő szakembereket),

34.3.3. az indításgátlót kísérő beépítési bizonylatot a beépítést végző szakembernek kell kiállítania.

34.4. Használati utasítás

34.5. Karbantartási utasítás

34.6. Általános figyelmeztetés az indításgátló módosítását vagy kiegészítését illetően: az ilyen módosítás és kiegészítés automatikusan érvényteleníti a fenti 34.2. szakaszban említett beépítési bizonylatot.

35. AZ INDÍTÁSGÁTLÓ TÍPUSÁNAK VAGY A JÁRMŰ TÍPUSÁNAK MÓDOSÍTÁSA ÉS A JÓVÁHAGYÁS KITERJESZTÉSE

Az indításgátló-típus vagy a járműtípus minden módosításáról értesíteni kell az adott indításgátló-típust jóváhagyó szakhatóságot.

A szakhatóság ezt követően a következőképpen járhat el:

a) úgy ítéli meg, hogy az elvégzett módosításoknak nagy valószínűséggel nincs számottevő kedvezőtlen hatása, és az indításgátló továbbra is megfelel az előírásoknak, vagy

b) az ezen előírás 31., 32. és 33. szakaszában leírt vizsgálatról vagy annak egy részéről új mérési jegyzőkönyvet kér a vizsgálat elvégzéséért felelős műszaki szolgálattól

A jóváhagyás megerősítéséről vagy elutasításáról, a változások részletes leírásával együtt, a fenti 29.3. szakaszban említett eljárással értesíteni kell az egyezményben részes és ezen előírást alkalmazó szerződő feleket.

A jóváhagyás kiterjesztését engedélyező illetékes hatóság az ilyen kiterjesztéshez készített minden értesítéshez sorszámot rendel.

36. GYÁRTÁSMEGFELELŐSÉG

A gyártásmegfelelőség ellenőrzésére szolgáló eljárásoknak meg kell felelniük az egyezmény (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/2. javított változat) 2. függelékében megállapított eljárásoknak, valamint a következő előírásoknak:

36.1. Az ezen előírás szerint jóváhagyott minden indításgátlót vagy indításgátlója tekintetében jóváhagyott járművet úgy kell gyártani, hogy a fenti 31., 32. és 33. szakaszban megállapított előírásokat teljesítve megfeleljen a jóváhagyott típusnak.

36.2. A jóváhagyást megadó hatóság bármikor ellenőrizheti az egyes gyártóüzemekben alkalmazott megfelelőség-ellenőrzési módszereket. Az ilyen ellenőrzésre általában kétévente kerül sor.

37. SZANKCIÓK NEM MEGFELELŐ GYÁRTÁS ESETÉN

37.1. Az ezen előírás alapján az indításgátló vagy a jármű egy adott típusára megadott jóváhagyás visszavonható, ha nem teljesülnek a fenti 36. szakaszban előírt követelmények.

37.2. Ha az egyezményben részes és ezen előírást alkalmazó valamely szerződő fél visszavon egy előzőleg általa megadott jóváhagyást, akkor erről az ezen előírás III. és IV. mellékletének megfelelő nyomtatványon haladéktalanul értesíti az ezen előírást alkalmazó többi szerződő felet.

38. GYÁRTÁS VÉGLEGES LEÁLLÍTÁSA

Ha a jóváhagyás birtokosa véglegesen leállítja az ezen előírás szerint jóváhagyott indításgátló-típus vagy járműtípus gyártását, akkor erről értesítenie kell a jóváhagyást megadó hatóságot.

A hatóság az értesítés kézhezvétele után az ezen előírás IV. mellékletének megfelelő nyomtatványon értesíti erről az egyezményben részes és ezen előírást alkalmazó szerződő feleket.

39. ÁTMENETI RENDELKEZÉSEK

39.1. Indításgátló típusjóváhagyása

39.1.1. A 01. módosításcsomag 4. kiegészítésének hatálybalépésétől számított 36 hónap után az ezen előírást alkalmazó szerződő felek csak akkor adhatnak ki jóváhagyást, ha a jóváhagyandó komponenstípus vagy önálló műszaki egység teljesíti a 01. módosításcsomag 4. kiegészítésével módosított ezen előírás követelményeit.

39.1.2. Az ezen előírást alkalmazó szerződő felek továbbra is megadják a jóváhagyásokat azokra a komponenstípusokra vagy önálló műszaki egységekre, amelyek megfelelnek bármely korábbi módosításcsomaggal módosított ezen előírás eredeti változatában foglalt előírásoknak, feltéve, hogy a komponens vagy az önálló műszaki egység használatban lévő járművekbe csereként történő beépítés céljára készült, és hogy műszakilag nem lenne megvalósítható olyan komponens vagy önálló műszaki egység beépítése, amely teljesíti a 01. módosításcsomag 4. kiegészítésével módosított ezen előírás követelményeit.

39.2. Járműtípus jóváhagyása

39.2.1. A 01. módosításcsomag 4. kiegészítésének hatálybalépésétől számított 36 hónap után az ezen előírást alkalmazó szerződő felek csak akkor adhatnak ki jóváhagyást, ha a jóváhagyandó járműtípus teljesíti a 01. módosításcsomag 4. kiegészítésével módosított ezen előírás követelményeit.

40. A JÓVÁHAGYÁSI VIZSGÁLAT ELVÉGZÉSÉÉRT FELELŐS MŰSZAKI SZOLGÁLATOK ÉS A SZAKHATÓSÁGOK NEVE ÉS CÍME

Az egyezményben részes és ezen előírást alkalmazó szerződő felek megadják az Egyesült Nemzetek Szervezetének Titkársága számára a jóváhagyási vizsgálat elvégzéséért felelős műszaki szolgálatok nevét és címét, valamint a jóváhagyásokat megadó, illetve a más országok által kiadott jóváhagyásokat, kiterjesztéseket, elutasításokat vagy visszavonásokat igazoló értesítéseket fogadó szakhatóságok nevét és címét.

(1) Csak 12 V-os villamos rendszerrel rendelkező járművek.

(2) 1 – Németország, 2 – Franciaország, 3 – Olaszország, 4 – Hollandia, 5 – Svédország, 6 – Belgium, 7 – Magyarország, 8 – Cseh Köztársaság, 9 – Spanyolország, 10 – Szerbia, 11 – Egyesült Királyság, 12 – Ausztria, 13 – Luxemburg, 14 – Svájc, 15 (szabad), 16 – Norvégia, 17 – Finnország, 18 – Dánia, 19 – Románia, 20 – Lengyelország, 21 – Portugália, 22 – Orosz Föderáció, 23 – Görögország, 24 – Írország, 25 – Horvátország, 26 – Szlovénia, 27 – Szlovákia, 28 – Belarusz, 29 – Észtország, 30 (szabad), 31 – Bosznia-Hercegovina, 32 – Lettország, 33 (szabad), 34 – Bulgária, 35 (szabad), 36 – Litvánia, 37 – Törökország, 38 (szabad), 39 – Azerbajdzsán, 40 – Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság, 41 (szabad), 42 – Európai Közösség (a jóváhagyást a tagállamok adják meg saját EGB-típusjóváhagyási jelüket használva), 43 – Japán, 44 (szabad), 45 – Ausztrália, 46 – Ukrajna, 47 – Dél-Afrika, 48 – Új-Zéland, 49 – Ciprus, 50 – Málta, 51 – Koreai Köztársaság, 52 – Malajzia, és 53 – Thaiföld. A további számokat további országoknak jelölik ki, időrendi sorrendben aszerint, hogy a kerekes járművekre és az azokba szerelhető, illetve az azokon használható berendezésekre és tartozékokra vonatkozó egységes műszaki előírások elfogadásáról, valamint az ezen előírások alapján kibocsátott jóváhagyások kölcsönös elismerésének feltételeiről szóló egyezményt mikor ratifikálják vagy ahhoz mikor csatlakoznak, és az így kijelölt számokat az Egyesült Nemzetek Főtitkára közli az egyezményben részes szerződő felekkel.

(3) ETSI: European Telecommunications Standards Institute (Európai Távközlési Szabványügyi Intézet).

Ha ezen előírás hatálybalépésekor nincsenek ilyen szabványok, akkor a megfelelő nemzeti szabványokat kell alkalmazni.

(4) CEPT: Conference of European Posts and Communications (Európai Postai és Távközlési Igazgatások Konferenciája)

ERC: European Radio Communications Committee (Európai Rádiótávközlési Bizottság)

(5) A szerződő felek megtilthatják adott frekvenciák, illetve teljesítmények használatát, és engedélyezhetik más frekvenciák, illetve teljesítmények használatát.

(6) Azoknak a lámpáknak, amelyeket a fényjelző készülék részeként használnak, és amelyek a jármű saját világítási rendszerébe tartoznak nem kell megfelelniük a 7.1. szakaszban leírt működési paramétereknek és nem kell megvizsgálni azokat a 7.2. szakasz szerint.

(7) 1 – Németország, 2 – Franciaország, 3 – Olaszország, 4 – Hollandia, 5 – Svédország, 6 – Belgium, 7 – Magyarország, 8 – Cseh Köztársaság, 9 – Spanyolország, 10 – Szerbia, 11 – Egyesült Királyság, 12 – Ausztria, 13 – Luxemburg, 14 – Svájc, 15 (szabad), 16 – Norvégia, 17 – Finnország, 18 – Dánia, 19 – Románia, 20 – Lengyelország, 21 – Portugália, 22 – Orosz Föderáció, 23 – Görögország, 24 – Írország, 25 – Horvátország, 26 – Szlovénia, 27 – Szlovákia, 28 – Belarusz, 29 – Észtország, 30 (szabad), 31 – Bosznia-Hercegovina, 32 – Lettország, 33 (szabad), 34 – Bulgária, 35 (szabad), 36 – Litvánia, 37 – Törökország, 38 (szabad), 39 – Azerbajdzsán, 40 – Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság, 41 (szabad), 42 – Európai Közösség (a jóváhagyást a tagállamok adják meg saját EGB-típusjóváhagyási jelüket használva), 43 – Japán, 44 (szabad), 45 – Ausztrália, 46 – Ukrajna, 47 – Dél-Afrika, 48 – Új-Zéland, 49 – Ciprus, 50 – Málta, 51 – Koreai Köztársaság, 52 – Malajzia, és 53 – Thaiföld. A további számokat további országoknak jelölik ki, időrendi sorrendben aszerint, hogy a kerekes járművekre és az azokba szerelhető, illetve az azokon használható berendezésekre és tartozékokra vonatkozó egységes műszaki előírások elfogadásáról, valamint az ezen előírások alapján kibocsátott jóváhagyások kölcsönös elismerésének feltételeiről szóló egyezményt mikor ratifikálják vagy ahhoz mikor csatlakoznak, és az így kijelölt számokat az Egyesült Nemzetek Főtitkára közli az egyezményben részes szerződő felekkel.

(8) 1 – Németország, 2 – Franciaország, 3 – Olaszország, 4 – Hollandia, 5 – Svédország, 6 – Belgium, 7 – Magyarország, 8 – Cseh Köztársaság, 9 – Spanyolország, 10 – Szerbia, 11 – Egyesült Királyság, 12 – Ausztria, 13 – Luxemburg, 14 – Svájc, 15 (szabad), 16 – Norvégia, 17 – Finnország, 18 – Dánia, 19 – Románia, 20 – Lengyelország, 21 – Portugália, 22 – Orosz Föderáció, 23 – Görögország, 24 – Írország, 25 – Horvátország, 26 – Szlovénia, 27 – Szlovákia, 28 – Belarusz, 29 – Észtország, 30 (szabad), 31 – Bosznia-Hercegovina, 32 – Lettország, 33 (szabad), 34 – Bulgária, 35 (szabad), 36 – Litvánia, 37 – Törökország, 38 (szabad), 39 – Azerbajdzsán, 40 – Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság, 41 (szabad), 42 – Európai Közösség (a jóváhagyást a tagállamok adják meg saját EGB-típusjóváhagyási jelüket használva), 43 – Japán, 44 (szabad), 45 – Ausztrália, 46 – Ukrajna, 47 – Dél-Afrika, 48 – Új-Zéland, 49 – Ciprus, 50 – Málta, 51 – Koreai Köztársaság, 52 – Malajzia, és 53 – Thaiföld. A további számokat további országoknak jelölik ki, időrendi sorrendben aszerint, hogy a kerekes járművekre és az azokba szerelhető, illetve az azokon használható berendezésekre és tartozékokra vonatkozó egységes műszaki előírások elfogadásáról, valamint az ezen előírások alapján kibocsátott jóváhagyások kölcsönös elismerésének feltételeiről szóló egyezményt mikor ratifikálják vagy ahhoz mikor csatlakoznak, és az így kijelölt számokat az Egyesült Nemzetek Főtitkára közli az egyezményben részes szerződő felekkel.

(9) 1 – Németország, 2 – Franciaország, 3 – Olaszország, 4 – Hollandia, 5 – Svédország, 6 – Belgium, 7 – Magyarország, 8 – Cseh Köztársaság, 9 – Spanyolország, 10 – Szerbia, 11 – Egyesült Királyság, 12 – Ausztria, 13 – Luxemburg, 14 – Svájc, 15 (szabad), 16 – Norvégia, 17 – Finnország, 18 – Dánia, 19 – Románia, 20 – Lengyelország, 21 – Portugália, 22 – Orosz Föderáció, 23 – Görögország, 24 – Írország, 25 – Horvátország, 26 – Szlovénia, 27 – Szlovákia, 28 – Belarusz, 29 – Észtország, 30 (szabad), 31 – Bosznia-Hercegovina, 32 – Lettország, 33 (szabad), 34 – Bulgária, 35 (szabad), 36 – Litvánia, 37 – Törökország, 38 (szabad), 39 – Azerbajdzsán, 40 – Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság, 41 (szabad), 42 – Európai Közösség (a jóváhagyást a tagállamok adják meg saját EGB-típusjóváhagyási jelüket használva), 43 – Japán, 44 (szabad), 45 – Ausztrália, 46 – Ukrajna, 47 – Dél-Afrika, 48 – Új-Zéland, 49 – Ciprus, 50 – Málta, 51 – Koreai Köztársaság, 52 – Malajzia, és 53 – Thaiföld. A további számokat további országoknak jelölik ki, időrendi sorrendben aszerint, hogy a kerekes járművekre és az azokba szerelhető, illetve az azokon használható berendezésekre és tartozékokra vonatkozó egységes műszaki előírások elfogadásáról, valamint az ezen előírások alapján kibocsátott jóváhagyások kölcsönös elismerésének feltételeiről szóló egyezményt mikor ratifikálják vagy ahhoz mikor csatlakoznak, és az így kijelölt számokat az Egyesült Nemzetek Főtitkára közli az egyezményben részes szerződő felekkel.

(10) A módosított 13. sz. előírás VIII. mellékletének fogalommeghatározása szerint.

I. MELLÉKLET ÉRTESÍTÉS [Legnagyobb megengedett formátum: A4 (210 × 297 mm)]

II. MELLÉKLET ÉRTESÍTÉS [Legnagyobb megengedett formátum: A4 (210 × 297 mm)]

III. MELLÉKLET ÉRTESÍTÉS [Legnagyobb megengedett formátum: A4 (210 × 297 mm)]

IV. MELLÉKLET ÉRTESÍTÉS [Legnagyobb megengedett formátum: A4 (210 × 297 mm)]

V. MELLÉKLET A JÓVÁHAGYÁSI JELEK ELRENDEZÉSE A. minta 1. ábra 2. ábra 3. ábra A járművön vagy jármű-riasztórendszeren elhelyezett fenti jóváhagyási jel (1. ábra) azt mutatja, hogy az adott típust a 01. módosításcsomaggal módosított 97. sz. előírás szerint hagyták jóvá Hollandiában (E4), 011234 jóváhagyási számmal. A járművön vagy az indításgátlón elhelyezett fenti jóváhagyási jel (2. ábra) azt mutatja, hogy az adott típust a 01. módosításcsomaggal módosított 97. sz. előírás szerint hagyták jóvá Hollandiában (E4), 011234 jóváhagyási számmal. A járművön vagy a jármű-riasztórendszeren és az indításgátlón elhelyezett fenti jóváhagyási jel (3. ábra) azt mutatja, hogy az adott típust a 01. módosításcsomaggal módosított 97. sz. előírás szerint hagyták jóvá Hollandiában (E4), 011234 jóváhagyási számmal. A jóváhagyási szám első két számjegye azt jelzi, hogy a jóváhagyást a 01. módosításcsomaggal módosított 97. sz. előírás alapján adták meg. B. minta A járművön elhelyezett fenti jóváhagyási jel azt mutatja, hogy az adott típust riasztórendszere tekintetében a 18. és a 97. sz. előírás (1) szerint hagyták jóvá Hollandiában (E4). A jóváhagyási szám első két számjegye mutatja, hogy amikor a jóváhagyásokat kiadták, akkor a 18. sz. előírás a 02. módosításcsomagot, a 97. sz. előírás pedig a 01. módosításcsomagot tartalmazta. (1) Az utóbbi szám csak példaként szolgál.

VI. MELLÉKLET MEGFELELŐSÉGI BIZONYLAT MINTÁJA

VII. MELLÉKLET BEÉPÍTÉSI BIZONYLAT MINTÁJA

VIII. MELLÉKLET 7.2.11. ÉS 19. SZAKASZ. Az utastér védelmére szolgáló rendszer tesztelése

IX. MELLÉKLET ELEKTROMÁGNESES ÖSSZEFÉRHETŐSÉG Megjegyzés: Az elektromágneses összeférhetőség vizsgálatát vagy az 1. szakasz, vagy a 2. szakasz szerint kell elvégezni, a rendelkezésre álló mérőfelszereléstől függően. 1. ISO MÓDSZER Védelem a tápvezetékekben folyó áram zavaraival szemben Az ISO 7637-1:1990 nemzetközi szabványban megadott 1, 2, 3a, 3b, 4 és 5 jelű impulzusokat kell ráadni a tápvezetékekre és a jármű-riasztórendszer/riasztórendszer más olyan csatlakozásaira, amelyek üzemszerűen a tápvezetékhez csatlakoznak. jármű-riasztórendszer/riasztórendszer kikapcsolt állapotban Az 1–5 jelű impulzusokat a III. erősségi fokozattal kell alkalmazni. A méréshez használt összes impulzusnál megkívánt funkcionális állapot: A. jármű-riasztórendszer/riasztórendszer bekapcsolt állapotban Az 1–5 jelű impulzusokat kell alkalmazni. A méréshez használt összes impulzusnál megkívánt funkcionális állapot az 1. táblázatban látható. 1. táblázat: Erősség/funkcionális állapot (tápvezetéknél) Impulzus jele Erősség Funkcionális állapot 1 III C 2 III A 3a III C 3b III A 4 III B 4 I A 5 III A Védelem jelvezetékhez kapcsolódó zavarokkal szemben Olyan vezetékeket, amelyek nem csatlakoznak tápvezetékhez (például különleges jelvezetékek) az ISO/DIS 7637:1993 nemzetközi szabvány 3. része szerint kell vizsgálni. A méréshez használt összes impulzusnál megkívánt funkcionális állapot a 2. táblázatban látható. 2. táblázat: Erősség/funkcionális állapot (jelvezetéknél) Impulzus jele Erősség Funkcionális állapot 3a III C 3b III A Védelem nagyfrekvenciás sugárzott zavarokkal szemben A járműben a jármű-riasztórendszer/riasztórendszer védelmének vizsgálatát a 10. sz. előírás (02. módosításcsomag) rendelkezései és a járművekre vonatkozó VI. melléklet, valamint az önálló műszaki egységekre vonatkozó IX. melléklet módszereivel lehet elvégezni. Elektrosztatikus kisülésből származó elektromos zavarok Az elektromos zavarokkal szembeni védelmet az ISO/TR 10605-1993 műszaki jelentés szerint kell vizsgálni. Sugárzás Vizsgálatot kell végezni a 10. sz. előírásban (02. módosításcsomag) előírtak szerint és a járművekre vonatkozó IV. és V. mellékletben, vagy az önálló műszaki egységekre vonatkozó VII. és VIII. mellékletben leírt módszerekkel. 2. IEC MÓDSZER Elektromágneses tér A jármű-riasztórendszeren/riasztórendszeren el kell végezni az alapvizsgálatot. A rendszeren el kell végezni az IEC 839-1-3-1998 sz. kiadványában szereplő A-13 jelű vizsgálatában leírt, elektromágneses térre vonatkozó mérést 20 MHz-től 1 000 MHz-ig terjedő frekvencia-tartományban és 30 V/m térerősség-szinttel. Ezenfelül a jármű-riasztórendszeren/riasztórendszeren el kell végezni értelemszerűen az ISO 7637 nemzetközi szabvány 1:1990, 2:1990, és 3:1993 részében leírt, a vezetett és a csatolásos elektromos tranzienseket vizsgáló méréseket. Elektrosztatikus kisülésből származó elektromos zavarás A jármű-riasztórendszeren/riasztórendszeren el kell végezni az alapvizsgálatot. Vizsgálni kell a védelmét elektrosztatikus kisülés ellen vagy az EN 61000-4-2, vagy az ISO/TR 10605-1993 szabvány szerint, a gyártó választásától függően. Sugárzás A jármű-riasztórendszert/riasztórendszert vizsgálni kell rádiófrekvenciás interferenciával szembeni védelem szempontjából a 10. sz. előírásban (02. módosításcsomag) előírt vizsgálatokkal és a járművekre vonatkozó IV. és V. mellékletben, valamint az önálló műszaki egységekre vonatkozó VII. és VIII. mellékletben leírt módszerekkel.