HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 109/100

A nemzetközi közjog értelmében jogi hatállyal kizárólag az ENSZ EGB eredeti szövegei rendelkeznek. Ennek az előírásnak a státusza és hatálybalépésének időpontja az ENSZ EGB TRANS/WP.29/343 sz. státuszdokumentumának legutóbbi változatában ellenőrizhető a következő weboldalon:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Az Egyesült Nemzetek Európai Gazdasági Bizottságának (ENSZ EGB) 132. számú előírása – Egységes rendelkezések a kompressziós gyújtású motorral felszerelt nehézgépjárművekbe, mezőgazdasági és erdészeti traktorokba, valamint nem közúti mozgó gépekbe utólag beszerelhető kibocsátásszabályozó berendezések (REC) jóváhagyásáról [2018/630]

Tartalmaz minden olyan szöveget, amely az alábbi időpontig érvényes volt:

Az előírás 01. módosítássorozata: a hatálybalépés időpontja: 2015. január 22.

TARTALOM

ELŐÍRÁS

1. Az előírás célja

2. Alkalmazási kör

3. Fogalommeghatározások

4. Jóváhagyás iránti kérelem

5. Jelölések és címkék

6. Jóváhagyás

7. Általános követelmények

8. A teljesítményre vonatkozó követelmények

9. Tartóssági követelmények

10. Alkalmazási tartomány

11. A motorok alapkibocsátásának módosítása

12. A vizsgálati motorok és az REC-k kombinációinak kiválasztása

13. A kibocsátásmérésre vonatkozó előírások

14. Részecskekibocsátás-csökkentő REC-család

15. NO x -kibocsátás-csökkentő REC-család

16. NO x - és részecskekibocsátás-csökkentő REC-család

17. Tüzelőanyag és fajlagos tüzelőanyag-fogyasztás

18. Működés közben tanúsított viselkedés és biztonsági kockázat

19. Zajkibocsátás

20. REC beépítése

21. REC módosítása és jóváhagyásának kiterjesztése

22. A gyártás megfelelősége

23. Szankciók nem megfelelő gyártás esetén

24. A gyártás végleges leállítása

25. A jóváhagyási vizsgálatok elvégzéséért felelős műszaki szolgálatok és a típusjóváhagyó hatóságok neve és címe

26. Átmeneti rendelkezések

MELLÉKLETEK

1. Adatközlő lap

2. Értesítés

3. Kiegészítés utólag beépíthető kibocsátásszabályozó berendezés (REC) típusáról szóló értesítéshez, a 132. számú előírás szerint

4. Az REC-rendszer típusjóváhagyási jelének elrendezése

5. Részecskekibocsátás-csökkentő REC (I. vagy II. osztályú REC) vizsgálata

6. NO x -kibocsátás-csökkentő REC (III. osztályú REC) vizsgálata

7. Részecske- és NO x -kibocsátás-csökkentő REC (IV. osztályú REC) vizsgálatai

8. Vizsgálati programok

9. Határérték-megfelelési táblázatok

10. Reagenst igénylő NO x -kibocsátás-csökkentő vagy NO x - és részecskekibocsátás-csökkentő REC NO x -szabályozás-diagnosztikai rendszerére vonatkozó követelmények

11. Beépítési és üzemeltetési utasítások

12. REC-nek a 49. sz. előírás 06. módosítássorozatában meghatározott kibocsátási határértékek tekintetében történő jóváhagyására vonatkozó különleges követelmények

1. AZ ELŐÍRÁS CÉLJA

Ez az előírás harmonizált módszert biztosít az utólag beépíthető részecske-, nitrogén-oxid- (NOx-) vagy részecske- és NOx-kibocsátás-szabályozó (REC) rendszerek osztályozására, értékelésére és jóváhagyására, valamint a 2. szakaszban említett alkalmazási körbe tartozó alkalmazásokra használt kompressziós gyújtású motorok kibocsátási szintjének meghatározására.

Ez az előírás keretet biztosít a különféle alkalmazásokra szánt és azoknak megfelelő környezetvédelmi teljesítményszinttel rendelkező REC-k jóváhagyásához, valamint az említett szinteknek a típusjóváhagyás során történő meghatározásához.

2. ALKALMAZÁSI KÖR

Ez az előírás a következő járművekbe utólag beépíthető kibocsátásszabályozó berendezésekre (REC) vonatkozik:

2.1. az M2, az M3 és az N kategóriájú járművek (1) és kompressziós gyújtású motorjaik, kivéve a 83. sz. előírás szerint jóváhagyott járműveket;

2.2. a 18 kW-ot meghaladó, de legfeljebb 560 kW névleges hasznos teljesítményű, nem közúti mozgó gépekbe és berendezésekbe (1) beépített és változó fordulatszámon működtetett kompressziós gyújtású motorok;

2.3. a 18 kW-ot meghaladó, de legfeljebb 560 kW névleges hasznos teljesítményű, nem közúti mozgó gépekbe és berendezésekbe (1) beépített és állandó fordulatszámon működtetett kompressziós gyújtású motorok;

2.4. a 18 kW-ot meghaladó, de legfeljebb 560 kW névleges hasznos teljesítményű, T kategóriájú járművekbe (1) beépített kompressziós gyújtású motorok.

3. FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK

Ezen előírás alkalmazásában:

3.1. „aktív regeneráció”: bármely olyan kiegészítő intézkedés, amelynek célja, hogy időszakosan vagy folyamatosan regenerálódó REC-n regenerációt kezdeményezzen;

3.2. „korrekciós tényezők”: azok az additív (felfelé módosító és lefelé módosító korrekciós tényezők) vagy multiplikatív tényezők, amelyeket az időszakos regeneráció során figyelembe kell venni;

3.3. „alkalmazási tartomány”: azon motorok skálája, amelyeket el lehet látni az ezen előírás szerint jóváhagyott utólag beépíthető kibocsátásszabályozó berendezéssel (REC);

3.4. „I. osztályba tartozó, utólag beépíthető kibocsátásszabályozó berendezés (REC)”: olyan utólag beépíthető kibocsátásszabályozó berendezés, amely csak a részecskekibocsátás szabályozására szolgál, és amely nem növeli a közvetlen NO2-kibocsátást;

3.5. „IIA. vagy IIB. osztályba tartozó, utólag beépíthető kibocsátásszabályozó berendezés (REC)”: olyan REC, amely csak a részecskekibocsátás szabályozására szolgál, és amely nem növeli a közvetlen kipufogógáz-kibocsátás NO2-tartalmát a motor NO2-alapkibocsátásához képest a 8.4.2. szakaszban meghatározott százaléknál nagyobb mértékben;

3.6. „III. osztályba tartozó, utólag beépíthető kibocsátásszabályozó berendezés (REC)”: olyan utólag beépíthető kibocsátásszabályozó berendezés, amely csak a NOx-kibocsátás szabályozására szolgál;

3.7. „IV. osztályba tartozó, utólag beépíthető kibocsátásszabályozó berendezés (REC)”: olyan utólag beépíthető kibocsátásszabályozó berendezés, amely a részecske- és NOx-kibocsátás szabályozására szolgál;

3.8. „folyamatos regeneráció”: a kipufogógáz-utókezelő rendszer regenerációs folyamata, amely lehet folyamatos, vagy amelyre a vonatkozó vizsgálati ciklus alatt legalább egyszer sor kerül;

3.9. „deNO x rendszer”: olyan kipufogógáz-utókezelő rendszer, amelyet arra terveztek, hogy csökkentse a nitrogén-oxidok (NOx) kibocsátását (például passzív és aktív szegénykeverékes NOx-katalizátorok, NOx-abszorberek és szelektív katalitikus redukciós (SCR) rendszerek);

3.10. „kibocsátásszabályozás-ellenőrző rendszer”: a motorban megvalósított kibocsátásszabályozási intézkedések és/vagy az REC rendszer működését ezen előírás 18. szakaszának követelményeivel összhangban ellenőrző rendszer;

3.11. „motor alapkibocsátása”: adott motor vagy motorrendszer kibocsátása utólag beépíthető kibocsátásszabályozó berendezés nélkül. Az utókezelés nélküli motorok esetében a motor alapkibocsátásai megegyeznek a motorból hígítatlanul távozó kibocsátásokkal. Az utókezeléssel rendelkező motorok esetében a motor alapkibocsátásai megegyeznek az utókezelő rendszer után mért kipufogógáz-kibocsátásokkal;

3.12. „motorcsalád”: a motorgyártó által egy csoportba sorolt olyan motorrendszerek, amelyek – értelemszerűen – a 49. számú előírás 7. szakaszában vagy a 96. számú előírás 7. szakaszában meghatározott kialakításuk következtében hasonló kipufogógáz-kibocsátási jellemzőkkel rendelkeznek; a motorcsalád minden tagjának meg kell felelnie a vonatkozó kibocsátási határértékeknek;

3.13. „motorrendszer”: a motor, a kibocsátáscsökkentő rendszer, és emellett az elektronikus motorvezérlő egység(ek) és az erőátviteli rendszer vagy a jármű más vezérlőegységei közötti kommunikációs interfész (hardver és üzenetek);

3.14. „ESC”: olyan vizsgálati ciklus, amely 13, a vonatkozó módosítássorozattal módosított 49. sz. előírás szerint, állandósult állapotban lefolytatott üzemmódból áll;

3.15. „ETC”: olyan vizsgálati ciklus, amely 1 800, a vonatkozó módosítássorozattal módosított 49. sz. előírásban meghatározott és aszerint lefolytatott, másodpercről másodpercre változó átmeneti üzemmódból áll;

3.16. „gáz-halmazállapotú szennyező anyagok”: a szén-monoxid, a szénhidrogének (dízel esetében CH1,85 arányt feltételezve), a nitrogén-oxidok (NOx, NO2-egyenértékben kifejezve) és a nitrogén-dioxid (NO2);

3.17. „terhelési állapot”: egy részecskekibocsátás-csökkentő rendszerben (például szűrőben) bármely pillanatban tárolt részecsketöltet a rendszerben külső regenerációs intézkedések nélkül, meghatározott vezetési körülmények között tárolható maximális részecsketöltet hányadaként kifejezve;

3.18. „gyártó”: az a személy vagy szerv, aki vagy amely a típusjóváhagyás valamennyi szempontjáért felelősséggel tartozik a típusjóváhagyó hatóságnak, és igazolni tudja, hogy rendelkezik a minőségértékeléshez és a gyártás megfelelőségének biztosításához szükséges jellemzőkkel és eszközökkel. Nem alapvető fontosságú, hogy az érintett személy vagy szerv közvetlenül részt vegyen az engedélyeztetési eljárás tárgyát képező jármű, rendszer, alkatrész vagy önálló műszaki egység gyártásának valamennyi szakaszában;

3.19. „beszerelő”: az a személy vagy szerv, aki vagy amely a jóváhagyott REC helyes és biztonságos beszereléséért felelős;

3.20. „NO x -szabályozás-diagnosztikai rendszer” (NCD-rendszer): az REC olyan rendszere, mely képes az alábbiakra:

a) a NOx-szabályozás működési hibájának észlelése;

b) a NOx-szabályozás valószínű működési hibáinak beazonosítása számítógépes memóriában tárolt adatok alapján és/vagy ilyen információk kiadása külső eszközre;

3.21. „NO x -kibocsátás-csökkentő REC”: olyan REC, amelynek esetében a NOx-tömegkibocsátás-csökkentési hatékonysága alapján tanúsítható, hogy megfelel az ezen előírásban meghatározott besorolási osztálynak;

3.22. „NO x -kibocsátás-csökkentő REC-család”: olyan NOx-kibocsátás-csökkentő rendszerek családja, amelyek ezen előírás 15. szakasza szerint műszaki szempontból, működésük tekintetében azonosak;

3.23. „NRSC”: olyan vizsgálati ciklus, amely a vonatkozó módosítássorozattal módosított 96. sz. előírásban meghatározott és aszerint, állandósult állapotban lefolytatott üzemmódokból áll;

3.24. „NRTC”: olyan vizsgálati ciklus, amely 1 173, a vonatkozó módosítássorozattal módosított 96. sz. előírásban meghatározott és aszerint lefolytatott, másodpercről másodpercre változó átmeneti üzemmódból áll;

3.25. „üzemeltetőt figyelmeztető fedélzeti rendszer”: olyan berendezés, amely az REC helytelen működését vagy eltávolítását észleli;

3.26. „alapmotor”: a motorcsaládból kiválasztott olyan motor, amelynek szennyező anyag-kibocsátási jellemzői az egész motorcsaládra jellemzőek;

3.27. „részecskék” (PM): a vonatkozó módosítássorozattal módosított 49. sz. vagy 96. sz. előírásban meghatározott szűrőközegen összegyűjtött anyagok tömege;

3.28. „részecskekibocsátás-csökkentő REC”: olyan REC, amelynek esetében a részecsketömeg- vagy részecskeszámkibocsátás-csökkentési hatékonysága alapján tanúsítható, hogy megfelel az ezen előírásban meghatározott besorolási osztálynak. A regenerációs rendszer és stratégia a részecskekibocsátás-csökkentő REC részét képezi;

3.29. „részecskekibocsátás-csökkentő REC-család”: olyan részecskekibocsátás-csökkentő rendszerek családja, amelyek ezen előírás 14. szakasza szerint műszaki szempontból, működésük tekintetében azonosak;

3.30. „időszakos regeneráció”: kibocsátásszabályozó berendezés olyan regenerációs folyamata, amelyre rendszeresen, a motor szokásos működése során jellemzően legalább 100 üzemóránként sor kerül. Azokon a ciklusokon belül, amikor regeneráció történik, az előírt kibocsátási határértékek túlléphetők;

3.31. „részecskeszám”: a vonatkozó módosítássorozattal módosított 49. sz. előírásban meghatározott részecskeszám;

3.32. „reagens”: a járművön lévő tartályban tárolt anyag, amelynek a kipufogógáz-utókezelő rendszerbe történő szükség szerinti adagolását a kibocsátáscsökkentő rendszer szabályozza;

3.33. „csökkentési hatékonyság”: az REC rendszer után mért kibocsátások (EREC) és a motor alapkibocsátása (EBase) közötti arány úgy, hogy mindkét kibocsátást az ezen előírásban meghatározott eljárások szerint kell mérni, az arányt pedig az ezen előírás 8.3.4. szakaszában meghatározott módon kell kiszámítani;

3.34. „csökkentési mérték”: az utólag beépíthető kibocsátásszabályozó berendezés (REC) által ahhoz teljesítendő csökkentési hatékonyság százalékban, hogy tanúsítható legyen, hogy megfelel az ezen előírás 8.3. szakaszában meghatározott csökkentési mértéknek;

3.35. „utólag beépíthető kibocsátásszabályozó berendezés (REC)”: olyan részecskekibocsátás-csökkentő rendszer, NOx-kibocsátás-csökkentő rendszer vagy ezek kombinációja, amelyet utólagos beépítés céljára használnak. Ide tartoznak a berendezés működéséhez szükséges érzékelők és szoftverek. Azok a rendszerek, amelyek csak a meglévő motorrendszerek szabályozását módosítják, nem minősülnek REC-nek;

3.36. „kiolvasó”: külső mérőberendezés, amely az NCD-rendszerrel való külső kommunikációra szolgál;

3.36.1. „általános kiolvasó”: nyilvánosan hozzáférhető, a hibaüzenetek kiolvasására alkalmas kiolvasó;

3.36.2. „tulajdonosi kiolvasó”: olyan kiolvasó, amelyet csak az REC gyártója és annak hivatalos márkakereskedői használnak, és amely alkalmas a hibaüzenetek kiolvasására, valamint arra, hogy lehetővé tegye a motor beindítását, miután a használatkorlátozó rendszer működésbe lépett;

3.37. „WHSC”: olyan vizsgálati ciklus, amely 13, a vonatkozó módosítássorozattal módosított 49. sz. előírásban meghatározott és aszerint, állandósult állapotban lefolytatott üzemmódból áll;

3.38. „WHTC”: olyan vizsgálati ciklus, amely 1 800, a vonatkozó módosítássorozattal módosított 49. sz. előírásban meghatározott és aszerint lefolytatott, másodpercről másodpercre változó átmeneti üzemmódból áll.

4. JÓVÁHAGYÁS IRÁNTI KÉRELEM

4.1. Az REC típusjóváhagyására vonatkozó kérelmet a gyártó vagy jogszerűen meghatalmazott képviselője nyújtja be.

4.2. Minden REC-t a következő információknak kell kísérniük:

a) a gyártó neve vagy védjegye;

b) az REC gyártmánya és termékazonosító száma, ahogyan az az 1. mellékletben meghatározott minta szerinti adatközlő lapon szerepel;

c) az (ezen előírás 10. szakaszában meghatározott) alkalmazási tartomány, beleértve a gyártás évét, amelyre az REC jóváhagyást kapott, beleértve adott esetben egy jelölést, amely azonosítja, hogy az REC alkalmas-e fedélzeti diagnosztikai rendszerrel (OBD) felszerelt járműbe való beépítésre;

d) útmutató az utólagos beépítéshez;

e) a végfelhasználói kezelési útmutató, beleértve a karbantartási utasításokat.

4.3. A kérelmezőnek az ezen előírás 1. melléklete szerinti adatközlő lapot kell benyújtania. A kérelmezőnek ezenkívül rendelkezésre kell bocsátania a vizsgálatra kerülő REC egy vagy több mintapéldányát, amely(ek)et a műszaki szolgálatnak a típusjóváhagyás megadásának időpontjától számított legalább öt évig meg kell őriznie.

5. JELÖLÉSEK ÉS CÍMKÉK

5.1. Valamennyi REC-n jelölni kell az utólag beépíthető berendezés gyártójának ezen előírás 1. mellékletében feltüntetett kereskedelmi nevét vagy védjegyét, valamint az ezen előírás 1. mellékletében megadott mintának megfelelően kiállított adatközlő lapon feltüntetett azonosító alkatrészszámot.

5.2. Valamennyi REC-t címkével kell azonosítani, amelyen fel kell tüntetni a 4. mellékletben meghatározott jóváhagyási jelet, valamint az osztályt. Az REC-re állandó jelleggel kell rögzíteni ezt a címkét, amelynek az REC beszerelését követően is jól olvashatónak kell lennie.

5.2.1. Egy ilyen, beépített rendszerben található címke láthatóságának biztosítása érdekében a gyártó biztosíthat címkemásolatot, amelyet az REC beszerelőjének kell rögzítenie. Az ilyen címkén egyértelműen szerepelnie kell a „másolat” szónak.

5.2.2. A címkéknek a berendezés hasznos élettartama végéig meg kell őrizniük épségüket. A címkéknek jól olvashatónak, a rajtuk szereplő betűknek és számoknak eltávolíthatatlannak kell lenniük. Ezenfelül a címkéket úgy kell felerősíteni, hogy rögzítésük a berendezés hasznos élettartama alatt megmaradjon, és megsemmisítésük vagy olvashatatlanná tételük nélkül ne lehessen azokat eltávolítani.

5.3. A jóváhagyási jelnek a következőkből kell állnia:

a) egy kör, benne az „E” betűjel és a jóváhagyó ország egyedi azonosító száma (2);

b) ezen előírás száma, amelyet egy „R” betű, egy kötőjel és a jóváhagyási szám követ a kör jobb oldalán az ezen előírás 4. mellékletében meghatározott módon. A jóváhagyási szám az adott típusra vonatkozó értesítésen van feltüntetve (lásd ezen előírás 6.2. szakaszát és 2. mellékletét), és az előírás legutóbbi sorozatszámát jelölő két szám előzi meg.

c) az REC osztálya.

5.4. A jóváhagyási vizsgálathoz használt minta REC-ket legalább a kérelmező nevével és a kérelem hivatkozási számával egyértelműen meg kell jelölni.

6. JÓVÁHAGYÁS

6.1. Ha az REC megfelel ezen előírás követelményeinek, a típusjóváhagyást meg kell adni.

6.2. Mindegyik jóváhagyott REC-hez jóváhagyási számot kell rendelni. Ennek első két számjegye a jóváhagyás időpontjában hatályos, az előírást lényeges műszaki tartalommal módosító legutóbbi módosítássorozat száma (jelenleg ez ennek a módosítássorozatnak megfelelően 01). Ugyanazt a típusjóváhagyási számot nem lehet más REC-hez rendelni.

6.3. Egy REC ezen előírás szerinti jóváhagyásáról vagy a jóváhagyás elutasításáról vagy kiterjesztéséről értesíteni kell a megállapodásban részes és ezen előírást alkalmazó szerződő feleket az ezen előírás 2. mellékletének megfelelő nyomtatványon.

7. ÁLTALÁNOS KÖVETELMÉNYEK

7.1. Az ezen előírás szerint jóváhagyott REC-t úgy kell megtervezni és kialakítani, és annak olyan módon beszerelhetőnek kell lennie, hogy a kérelem az REC rendes élettartama alatt, szokásos használati feltételek mellett megfelelhessen az ezen előírásban meghatározott szabályoknak.

7.2. Egy ezen előírás szerint jóváhagyott REC-nek tartósnak kell lennie. Úgy kell megtervezni és kialakítani, és olyan módon beszerelhetőnek kell lennie, hogy észszerű mértékben ellenálljon az olyan jelenségeknek, mint a korrózió, az oxidáció, a rezgés és a mechanikai igénybevétel, amelyeknek normál használati körülmények között ki lesz téve. A különleges tartóssági követelmények ezen előírás 9. szakaszában találhatók.

7.3. Az REC gyártójának olyan beépítési dokumentumokat kell biztosítania, amelyek garantálják, hogy az REC a járműbe vagy a gépbe beépítve az ezen előírás 7., 8. és 9. szakaszában foglalt követelményeknek megfelelő módon együttműködik a gép megfelelő részeivel. Ez a dokumentáció tartalmazza az REC-re vonatkozó részletes műszaki előírásokat és rendelkezéseket (szoftver, hardver és kommunikáció), amelyek az REC-nek a gépbe való helyes beépítéséhez szükségesek.

7.4. Az REC-t megkerülő vagy annak hatékonyságát csökkentő berendezések nem megengedettek.

7.5. Az ezen előírás szerint jóváhagyott REC-t fel kell szerelni üzemeltetőt figyelmeztető fedélzeti rendszerrel, amely jelzi a járművezető számára az REC hatékonyságát befolyásoló hiba bekövetkezését.

7.5.1. A részecskekibocsátás-csökkentő REC-t olyan ellenőrző berendezéssel kell ellátni, amely az REC helytelen működését vagy eltávolítását észleli, és amely hallható és/vagy látható riasztó jelzést hoz működésbe az üzemeltető számára. A reagensalapú részecskekibocsátás-csökkentő REC esetében az ellenőrző eszköz szükség esetén megszakíthatja bármely reagens vagy adalékanyag bevitelét. A figyelmeztető rendszer alapulhat például a motor kipufogó-ellennyomásának folyamatos mérésén.

7.5.2. A NOx-kibocsátás-csökkentő REC-re vonatkozó egyedi követelményeket az alábbi 7.7. szakasz és ezen előírás 10. melléklete tartalmazza.

7.5.2.1. Az REC NOx-szabályozási stratégiájának működnie kell a szerződő felek területén szokásosan előforduló minden környezeti feltétel mellett, különösen alacsony környezeti hőmérsékletek esetén.

7.5.3. A kombinált részecske- és NOx-kibocsátás-csökkentő REC-nek (IV. osztályba tartozó REC) meg kell felelnie ezen előírás 7.5.1., 7.5.2. és 7.5.2.1. szakasza rendelkezéseinek.

7.5.4. A részecskekibocsátás-csökkentő REC vagy kombinált részecske- és NOx-kibocsátás-csökkentő REC szűrőjét úgy kell megtervezni és gyártani, hogy csak egy irányban lehessen beszerelni. A szűrő szándékos vagy nem szándékos megfordítását fizikailag lehetetlenné kell tenni.

7.6. A reagenst vagy adalékanyagot igénylő REC-re vonatkozó egyedi követelmények

7.6.1. A járműre vagy gépre szerelt minden külön reagenstartályon lennie kell a tartályban lévő folyadékból való mintavételt lehetővé tevő eszköznek. A mintavételi pontnak különleges szerszám vagy eszköz használata nélkül is könnyen hozzáférhetőnek kell lennie.

7.6.2. A járművezetőt vagy a gép üzemeltetőjét az ezen előírás 10. melléklete szerinti, kifejezetten e célra szolgáló mechanikus vagy elektronikus kijelzőnek kell tájékoztatnia a jármű vagy a gép tárolótartályában lévő reagens vagy adalékanyag szintjéről. A reagensszintjelzőt és a figyelmeztető jelzést egyaránt a tüzelőanyagszint-jelző közelében kell elhelyezni.

7.6.3. Az REC gyártójának – az ezen előírás 1. melléklete szerint – meg kell adnia a reagens jellemzőit, ideértve a reagens típusát, a feloldott reagens koncentrációját, az üzemi hőmérsékleti feltételeket, valamint a reagens összetételére és minőségére vonatkozó nemzetközi szabványokra való hivatkozást.

7.6.4. A típusjóváhagyás iránti kérelemmel egyidejűleg be kell nyújtani a típusjóváhagyó hatóságnak az ezen előírás 10. mellékletének 4. szakaszában meghatározott, üzemeltetőt figyelmeztető rendszer és az ezen előírás 10. mellékletének 5. szakaszában meghatározott használatkorlátozó rendszer működési jellemzőit teljeskörűen leíró, részletes írásos tájékoztatást.

7.6.5. A reagens fagyvédelme

7.6.5.1. Fűtött és fűtés nélküli reagenstartály és -adagoló rendszer használata egyaránt megengedett. A fűtött rendszernek meg kell felelnie az ezen előírás 7.6.5.2.2. pontja követelményeinek. A fűtés nélküli rendszernek pedig ezen előírás 10. melléklete 6. szakaszának követelményeit kell teljesítenie. A fűtés nélküli reagenstartály és -adagoló rendszer használatát a jármű vagy a gép vezetőjének vagy üzemeltetőjének szóló írásos használati utasításokban fel kell tüntetni.

7.6.5.2. Reagenstartály és -adagoló rendszer

7.6.5.2.1. A jármű vagy a gép 266 K (– 7 °C) környezeti hőmérsékleten történő indításától számítva legkésőbb 70 percen belül a befagyott reagensnek is használhatónak kell lennie.

7.6.5.2.2. Fűtött rendszerre vonatkozó tervezési feltételek

7.6.5.2.2.1. A reagenstartályt és -adagoló rendszert 255 K (– 18 °C) hőmérsékleten 72 órán át vagy a reagens megszilárdulásáig kondicionálni kell, attól függően, hogy melyik következik be előbb.

7.6.5.2.2.2. A fenti 7.6.5.2.2.1. szakaszban előírt kondicionálási idő után a járművet/gépet/motort be kell indítani és 266 K (– 7 °C) vagy annál alacsonyabb környezeti hőmérsékleten kell járatni a következők szerint: 10–20 percig üresjárat, amit legfeljebb 50 percen át a névleges terhelés legfeljebb 40 %-ának megfelelő terhelés követ.

7.6.5.2.2.3. A reagensadagoló rendszernek a 7.6.5.2.2.2. szakaszban leírt vizsgálati eljárás végén teljes egészében működőképesnek kell lennie.

7.6.5.2.3. A tervezési feltételek értékelése történhet hidegkamrás mérőállásban egy teljes járművel vagy géppel vagy annak a járműbe vagy gépbe való beépítés szempontjából reprezentatív részeivel vagy közúti vizsgálatok alapján.

7.7. Reagenst igénylő REC NOx-szabályozásra szolgáló intézkedéseire vonatkozó követelmények

7.7.1. Az REC gyártójának – az 1. mellékletben meghatározott dokumentumokat használva – olyan információkat kell benyújtania, amelyek teljes mértékben leírják a NOx-szabályozásra szolgáló intézkedések működési jellemzőit.

7.7.2. Az REC-nek rendelkeznie kell NOx-szabályozás-diagnosztikai rendszerrel (NCD-rendszer), amely képes azonosítani a NOx-szabályozás működési hibáit. Az NCD-rendszert úgy kell megtervezni, legyártani és beépíteni, hogy az REC hasznos élettartama alatt és szokásos használati körülmények között mindvégig alkalmas legyen az ezen előírás 7. szakasza követelményeinek teljesítésére.

7.7.2.1. Az NCD-rendszernek működőképesnek kell lennie:

a) 266 K és 308 K (– 7 °C és 35 °C) között bármely környezeti hőmérsékleten;

b) minden 1 600 m-nél alacsonyabb tengerszint feletti magasságban;

c) 343 K (70 °C) feletti hűtőközeg-hőmérséklet mellett.

Ez a szakasz nem vonatkozik a reagensszintnek a reagenstartályban történő ellenőrzésére, amennyiben az ellenőrzésnek a használati körülményektől függetlenül minden olyan körülmény mellett működnie kell, amikor a mérés műszakilag megvalósítható (például minden olyan körülmény mellett, amikor a folyékony reagens nincs megfagyva).

7.7.3. Az NCD-rendszernek meg kell felelnie a 10. melléklet követelményeinek.

7.8. Karbantartási követelmények

7.8.1. Az REC gyártójának írásos utasításokat kell adnia az REC-rendszerre és annak helyes működésére vonatkozóan, amelyeket a járművek vagy gépek valamennyi vezetőjének vagy üzemeltetőjének rendelkezésére kell bocsátani.

Az utasításoknak ki kell térniük arra, hogy ha az REC-rendszer nem működik megfelelően, akkor a járművezetőt vagy üzemeltetőt a figyelmeztető rendszer figyelmezteti a problémára, továbbá arra is, hogy a figyelmeztetés figyelmen kívül hagyása esetén a használatkorlátozó rendszer működésbe lép, aminek következtében a járművet vagy a gépet nem lehet újraindítani.

7.8.2. Az utasításoknak tartalmazniuk kell az REC megfelelő, a kibocsátáscsökkentési teljesítmény fenntartását biztosító használatára és karbantartására vonatkozó előírásokat, beleértve a fogyó reagensek megfelelő használatára vonatkozó előírásokat is.

7.8.3. Az utasításokat egyértelműen és érthetően (nem szaknyelven) kell megfogalmazni ugyanazon a nyelven, amelyen a járműhöz vagy géphez tartozó felhasználói kézikönyv is íródott.

7.8.4. Az utasításoknak kifejezetten tartalmazniuk kell, ha a járművezetőnek vagy a gép üzemeltetőjének a szokásos karbantartások között is fel kell töltenie a járművet a fogyó reagensekkel. Az utasításokban meg kell adni a reagens kívánt minőségét is. Az utasításoknak pontosan le kell írniuk, hogy a járművezetőnek vagy az üzemeltetőnek miként kell feltöltenie a reagenstartályt. A tájékoztatásnak azt is tartalmaznia kell, hogy mekkora a reagensfogyás várható sebessége, valamint, hogy a reagenst milyen gyakran kell utántölteni.

7.8.5. Az utasításokban pontosan le kell írni, hogy a megfelelő specifikációjú reagens használata és utántöltése elengedhetetlen ahhoz, hogy a jármű vagy a gép megfeleljen a járműre vagy a gépre vonatkozó jóváhagyás kiadásának feltételét képező követelményeknek.

7.8.6. Az utasításokban fel kell hívni a figyelmet arra, hogy bűncselekménynek minősülhet, ha a járművet vagy a gépet úgy használják, hogy a kibocsátásszabályozáshoz előírt reagens nem fogy.

7.8.7. Az utasításoknak ismertetniük kell az üzemeltetőt figyelmeztető és a használatkorlátozó rendszerek működési módját. Ezenkívül ismertetniük kell azt is, hogy milyen következményekkel jár a teljesítményre és a hibanaplózásra nézve, ha figyelmen kívül hagyják a figyelmeztető rendszert és nem pótolják a reagenst, illetve a problémát nem orvosolják.

7.9. A következő alszakaszok a jóváhagyás feltételét képezik:

7.9.1. a gyártó írásos karbantartási utasításokat biztosít, amelyeket a beszerelő a járművezető vagy a gépüzemeltető rendelkezésére bocsát;

7.9.2. a gyártó beépítési dokumentációt biztosít az REC-hez;

7.9.3. a gyártó utasításokat biztosít az üzemeltetőt figyelmeztető rendszerhez, a használatkorlátozó rendszerhez és (adott esetben) a reagens fagyvédelmével kapcsolatban, amelyeket a beszerelő a műhely vagy a járművezető vagy adott esetben a gépkezelő rendelkezésére bocsát;

7.9.4. a gyártó írásbeli nyilatkozatot bocsát a beszerelő rendelkezésére a szokásos üzemi feltételekről (hőmérséklet-tartomány, környezeti feltételek stb.), amelyek mellett az REC megfelelően működik. Ezt a nyilatkozatot a beszerelő átadja a járművezetőnek vagy a gépüzemeltetőnek.

8. A TELJESÍTMÉNYRE VONATKOZÓ KÖVETELMÉNYEK

8.1. Az ezen előírás alapján jóváhagyott REC megfelel az alábbi kritériumok mindegyikének:

a) a 8.2. szakaszban meghatározott kibocsátási határértékek;

b) a 8.3. szakaszban meghatározott csökkentési mértékek;

c) a 8.4. szakaszban meghatározott, a NO2-kibocsátásra vonatkozó követelmények;

d) a 8.6. szakaszban meghatározott, a másodlagos kibocsátásra vonatkozó követelmények.

8.2. Határértékek

A méréseket az elérendő határértékekhez kapcsolódó vizsgálati eljárás(ok) alkalmazásával elvégezve az utólag átalakított motorrendszer nem haladhatja meg a releváns szennyező anyagokra (az REC osztályának megfelelően NOx vagy részecske, illetve mindkettő) vonatkozóan a 49. számú előírásban vagy a 96. számú előírásban meghatározott szigorúbb kibocsátási szakasz kibocsátási határértékeit. Az utólag átalakított motorrendszernek legalább azon szakasz kibocsátási határértékeinek meg kell felelnie minden egyes, az adott szakasz szempontjából releváns egyéb ellenőrzött szennyező anyag tekintetében, amely szerint az alapmotort jóváhagyták.

8.2.1. Az REC egyes osztályaira a következő szigorúbb kibocsátási szakasz határértékeinek való megfeleléssel összefüggésben vonatkozó követelményeket az ezen előírás 9. mellékletében található táblázatok mutatják be.

8.2.2. A 49. számú előírás vagy a 96. számú előírás követelményei szerinti típusjóváhagyással nem rendelkező motor esetében az egyes szabályozott szennyező anyagok (CO, CH, NOx és részecske) kezdeti állapotban történő kibocsátása nem haladhatja meg azon kibocsátási szakasz határértékeit, amely közvetlenül azon kibocsátási szakasz alatt van, amely szerint a tanúsítást kérelmezik az REC-re.

8.3. Csökkentési mértékek és csökkentési hatékonyság

8.3.1. Az REC-rendszer csökkentési mértékét az 1. táblázatban meghatározott csökkentési hatékonyság jellemzi:

1. táblázat

Csökkentési mértékek

Minimális csökkentési hatékonyság (%) Részecskék (PM) tömege NOx 01. csökkentési mérték 90 60

8.3.2. A csökkentési hatékonyságot a nagy teljesítményű motorok kiegészítésére utólag beépíthető REC esetében a súlyozott WHTC ciklus során mért kibocsátások, a nem közúti mozgó gépekbe vagy mezőgazdasági és erdészeti traktormotorok kiegészítésére utólag beépíthető REC esetében pedig a súlyozott NRTC ciklus során mért kibocsátások összehasonlításával kell meghatározni. A csökkentési hatékonyságot az ezen előírás 8.3.4. szakaszában meghatározottak szerint kell kiszámítani.

8.3.3. Ezen előírás alkalmazásában a NOx-kibocsátás-csökkentési hatékonyság a NOx-kibocsátás csökkentésére szolgáló rendszerekre, a részecskekibocsátás-csökkentési mérték pedig a részecskekibocsátás csökkentésére szolgáló rendszerekre vonatkozik. Egy IV. osztályba tartozó REC esetében az ezen előírás 1. táblázatában szereplő NOx-kibocsátás-csökkentési mértéknek és részecskekibocsátás-csökkentési mértéknek egyaránt teljesülnie kell.

8.3.4. A csökkentési hatékonyságot az adott szennyező anyagnak az REC után mért kibocsátása (EREC), valamint a motorrendszernek az adott szennyező anyagra vonatkozó, az REC beépítése előtt mért kibocsátása (EBase) alapján kell kiszámítani, mindkét mérést az ezen előírásban meghatározott eljárások szerint elvégezve:

csökkentési hatékonyság (százalék) = (1 – (EREC/EBase)) × 100.

8.4. A NO2-kibocsátásra vonatkozó követelmények

8.4.1. Egy I. osztályba tartozó REC esetében a NO2-kibocsátások nem haladhatják meg a NO2-alapkibocsátásokat úgy, hogy mindkét kibocsátást az ezen előírás 5. mellékletében meghatározottak szerint kell mérni.

8.4.2. Egy IIA. osztályba tartozó REC esetében a NO2-kibocsátás fokozatos emelkedésének mértéke nem lehet nagyobb mint 20 százalékpont az REC beépítése előtt rögzített szinthez viszonyítva (kiindulási mérték). Például ha a NO2 kiindulási mértéke a NOx 10 %-a, akkor az REC-vel megengedett legnagyobb NO2-kibocsátás a NOx-kibocsátás 30 %-a az ezen előírás 5. mellékletében meghatározott módon mérve. Egy IIB. osztályba tartozó REC esetében a NO2-kibocsátás fokozatos emelkedésének mértéke legfeljebb 30 százalékpont lehet.

8.4.3. Egy III. osztályba tartozó REC esetében a g/kWh-ban az ezen előírás 6. mellékletében meghatározottak szerint mért NO2-kibocsátás nem növekedhet.

8.4.4. Egy IV. osztályba tartozó REC esetében a g/kWh-ban az ezen előírás 7. mellékletében meghatározottak szerint mért NO2-kibocsátás nem növekedhet.

8.5. A részecskeszám-kibocsátásokra vonatkozó követelmények

8.5.1. A 01. részecskekibocsátás-csökkentési mértékre jóváhagyott, I. osztályba, IIA. vagy IIB. osztályba és IV. osztályba tartozó REC-knek a részecskekibocsátás tekintetében legalább 97 %-os hatékonysággal kell csökkenteniük a 12. szakaszban meghatározott vizsgálati motor alapkibocsátását, az ezen előírásban meghatározott vizsgálati eljárással (eljárásokkal) mérve.

8.5.2. A hígítatlan kipufogógázból a hígítás előtt való közvetlen mintavétel megengedett. Ezután a részecskeszám-hígítók (a részecskeátvezető rendszer PND1 és PND2 hígítója a 49. számú előírás meghatározása szerint) hígítási arányait a részecskeszámláló (PNC) mérési tartományához kell igazítani.

8.5.3. A részecskeszám-csökkentés hatékonysága a meghatározás szerint 1 mínusz a penetráció, azaz az REC rendszer után mért részecskeszám-kibocsátás és a motorrendszernek az REC beépítése előtt mért részecskeszám-kibocsátása közötti arány. A részecskeszám-csökkentés hatékonyságát százalékban kell megadni. A részecskeszám-csökkentés hatékonyságát a 8.3.2. szakaszban meghatározott megfelelő vizsgálati ciklusra kell meghatározni.

csökkentési hatékonyság (százalék) = (1 – (EREC/EBase)) × 100.

8.5.4. Ha a részecskeszám-csökkentés hatékonyságának mérésére párhuzamosan két részecskeszámmérő rendszert használnak, akkor az ugyanazon mintavételi pontból egyidejűleg végzett mérés során a mérési eredményeknek egymáshoz viszonyítva 5 %-on belül kell lenniük.

8.6. A másodlagos kibocsátásra vonatkozó követelmények

8.6.1. Az REC rendszer gyártójának dokumentumokkal kell igazolnia, hogy az REC-ben használt anyagok és folyamatok nem jelentenek további veszélyt az egészségre és a környezetre.

8.6.2. A III. és a IV. osztályba tartozó REC-k esetében a 06. módosítássorozattal módosított 49. számú előírás 4. mellékletének 7. függelékében meghatározott eljárások szerint mért ammóniakibocsátás számtani átlaga nem haladhatja meg a 25 ppm értéket.

8.6.3. Az REC nem növelheti a másodlagos kibocsátás koncentrációját olyan mértékűre, amelyről köztudott, hogy veszélyes az egészségre.

8.6.4. A jóváhagyás kérelmezőjének a másodlagos kibocsátások tekintetében értékelnie kell az REC teljesítményét. Az értékelésnek ki kell terjednie az REC összes valószínűsíthető másodlagos kibocsátására, tekintettel annak működési elvére, kialakítására, gyártási módjára és az alkalmazott anyagokra.

8.6.4.1. Az értékelésnek:

a) abban az esetben, ha az REC rezet vagy rézvegyületeket tartalmaz, vizsgálnia kell a lehetséges dioxinképződést;

b) abban az esetben, ha az REC a tüzelőanyagba kevert katalizátort használ, vizsgálnia kell az alábbiaknak a másodlagos kibocsátások kialakulására gyakorolt hatását: i. a katalizátor hiánya; és ii. a katalizátor jelenléte az ajánlott vagy tervezett koncentrációnak akár kétszeresét elérő koncentrációban.

8.6.4.2. Az értékelésben minden egyes vizsgált másodlagos kibocsátásfajtát meg kell nevezni.

8.6.4.3. Az értékelés alapulhat megalapozott műszaki elemzésen és megítélésen, vizsgálatok vagy szimulációk eredményein, hasonló rendszerek vagy technológiák elemzésének vagy vizsgálatának eredményein, vagy mindezen elemek bármilyen kombinációján.

8.6.4.4. Ezen előírás alkalmazásában úgy kell tekinteni, hogy az olyan koncentrációjú másodlagos kibocsátás, amely nem haladja meg jelentősen az eredeti berendezés motorrendszerei által keltett koncentrációkat, nem minősül az egészségre veszélyesnek.

8.6.5. A kérelmezőnek előírhatják, hogy a jóváhagyás előfeltételeként végezzen vizsgálatokat a másodlagos kibocsátás tekintetében olyan esetekben, amikor az REC teljesítményének a másodlagos kibocsátások tekintetében történő értékelése alapján észszerűen feltételezhető, hogy a fenti 8.6.3. szakasz követelményei nem teljesülnek.

9. TARTÓSSÁGI KÖVETELMÉNYEK

9.1. A kérelmezőnek nyilatkoznia kell arról, hogy a gyártó utasításai szerint használt és karbantartott REC rendszer normál üzemben megfelel a vonatkozó rendelkezéseknek a következő hasznos élettartam alatt:

a) az M2, az M3 és az N kategóriájú járművek esetében 200 000 km futásteljesítmény és 6 éves élettartam közül az, amelyik előbb bekövetkezik;

b) minden egyéb kérelem esetében 4 000 üzemóra és 6 éves élettartam közül az, amelyik előbb bekövetkezik.

9.2. A kérelmezőnek egy motor és az REC kombinációján 1 000 óra tartóssági vizsgálatot kell végeznie. Ez a vizsgálat vagy egy, a típusjóváhagyó hatóság és a kérelmező által kölcsönösen elfogadott, szokásos jármű- vagy gépalkalmazáson végzett közúti vizsgálat, vagy egy motorfékpadon végzett vizsgálat. Motorfékpadon végzett vizsgálat esetében az öregítési ciklusnak, a terhelésnek és a fordulatszámnak olyan feltételeket kell jelenteniük, amelyek megközelítőleg 10 % alapjárati, 10 % tranziens, 75 % nagy fordulatszámú és nagy terhelésű, valamint 5 % alacsony fordulatszámú és közepes terhelésű üzemnek felelnek meg.

A tartóssági vizsgálathoz használt motor eltérhet az REC csökkentési mértékének megállapításához használt vizsgálati motortól, de az adott REC bejelentett alkalmazási tartományába eső motornak kell lennie.

9.3. A vizsgálat a következőkből áll:

a) az REC 1 000 órás tartampróbája az adott motor összes vonatkozó üzemi adatának rögzítése mellett, beleértve a tüzelőanyag és a kenőolaj, valamint adott esetben az REC-hez előírt reagens vagy adalékanyag típusát és fogyását, továbbá a kipufogógáz REC előtti hőmérsékletének és az REC-ben történő nyomásvesztésnek a folyamatos, másodpercenkénti adatnaplózása. Közúti vizsgálat esetén a műszaki szolgálatnak le kell zárnia az REC-t, és az adatnaplózást az REC gyártójának vagy azon jármű vagy gép üzemeltetőjének kell végrehajtania, amelyen a tartóssági vizsgálatot végzik;

b) olyan REC esetében, amely adalékokkal működik, vagy reagenst használ, a helyes adagolási arányt is ellenőrizni kell a közúti vizsgálat kezdetén, 500 üzemóra után és 1 000 üzemóra elteltével.

9.4. A tartóssági vizsgálat elvégzését követően a tartósság igazolásához használt REC-rendszert kell használni az eredeti vizsgálati motorral végzett további vizsgálatokhoz.

Abban az esetben, ha az eredeti vizsgálati motor már nem működik, a típusjóváhagyó hatóság előzetes beleegyezésével egy másik, ugyanolyan típusú motort is lehet használni.

9.5. A tartampróba befejezését követően a 9.4. szakasznak megfelelően vizsgált REC rendszernek meg kell felelnie a 8. szakasz követelményeinek.

10. ALKALMAZÁSI TARTOMÁNY

10.1. Az alkalmazási tartomány azon motorok vagy motorrendszerek körét írja le, amelyeknél az REC-család alkalmazható. A kérelmezőnek az ezen előírás 3. mellékletében meghatározott részletes információkat be kell nyújtania a típusjóváhagyó hatósághoz.

10.2. Az alkalmazási tartomány azon motorcsaládra korlátozódik, amelyhez a 12. szakaszban meghatározott vizsgálati motor tartozik.

10.3. Az alkalmazási tartomány kiterjeszthető:

a) ugyanazon motorgyártó által gyártott egyéb motorokra; valamint

b) más motorgyártók motorjaira,

ha a kérelmező igazolni tudja, hogy az érintett motorok alábbi jellemzői megegyeznek a vizsgált motor jellemzőivel:

a) az egyes hengerek lökettérfogata a vizsgált motor lökettérfogatának ± 20 %-os tartományán belül esik;

b) a levegőbeszívás módja (turbófeltöltős vagy természetes szívású motor);

c) van vagy nincs kipufogógáz-visszavezetés;

d) a motor fordulatszáma állandó vagy változó (3);

e) a motor alapkibocsátási szakasza; valamint

f) van vagy nincs utókezelő rendszer.

10.4. Az alkalmazási tartomány nem terjeszthető ki olyan motorokra, amelyek alapkibocsátási szakasza kevésbé szigorú, mint a vizsgált motor alapkibocsátási szakasza.

10.5. Ha a kérelmező igazolni tudja, hogy egy M2, M3 és N kategóriájú járművekkel, valamint azok kompressziós gyújtású motorjaival vizsgált REC-t nem közúti mozgó gépekben és T kategóriájú járművekben való használatra szánt kompressziós gyújtású motorok esetében ugyanolyan szerkezeti módon való alkalmazásra is tervezték, valamint hogy a vizsgálati motor az alábbi 12. szakasz szerint az ilyen alkalmazásokat is reprezentálja, továbbá hogy megfelel az alábbi 14., 15. vagy adott esetben 16. szakasz szerinti család kritériumainak, az alkalmazási tartomány kiterjeszthető a nem közúti mozgó gépekben és T kategóriájú járművekben való használatra szánt kompressziós gyújtású motorokra.

Egy nem közúti mozgó gépek vagy T kategóriájú járművek kompressziós gyújtású motorjaival való használatra szánt REC alkalmazási tartományának az ezen szakaszban leírt módon közúti alkalmazásokra való kiterjesztése nem megengedett.

11. A MOTOROK ALAPKIBOCSÁTÁSÁNAK MÓDOSÍTÁSA

11.1. A motorműködés paramétereinek (például a legnagyobb megengedett kipufogógáz-ellennyomás vagy a külső eszközök által az elektromos vagy adatkezelő rendszerekre gyakorolt hatás) bármely olyan módosítását, amely befolyásolhatja a motor alapkibocsátását, az eredeti motor gyártója által meghatározott határértékeken belül kell tartani.

11.2. Amennyiben a motor és a kipufogógáz-utókezelő rendszerek REC-vel való megfelelő együttműködésének biztosításához a kibocsátással kapcsolatos alkatrészek vagy rendszerelemek tekintetében további intézkedés, például a kipufogógáz-visszavezető rendszer (EGR) irányításának módosítása szükséges, a kérelmezőnek be kell nyújtania a terv módosításának részletes leírását, valamint magyarázatot kell adnia arra vonatkozóan, hogy a módosítás hogyan változtatja meg a kibocsátáscsökkentési stratégia működését és teljesítményét. Állításának alátámasztására a kérelmezőnek további vizsgálati adatokat, műszaki indokolást és elemzést, továbbá minden más olyan információt be kell nyújtania, amelyet a típusjóváhagyó hatóság vagy a műszaki szolgálat a módosított és az eredeti tervek közötti különbségek elfogadásához szükségesnek tart.

11.3. Az eredeti motor gyártójának kibocsátáscsökkentő rendszere nem módosítható, kivéve a következőket:

a) a motor eredeti gyártója által írásban engedélyezett módosítások; vagy

b) I. osztályba, IIA. osztályba vagy IIB. osztályba tartozó REC esetében meglévő, dízel üzemű motorhoz való oxidációs katalizátor cseréje, feltéve, hogy: i. a 8.4. szakasz követelményei teljesülnek; valamint ii. az utólag átalakított motorrendszer legalább azon szakasz határértékeinek megfelel minden egyes, az adott szakasz szempontjából releváns egyéb ellenőrzött szennyező anyag tekintetében, amely szerint az alapmotort jóváhagyták;

c) hőmérséklet- és/vagy nyomásmérő szondák beépítése a NOx-kibocsátás-csökkentő REC rendszer bemeneténél, beleértve az adagolóegységet is.

11.4. Amennyiben az ezen előírás 11.1. szakaszának követelményei teljesülnek, az eredeti utókezelő rendszer után végrehajtott módosítások megengedettek.

11.5. Az REC nem veszélyeztetheti az eredeti motorrendszer fedélzeti diagnosztikai rendszerének és NOx-szabályozási rendszerének teljesítményét.

12. A VIZSGÁLATI MOTOROK ÉS AZ REC-K KOMBINÁCIÓINAK KIVÁLASZTÁSA

12.1. A vizsgálati motoroknak az REC alkalmazási tartományának megfelelő motorcsaládból kell származniuk. Meg kell mérni a vizsgálati motor károsanyag-kibocsátását, amelynek meg kell felelnie az alkalmazandó kiindulási kibocsátási szakasz határértékeinek.

12.2. A kiválasztott alkalmazási tartományba tartozó vizsgálati motor és REC kombinációjának meg kell felelnie az alábbi kritériumoknak:

a) a 49. számú vagy adott esetben a 96. számú előírás szerinti eljárásokkal értékelve a motor névleges kimenő teljesítményének az adott családba tartozó alapmotor legnagyobb teljesítményének 100 %-a és 60 %-a közé kell esnie;

b) a kiválasztott vizsgálati motorral kombinált REC-nek kell a legmagasabb térsebességgel rendelkeznie az REC-család alkalmazási tartományában;

c) az REC-nek rendelkeznie kell a gyártó által az REC-családra meghatározott katalizáló anyagok legkisebb térfogati koncentrációjával.

ha a fenti b) és c) pont követelményei kölcsönösen kizárják egymást, a b) pont követelményei elsőbbséget élveznek.

12.3. Egy, a 96. számú előírás szerinti típusjóváhagyással rendelkező motorokkal való használatra szánt REC-t kötelező minden olyan teljesítménykategória tekintetében az adott kategóriába tartozó vizsgálati motorral vizsgálni, amelyhez az REC-t szánják.

12.4. A kiválasztott vizsgálati motornak mind a sorozatgyártású állapotában, mind az utólag beépíthető állapotában meg kell felelnie az azon kibocsátási szakaszhoz vagy szabványhoz kapcsolódó valamennyi károsanyag-kibocsátási határértéknek, amely szerint eredetileg típusjóváhagyást kapott. Ha a járművek vagy gépek fedélzeti diagnosztikai rendszerekkel vannak felszerelve, e rendszerek ellenőrző funkcióját nem befolyásolhatja az utólag beépíthető rendszer beszerelése. Az elektronikus motorvezérlő egység jellemzőit (például a befecskendezés időzítését, a levegőtömegáram-mérést vagy a kipufogógáz-kibocsátáscsökkentési stratégiákat) nem befolyásolhatja az utólagos átalakítás. A vizsgálati motor olyan módosítása, amely megváltoztatja az eredeti kibocsátási viselkedést (például a befecskendezés időzítésének megváltoztatása), nem megengedett.

13. A KIBOCSÁTÁSMÉRÉSRE VONATKOZÓ ELŐÍRÁSOK

13.1. A motor vagy motorrendszer és a vizsgálatra benyújtott REC kombinációja által kibocsátott gáz-halmazállapotú és szilárd összetevőket a 49. számú előírás és a 96. számú előírás vonatkozó mellékleteiben leírt módszerekkel kell mérni.

13.2. Ha az ezen előírás 8.4. szakasza szerint fűtött kemilumineszcens detektort (CLD) használnak a NO2 kimutatására, akkor két párhuzamos mérőkamrát kell használni a NOx és a NO egyidejű kimutatására. Két CLD párhuzamos használata megengedett, feltéve, hogy mindkettő megfelel a 49. számú előírás vagy adott esetben a 96. számú előírás követelményeinek, és az átalakítók abszolút hatékonyságának értékei egymáshoz viszonyítva 3 %-on belül vannak.

14. RÉSZECSKEKIBOCSÁTÁS-CSÖKKENTŐ REC-CSALÁD

14.1. Egy részecskekibocsátás-csökkentő REC jóváhagyása egy eltérő konfigurációban vagy alkalmazásban lévő, névlegesen hasonló rendszer tekintetében is érvényes, feltéve, hogy az nem tér el a vizsgált rendszertől a következő jellemzők tekintetében:

a) az aktív elem rögzítésének típusa (például ragasztás vagy mechanikus rögzítés), és működése:

b) az aktív elem működési elve (például fém vagy kerámia, záróréteges szűrés vagy aerodinamikai szétválasztás);

c) a szűrő vagy más aktív anyag kialakítása és jellemzői (például hogy lapokból vagy lemezekből áll, vagy fonott vagy csévélt, a cella, az anyag vagy a nem szőtt anyag sűrűsége, a záróréteget képező szűrőközeg porozitása és pórusátmérője, az aerodinamikai szeparátorokban lévő zsebek, pengék vagy golyók száma, a kritikus alkatrészek felületi érdessége, valamint a huzalok, golyók vagy szálak átmérője);

d) a részecskekibocsátás-csökkentő rendszer – ideértve a rendszer előtti katalizátorokat is (ha vannak ilyenek beépítve) – katalizáló anyagainak legkisebb térfogati koncentrációja (g/m3);

e) a részecskekibocsátás-csökkentő rendszer – ideértve a rendszer előtti katalizátorokat is (ha vannak ilyenek beépítve) – katalizáló anyagainak legnagyobb térfogati koncentrációja (g/m3);

f) a tokozás vagy csomagolás tervezési jellemzői (például az aktív elemek hordozójának tárolása vagy rögzítése);

g) minden olyan aktív összetevő (pl. DOC, szűrő hordozóanyaga) térfogata, amelynek a vizsgált berendezés térfogatának ± 40 %-án belül kell lennie;

h) a regeneráció típusa (időszakos vagy folyamatos);

i) a regeneráció elve (például katalitikus, termikus vagy elektrotermikus) és a regenerációs stratégia (például passzív, aktív, kényszerített);

j) az adalékanyagok vagy reagensek bejuttatásának módszere és ellenőrzési stratégiája (amennyiben használnak);

k) az adalékanyag vagy reagens típusa (amennyiben használnak);

l) beépítési körülmények (max. + 0,5 m távolság a turbófeltöltő kimenete (turbina) és a részecskekibocsátás-csökkentő REC bemenete között);

m) minden egyes katalizáló anyag típusa;

n) van vagy nincs a rendszer előtt oxidációs katalizátor;

o) amennyiben a vizsgált berendezést más kibocsátáscsökkentő berendezésekkel együtt vizsgálták: i. a vizsgált REC-hez a berendezéseket azonos módon rendezték el; valamint ii. az egyéb kibocsátáscsökkentő berendezések a kialakítás és a működési elv szempontjából hasonlóak a vizsgálat során használtakhoz.

14.2. A részecskekibocsátás-csökkentő REC motorfékpadon történő vizsgálata során az REC-t úgy kell felszerelni, hogy legalább 2 méter távolság legyen az REC bemenete és a turbófeltöltő (turbina) kimenete vagy – amennyiben nincs beépítve turbófeltöltő – a kipufogó-gyűjtőcső kimeneti síkja között. Ha a kérelmező igazolni tudja, hogy az REC minden további alkalmazásában az itt meghatározott legkisebb távolságnál rövidebb távolságot fog alkalmazni, a vizsgálati kamrában használt cső hossza ennek megfelelően csökkenthető. A kipufogógáz hőmérsékletének megőrzése szigeteléssel vagy más hasonló módon csak akkor megengedett, ha azt az REC járműbe vagy gépbe történő későbbi beépítése során is alkalmazni fogják.

15. NOx-KIBOCSÁTÁS-CSÖKKENTŐ REC-CSALÁD

15.1. Egy NOx-kibocsátás-csökkentő REC jóváhagyása egy eltérő konfigurációban vagy alkalmazásban lévő, névlegesen hasonló (és ugyanazt a NOx-kibocsátás-csökkentő technológiát alkalmazó) rendszer tekintetében is érvényes, feltéve, hogy az nem tér el a vizsgált rendszertől a következő jellemzők tekintetében:

a) a berendezés aktív elemei kritikus méreteinek (például a szelepek vagy vezetékek méretének, a katalitikus elem térfogatának, beleértve a reagenskeverő berendezést is) meg kell egyezniük a vizsgált berendezések méreteivel, vagy eltérhetnek a vizsgált berendezés méreteitől, de csak legfeljebb a vonatkozó vizsgálatok vagy megbízható műszaki elemzések által jelentéktelennek ítélt mértékben. Például a katalitikus elem aktív térfogatának a vizsgált berendezés aktív térfogatának ± 40 %-án belül kell lennie;

b) az alkalmazott hőmérséklet-szabályozási módszer (például katalitikus, termikus vagy elektrotermikus fűtés);

c) amennyiben a vizsgált berendezést más kibocsátáscsökkentő berendezésekkel együtt vizsgálták: i. a vizsgált REC-hez a berendezéseket azonos módon rendezték el; valamint ii. az egyéb kibocsátáscsökkentő berendezések a kialakítás és a működési elv szempontjából hasonlóak a vizsgálat során használtakhoz;

d) a katalizátor hordozóanyaga és a hordozó mechanikai kialakítása (például bevont monolit vagy extrudált monolit, lapok vagy lemezek), továbbá a benne kialakított kipufogógáz-csatornák alakja, keresztmetszete és sűrűsége;

e) észszerű gyártási tűréssel ugyanaz a katalizáló anyag, mosóbevonat, töltet és katalizátoreloszlás a hordozóanyagon, mint a típusjóváhagyásban részesített rendszer esetében;

f) a reagens vagy adalékanyag típusa (amennyiben használnak);

g) minden alkalmazott ellenőrzési stratégia, beleértve a stratégia végrehajtásának olyan jellemzőit, mint a késleltetési időszakok, a reagensek adagolási arányai, az érzékelők elhelyezése és jellemzői, valamint a szelepek időállandói és áramlási jellemzői. Ha különböző éghajlati viszonyok mellett különböző reagenseket és/vagy stratégiákat alkalmaznak, akkor a vizsgálat során a legalacsonyabb összadagolású stratégiát kell vizsgálni;

h) a reagensbejuttatás helye és feltételei. Ez a feltétel akkor tekinthető teljesítettnek, ha a bejuttatási pont legalább ugyanolyan távolságra van a katalizátor bemenetétől, mint a vizsgált eszköz, valamint a reagens bejuttatásának módja (például levegőrásegítéssel vagy sem) és a keverőberendezés is ugyanaz.

15.2. A NOx-kibocsátás-csökkentő REC motorfékpadon történő vizsgálata során az REC-t úgy kell felszerelni, hogy legalább 2 méter távolság legyen a turbófeltöltő (turbina) kimenete vagy – amennyiben a motorba nincs beépítve turbófeltöltő – a kipufogó-gyűjtőcső kimeneti síkja és az REC bemenete között. Ha a kérelmező igazolni tudja, hogy az REC minden további alkalmazásában az itt meghatározott legkisebb távolságnál rövidebb távolságot fog alkalmazni, a vizsgálati kamrában használt cső hossza ennek megfelelően csökkenthető. A kipufogógáz hőmérsékletének megőrzése szigeteléssel vagy más hasonló módon csak akkor megengedett, ha azt az REC járműbe vagy gépbe történő későbbi beépítése során is alkalmazni fogják.

16. NOx- ÉS RÉSZECSKEKIBOCSÁTÁS-CSÖKKENTŐ REC-CSALÁD

Egy NOx- és részecskekibocsátás-csökkentő REC jóváhagyása egy eltérő konfigurációban vagy alkalmazásban lévő, névlegesen hasonló rendszer tekintetében is érvényes, feltéve, hogy az nem tér el a vizsgált rendszertől a következő jellemzők tekintetében:

a) az REC részecskekibocsátás-csökkentő elemei megfelelnek az ezen előírás 14. szakaszában foglalt követelményeknek;

b) az REC NOx-kibocsátás-csökkentő elemei megfelelnek az ezen előírás 15. szakaszában foglalt követelményeknek;

c) az REC részecske- és NOx-kibocsátás-csökkentő elemeinek egymáshoz viszonyított elhelyezkedése megegyezik a vizsgált eszköz ezen elemei közötti kapcsolattal (például a részecskekibocsátás-csökkentő REC a NOx-kibocsátás-csökkentő REC előtt található).

Az olyan berendezéseket, amelyekben a részecske- és a NOx-kibocsátás-csökkentés ugyanazon a hordozóanyagon történik, nem lehet úgy tekinteni, hogy ugyanabba a családba tartoznak, mint az olyan berendezések, amelyekben a két reakcióra külön hordozóanyagon kerül sor.

17. TÜZELŐANYAG ÉS FAJLAGOS TÜZELŐANYAG-FOGYASZTÁS

17.1. Az REC vizsgálatát olyan, kereskedelmi forgalomban kapható tüzelőanyaggal kell elvégezni, amely jól képviseli azon jármű- vagy géptípushoz általánosan használt tüzelőanyagot, amelybe az REC-t be fogják építeni.

17.2. Az REC gyártója a kereskedelmi forgalomban kapható tüzelőanyag használata helyett kérelmezheti a típusjóváhagyó hatóságtól, hogy referencia-tüzelőanyaggal végezhesse el a vizsgálatokat az REC-n. Az ebben az esetben használandó referencia-tüzelőanyag a 49. számú előírásban vagy a 96. számú előírásban meghatározott megfelelő tüzelőanyag.

17.3. Az alkalmazandó vizsgálati ciklusok során az REC-vel felszerelt motor fajlagos tüzelőanyag-fogyasztása (lásd ezen előírás 5. mellékletének 2.3. és 3.3. szakaszát, valamint 6. mellékletének 2.3. és 3.3. szakaszát) utólagos beépítés esetén legfeljebb 4 %-kal haladhatja meg a nem utólagos beépítés esetén mért átlagos fajlagos fogyasztást.

18. MŰKÖDÉS KÖZBEN TANÚSÍTOTT VISELKEDÉS ÉS BIZTONSÁGI KOCKÁZAT

18.1. Az REC-t úgy kell kialakítani, hogy a rendelkezésre bocsátott utasítások szerint beépítve anélkül lehessen rendeltetésszerűen használni, hogy az üzemeltetőket vagy a közelben tartózkodókat közvetlenül vagy a járműnek, a gépnek vagy a jármű vagy a gép működési jellemzőinek módosítása eredményeként bármilyen biztonsági veszélynek tennék ki.

18.2. Az REC-t úgy kell kialakítani, hogy a rendelkezésre bocsátott utasítások szerint beépítve a jármű vagy a gép üzemi viselkedésének romlása nélkül lehessen rendeltetésszerűen használni, kivéve, ha:

a) a romlás nem okoz biztonsági kockázatot;

b) a romlás nem növeli az ezen előírás 17. szakaszában meghatározott szintet meghaladó mértékűvé a tüzelőanyag-fogyasztást;

c) a romlás jellegét és mértékét egyértelműen feltüntetik az utólagos beépítő, az üzemeltető és a tulajdonos részére továbbított utasításokban és információkban.

18.3. Annak érdekében, hogy az ezen előírás 20. szakaszában és 11. mellékletében foglalt követelmények megfelelően teljesüljenek a beépítés és az információszolgáltatás tekintetében, az REC gyártójának értékelnie kell az REC járműbe vagy gépbe történő beépítéséből eredő esetleges biztonsági veszélyeket. Ezen értékelés elvégzése során a gyártónak a jármű vagy a gép által az első forgalomba hozatalkor nyújtott biztonság mértékét kell kiindulási alapul vennie.

19. ZAJKIBOCSÁTÁS

A kérelmezőnek igazolnia kell, hogy az REC-nek a rendelkezésre bocsátott beépítési utasításoknak megfelelő utólagos beépítése nem eredményezi a jármű zajkibocsátásának megnövekedését. Amennyiben bizonyított, hogy az REC-t közúti járműbe (4) kizárólag az eredetiberendezés-gyártó által gyárilag beépített hangtompító rendszeren kívül kívánják beépíteni, e követelményt teljesítettnek kell tekinteni.

20. REC BEÉPÍTÉSE

20.1. Az REC gyártójának írásos beépítési útmutatót, valamint üzemeltetési és karbantartási utasításokat kell benyújtania az ezen előírás 11. mellékletének követelményeivel összhangban.

20.2. Az REC gyártójának különös figyelmet kell szentelnie az ezen előírás 11. mellékletében az útmutatókra és utasításokra vonatkozóan előírt azon követelményre, hogy:

a) azokat annak az országnak a nyelvén kell biztosítani, amelyben az REC-t értékesítik, vagy amelyben az REC-t várhatóan alkalmazni fogják, és azokat a tervezett olvasóközönség számára megfelelő, közérthető stílusban kell megfogalmazni;

b) emlékeztetnie kell a beépítőt a lehetséges jogi felelősségére;

c) jeleznie kell a végfelhasználó számára az REC megfelelő karbantartására vonatkozó követelményeket, beleértve adott esetben a fogyó reagensek vagy adalékanyagok használatát;

d) jeleznie kell a jármű vagy a gép használatára vonatkozó minden olyan követelményt vagy korlátozást, amely az REC biztonságos és helyes működésének biztosításához szükséges;

e) meg kell határoznia, hogy van-e olyan reagens, amelyet a járművezetőnek vagy a gépkezelőnek a szokásos karbantartások között is fel kell töltenie, valamint meg kell adnia a reagens fogyásának valószínűsíthető mértékét;

f) meg kell határoznia az alkalmazott fogyó reagensek vagy adalékok típusát és minőségét;

g) emlékeztetnie kell a jármű vagy a gép tulajdonosát és üzemeltetőjét arra, hogy amennyiben az REC beépítése az üzemeltetés feltétele egy adott országban vagy területen, vagy amennyiben az REC beépítése feljogosítja a jármű vagy a gép tulajdonosát arra, hogy ösztönzőket vagy előnyöket vegyen igénybe, az REC megfelelő üzemkész állapotban való tartásának elmulasztása (beleértve a reagens vagy az adalékanyag megfelelő ellátásának elmulasztását) szerződésszegésnek vagy bűncselekménynek minősülhet.

20.3. Az REC gyártójának igazolnia kell a típusjóváhagyó hatóság számára, hogy megfelelő eljárásokkal rendelkezik meghatalmazott REC beépítők kiválasztására, képzésére és ellenőrzésére.

21. REC MÓDOSÍTÁSA ÉS JÓVÁHAGYÁSÁNAK KITERJESZTÉSE

21.1. Az REC ezen előírással összefüggésben lényeges valamennyi módosításáról értesíteni kell az REC típusjóváhagyását megadó típusjóváhagyó hatóságot. A típusjóváhagyó hatóság ezután értékeli, hogy az REC továbbra is megfelel-e a megfelelő REC-családba való felvétel követelményeinek.

A típusjóváhagyó hatóság új vizsgálati jegyzőkönyvet kérhet a vizsgálatok elvégzéséért felelős műszaki szolgálattól, hogy azzal segítse az értékelést.

21.2. Amennyiben a típusjóváhagyó hatóság jóváhagyja a módosítást, a jóváhagyásról szóló hivatalos értesítésre való hivatkozást fel kell tüntetni az REC beépítési útmutatójában.

21.3. A jóváhagyás megerősítéséről vagy elutasításáról, a változások részletes leírásával együtt, a fenti 6. szakaszban említett eljárással értesíteni kell az 1958. évi megállapodásban részes és ezen előírást alkalmazó szerződő feleket.

21.4. A jóváhagyást kiterjesztő típusjóváhagyó hatóság sorszámot rendel a kiterjesztéshez, és erről a sorszámról az ezen előírás 2. mellékletében meghatározott nyomtatványon értesíti az 1958. évi megállapodásban részes és ezen előírást alkalmazó többi szerződő felet.

22. A GYÁRTÁS MEGFELELŐSÉGE

22.1. A gyártásmegfelelőség ellenőrzésére szolgáló eljárásoknak meg kell felelniük az 1958. évi megállapodás (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev. 2) 2. függelékében megállapított eljárásoknak.

22.2. A gyártásmegfelelőség biztosítására hozott intézkedéseknek meg kell felelniük az 1958. évi megállapodás 2. függelékének 2. szakaszában foglalt követelményeknek.

22.3. Különleges követelmények

a) Az 1958. évi megállapodás 2. függelékének 2.2. szakasza szerinti ellenőrzések magukban foglalják az ezen előírás 7. és 8. szakaszában foglalt kritériumoknak való megfelelés ellenőrzését.

b) Az 1958. évi megállapodás 2. függelékének 2.4.4. szakaszának alkalmazásában el lehet végezni az ezen előírás 8.2., 8.3. és 8.4. szakaszában leírt vizsgálatokat.

22.4. A típusjóváhagyás megadása előtt a gyártóknak előzetes értékelés céljából be kell nyújtaniuk a következő adatokat a gyártás megfelelőségére vonatkozóan:

a) kitöltött és aláírt kérelem-formanyomtatvány a típusjóváhagyó hatóság által biztosított mintának megfelelően;

b) a kért információk leírása, a kérelem formanyomtatványának megfelelően;

c) Az ISO 9001:2000 szabvány vagy bármely azzal egyenértékű olyan minőségirányítási rendszer szerinti tanúsítvány másolata, amely megfelelő alkalmazási körrel rendelkezik.

22.5. Ezen információk alapján a tanúsított minőségirányítási rendszerrel rendelkező gyártók befogadhatók a típusjóváhagyási eljárásba, amelynek során a dokumentumok értékelése alapján megkapják az előzetes értékelő nyilatkozatot.

22.6. Amennyiben a gyártó nem rendelkezik tanúsított minőségirányítási rendszerrel, az ISO 9001:2000 szabvány alapján el kell végezni a vállalat értékelését, beleértve a gyártásmegfelelőségi szempontokat.

22.7. Legalább az alábbi, az ISO 9001:2000 szabványban előírt szempontokat le kell írni és ellenőrizni kell:

a) minőségirányítási rendszer;

b) a vezetőség felelőssége;

c) gazdálkodás az erőforrásokkal;

d) a termék megvalósítása;

e) mérés, elemzés és továbbfejlesztés.

22.8. A gyártó a közzétett tanúsítási díj ellenében megfelelési tanúsítványt kap, amely igazolja, hogy a gyártásmegfelelőség hatékony ellenőrzésére megfelelő intézkedéseket és eljárásokat alkalmaz.

22.9. A tanúsítvány meghatározott ideig érvényes.

22.10. A típusjóváhagyó hatóság az előzetes értékelő nyilatkozat és a megfelelési tanúsítvány érvényességének lejárta előtt a gyártó telephelyén a folyamatok ellenőrzésével elvégzi a gyártásmegfelelőségi ellenőrzést annak igazolására, hogy az alkalmazott gyártásmegfelelőségi ellenőrzések hatékonyak.

22.11. A gyártásmegfelelőség felügyeletének megvalósítása során a típusjóváhagyó hatóság figyelembe veszi az 1958. évi megállapodásban részes többi szerződő fél meghatalmazott hatóságai által végzett felügyeletet.

23. SZANKCIÓK NEM MEGFELELŐ GYÁRTÁS ESETÉN

23.1. Az ezen előírás szerint egy REC-típusra megadott jóváhagyás visszavonható, ha nem teljesülnek a fenti 21. és 22. szakaszban előírt követelmények.

23.2. Ha a megállapodásban részes és ezen előírást alkalmazó valamely szerződő fél visszavon egy előzőleg általa megadott jóváhagyást, akkor erről az ezen előírás 2. mellékletének megfelelő értesítési nyomtatványon haladéktalanul értesíti az ezen előírást alkalmazó többi szerződő felet.

24. A GYÁRTÁS VÉGLEGES LEÁLLÍTÁSA

Ha a jóváhagyás jogosultja véglegesen leállítja egy ezen előírás szerint jóváhagyott utólag beépíthető kibocsátásszabályozó berendezéstípus gyártását, erről értesítenie kell a típusjóváhagyást megadó hatóságot. A hatóság az értesítés kézhezvétele után az ezen előírás 2. mellékletének megfelelő nyomtatványon értesíti erről az 1958. évi megállapodásban részes és ezen előírást alkalmazó többi szerződő felet.

25. A JÓVÁHAGYÁSI VIZSGÁLATOK ELVÉGZÉSÉÉRT FELELŐS MŰSZAKI SZOLGÁLATOK ÉS A TÍPUSJÓVÁHAGYÓ HATÓSÁGOK NEVE ÉS CÍME

A megállapodásban részes és ezen előírást alkalmazó szerződő felek megadják az Egyesült Nemzetek Titkárságának a jóváhagyási vizsgálatok elvégzéséért felelős műszaki szolgálatok nevét és címét, valamint a típusjóváhagyásokat megadó, illetve a más országok által kiadott típusjóváhagyásokat, kiterjesztéseket, elutasításokat vagy visszavonásokat igazoló értesítéseket fogadó típusjóváhagyó hatóság nevét és címét.

26. ÁTMENETI RENDELKEZÉSEK

26.1. A 01. módosítássorozat hivatalos hatálybalépésének napjától kezdve az ezen előírást alkalmazó egyik szerződő fél sem utasíthatja el a 01. módosítássorozattal módosított ezen előírás szerinti típusjóváhagyás megadását vagy elfogadását.

26.2. A 01. módosítássorozat hatálybalépésének napjától az ezen előírás 01. módosítássorozatát alkalmazó szerződő felek elutasíthatják az olyan REC típusjóváhagyásának megadását, amely nem felel meg a 01. módosítássorozattal módosított ezen előírás követelményeinek.

26.3. Az ezen előírást alkalmazó szerződő felek továbbra is megadhatják a jóváhagyást azon REC-kre, amelyek megfelelnek ezen előírás valamely korábbi szintjének, amennyiben az REC-ket olyan szerződő felek területén kívánják alkalmazni, amelyek a vonatkozó követelményeket saját nemzeti jogszabályaikban alkalmazzák.

(1) A Motoros járművekre vonatkozó egységesített állásfoglalás (R.E.3) (dokumentum: ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3) 2. szakaszának meghatározása szerint – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

(2) Az 1958. évi megállapodásban részes szerződő felek egyedi azonosító számai a Motoros járművekre vonatkozó egységesített állásfoglalás (R.E.3) (dokumentum: ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3) 3. mellékletében találhatók – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

(3) Egy, a 49. számú előírás szerint jóváhagyott motor e célból változó fordulatszámú motornak minősül.

(4) E szakasz alkalmazásában közúti járművek az M2, az M3 és az N kategóriájú járművek a Motoros járművekre vonatkozó egységesített állásfoglalás (R.E.3) (dokumentum: ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3) 2. szakaszának meghatározása szerint – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html), kivéve a 83. számú előírás szerint jóváhagyott járműveket.

1. MELLÉKLET ADATKÖZLŐ LAP … számú adatközlő lap kompressziós gyújtású motorral felszerelt nehézgépjárművekbe, mezőgazdasági és erdészeti traktorokba, valamint nem közúti mozgó gépekbe utólag beépíthető kibocsátásszabályozó berendezéseknek (REC) a 132. számú előírás szerinti típusjóváhagyásához A típusjóváhagyás érvényességi tartományának leírásához csatolni kell a fő alkatrészek jegyzékét. A rajzokat és az alkatrészek jegyzékét megfelelő méretarányban, kellő részletességgel, A4-es formátumban vagy A4-es méretre összehajtva kell beadni. A fényképeknek – amennyiben vannak – kellően részletesnek kell lenniük. A típusjóváhagyó hatóság kérésére további információkra is szükség lehet az REC-család tagjairól az ezen előírás 14., 15. vagy adott esetben 16. szakaszának való megfelelés igazolására. Ha a rendszer, az alkatrészek vagy az önálló műszaki egységek elektronikus vezérléssel rendelkeznek, a teljesítményükre vonatkozó adatokat is meg kell adni. 1. ÁLTALÁNOS ADATOK 1.1. Gyártmány (a gyártó márkaneve): … 1.2. A gyártó neve és címe: … … 1.3. Az REC típusa: … 1.4. A jóváhagyási jel rögzítésének helye és módja: … … 1.5. Az összeszerelő üzem(ek) címe: … … 2. A BERENDEZÉS LEÍRÁSA 2.1. Az REC osztálya: … 2.2. Az REC gyártmánya (kereskedelmi neve) és gyártó általi típusazonosítása: … … 2.2.1. Az REC alkatrészazonosító száma(i): … 2.3. A motortípus vagy -típusok, amely(ek)hez az REC-t szánják (alkalmazási tartomány): … … 2.4. A motor alapkibocsátását jellemző szám(ok) és/vagy karakter(ek): (1) … 2.5. A motor elért kibocsátását jellemző szám(ok) és/vagy karakter(ek): (1) … 2.6. Az REC-vel elért csökkentés mértéke az ezen előírás 8.3. szakaszának meghatározása szerint: … … 2.7. Az REC-t úgy tervezték-e, hogy kompatibilis legyen a fedélzeti diagnosztikai rendszer követelményeivel? igen/nem (2) 2.8. Az REC-nek a motor kipufogó-gyűjtőcsövéhez (csöveihez) viszonyított helyzetét megadó leírás és rajzok: … … 2.9. Az REC megengedett legnagyobb kipufogó-ellennyomása: … kPa 3. A RÉSZECSKEKIBOCSÁTÁS-CSÖKKENTŐ REC ÉS A RÉSZECSKEKIBOCSÁTÁS-CSÖKKENTŐ REC-CSALÁD JELLEMZŐI 3.1. A részecskekibocsátás-csökkentő rendszer méretei, alakja és aktív térfogata: … 3.2. A legnagyobb távolság az REC bemenete és a turbófeltöltő (turbina) kimenete vagy – amennyiben nincs beépítve turbófeltöltő – a kipufogó-gyűjtőcső kimeneti síkja között: … 3.3. A részecskekibocsátás-csökkentő REC leírása, rajzai és alkatrészlistája A leírásnak tartalmaznia kell mindazon fő alkatrészek jegyzékét (megadva az alkatrészazonosító számokat), amelyeket minden egyes alkalmazás esetében összeépítenek az REC-vel. Ezen túlmenően a leírásnak minden olyan információt tartalmaznia kell, amely ahhoz szükséges, hogy az REC-családra vonatkozó határozatokat lehessen hozni az ezen előírás 14. szakaszával összhangban. 3.3.1. Az aktív elem rögzítésének típusa (például ragasztás vagy mechanikus rögzítés): … 3.3.2. A részecskekibocsátás-csökkentő aktív elem működési elve (például fém vagy kerámia anyag, beleértve az anyagtípust, záróréteges szűrés vagy aerodinamikai szétválasztás): … 3.3.3. A szűrő vagy más aktív anyag kialakítása és jellemzői az ezen előírás 14.1. szakaszának c) pontjában meghatározottak szerint: … … 3.3.3.1. A katalizáló anyag(ok) típusa(i) (ha vannak): … 3.3.3.2. A hordozóanyag fizikai kialakítása: … 3.3.3.3. Cellasűrűség, porozitás, átlagos pórusméret és pórusméret-eloszlás: … … 3.3.4. Az esetleges kiegészítő katalizátor(ok) elhelyezkedése (feljebb/lejjebb), funkciója és működési elve (pl. oxidáció): … 3.3.4.1. A katalizáló anyag(ok) típusa(i): … 3.3.4.2. A hordozóanyag fizikai kialakítása: … 3.3.4.3. Cellasűrűség: … 3.3.5. A részecskekibocsátás-csökkentő rendszer egyes elemei – ideértve a kiegészítő katalizátorokat is (ha vannak ilyenek beépítve) – katalizáló anyagainak legkisebb térfogati koncentrációja (g/m3): … 3.3.6. A részecskekibocsátás-csökkentő rendszer egyes elemei – ideértve a kiegészítő katalizátorokat is (ha vannak ilyenek beépítve) – katalizáló anyagainak legnagyobb térfogati koncentrációja (g/m3): … 3.3.7. A tokozás vagy csomagolás tervezési jellemzői: … 3.3.8. Minden egyes aktív összetevő térfogata: … 3.4. A regeneráció módja vagy rendszere (átfogó leírás és/vagy rajz): … … 3.4.1. A regeneráció típusa (például időszakos vagy folyamatos): … … 3.4.2. A regeneráció elve, gyakorisága és stratégiája: … … 3.4.3. Az adalékanyagok vagy reagensek bejuttatásának módszere és ellenőrzési stratégiája (amennyiben használnak); … … 3.4.4. A reagens(ek) vagy adalékanyag(ok) típusa és koncentrációja: … … 3.4.5. A reagens- vagy adalékanyag-feltöltés gyakorisága: … 3.5. A részecskekibocsátás-csökkentő rendszer ellenőrzésének leírása (ezen előírás 7. szakasza szerint): … … 3.6. Az eredeti motor vagy kibocsátáscsökkentő rendszer ezen előírás 11. szakaszának meghatározása szerinti módosításainak leírása: … … 3.7. Normál üzemi hőmérséklet-tartomány: … (K) és nyomástartomány: … (kPa) 3.8. Szigetelés alkalmazása: igen/nem (2) 3.8.1. A szigetelés kialakítása és jellemzői: … 4. A NOx-KIBOCSÁTÁS-CSÖKKENTŐ REC ÉS A NOX-KIBOCSÁTÁS-CSÖKKENTŐ REC-CSALÁD JELLEMZŐI 4.1. A NOx-kibocsátás-csökkentő rendszer méretei, alakja és aktív térfogata: … … 4.2. A legnagyobb távolság az REC bemenete és a turbófeltöltő (turbina) kimenete vagy – amennyiben nincs beépítve turbófeltöltő – a kipufogó-gyűjtőcső kimeneti síkja között: … … 4.3. A NOx-kibocsátás-csökkentő REC leírása, rajzai és alkatrészlistája A leírásnak tartalmaznia kell mindazon fő alkatrészek jegyzékét (megadva az alkatrészazonosító számokat), amelyeket minden egyes alkalmazás esetében összeépítenek az REC-vel. Ezen túlmenően a leírásnak minden olyan információt tartalmaznia kell, amely ahhoz szükséges, hogy az REC-családra vonatkozó határozatokat lehessen hozni az ezen előírás 15. szakaszával összhangban. 4.3.1. Az aktív elem rögzítésének típusa (például ragasztás vagy mechanikus rögzítés): … 4.3.2. A NOx-kibocsátás-csökkentő aktív elem működési elve (például szelektív katalitikus redukció, NOx-tárolás és -csökkentés): … … 4.3.3. A hordozóanyag és a hatóanyag kialakítása és jellemzői az ezen előírás 15.1. szakaszának d) és e) pontjában meghatározottak szerint: … 4.3.3.1. A katalizáló anyag(ok) típusa(i): … 4.3.3.2. A hordozóanyag fizikai kialakítása: … 4.3.3.3. Cellasűrűség: … 4.3.4. Az esetleges kiegészítő katalizátor(ok) elhelyezkedése (feljebb/lejjebb), funkciója és működési elve (pl. oxidáció): … 4.3.4.1. A katalizáló anyag(ok) típusa(i): … 4.3.4.2. A hordozóanyag fizikai kialakítása: … 4.3.4.3. Cellasűrűség: … 4.3.5. A NOx-kibocsátás-csökkentő rendszer egyes elemei – ideértve a kiegészítő katalizátorokat is (ha vannak ilyenek beépítve) – katalizáló anyagainak legkisebb térfogati koncentrációja (g/m3): … 4.3.6. A NOx-kibocsátás-csökkentő rendszer egyes elemei – ideértve a kiegészítő katalizátorokat is (ha vannak ilyenek beépítve) – katalizáló anyagainak legnagyobb térfogati koncentrációja (g/m3): … 4.3.7. A tokozás vagy csomagolás tervezési jellemzői: … 4.3.8. Minden egyes aktív összetevő térfogata: … 4.4. A regeneráció (amennyiben van) módja vagy rendszere (átfogó leírás és/vagy rajz): … 4.5. Az adalékanyag(ok) vagy reagens(ek) bejuttatásának módszere és ellenőrzési stratégiája (amennyiben használnak); … … 4.5.1. Az adalékanyag(ok) vagy reagens(ek) típusa és koncentrációja: … … 4.5.2. A reagens szokásos üzemi hőmérséklet-tartománya (K): … 4.5.3. A reagens- vagy adalékanyag-feltöltés gyakorisága: … 4.5.4. Ellenőrzési stratégia (például késleltetési időszakok, a reagensek adagolási arányai, az érzékelők elhelyezése és jellemzői, az áramlási jellemzők és a reagensbejuttatás helye): … 4.6. Fűtött rendszer: igen/nem (2) 4.6.1. A hőmérséklet-szabályozási módszer (katalitikus, termikus vagy elektrotermikus): … 4.7. A NOx-szabályozás-diagnosztikai rendszer leírása (a 10. melléklet szerint): … 4.8. Az eredeti motor vagy kibocsátáscsökkentő rendszer ezen előírás 11. szakaszának meghatározása szerinti módosításainak leírása: … … 4.9. Normál üzemi hőmérséklet-tartomány: … (K) és nyomástartomány: … (kPa) 4.10. Szigetelés alkalmazása: igen/nem (2) 4.10.1. A szigetelés kialakítása és jellemzői: … 5. A NOx- ÉS RÉSZECSKEKIBOCSÁTÁS-CSÖKKENTŐ REC ÉS A NOx- ÉS RÉSZECSKEKIBOCSÁTÁS-CSÖKKENTŐ REC-CSALÁD JELLEMZŐI 5.1. A NOx- és részecskekibocsátás-csökkentő rendszer méretei, alakja(i) és aktív térfogata(i): … 5.2. A legnagyobb távolság az REC bemenete és a turbófeltöltő (turbina) kimenete vagy – amennyiben nincs beépítve turbófeltöltő – a kipufogó-gyűjtőcső kimeneti síkja között: … 5.3. A NOx- és részecskekibocsátás-csökkentő REC leírása, rajzai és alkatrészlistája A leírásnak tartalmaznia kell mindazon fő alkatrészek jegyzékét (megadva az alkatrészazonosító számokat), amelyeket minden egyes alkalmazás esetében összeépítenek az REC-vel. Ezen túlmenően a leírásnak minden olyan információt tartalmaznia kell, amely ahhoz szükséges, hogy az REC-családra vonatkozó határozatokat lehessen hozni az ezen előírás 16. szakaszával összhangban. 5.3.1. Az aktív elem(ek) rögzítésének típusa (például ragasztás vagy mechanikus rögzítés): … 5.3.2. A NOx-kibocsátás-csökkentő aktív elem működési elve (például szelektív katalitikus redukció, NOx-tárolás és -csökkentés) és a részecskekibocsátás-csökkentő aktív elem működési elve (például fém vagy kerámia és az anyag típusa, záróréteges szűrés vagy aerodinamikai szétválasztás): … … 5.3.3. A hordozóanyag(ok) és a hatóanyag(ok) kialakítása és jellemzői az ezen előírás 14.1. szakaszának c) pontjában és 15.1. szakaszának d) és e) pontjában meghatározottak szerint: … … 5.3.3.1. A katalizáló anyag(ok) típusa(i): … 5.3.3.2. A hordozóanyag(ok) fizikai kialakítása: … 5.3.3.3. A részecskekibocsátás-csökkentő aktív elem működési elve (például fém vagy kerámia anyag, beleértve az anyagtípust, záróréteges szűrés vagy aerodinamikai szétválasztás): … 5.3.3.4. A részecskekibocsátás-csökkentő aktív elem cellasűrűsége, porozitása, átlagos pórusmérete és pórusméret-eloszlása: … … 5.3.4. Az esetleges kiegészítő katalizátor(ok) elhelyezkedése (feljebb/lejjebb), funkciója és működési elve (pl. oxidáció): … 5.3.4.1. A katalizáló anyag(ok) típusa(i): … 5.3.4.2. A hordozóanyag fizikai kialakítása: … 5.3.4.3. Cellasűrűség: … 5.3.5. A NOx- és részecskekibocsátás-csökkentő rendszer egyes elemei – ideértve a kiegészítő katalizátorokat is (ha vannak ilyenek beépítve) – katalizáló anyagainak legkisebb térfogati koncentrációja (g/m3): … … 5.3.6. A NOx- és részecskekibocsátás-csökkentő rendszer egyes elemei – ideértve a kiegészítő katalizátorokat is (ha vannak ilyenek beépítve) – katalizáló anyagainak legnagyobb térfogati koncentrációja (g/m3): … … 5.3.7. A tokozás vagy csomagolás tervezési jellemzői: … 5.3.8. Minden egyes aktív összetevő térfogata: … 5.4. A regeneráció (amennyiben van) módja(i) vagy rendszere(i) (átfogó leírás és/vagy rajz): … 5.4.1. A részecskekibocsátás-csökkentő rendszer regenerációjának típusa (például időszakos vagy folyamatos): … 5.4.2. A részecskekibocsátás-csökkentő rendszer regenerációjának elve és stratégiája: … … 5.5. Az adalékanyagok vagy reagensek bejuttatásának módszere és ellenőrzési stratégiája (amennyiben használnak); … … 5.5.1. A reagens(ek) vagy adalékanyag(ok) típusa és koncentrációja (amennyiben használnak): … … 5.5.2. A reagens(ek) vagy adalékanyag(ok) feltöltésének gyakorisága: … 5.5.3. A NOx-kibocsátás-csökkentő reagens(ek) szokásos üzemi hőmérséklet-tartománya: … (K) 5.5.4. Ellenőrzési stratégia (például késleltetési időszakok, a reagensek adagolási arányai, az érzékelők elhelyezése és jellemzői, az áramlási jellemzők és a reagensbejuttatás helye): … 5.6. Fűtött rendszer: igen/nem (2) 5.6.1. A hőmérséklet-szabályozási módszer (katalitikus, termikus vagy elektrotermikus): … 5.7. A részecskekibocsátás-csökkentő rendszer ellenőrzésének leírása (ezen előírás 7.5.1. szakasza szerint): … 5.8. A NOx-szabályozás-diagnosztikai rendszer leírása (a 10. melléklet szerint): … 5.9. Az eredeti motor vagy kibocsátáscsökkentő rendszer ezen előírás 11. szakaszának meghatározása szerinti módosításainak leírása: … … 5.10. Normál üzemi hőmérséklet-tartomány: … (K) és nyomástartomány: … (kPa) 5.11. Szigetelés alkalmazása: igen/nem (2) 5.11.1. A szigetelés kialakítása és jellemzői: … (1) Az ezen előírás 8.2. szakaszának meghatározása szerint. (2) A nem kívánt rész törlendő.

2. MELLÉKLET Szövege kép ÉRTESÍTÉS (legnagyobb formátum: A4 [210 × 297 mm]) (1) Kibocsátó: Hatóság neve: Tárgy (2) Jóváhagyás megadása Jóváhagyás kiterjesztése Jóváhagyás elutasítása Jóváhagyás visszavonása A gyártás végleges leállítása utólag beépíthető kibocsátásszabályozó berendezés (REC) típusára, a 132. számú előírás szerint A típusjóváhagyás száma: A kiterjesztés száma: 1. A kérelmező neve és címe: 2. A gyártó neve és címe: 3. A gyártó márkaneve vagy védjegye: 4. Az REC típusa és kereskedelmi megnevezése: 5. Típusazonosító jelölések: 5.1. Az említett jelölés helye: 6. Azok a motortípus(ok), amely(ek) tekintetében a berendezés REC-nek minősül: 7. A motortípus(ok), amely(ek)en az REC-t vizsgálták: 7.1. Igazolták-e, hogy az REC kompatibilis a fedélzeti diagnosztikai rendszerrel? Igen/Nem (2) 8. A jóváhagyási jel rögzítésének helye és módja: 9. A típusjóváhagyási kérelem benyújtásának dátuma: 10. A jóváhagyási vizsgálatokért felelős műszaki szolgálat: 10.1. A vizsgálati jegyzőkönyv dátuma: 10.2. A vizsgálati jegyzőkönyv száma: 11. A típusjóváhagyást megadták/kiterjesztették/elutasították/visszavonták (2) 12. A jóváhagyás kiterjesztésének indokolása (amennyiben kiterjesztés történt): 13. A motortípus vagy -típusok, amely(ek)hez az REC-t szánják (alkalmazási tartomány) a vizsgálati eredmények alapján: Szövege kép 14. Az REC osztálya: I./II./III./IV. (2) és csökkentési hatékonysága: 14.1. A motor, amelyhez szánják a következő (előírás és szakasz) kibocsátási követelményeinek felel meg: 14.2. A motor + REC rendszer a következő (előírás és szakasz) követelményeinek felel meg: a NOx-/részecske-/NOx- és részecskekibocsátás (2) tekintetében 14.3. A motor + REC rendszer továbbra is megfelel a fenti előírás és szakasz követelményeinek az említett előírás és szakasz által szabályozott egyéb szennyező anyagok tekintetében: igen/nem (2) 15. Az értesítéshez mellékeltük a típusjóváhagyó hatóságnál letétbe helyezett típusjóváhagyási akta tartalmát képező dokumentumok jegyzékét. Ezeket a dokumentumokat a hatóság kérésre rendelkezésre bocsátja. 16. Ehhez az értesítéshez az alábbi, a fenti jóváhagyási számot viselő dokumentumokat csatolták: 16.1. A motor alapkibocsátásának ellenőrzése: 16.2. A beépített REC-vel mért kibocsátás meghatározása: 16.3. A csökkentési hatékonyság eredményei: 16.4. Tartós terhelési vizsgálat teljesítménye: 16.5. A NO2-kibocsátás és az egyéb szabályozott szennyező anyagok kibocsátásának meghatározása: 16.6. Nyilatkozat a zajkibocsátásról: 17. Hely: 18. Dátum: 19. Aláírás: (1) A jóváhagyást megadó/kiterjesztő/elutasító/visszavonó ország egyedi azonosító száma (lásd ezen előírás jóváhagyásra vonatkozó rendelkezéseit). (2) A nem kívánt rész törlendő.

3. MELLÉKLET Kiegészítés utólag beépíthető kibocsátásszabályozó berendezés (REC) típusáról szóló értesítéshez, a 132. számú előírás szerint (A típusjóváhagyás száma: … A kiterjesztés száma: …) 1. A motorok, amelyeken az utólag beépíthető kibocsátásszabályozó berendezést vizsgálták: A motor száma 1 2 n Gyártmány Típus Motor Teljesítmény Kategória 2. Vizsgálati eredmények: … … … … … … … 3. A motortípus(ok), amely(ek)hez az REC-t megfelelőnek minősítették (alkalmazási tartomány): Szám A jármű vagy motor gyártója Modellév -tól/-ig Motortípus Űrtartalom/henger (cm3) Motortérfogat (cm3) A motor hasznos teljesítménye (kW és min– 1) A motorok alapkibocsátásai A hangtompító kicserélve Az REC típusazonosítása Az REC típusa és csökkentési mértéke

4. MELLÉKLET AZ REC TÍPUSJÓVÁHAGYÁSI JELÉNEK ELRENDEZÉSE A MINTA (Lásd ezen előírás 5. szakaszát) Szövege kép IIA. osztály Az REC-n elhelyezett, példaként megadott fenti típusjóváhagyási jel azt mutatja, hogy az adott típust a 132. számú előírás szerint hagyták jóvá Hollandiában (E 4) a 011234 típusjóváhagyási számon. A típusjóváhagyási szám első két számjegye azt jelzi, hogy a jóváhagyást az ezen sorozattal módosított 132. számú előírás követelményei szerint adták meg. A jóváhagyási jelnek az REC osztályát is meg kell adnia (I., IIA., IIB., III. vagy IV.).

5. MELLÉKLET RÉSZECSKEKIBOCSÁTÁS-CSÖKKENTŐ REC (I. VAGY II. OSZTÁLYÚ REC) VIZSGÁLATA Egy részecskekibocsátás-csökkentő REC vizsgálata a következő szakaszsorozatokban történik, beleértve a másodlagos szennyező anyagok kibocsátásának értékelését és a NO2-kibocsátás meghatározását: 1. TARTAMPRÓBA VÉGREHAJTÁSA A tartampróbát ezen előírás 9. szakasza követelményeinek megfelelően kell végrehajtani. 2. A MOTOR ALAPKIBOCSÁTÁSAINAK ÉS FAJLAGOS TÜZELŐANYAG-FOGYASZTÁSÁNAK MEGÁLLAPÍTÁSA BEÉPÍTETT REC NÉLKÜL 2.1. A motor alapkibocsátásainak megállapításához a motorrendszeren REC nélkül, a 49. számú előírás vagy a 96. számú előírás követelményeinek megfelelően elvégzik az alapmotor alkalmazási és típusjóváhagyási szintjének megfelelő kibocsátásvizsgálatot. 2.2. Annak érdekében, hogy meg lehessen határozni a csökkentési hatékonyságot, a kibocsátásokat az ezen előírás 8.3. szakaszában foglalt követelményeknek megfelelő kibocsátásvizsgálatot elvégezve is megállapítják. 2.3. A fajlagos tüzelőanyag-fogyasztást (g/kWh) az e melléklet 2.2. szakaszában leírt kibocsátásvizsgálatot elvégezve kell meghatározni. 3. A KIBOCSÁTÁSOK, A TÜZELŐANYAG-FOGYASZTÁS ÉS A CSÖKKENTÉSI HATÉKONYSÁG MEGHATÁROZÁSA BEÉPÍTETT REC-VEL, A TARTAMPRÓBA UTÁN 3.1. A kibocsátások meghatározásához az REC-t az ezen előírás követelményei szerint beépítve, a 49. számú előírás vagy a 96. számú előírás követelményeinek megfelelően elvégzik a vizsgált REC tervezett alkalmazásának és tervezett kibocsátási szintjének megfelelő kibocsátásvizsgálatot. 3.2. A csökkentési hatékonyság meghatározásához a kibocsátásokat úgy is megállapítják, hogy az ezen előírás 8.3. szakaszában foglalt követelmények szerint beépített REC-n végeznek kibocsátásvizsgálatot. 3.3. A fajlagos tüzelőanyag-fogyasztást (g/kWh) az e melléklet 3.2. szakaszában leírt kibocsátásvizsgálatot elvégezve kell meghatározni. 4. A RÉSZECSKEKIBOCSÁTÁS-CSÖKKENTŐ REC REGENERÁCIÓS STRATÉGIÁJÁNAK ÉS JELLEMZŐINEK MEGHATÁROZÁSA 4.1. A részecskekibocsátás-csökkentő REC regenerációs stratégiáját (időszakos vagy folyamatos) és regenerációs jellemzőit a következő eljárás alkalmazásával állapítják meg. 4.2. Egy részecskekibocsátás-csökkentő REC regenerációs teljesítményének értékelése érdekében legalább 25 vizsgálati ciklust kell elvégezni. Olyan vizsgálati ciklust kell alkalmazni, amely megfelel annak a kibocsátási szintnek vagy előírásnak, amelyet a jármű vagy a gép az REC rendszer beépítésével a tervek szerint teljesíteni tud. A gáz-halmazállapotú szennyező anyag-kibocsátásokat és a részecsketömeget, valamint adott esetben a részecskeszámot legalább minden ötödik vizsgálati ciklusban mérni kell. Azon motor esetében, amellyel az REC rendszert használni kívánják, a típusjóváhagyási eljárás során meghatározott minden egyes család vagy alkalmazási tartomány tekintetében külön vizsgálatot kell elvégezni a részecskekibocsátás-csökkentő rendszeren. Minden egyes alkalmazási terület esetében sor került tehát egy rendszervizsgálatra. 4.3. Egy részecskekibocsátás-csökkentő REC akkor rendelkezik bizonyítottan folyamatos regenerációs folyamattal, ha egy, az értékelésre alkalmazott megfelelő változó legalább 25 vonatkozó vizsgálati cikluson keresztül állandónak tekinthető. E célból az értékelésre alkalmazott megfelelő változónak minősül az átlagos részecskekibocsátás és az átlagos kipufogógáz-ellennyomás. Ha egy kérelmező egy vagy több ettől eltérő változót kíván az értékelésre alkalmazni, akkor kérelmét szilárd műszaki érvekkel kell alátámasztania a típusjóváhagyó hatóság számára. Ha a fent meghatározott folyamatosan regenerálódó rendszer aktív regenerációt is lehetővé tesz, akkor az e melléklet 4.6. szakaszában meghatározott értékelési kritériumokat alkalmazni kell. A részecsketömeg-kibocsátás és a kipufogógáz-ellennyomás az ezen előírás értelmében állandónak minősül, ha a variációs együttható 25 vizsgálati cikluson át kisebb, mint 25 %. A kipufogógáz-ellennyomást ezen értékelés céljából folyamatosan kell mérni, a részecskekibocsátásokat pedig legalább minden ötödik vizsgálati ciklusban. A variációs együtthatót (CV) a következőképpen kell kiszámítani: ahol: valamint: Átlagérték = (x 1 + x 2 + …+ x n)/n ahol: n = a mért értékek száma x = egy adott mért érték 4.4. Részecskekibocsátás-csökkentő REC regenerációs jellemzőinek vizsgálata Ebben a vizsgálatban a rendszert részecskékkel kell terhelni, amíg állandó kipufogógáz-ellennyomás nem alakul ki, vagy legfeljebb 100 órán keresztül, amennyiben ennek letelte előtt az ellennyomás nem ér el állandó értéket. A kipufogógáz-ellennyomás állandónak tekinthető, ha legalább 50 óra elteltével a kipufogógáz-ellennyomás legfeljebb plusz/mínusz 4 mbar-ral tér el 30 percen belül. A rendszer terhelésére használt ciklus vizsgálati pontjait úgy kell kiválasztani, hogy a részecskekibocsátás-csökkentő rendszer bemeneti nyílásánál a kipufogógáz legnagyobb hőmérséklete ne haladja meg a 180 °C-ot. A rendszer részecskékkel való terhelését lehetőleg úgy kell elvégezni, hogy a vizsgálati motort a névleges fordulatszámának 50 %-a és 75 %-a közötti állandó fordulatszámon működtetik. Miután az REC-t az ellennyomás állandósulásáig terhelték részecskékkel, vagy miután a rendszer terhelése érdekében a vizsgálati motort legfeljebb 100 órán át működtették a fentiekben leírtak szerint, a regenerációt aktiválni kell. Ez történhet például úgy, hogy a kipufogógáz hőmérsékletének növelése érdekében a motort magasabb terheléssel járó üzemmódban működtetik. A regeneráció befejeződése után kipufogógáz-méréseket kell végezni a megfelelő vizsgálati ciklus legalább három iterációja során (ez három ESC-ciklus, ETC-ciklus, WHSC-ciklus, WHTC-ciklus, NRSC-ciklus vagy NRTC-ciklus). A kipufogógáz szennyező anyagainak mért értékei nem térhetnek el a kipufogógáz szennyező anyagainak az REC-terhelési eljárás előtt mért értékeitől a gáz-halmazállapotú kibocsátások esetében 15 %-nál nagyobb mértékben, a részecsketömeg vagy részecskeszám esetében pedig 20 %-nál nagyobb mértékben. A gyártónak írásban meg kell erősítenie, hogy a regenerációs folyamat alatt előforduló legnagyobb hőmérsékletek nem károsítják az REC-t, vagy nem csökkentik jelentősen az REC tényleges élettartamát. A fent leírt terhelési eljárás alternatívájaként a gyártó a regenerációs vizsgálathoz biztosíthat egy már a felső határáig terhelt részecskekibocsátás-csökkentő REC-t. 4.5. Folyamatos regenerálódású részecskekibocsátás-csökkentő REC-re vonatkozó értékelési kritériumok A részecskekibocsátás-csökkentő REC REC-rendszervizsgálata akkor tekinthető kielégítőnek, ha az ezen előírás 8. szakaszának meghatározása szerint mért részecskekibocsátás megfelelő. 4.5.1. Szabályozott szennyező anyagok A szabályozott szennyező anyagok kibocsátását közvetlenül a regenerációs jellemzők megállapítására irányuló vizsgálatok után elvégzett mérésekkel kell meghatározni. A szabályozott szennyező anyagok (CO, CH, PM és NOx) kibocsátásának a kiindulási állapotban és az utólagos beépítést követő állapotban is azon kibocsátási szakasz vagy szabvány határértékei között kell lennie, amelyre a motor típusjóváhagyását eredetileg megadták. A kiindulási állapot és az utólagos beépítést követő állapot NO2/NOx arányát fel kell jegyezni, és fel kell tüntetni a vizsgálati jegyzőkönyvben. A NO2- és a NOx-tömegkibocsátás értékét az ezen előírás 13.2. szakasza szerinti egyidejű méréssel kell meghatározni. 4.6. Időszakosan regenerálódó részecskekibocsátás-csökkentő REC-re vonatkozó értékelési kritériumok Ez a rendelkezés csak az aktív regenerációt alkalmazó REC-kre vonatkozik. A kibocsátásokat legalább három megfelelő melegindításos vizsgálati ciklus (azaz három melegindításos ESC-ciklus, ETC-ciklus, WHSC-ciklus, WHTC-ciklus, NRSC-ciklus vagy NRTC-ciklus) során kell mérni. Azon ciklusok közül, amelyek során méréseket végeznek, az egyik alatt regenerációs eseménynek kell bekövetkeznie a stabilizált REC-rendszeren. A másik két ciklusnak, amelyek során méréseket végeznek, olyan ciklusoknak kell lenniük, amelyek alatt nem történik regeneráció. Ha a regeneráció egy vizsgálati ciklusnál tovább tart, akkor egymás után további vizsgálati ciklusokat kell végezni, amíg a regeneráció be nem fejeződik. Az REC gyártójának meg kell adnia azokat a feltételeket, amelyek mellett a regenerációs folyamat rendes körülmények között bekövetkezik (a részecsketerhelést, a hőmérsékletet, a kipufogó-ellennyomást vagy más releváns paramétereket). A gyártónak meg kell továbbá adnia a regeneráció gyakoriságát oly módon kifejezve, hogy a vizsgálatok mekkora hányadában következik be regeneráció. A szóban forgó hányad meghatározására szolgáló pontos eljárást a típusjóváhagyó hatóságnak a gyártóval egyeztetve, a helyes műszaki gyakorlat alapján kell megállapítania. (Ez a gyakorisági hányad az F tényező a névleges részecskekibocsátás kiszámítására az alábbiakban meghatározott eljárásban.) A regenerációs vizsgálathoz a gyártónak biztosítania kell egy részecskékkel terhelt részecskekibocsátás-csökkentő REC-t. További lehetőségként a gyártó e melléklet 4.4. szakasza szerint egymást követő vizsgálati ciklusokat is lefolytathat, hogy terhelés alá helyezze a részecskekibocsátás-csökkentő REC-t. Az REC részecskékkel való terhelése céljából végzett ciklusok alatt nem kell kibocsátásmérést végezni. A regenerációs szakaszok közötti átlagos kibocsátásokat több olyan vizsgálat számtani középértékéből kell meghatározni, amelyek a köztük lévő nem mért ciklusok száma tekintetében közelítőleg egyenlő távolságra vannak egymástól. A számtani középérték kiszámításakor legalább egy olyan vizsgálati ciklust figyelembe kell venni, amely a lehető legközvetlenebbül megelőzi a regenerációs vizsgálatot, és egy olyan vizsgálati ciklust, amely közvetlenül a regenerációs vizsgálat után következik. A regenerációs vizsgálat során a regeneráció észleléséhez szükséges összes adatot fel kell jegyezni (CO- vagy NOx-kibocsátás, az REC előtti és utáni hőmérséklet, a kipufogó-ellennyomás és bármely más releváns paraméter). A regenerációs folyamat során a vonatkozó kibocsátási határértékek túllépése megengedhető. A vizsgálati eljárás elvi felépítése az alábbi ábrán látható. Az időszakos regeneráció sematikus ábrázolása Szövege kép A ciklusok száma nr n e1, 2, 3, ….n Kibocsátás (g/KwH) ew súlyozott kibocsátás mintavétel és regeneráció alatt e1…n átlagos kibocsátás mintavétel alatt er kibocsátás regeneráció alatt Egy időszakosan regenerálódó részecskekibocsátás-csökkentő REC rendszervizsgálatát akkor lehet sikeresnek tekinteni, ha az alább meghatározott eljárással kiszámított névleges részecskekibocsátás az azon csökkentési mérték által meghatározott határon belül van, amelyre a kérelmező az REC jóváhagyását kéri. 4.6.1. Szabályozott szennyező anyagok A szabályozott szennyező anyagok (CO, CH, PM és NOx) kibocsátása a kiindulási állapotban és az utólagos beépítést követő állapotban sem haladhatja meg azon kibocsátási szabvány határértékeit, amelyre a motor típusjóváhagyását eredetileg megadták. A kiindulási állapot és az utólagos beépítést követő állapot NO2/NOx arányát fel kell jegyezni, és fel kell tüntetni a vizsgálati jegyzőkönyvben. A NO2- és a NOx-tömegkibocsátás értékét az e melléklet 4.7.2. szakasza és az ezen előírás 13. szakasza szerinti egyidejű méréssel kell meghatározni. 4.6.1.1. Súlyozott részecskekibocsátások Az időszakosan regenerálódó rendszerek részecskekibocsátásának (PM) tömegét (g/kWh) a következőképpen kell meghatározni. PM mass = PM massr × F + (1 – F) × PM masswor ahol: F = a regeneráció gyakorisága a vizsgálatok azon hányadaként kifejezve, amely során bekövetkezik a regeneráció [–]. PM masswor = olyan vizsgálat során bekövetkező átlagos fajlagos kibocsátás, amely alatt nem történik regeneráció [g/kWh]. PM massr = olyan vizsgálat során bekövetkező átlagos fajlagos kibocsátás, amely alatt regeneráció történik [g/kWh]. A gyártó a helyes műszaki gyakorlat alapján eldöntheti, hogy az átlagos kibocsátási ráta kifejezéséhez multiplikatív vagy additív regenerációkorrekciós tényezőt (kr) számol ki az alábbiak szerint: kr = PM mass/PM masswor (multiplikatív korrekciós tényező) vagy kUr = PM mass – PM masswor (felfelé módosító korrekciós tényező) vagy kDr = PM mass – PM massr (lefelé módosító korrekciós tényező) ha a kibocsátások meghatározására kettőnél több mérést végeznek a regenerációs fázisok között, ezeket a további méréseket egyenlő időközönként kell elvégezni, és ki kell számolni a számtani átlagukat. 4.6.1.2. Súlyozott gáz-halmazállapotú kibocsátások Az időszakosan regenerálódó rendszerek esetében a gáz-halmazállapotú összetevők kibocsátását (g/kWh) a következőképpen kell meghatározni. Mgas = Mgasr × F + (1 – F) × Mgaswor ahol: F = a regeneráció gyakorisága a vizsgálatok azon hányadaként kifejezve, amely során bekövetkezik a regeneráció. Mgaswor = olyan vizsgálat során bekövetkező átlagos fajlagos kibocsátás, amely alatt nem történik regeneráció [g/kWh]. Mgasr = olyan vizsgálat során bekövetkező átlagos fajlagos kibocsátás, amely alatt regeneráció történik [g/kWh]. A gyártó a helyes műszaki gyakorlat alapján eldöntheti, hogy az átlagos kibocsátási ráta kifejezéséhez multiplikatív vagy additív regenerációkorrekciós tényezőt (kr) számol ki az alábbiak szerint: k r = Mgas/Mgaswor (multiplikatív korrekciós tényező) vagy k Ur = Mgas – Mgaswor (felfelé módosító korrekciós tényező) vagy k Dr = Mgas – Mgasr (lefelé módosító korrekciós tényező) 4.7. A NO2-kibocsátások meghatározása A vizsgálatot az ezen előírás 12. szakaszában leírt kritériumok alapján kiválasztott vizsgálati motoron kell elvégezni. 4.7.1. A részecskekibocsátás-csökkentő REC kiválasztása a NO2-kibocsátás meghatározásához A vizsgálathoz használt REC eltérhet az e melléklet 4.5. szakasza szerint használt REC-től. A vizsgálandó részecskekibocsátás-csökkentő REC a következő: a) a legnagyobb aktív térfogattal rendelkező részecskekibocsátás-csökkentő REC – és ha dízel oxidációs katalizátor (DOC) van beépítve előtte, a legnagyobb aktív felülettel rendelkező katalitikus átalakító –; és b) a meghatározott REC-családon belül az a részecskekibocsátás-csökkentő REC, amely a legnagyobb platinatöltetet tartalmazza a katalizáló anyag legnagyobb össztöltetével. A kiválasztott részecskekibocsátás-csökkentő REC-t úgy kell beépíteni, hogy a motor és a részecskekibocsátás-csökkentő REC közötti távolság a legrövidebb legyen, az adott részecskekibocsátás-csökkentő REC alkalmazási tartományában meghatározottaknak megfelelően. A részecskekibocsátás-csökkentő REC nem tartalmazhat részecsketöltetet, és már 125 óránál hosszabb ideje nem működtethették. 4.7.2. A NO2-kibocsátások meghatározása Három egymást követő WHTC vagy NRTC vizsgálati ciklust kell elvégezni az alkalmazásnak megfelelően. A kibocsátásokat mindhárom ciklusban meg kell határozni, és az értékekből átlagot kell számolni. Ha ezek az eredmények ± 15 %-nál nagyobb mértékben eltérnek az átlagtól, akkor további vizsgálati ciklust kell végezni. Az M és az N kategóriájú járművekben használt kompressziós gyújtású motorok esetében a NOx- és a NO2-kibocsátásokat a teljes WHTC-ciklus tekintetében kell meghatározni. A nem közúti mozgó gépekben vagy T kategóriájú járművekben használt, 18 kW-ot meghaladó, de legfeljebb 560 kW névleges hasznos teljesítményű kompressziós gyújtású motorok esetében a NOx- és a NO2-kibocsátásokat a teljes NRTC-ciklus tekintetében kell meghatározni. 5. VIZSGÁLATI CIKLUSOK 5.1. Azokban az esetekben, amikor azon motor jóváhagyása, amellyel az REC-t használni kívánják, közúti jóváhagyás (amelyet a 49. számú előírás szerint adtak meg), az REC jóváhagyására azt a vizsgálati ciklust kell alkalmazni, amelyet a 49. számú előírás arra a kibocsátási szakaszra előír, amely szerint az REC jóváhagyását kérelmezik. 5.2. Ha a motort közúti alkalmazásra használják, és a 49. számú előírás követelményeinek megfelelően kiadott jóváhagyással rendelkezik, a motor alapkibocsátásának megállapítására azt a vizsgálati ciklust kell alkalmazni, amelyet a 49. számú előírás arra a kibocsátási szakaszra előír, amelyre a motor jóváhagyást kapott. 5.3. Ha a motort közúti alkalmazásra használják, de nem rendelkezik a 49. számú előírás követelményeinek megfelelően kiadott jóváhagyással, a motor alapkibocsátásának megállapítására azt a vizsgálati ciklust kell alkalmazni, amelyet a 49. számú előírás arra a kibocsátási szakaszra előír, amely szerint az REC jóváhagyását kérelmezik. 5.4. Azokban az esetekben, amikor azon motor jóváhagyása, amellyel az REC-t használni kívánják, nem közúti jóváhagyás (amelyet a 96. számú előírás szerint adtak meg), az REC jóváhagyására azt a vizsgálati ciklust kell alkalmazni, amelyet a 96. számú előírás arra a kibocsátási szakaszra előír, amely szerint az REC jóváhagyását kérelmezik. 5.5. Ha a motort nem közúti alkalmazásra használják, és a 96. számú előírás követelményeinek megfelelően kiadott jóváhagyással rendelkezik, a motor alapkibocsátásának megállapítására azt a vizsgálati ciklust kell alkalmazni, amelyet a 96. számú előírás arra a kibocsátási szakaszra előír, amelyre a motor jóváhagyást kapott. 5.6. Ha a motort nem közúti alkalmazásra használják, de nem rendelkezik a 96. számú előírás követelményeinek megfelelően kiadott jóváhagyással, a motor alapkibocsátásának megállapítására azt a vizsgálati ciklust kell alkalmazni, amelyet a 96. számú előírás arra a kibocsátási szakaszra előír, amely szerint az REC jóváhagyását kérelmezik. 5.7. Az REC hatékonyságának és a NO2-kibocsátásnak a meghatározására szolgáló megfelelő vizsgálati ciklust az ezen előírás 8.3. szakasza határozza meg.

6. MELLÉKLET NOx-KIBOCSÁTÁS-CSÖKKENTŐ REC (III. OSZTÁLYÚ REC) VIZSGÁLATA Egy NOx-kibocsátás-csökkentő REC vizsgálata a következő szakaszsorozatokban történik, beleértve a másodlagos szennyező anyagok kibocsátásának értékelését és a NO2-kibocsátás meghatározását: 1. TARTAMPRÓBA VÉGREHAJTÁSA A tartampróbát ezen előírás 9. szakasza követelményeinek megfelelően kell végrehajtani. 2. A MOTOR ALAPKIBOCSÁTÁSAINAK ÉS FAJLAGOS TÜZELŐANYAG-FOGYASZTÁSÁNAK MEGÁLLAPÍTÁSA BEÉPÍTETT REC NÉLKÜL 2.1. A motor alapkibocsátásainak megállapításához a motorrendszeren REC nélkül, a 49. számú előírás vagy a 96. számú előírás követelményeinek megfelelően elvégzik az alapmotor alkalmazási és típusjóváhagyási szintjének megfelelő kibocsátásvizsgálatot. 2.2. Annak érdekében, hogy meg lehessen határozni a csökkentési hatékonyságot, a