HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 171/1

A nemzetközi közjog értelmében jogi hatállyal kizárólag az ENSZ–EGB eredeti szövegei rendelkeznek. Ennek az előírásnak a státusa és hatálybalépésének időpontja az ENSZ-EGB TRANS/WP.29/343. sz. státusdokumentumának legutóbbi változatában ellenőrizhető a következő weboldalon:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Az Egyesült Nemzetek Európai Gazdasági Bizottságának (ENSZ-EGB) 49. számú előírása – Járművekben használt kompressziós gyújtású motorok és szikragyújtású motorok gáznemű és szilárd károsanyag-kibocsátása elleni intézkedésekre vonatkozó egységes rendelkezések

Tartalmaz minden olyan szöveget, amely az alábbi időpontig érvényes volt:

A 06. módosítássorozat – hatálybalépés dátuma: 2013. január 27.

A 06. módosítássorozat 1. kiegészítése – hatálybalépés dátuma: 2013. július 15.

A 06. módosítássorozat 1. kiegészítésének helyesbítése – hatálybalépés dátuma: 2013. július 15.

TARTALOM

1. Alkalmazási kör

2. Fogalommeghatározások

3. Jóváhagyási kérelem

4. Jóváhagyás

5. Követelmények és vizsgálatok

6. A járműbe történő beépítés

7. Motorcsalád

8. A gyártás megfelelősége

9. Használatban lévő járművek/motorok megfelelősége

10. Szankciók nem megfelelő gyártás esetén

11. A jóváhagyott típus módosítása és a jóváhagyás kiterjesztése

12. A gyártás végleges leállítása

13. Átmeneti rendelkezések

14. A jóváhagyási vizsgálatok elvégzéséért felelős műszaki szolgálatok és a típusjóváhagyó hatóságok neve és címe

FÜGGELÉKEK

1. Eljárás a gyártás megfelelőségének vizsgálatára, ha a szórás elfogadható

2. Eljárás a gyártás megfelelőségének vizsgálatára, ha a szórás nem elfogadható vagy nem ismert

3. Eljárás a gyártás megfelelőségének a gyártó kérésére végzett vizsgálatára

4. A földgázmotorok, a PB-gázmotorok és a vegyes üzemű földgáz/biometán- vagy PB-gázmotorok jóváhagyási eljárásának összefoglalása

MELLÉKLETEK

1. Az adatközlő lap mintái

2A. Értesítés motortípusnak vagy –családnak önálló műszaki egységként, a károsanyag-kibocsátás tekintetében, a 06. módosítássorozatot tartalmazó 49. számú előírás szerinti jóváhagyásáról

2B. Értesítés jóváhagyott motorral felszerelt járműtípusnak a károsanyag-kibocsátás tekintetében, a 06. módosítássorozatot tartalmazó 49. számú előírás szerinti jóváhagyásáról

2C. Értesítés járműtípusnak a károsanyag-kibocsátás tekintetében, a 06. módosítássorozatot tartalmazó 49. számú előírás szerinti jóváhagyásáról

3. A jóváhagyási jelek elrendezése

4. Vizsgálati eljárás

5. A referencia-tüzelőanyagokra vonatkozó előírások

6. A közúti közlekedésre való alkalmasság tekintetében történő típusjóváhagyáshoz szükséges kibocsátási adatok – Szén-monoxid-kibocsátás mérése üresjárati fordulatszámokon

7. Motorrendszerek tartósságának ellenőrzése

8. Használatban lévő motorok vagy járművek megfelelősége

9A. Fedélzeti diagnosztikai (OBD) rendszerek

9B. Fedélzeti diagnosztikai (OBD) rendszerekre vonatkozó műszaki előírások

9C. A fedélzeti diagnosztikai (OBD) rendszerek használat közbeni működésének értékelésére vonatkozó műszaki előírások

10. A menetcikluson kívüli kibocsátásokra (OCE) és a használat közbeni kibocsátásokra vonatkozó követelmények

11. A NO x -csökkentő megoldások helyes működését biztosító követelmények

12. A CO 2 -kibocsátás és a tüzelőanyag-fogyasztás

13. Kibocsátáscsökkentő pótberendezések önálló műszaki egységként történő típusjóváhagyása

14. Hozzáférés a fedélzeti járműdiagnosztikai adatokhoz

15. A dízel/gáz vegyes üzemű motorokra vagy járművekre vonatkozó műszaki követelmények

1. ALKALMAZÁSI KÖR

1.1. Ezt az előírást az M1, M2, N1 és N2 kategóriájú, 2 610 kg-ot meghaladó referenciatömegű gépjárművekre, továbbá valamennyi M3 és N3 kategóriájú gépjárműre alkalmazni kell (1).

A gyártó kérésére az ezen előírás alapján egy befejezett járműre adott típusjóváhagyást ki kell terjeszteni a 2 610 kg-nál kisebb referenciatömegű befejezetlen járműveire. A típusjóváhagyást ki kell terjeszteni, ha a gyártó igazolni tudja, hogy a nem teljes járműre várhatóan felépítendő összes felépítmény-kombináció 2 610 kg fölé növeli a jármű referenciatömegét.

A gyártó kérésére az ezen előírás alapján egy járműre megadott típusjóváhagyást ki kell terjeszteni a 2 380 kg-nál nagyobb referenciatömegű változatokra és kivitelekre, feltéve, hogy azok az üvegházhatásúgáz-kibocsátás és a tüzelőanyag-fogyasztás mérésére vonatkozó előírásokat is kielégítik ezen előírás 4.2. szakaszának megfelelően.

1.2. Egyenértékű jóváhagyások

A következőket nem kell ezen előírás értelmében jóváhagyni: olyan motorok, amelyeket olyan, legfeljebb 2 840 kg referenciatömegű járművekbe szereltek be, amelyekre a jóváhagyást kiterjesztésként adták meg a 83. számú előírás szerint.

2. FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK

E rendelet alkalmazásában:

2.1. „öregítési ciklus”: a tartampróba ideje alatt végrehajtandó jármű- vagy motorműködtetés (sebesség, terhelés, teljesítmény);

2.2. „motor (motorcsalád) jóváhagyása”: egy motortípusnak (motorcsaládnak) a gáznemű és szilárd károsanyag-kibocsátás, a füstkibocsátás és a fedélzeti diagnosztikai rendszer tekintetében történő jóváhagyása;

2.3. „jármű jóváhagyása”: egy járműtípusnak a beépített motor gáznemű és szilárd károsanyag-kibocsátása és füstkibocsátása, valamint a fedélzeti diagnosztikai rendszernek és a motor járműbe történő beépítésének tekintetében történő jóváhagyása;

2.4. „kibocsátáscsökkentési stratégia” (AES): olyan kibocsátáscsökkentési stratégia, amely valamely konkrét cél érdekében és a környezeti és/vagy üzemállapotok valamely együttesére válaszként lép működésbe, és kizárólag e feltételek fennállásának ideje alatt felváltja vagy módosítja a kibocsátáscsökkentési alapstratégiát;

2.5. „kibocsátáscsökkentési alapstratégia” (BES): olyan kibocsátáscsökkentési stratégia, amely a motor teljes sebesség- és terheléstartományában mindenkor kifejti hatását, hacsak egy kibocsátáscsökkentési segédstratégia (AES) nem lép életbe;

2.6. „folyamatos regeneráció”: a kipufogógáz-utókezelő rendszer regenerálása, amely vagy folyamatosan történik, vagy amelyre a, világszinten harmonizált tranziens menetciklus (WHTC) szerinti melegindítási vizsgálat alatt legalább egyszer sor kerül;

2.7. „forgattyúház”: a motor belső vagy külső tereinek összessége, amelyeket olyan belső vagy külső vezetékek csatlakoztatnak az olajteknőhöz, amelyeken keresztül a gázok és gőzök megszökhetnek;

2.8. „kibocsátással kapcsolatos kritikus alkatrészek”: a következő, elsődlegesen kibocsátáscsökkentésre tervezett alkatrészek: minden kipufogógáz-utókezelő rendszer, elektronikus motorvezérlő egység és a kapcsolódó érzékelők és működtetők, valamint kipufogógáz-visszavezető rendszer (EGR), beleértve az összes kapcsolódó szűrőt, hűtőt, szabályozószelepet és csőrendszert;

2.9. „kibocsátással kapcsolatos kritikus karbantartás”: a kibocsátással kapcsolatos kritikus alkatrészeken elvégzendő karbantartás;

2.10. „hatástalanító stratégia”: olyan kibocsátáscsökkentési stratégia, amely nem felel meg a kibocsátáscsökkentési alap- és/vagy segédstratégiák e mellékletben meghatározott működési követelményeinek;

2.11. „NOx-mentesítő rendszer”: olyan kipufogógáz-utókezelő rendszer, amelyet arra terveztek, hogy csökkentse a nitrogén-oxidok (NOx) kibocsátását (például passzív és aktív katalizátorok a nagy levegőfelesleggel működő motorokból származó NOx csökkentésére, NOx-adszorberek és szelektív katalitikus csökkentési (SCR) rendszerek);

2.12. „diagnosztikai hibakód” (DTC): működési hibát azonosító vagy címkéző szám vagy alfanumerikus azonosító;

2.13. „dízel üzemmód”: egy vegyes üzemű motor azon szokásos üzemmódja, melynek során a motor semmilyen üzemállapotban nem használ gáznemű tüzelőanyagot;

2.14. „menetciklus”: olyan ciklus, amely a következőkből áll: a motor indítása, (a jármű) üzemelési szakasza, a motor leállítása, és a következő motorindításig eltelt idő;

2.15. „vegyes üzemű motor”: olyan motorrendszer, amelyet úgy terveztek, hogy egyidejűleg működjön külön-külön adagolt dízel tüzelőanyaggal és gáz halmazállapotú tüzelőanyaggal, és az egyik tüzelőanyagból felhasznált mennyiség a másik tüzelőanyaghoz képest az üzemállapottól függően változhat;

2.16. „vegyes üzemmód”: egy vegyes üzemű motor azon szokásos üzemmódja, melynek során a motor egyes üzemállapotokban egyszerre használ dízel tüzelőanyagot és gáz halmazállapotú tüzelőanyagot;

2.17. „vegyes üzemű jármű”: olyan, vegyes üzemű motorral meghajtott jármű, amely a motor által felhasznált tüzelőanyagokat a jármű fedélzetén elhelyezett külön tároló rendszerekből biztosítja;

2.18. „tervezési elem”: jármű vagy motor tekintetében:

a) a motorrendszer valamely eleme;

b) bármely szabályozórendszer, beleértve a számítógépes programokat, az elektronikus szabályozórendszereket és a számítógépes logikát is;

c) szabályozórendszerek kalibrálása; vagy

d) rendszerkölcsönhatások eredménye;

2.19. „kibocsátáscsökkentést ellenőrző rendszer”: az a rendszer, amely az 5.5. szakasz előírásai szerint biztosítja a motorrendszerben alkalmazott NOx-csökkentő megoldások helyes működését;

„kibocsátáscsökkentő rendszer”: mindazon tervezési elemek és kibocsátáscsökkentési stratégiák, amelyeket a kibocsátás csökkentésére fejlesztettek ki és kalibráltak;

2.20. „kibocsátással kapcsolatos karbantartás”: olyan karbantartás, mely érdemben befolyásolja a kibocsátást vagy amely a jármű rendes használata során valószínűleg befolyásolja a jármű vagy a motor kibocsátásának romlását;

2.21. „kibocsátáscsökkentési stratégia”: a motorrendszer vagy a jármű tervezésének részét képező, a kibocsátáscsökkentés céljából alkalmazott tervezési elem vagy elemek;

2.22. „utókezelő rendszer szerinti motorcsalád”: olyan motoroknak a gyártó által kialakított csoportja, amelyek megfelelnek a motorcsalád definíciójának, de amelyeket ezen belül a hasonló kipufogógáz-utókezelő rendszerük alapján további csoportokba soroltak;

2.23. „motorcsalád”: olyan motoroknak a gyártó által az ezen előírás 7. szakasza szerint kialakított csoportja, amelyek tervezésük folytán hasonló károsanyag-kibocsátási jellemzőkkel rendelkeznek;

2.24. „motorrendszer”: a motor, a kibocsátáscsökkentő rendszer, valamint az elektronikus motorvezérlő egység(ek) (ECU) és az erőátviteli rendszer vagy a jármű vezérlőegységei közötti kommunikációs interfész (hardver és üzenetek);

2.25. „motorindítás”: a gyújtás bekapcsolásából, a motor kézi megforgatásából és az égés beindulásából álló folyamat, mely akkor fejeződik be, amikor a motor fordulatszáma eléri a rendes, bemelegedett alapjárati fordulatszámnál 150/perccel alacsonyabb értéket;

2.26. „motortípus”: olyan motorok kategóriája, amelyek az 1. mellékletben rögzített fő jellemzőik tekintetében nem különböznek egymástól;

2.27. „kipufogógáz-utókezelő rendszer”: katalizátor (oxidációs, három utas vagy másféle), részecskeszűrő, NOx-mentesítő rendszer, kombinált NOx-mentesítő és részecskeszűrő vagy a motor után beépített más kibocsátáscsökkentő eszköz;

2.28. „gáz-halmazállapotú szennyező anyagok”: a kibocsátott kipufogógázban található szén-monoxid, NOx NO2-egyenértékben kifejezve, illetve szénhidrogének (azaz összes szénhidrogén, a nem metán szénhidrogének, valamint metán);

2.29. „általános nevező”: egy olyan számláló, amely azt méri, hogy a jármű hányszor működött az általános körülményekre figyelemmel;

2.30. „ellenőrző rutinok csoportja”: a kibocsátáscsökkentő fedélzeti diagnosztika (OBD) szerinti motorcsalád használat közbeni működése értékelésének céljaira a kibocsátáscsökkentő rendszer helyes működésének meghatározására használt fedélzeti diagnosztikai rutinok együttese;

2.31. „gyújtási ciklusok számlálója”: a járműben lezajlott motorindítások számát mutató számláló;

2.32. „használat közbeni működési arány” (in-use performance ratio, IUPR): azon feltételek előfordulási száma, melyek fennállása esetén valamely ellenőrző rutinnak vagy azok csoportjának jeleznie kellett volna valamely működési hibát, elosztva az adott ellenőrző rutin vagy ellenőrzőrutin-csoportok működése tekintetében jelentőséggel bíró menetciklusok számával;

2.33. „alacsony fordulatszám (nlo)”: az a legalacsonyabb motorfordulatszám, amelynél a motor a gyártó által megadott legnagyobb teljesítmény 50 %-át adja le;

2.34. „működési hiba”: a motorrendszer – ideértve a fedélzeti diagnosztikai rendszert is – olyan meghibásodása vagy funkciócsökkenése, amely miatt ésszerűen várható a motorrendszerből kibocsátott, az ezen előírás hatálya alá eső káros anyagok kibocsátásának növekedése vagy a fedélzeti diagnosztikai rendszer hatékonyságának csökkenése;

2.35. „hibajelző” (MI): a riasztórendszer részét alkotó olyan kijelző, amely működési hiba esetén egyértelműen tájékoztatja a jármű vezetőjét;

2.36. „gyártó”: az a személy vagy szervezet, aki, illetve amely a típusjóváhagyó hatósággal szemben a típus-jóváhagyási eljárás valamennyi szempontjának teljesüléséért és a gyártás megfelelőségének biztosításáért felel. Nem szükségszerű, hogy az érintett személy vagy szerv közvetlenül részt vegyen az engedélyeztetési eljárás tárgyát képező jármű, rendszer, alkatrész vagy önálló műszaki egység gyártásának valamennyi szakaszában;

2.37. „legnagyobb hasznos teljesítmény”: a motor teljes terhelés mellett mért, legnagyobb hasznos teljesítménye;

2.38. „hasznos teljesítmény”: próbapadon a forgattyústengely vagy annak megfelelője végén adott motorsebességnél vagy fordulatszámnál az ENSZ-EGB 85. számú előírása szerinti segédberendezésekkel mért és a referencia légköri viszonyok mellett meghatározott teljesítmény;

2.39. „kibocsátással nem kapcsolatos karbantartás”: az olyan karbantartás, mely érdemben nem befolyásolja a kibocsátást vagy amely a jármű rendes használata során nem fejt ki tartós hatást a jármű vagy a motor kibocsátásromlására;

2.40. „fedélzeti diagnosztikai rendszer” OBD-rendszer: a jármű vagy motor fedélzetén található rendszer, mely képes az alábbiakra:

a) a motorrendszer kibocsátáscsökkentését érintő működési hibáinak észlelése;

b) ezek előfordulásának jelzése egy riasztórendszeren keresztül; és

c) a működési hiba valószínű területének beazonosítása számítógépes memóriában tárolt adatok alapján, valamint ilyen információk kiadása külső eszközre.

2.41. „fedélzeti diagnosztika (OBD) szerinti motorcsalád”: a gyártó által annak alapján csoportosított motorrendszerek, hogy a kibocsátással kapcsolatos működési hiba ellenőrzésére/ diagnosztizálására szolgáló módszerek közösek;

2.42. „működési ciklus”: olyan ciklus, amely a következőkből áll: a motor indítása, (a motor) üzemelési szakasza, a motor leállítása, és a következő motorindításig eltelt idő, miközben a fedélzeti diagnosztika egy adott ellenőrző rutinja végig lefut, észleli az esetleges működési hibát, ha van;

2.43. „eredeti kibocsátáscsökkentő berendezés”: olyan kibocsátáscsökkentő berendezés vagy ilyen berendezések együttese, amelyre kiterjed az adott járműre megadott típusjóváhagyás;

2.44. „alapmotor”: egy motorcsaládból kiválasztott olyan motor, amelynek károsanyag-kibocsátási tulajdonságai az egész motorcsaládra jellemzők;

2.45. „részecske-utókezelő”: olyan kipufogógáz-utókezelő rendszer, amelyet arra terveztek, hogy mechanikai, aerodinamikai, diffúziós vagy inerciális leválasztással csökkentse a részecskék kibocsátását;

2.46. „részecske (PM)”: bármely olyan anyag, amely a kipufogógáz tiszta és szűrt hígítólevegővel való, 315 K (42 °C) és 325 K (52 °C) hőmérséklet közötti értékre történő hígítása után az adott szűrőközegen összegyűlik; ez elsődleges szén, kondenzálódott szénhidrogének és szulfátok, a hozzájuk kötődő vízzel együtt;

2.47. „százalékos terhelés”: egy adott fordulatszámon rendelkezésre álló legnagyobb nyomaték része;

2.48. „működés-ellenőrzés”: alkatrészek vagy rendszerek működési hibájának a kibocsátási küszöbértékekkel összefüggésben nem lévő funkciók és paraméterek ellenőrzéséből álló figyelése annak ellenőrzése céljából, hogy azok a megfelelő tartományban működnek-e;

2.49. „időszakos regeneráció”: a kibocsátáscsökkentő egység olyan regenerálása, amely rendszeresen, a motor szokásos működése során legalább 100 üzemóránként megtörténik;

2.50. „hordozható kibocsátásmérő rendszer” (PEMS): az ezen előírás 8. mellékletének 2. függelékében meghatározott követelményeknek megfelelő, hordozható kibocsátásmérő rendszer;

2.51. „teljesítményleadó tengely”: a motor által meghajtott egység, amely a járműre szerelt segédberendezéseket hajtja;

2.52. „minősített lerontott alkatrész vagy rendszer” (QDC): olyan alkatrész vagy rendszer, amelyet szándékosan lerontottak például gyorsított öregítéssel, illetve szabályozott módon manipulálással, és amelyet az ezen előírás 9B. melléklete 6.3.2. szakaszának és a 9B. melléklete 8. függeléke A.8.2.2. szakaszának rendelkezései szerint a típusjóváhagyó hatóság a motorrendszer fedélzeti diagnosztika működésének demonstrálására történő használathoz ilyenként elfogadott;

2.53. „reagens”: a járművön lévő tartályban tárolt anyag, amelynek a kipufogógáz-utókezelő rendszerbe történő szükség szerinti adagolását a kibocsátáscsökkentő rendszer szabályozza;

2.54. „átkalibrálás”: a földgázmotor finom beszabályozása annak érdekében, hogy egy másik tartományba eső földgázfajtával ugyanazok legyenek a motor jellemzői (teljesítménye, tüzelőanyag-fogyasztása);

2.55. „referenciatömeg”: a menetkész jármű tömege, a járművezető 75 kg-mal figyelembe vett átlagtömegével csökkentve, és 100 kg átlagtömeggel megnövelve;

2.56. „kibocsátáscsökkentő pótberendezés”: olyan kibocsátáscsökkentő berendezés vagy ilyen berendezések együttese, amelyet az eredeti kibocsátáscsökkentő berendezés pótlására szántak, és amelyre önálló műszaki egységként jóváhagyás szerezhető;

2.57. „kiolvasó”: külső mérőberendezés, amely a fedélzeti diagnosztikai rendszerrel történő, ezen előírás szerinti szabványosított külső kommunikációra szolgál;

2.58. „tartampróba”: az utókezelő rendszer szerinti motorcsalád romlási tényezőinek meghatározása tekintetében az öregítési ciklus és az összesített használati időszak;

2.59. „karbantartási üzemmód”: a vegyes üzemű motor olyan különleges üzemmódja, melynek célja javítás vagy a jármű forgalomból való eltávolítása, ha a vegyes üzemű motor működésképtelen (2);

2.60. „kipufogócsőből származó kibocsátás”: a kibocsátott gáz-halmazállapotú szennyező anyagok és légszennyező részecskék;

2.61. „manipulálás”: a jármű kibocsátásszabályozó vagy meghajtó rendszerének – ezen belül e rendszerek valamely szoftverének vagy más logikai szabályozó elemének – lekapcsolása, átállítása vagy módosítása, amely szándékosságtól függetlenül, a jármű kibocsátási teljesítményének csökkenését idézi elő;

2.62. „terheletlen tömeg”: a jármű tömege menetkész állapotban az egységesen 75 kg tömegű vezető, utasok vagy rakomány nélkül, a befogadóképessége kilencven százalékáig feltöltött tüzelőanyag-tartállyal, valamint adott esetben a gépjárműben található szokásos szerszámkészlettel és a pótkerékkel;

2.63. „hasznos élettartam”: az a kilométer-teljesítmény, illetve idő, amely alatt biztosítani kell a gáznemű és szilárd kibocsátásokra vonatkozó határértékeknek való megfelelést;

2.64. „járműtípus a kibocsátások tekintetében”: olyan járművek csoportja, amelyek az I. mellékletben rögzített fő motor- és járműjellemzők tekintetében nem különböznek egymástól;

2.65. „teljes áramú részecskeszűrő (dízel)”: olyan dízel részecskeszűrő (DPF), melyben a kipufogógáz a szilárd anyagokat kiszűrő kerámiafalon halad át;

2.66. „Wobbe-index (alsó: Wl vagy felső: Wu)”: az egységnyi térfogatú gáz megfelelő fűtőértékének és az azonos referenciaviszonyok mellett mért relatív sűrűsége négyzetgyökének hányadosa:

2.67. „λ-eltolási tényező (Sλ)”: az a kifejezés, amely a motorvezérlő rendszer megkívánt flexibilitását írja le arra az esetre, ha a λ levegőfelesleg-hányados megváltozik, a tiszta metántól különböző összetételű gázzal működő motorok esetében (az Sλ kiszámítását lásd a 4. melléklet 5. függelékében).

3. JÓVÁHAGYÁSI KÉRELEM

3.1. Motorrendszer vagy motorcsalád önálló műszaki egységként való típusjóváhagyása iránti kérelem

3.1.1. A gyártó vagy meghatalmazott képviselője benyújtja a típusjóváhagyó hatósághoz a motorrendszer vagy motorcsalád önálló műszaki egységként történő típusjóváhagyására vonatkozó kérelmet.

3.1.2. A 3.1.1. szakaszban említett kérelmet az 1. mellékletben mintaként szereplő adatközlő lapoknak megfelelően kell összeállítani. Erre a célra az 1. melléklet 1. részét kell használni.

3.1.3. A gyártónak a kérelemmel együtt dokumentációcsomagot is be kell adnia, amely teljes körűen ismerteti a kibocsátást befolyásoló tervezési elemeket, a motorrendszer kibocsátáscsökkentési stratégiáját, valamint azokat az eszközöket, melyekkel a motorrendszer a kibocsátásra hatást gyakorló kimeneti változókat szabályozza – függetlenül arról, hogy közvetlen vagy közvetett szabályozásról van-e szó –, és teljes körűen ismerteti a 11. melléklet 4. és 5. szakaszában előírt figyelmeztető és használatkorlátozó rendszert. A dokumentációcsomag az 5.1.4. szakaszban meghatározott adatokat tartalmazó, következő részekből áll: a) a hivatalos dokumentációcsomag, mely a típusjóváhagyó hatóságnál marad. A hivatalos dokumentációcsomagot az érdekelt feleknek kérésre ki lehet adni; b) egy részletes dokumentációcsomag, melyet bizalmasan kezelnek. A részletes dokumentációcsomagot őrizheti a típusjóváhagyó hatóság vagy a típusjóváhagyó hatóság döntése alapján a gyártó, de betekintésre rendelkezésre kell bocsátani a jóváhagyás alkalmával vagy a jóváhagyás érvényességi ideje során bármikor. Amennyiben a dokumentációcsomagot a gyártó őrzi, a típusjóváhagyó hatóság megteszi az ahhoz szükséges intézkedéseket, hogy jóváhagyás után a dokumentációt ne változtassák meg.

3.1.4. A 3.1.3. szakaszban említett információkon túl a gyártó benyújtja a következő információkat: a) szikragyújtású motorok esetében a gyártó nyilatkozata a gyújtáshibáknak arról a legkisebb számáról az összes gyújtási esemény százalékában, amelyek – ha a 4. mellékletben leírt kibocsátásvizsgálat kezdetétől fogva előfordulnak – a 9A. mellékletben megadott kibocsátási határértékek túllépését okozhatják, vagy pedig a kipufogórendszer katalizátorának vagy katalizátorainak visszafordíthatatlan károsodáshoz vezető túlhevülését okozhatják; b) a kibocsátáscsökkentő számítógép(ek) manipulálásának és beállításai megváltoztatásának megakadályozására tett intézkedések ismertetése, ideértve a frissítési lehetőséget, amely a gyártó által jóváhagyott programot vagy kalibrációt használja; c) a fedélzeti diagnosztikai rendszer dokumentációja, a 9B. melléklet 8. szakaszában megadott követelményeknek megfelelően; d) a fedélzeti diagnosztikával kapcsolatos információk a fedélzeti diagnosztikához hozzáférés céljára, ezen előírás 14. melléklete követelményeinek megfelelően; e) a menetcikluson kívüli kibocsátások (OCE) megfelelőségére vonatkozató nyilatkozat, a 10. melléklet 5.1.3. és 10. szakasza követelményeinek megfelelően; f) a fedélzeti diagnosztika használat közbeni megfelelőségére vonatkozó nyilatkozat, a 9A. melléklet 2. függeléke követelményeinek megfelelően; g) a járművek 8. melléklet 2.4. szakasza szerinti üzemeltetési vizsgálatának kezdeti terve; h) adott esetben más típusjóváhagyások másolatai, olyan megfelelő adatokkal, melyek lehetővé teszik a jóváhagyás kiterjesztését és a romlási tényezők meghatározását.

3.1.5. A gyártó benyújtja a típus-jóváhagyási vizsgálatok elvégzéséért felelős műszaki szolgálathoz a jóváhagyásra benyújtott típust képviselő motor vagy adott esetben alapmotor egy példányát.

3.1.6. Egy rendszer, alkatrész vagy önálló műszaki egység gyártmányának a típusjóváhagyás utáni megváltozása nem jár automatikusan a típusjóváhagyás érvénytelenítésével, kivéve, ha eredeti jellemzőik vagy műszaki paramétereik oly mértékben megváltoztak, hogy az érinti a motor működését vagy a szennyezéscsökkentő rendszert.

3.2. Jóváhagyott motorrendszerrel felszerelt járműnek a kibocsátások tekintetében való típusjóváhagyása iránti kérelem

3.2.1. A gyártó vagy meghatalmazott képviselője nyújtja be a típusjóváhagyó hatósághoz a jóváhagyott motorrendszerrel felszerelt jármű kibocsátások tekintetében való típusjóváhagyására vonatkozó kérelmet.

3.2.2. A 3.2.1. szakaszban említett kérelmet az 1. melléklet 2. részében mintaként szereplő adatközlő lapoknak megfelelően kell összeállítani. A kérelemhez mellékelni kell a motorrendszer vagy motorcsalád mint önálló műszaki egység típusbizonyítványának másolatát.

3.2.3. A gyártónak egy dokumentációcsomagot is be kell adnia, mely teljes körűen ismerteti a jármű fedélzetén található és a 11. mellékletben előírt figyelmeztető és használatkorlátozó rendszert. A dokumentációcsomagot a 3.1.3. szakasznak megfelelően kell elkészíteni.

3.2.4. A 3.2.3. szakaszban említett információkon túl a gyártó benyújtja a következő információkat: a) az ezen előírás hatálya alá tartozó járművezérlő egységek manipulálásának és beállításai megváltoztatásának megakadályozására tett intézkedések ismertetése, ideértve a frissítési lehetőséget, amely a gyártó által jóváhagyott programot vagy kalibrációt használja; b) a jármű fedélzetén lévő fedélzeti diagnosztikai alkatrészek ismertetése, a 9B. melléklet 8. szakaszában megadott követelményeknek megfelelően; c) a jármű fedélzetén lévő fedélzeti diagnosztikai alkatrészekkel kapcsolatos, a fedélzeti diagnosztikához való hozzáférés céljait szolgáló információk; d) szükség szerint más típusjóváhagyások másolatai a vonatkozó adatokkal, a jóváhagyások kiterjesztésének lehetővé tétele érdekében.

3.2.5. Egy rendszer, alkatrész vagy önálló műszaki egység gyártmányának a típusjóváhagyás utáni megváltozása nem jár automatikusan a típusjóváhagyás érvénytelenítésével, kivéve, ha eredeti jellemzőik vagy műszaki paramétereik oly mértékben megváltoztak, hogy az érinti a motor működését vagy a szennyezéscsökkentő rendszert.

3.3. Járműnek a kibocsátások tekintetében történő típusjóváhagyása iránti kérelem

3.3.1. A gyártó vagy meghatalmazott képviselője nyújtja be a típusjóváhagyó hatósághoz a járműnek a kibocsátások tekintetében történő típusjóváhagyására vonatkozó kérelmet.

3.3.2. A 3.3.1. szakaszban említett kérelmet az 1. mellékletben mintaként szereplő adatközlő lapoknak megfelelően kell összeállítani. Erre a célra az említett melléklet 1. és 2. részét kell használni.

3.3.3. A gyártónak dokumentációcsomagot is be kell adnia, amely teljes körűen ismerteti a kibocsátást befolyásoló tervezési elemeket, a motorrendszer kibocsátáscsökkentési stratégiáját, valamint azokat az eszközöket, melyekkel a motorrendszer a kibocsátásra hatást gyakorló kimeneti változókat szabályozza – függetlenül arról, hogy közvetlen vagy közvetett szabályozásról van-e szó –, és teljes körűen ismerteti a 11. mellékletben előírt figyelmeztető és használatkorlátozó rendszert. A dokumentációcsomagot a 3.1.3. szakasznak megfelelően kell elkészíteni.

3.3.4. A 3.3.3. szakaszban említett információkon túl a gyártó benyújtja a 3.1.4. szakasz a)–h) pontjában, valamint a 3.2.4. szakasz a)–d) pontjában előírt információkat.

3.3.5. A gyártó benyújtja a típus-jóváhagyási vizsgálatok elvégzéséért felelős műszaki szolgálathoz a jóváhagyásra benyújtott típust képviselő motor egy példányát.

3.3.6. Egy rendszer, alkatrész vagy önálló műszaki egység gyártmányának a típusjóváhagyás utáni megváltozása nem jár automatikusan a típusjóváhagyás érvénytelenítésével, kivéve, ha eredeti jellemzőik vagy műszaki paramétereik oly mértékben megváltoztak, hogy az érinti a motor működését vagy a szennyezéscsökkentő rendszert.

3.4. Kibocsátáscsökkentő pótberendezés típusának önálló műszaki egységként történő típusjóváhagyására vonatkozó kérelem

3.4.1. A gyártó benyújtja a típusjóváhagyó hatósághoz a kibocsátáscsökkentő pótberendezés típusának önálló műszaki egységként történő típusjóváhagyására vonatkozó kérelmet.

3.4.2. A kérelmet a 13. melléklet 1. függelékében mintaként szereplő adatközlő lapnak megfelelően kell összeállítani.

3.4.3. A gyártó benyújtja a fedélzeti diagnosztikai információkhoz való hozzáférésre vonatkozó követelményeknek való megfelelésre vonatkozó nyilatkozatot.

3.4.4. A gyártó a típus-jóváhagyási vizsgálatokért felelős műszaki szolgálatnak a következőket nyújtja be: a) új eredeti kibocsátáscsökkentő berendezéssel felszerelt, e rendelet szerint jóváhagyott típusú motorrendszer(ek); b) a kibocsátáscsökkentő pótberendezés típusának egy mintapéldánya; c) a kibocsátáscsökkentő pótberendezés típusának egy további mintapéldánya, ha a kibocsátáscsökkentő pótberendezést fedélzeti diagnosztikai rendszerrel ellátott járműbe tervezik beépíteni.

3.4.5. A 3.4.4. szakasz a) pontjának céljaira a vizsgálandó motorokat a típusjóváhagyó hatósággal egyeztetve a kérelmező választja ki. A vizsgálati feltételeknek meg kell felelniük a 4. melléklet 6. szakaszában előírt követelményeknek. A vizsgált motoroknak meg kell felelniük a következő követelményeknek: a) nem lehetnek hibák a kibocsátáscsökkentő rendszerben; b) minden hibásan működő vagy túlzott mértékben elhasználódott, kibocsátással kapcsolatos eredeti alkatrészt meg kell javítani vagy ki kell cserélni; c) a vizsgált motort a kibocsátásvizsgálat előtt a gyártó specifikációinak megfelelően be kell állítani és be kell szabályozni.

3.4.6. A 3.4.4. szakasz b) és c) pontja esetében a mintapéldányon egyértelműen és eltávolíthatatlanul fel kell tüntetni a kérelmező kereskedelmi nevét vagy védjegyét, és a kereskedelmi megnevezést.

3.4.7. A 3.4.4. szakasz c) pontja céljaira a mintapéldánynak minősített lerontott alkatrésznek kell lennie.

4. JÓVÁHAGYÁS

4.1. Motorrendszer vagy motorcsalád önálló műszaki egységként történő típusjóváhagyásának, jóváhagyott motorrendszerrel felszerelt jármű kibocsátások tekintetében történő típusjóváhagyásának vagy jármű kibocsátások tekintetében történő típusjóváhagyásának megszerzéséhez a gyártónak ezen előírás rendelkezéseinek megfelelően demonstrálnia kell, hogy a járműveken vagy motorrendszereken elvégezték a vizsgálatokat, és megfelelnek az 5. szakaszban, valamint a 4., 6., 7., 9A., 9B., 9C., 10., 11. and 12. mellékletben meghatározott követelményeknek A gyártó továbbá biztosítja azt is, hogy a jármű megfeleljen a referencia-tüzelőanyagok 5. mellékletben ismertetett specifikációinak.

Jóváhagyott motorrendszerrel felszerelt jármű kibocsátások tekintetében történő típusjóváhagyásának vagy jármű kibocsátások tekintetében történő típusjóváhagyásának megszerzéséhez a gyártó biztosítja a 6. szakaszban meghatározott beépítési előírások betartását.

4.2. A kibocsátások tekintetében ezen előírás alapján jóváhagyott, 2 380 kg feletti, de 2 610 kg referenciatömeget meg nem haladó jármű típusjóváhagyása kiterjesztésének megszerzéséhez a gyártónak teljesítenie kell a 12. melléklet 1. függelékében meghatározott követelményeket.

4.3. Vegyes üzemű motor vagy motorcsalád önálló műszaki egységként történő típusjóváhagyásának, jóváhagyott vegyes üzemű motorral felszerelt vegyes üzemű jármű kibocsátások tekintetében történő típusjóváhagyásának vagy vegyes üzemű jármű kibocsátások tekintetében történő típusjóváhagyásának megszerzéséhez a gyártónak a 4.1. szakasz követelményein túl demonstrálnia kell, hogy a vegyes üzemű járműveken vagy motorokon elvégezték a vizsgálatokat, és megfelelnek a 15. szakaszban meghatározott követelményeknek

4.4. Fenntartva (3)

4.5. Motorrendszer vagy motorcsalád önálló műszaki egységként történő típusjóváhagyásának vagy jármű kibocsátások tekintetében történő típusjóváhagyásának megszerzéséhez a gyártó biztosítja a tüzelőanyag tekintetében általános jóváhagyás szerinti tüzelőanyag-tartományra, illetve szikragyújtású földgáz- vagy PB-motorok esetében a tüzelőanyag tekintetében korlátozott, a 4.6. szakaszban meghatározott jóváhagyás szerinti tüzelőanyag-tartományra vonatkozó követelményeknek való megfelelést.

4.5.1. A földgáz-, a PB-gáz- és a vegyes üzemű motorok jóváhagyására vonatkozó követelményeket összefoglaló táblázatokat a 4. függelék tartalmazza.

4.6. A tüzelőanyag tekintetében általános típusjóváhagyásra vonatkozó előírások

A tüzelőanyag tekintetében általános típusjóváhagyás megadása az 4.6.1–4.6.6.1. szakaszban meghatározott előírások szerint történik.

4.6.1. Az alapmotornak meg kell felelnie az ezen előírás 5. mellékletében meghatározott, a megfelelő referencia-tüzelőanyagokra vonatkozó előírásoknak. A földgáz-/biometánmotorokra (a vegyes üzemű motorokat is beleértve) a 4.6.3. szakaszban meghatározott különös követelmények vonatkoznak.

4.6.2. Ha a gyártó megengedi a járműcsaládnak az 5. mellékletben felsorolt referencia-tüzelőanyagok között nem szereplő, kereskedelmi forgalomban kapható tüzelőanyaggal vagy a kereskedelmi forgalomban kapható tüzelőanyagokra vonatkozó megfelelő szabványokban (ólommentes benzin esetében az EN 228 CEN szabványban, dízelolaj esetében pedig az EN 590 CEN szabványban) nem szereplő, kereskedelmi forgalomban kapható tüzelőanyaggal – úgymint biodízellel (B100) – való üzemeltetését, a 4.6.1. szakasz előírásain túlmenően:

a) az 1. melléklet 1. részének 3.2.2.2.1. szakaszában meg kell adnia azokat a tüzelőanyagokat, melyekkel a motorcsalád üzemeltethető;

b) demonstrálnia kell az alapmotor arra vonatkozó képességét, hogy teljesítse e rendelet megadott tüzelőanyagokra vonatkozó előírásait;

c) felel a 9. szakaszban a használatban lévő járművek megfelelőségére vonatkozó előírásoknak a megadott tüzelőanyagok tekintetében történő teljesítéséért, ideértve a megadott tüzelőanyagok és a kereskedelmi forgalomban kapható tüzelőanyagok bármely keverékét.

4.6.3. Földgáz-/biometánüzemű motor esetében a gyártónak az alapmotor tekintetében demonstrálnia kell, hogy az a kereskedelmi forgalomban kapható bármely tüzelőanyag-összetételhez képes alkalmazkodni.

4.6.3.1. Sűrített földgáz (CNG)/biometán esetében általában kétféle tüzelőanyag-fajta létezik: a nagy fűtőértékű tüzelőanyag (H tartományú gáz) és a kis fűtőértékű tüzelőanyag (L tartományú gáz), de mindkét tartományon belül nagyok az eltérések; a gázok jelentős mértékben különböznek egymástól a Wobbe-indexszel kifejezett energiatartalmukban és λ-eltolódási tényezőjükben (Sλ). A 0,89 és 1,08 közötti λ-eltolódási tényezőjű földgázokat (0,89 ≤ Sλ ≤ 1,08) a H tartományba, míg az 1,08 és 1,19 közötti λ-eltolódási tényezőjű földgázokat (1,08 ≤ Sλ ≤ 1,19) az L tartományba tartozónak tekintik. A referencia-tüzelőanyagok összetétele az Sλ lehetséges szélső értékeit tükrözi.

Az alapmotornak az 5. mellékletben meghatározott GR (1. tüzelőanyag) és G25 (2. tüzelőanyag) referencia-tüzelőanyagokkal meg kell felelnie ezen előírás követelményeinek anélkül, hogy a két vizsgálat között kézzel utánállítanák a motor tüzelőanyag-ellátó rendszerét (önállóan alkalmazkodnia kell). A tüzelőanyag-váltás után alkalmazkodási menetként le lehet folytatni egy melegindításos WHTC-ciklust vizsgálat nélkül. Az alkalmazkodási menet után a motort a 4. melléklet 7.6.1. szakaszának megfelelően le kell hűteni.

4.6.3.1.1. A gyártó kérésére a motor egy harmadik tüzelőanyaggal (3. tüzelőanyag) is bevizsgálható, ha a λ-eltolódási tényező (Sλ) 0,89 (vagyis GR alsó értéke) és 1,19 (vagyis G25 felső értéke) között van, például ha a 3. tüzelőanyag kereskedelmi forgalomban kapható tüzelőanyag. Ennek a vizsgálatnak az eredményei alapul szolgálhatnak a gyártás megfelelőségének értékeléséhez.

4.6.3.2. Cseppfolyósított földgáz / cseppfolyósított biometán (LNG) esetében az alapmotornak az 5. mellékletben meghatározott GR (1. tüzelőanyag) és G20 (2. tüzelőanyag) referencia-tüzelőanyagokkal meg kell felelnie ezen előírás követelményeinek anélkül, hogy a két vizsgálat között kézzel utánállítanák a motor tüzelőanyag-ellátó rendszerét (önállóan alkalmazkodnia kell). A tüzelőanyag-váltás után alkalmazkodási menetként le lehet folytatni egy melegindításos WHTC-ciklust vizsgálat nélkül. Az alkalmazkodási menet után a motort a 4. melléklet 7.6.1. szakaszának megfelelően le kell hűteni.

4.6.4. Olyan sűrített földgáz- (CNG)-/biometánüzemű motor esetében, amely önműködően alkalmazkodik egyfelől a H-tartományú gázokhoz, másfelől az L-tartományú gázokhoz, és amelynél egy kapcsolóval kell átváltani a H tartomány és az L tartomány között, az alapmotort az egyes tartományokra az 5. mellékletben meghatározott megfelelő referencia-tüzelőanyaggal kell vizsgálni a kapcsoló mindkét állásában. A két tüzelőanyag a H tartományba tartozó gázok esetében a GR (1. tüzelőanyag) és a G23 (3. tüzelőanyag), az L tartományba eső gázok esetében pedig a G25 (2. tüzelőanyag) és a G23 (3. tüzelőanyag). Az alapmotornak a kapcsoló mindkét állásában meg kell felelnie ezen előírás követelményeinek anélkül, hogy a kétféle kapcsolóállásban végzett két vizsgálat között bármilyen utánállítást végeznének a tüzelőanyag változtatása miatt. A tüzelőanyag-váltás után alkalmazkodási menetként le lehet folytatni egy melegindításos WHTC-ciklust vizsgálat nélkül. Az alkalmazkodási menet után a motort a 4. melléklet 7.6.1. szakaszának megfelelően le kell hűteni.

4.6.4.1. A gyártó kérésére a motort a G23 (3. tüzelőanyag) helyett egy harmadik tüzelőanyaggal is lehet vizsgálni, ha a λ-eltolódási tényező (Sλ) 0,89 (vagyis GR alsó értéke) és 1,19 (vagyis G25 felső értéke) között van, például ha a 3. tüzelőanyag kereskedelmi forgalomban kapható tüzelőanyag. Ennek a vizsgálatnak az eredményei alapul szolgálhatnak a gyártás megfelelőségének értékeléséhez.

4.6.5. Földgázmotorok esetében a károsanyag-kibocsátási eredmények „r” viszonyszámát minden egyes káros anyagra az alábbiak szerint kell meghatározni:

vagy

és

4.6.6. PB-gáz esetében a gyártónak az alapmotor tekintetében demonstrálnia kell, hogy az a kereskedelmi forgalomban kapható bármely tüzelőanyag-összetételhez képes alkalmazkodni.

PB-gáz esetében a C3/C4 összetétel többféle lehet. A referencia-tüzelőanyagok tükrözik ezeket a változatokat. Az alapmotornak ki kell elégítenie a károsanyag-kibocsátási követelményeket az 5. mellékletben meghatározott „A” és „B” referencia-tüzelőanyaggal anélkül, hogy a két vizsgálat között a tüzelőanyag változása miatt bármilyen utánállítást végeznének. A tüzelőanyag-váltás után alkalmazkodási menetként le lehet folytatni egy melegindításos WHTC-ciklust vizsgálat nélkül. Az alkalmazkodási menet után a motort a 4. melléklet 7.6.1. szakaszának megfelelően le kell hűteni.

4.6.6.1. A károsanyag-kibocsátási eredmények „r” viszonyszámát az egyes káros anyagokra az alábbiak szerint kell meghatározni:

4.7. Tüzelőanyag tekintetében korlátozott típusjóváhagyásra vonatkozó előírások szikragyújtású sűrített földgáz (CNG)/biometán- vagy PB-gáz motorok esetében.

4.7.1. Kipufogógáz-kibocsátási típusjóváhagyás a H-tartományú vagy az L-tartományú gázokkal való üzemelésre kialakított földgázmotorra

4.7.1.1. Az alapmotort a vonatkozó tartományra az 5. mellékletben meghatározott megfelelő referencia-tüzelőanyaggal kell vizsgálni. A két tüzelőanyag a H tartományba tartozó gázok esetében a GR (1. tüzelőanyag) és a G23 (3. tüzelőanyag), az L tartományba eső gázok esetében pedig a G25 (2. tüzelőanyag) és a G23 (3. tüzelőanyag). Az alapmotornak meg kell felelnie ezen előírás követelményeinek anélkül, hogy a két vizsgálat között bármilyen utánállítást végeznének a tüzelőanyag változtatása miatt. A tüzelőanyag-váltás után alkalmazkodási menetként le lehet folytatni egy melegindításos WHTC-ciklust vizsgálat nélkül. Az alkalmazkodási menet után a motort a 4. melléklet 7.6.1. szakaszának megfelelően le kell hűteni.

4.7.1.2. A gyártó kérésére a motort a G23 (3. tüzelőanyag) helyett egy harmadik tüzelőanyaggal is lehet vizsgálni, ha a λ-eltolódási tényező (Sλ) 0,89 (vagyis GR alsó értéke) és 1,19 (vagyis G25 felső értéke) között van, például ha a 3. tüzelőanyag kereskedelmi forgalomban kapható tüzelőanyag. Ennek a vizsgálatnak az eredményei alapul szolgálhatnak a gyártás megfelelőségének értékeléséhez.

4.7.1.3. A károsanyag-kibocsátási eredmények „r” viszonyszámát az egyes káros anyagokra az alábbiak szerint kell meghatározni:

vagy

és

4.7.1.4. A vevőnek való átadáskor a motoron lennie kell egy címkének (lásd a 4.12.8. szakaszt), amelyen fel van tüntetve, hogy a motort a gázok mely tartományára hagyták jóvá.

4.7.2. Kipufogógáz-kibocsátási típusjóváhagyás egy meghatározott összetételű gázzal történő üzemelésre kialakított földgáz- vagy PB-gáz-motorra

4.7.2.1. Az alapmotornak ki kell elégítenie a károsanyag-kibocsátásra vonatkozó követelményeket az 5. mellékletben meghatározott referencia-tüzelőanyaggal, vagyis földgázmotor esetében a GR és G25, PB-gázmotor esetében az „A” és „B” referencia-tüzelőanyaggal. A vizsgálatok között megengedett az tüzelőanyag-rendszer finombeállítása. Ez a finombeállítás a tüzelőanyag-adatbázis átkalibrálása lehet úgy, hogy sem az alapvető szabályozási stratégia, sem az adatbázis alapszerkezete nem változhat. Szükség esetén megengedett a tüzelőanyag-áramra közvetlenül kiható elemek (például befecskendezők) cseréje.

4.7.2.2. A gyártó kérésére a motor bevizsgálható a GR és G23, vagy a G25 és G23 referencia-tüzelőanyaggal, amely esetben a típusjóváhagyás ennek megfelelően csak a gázok H, illetve L tartományára érvényes.

4.7.2.3. A vevőnek történő átadáskor a motoron lennie kell egy címkének (lásd a 4.12.8. szakaszt), amelyen fel van tüntetve, hogy a motort milyen tüzelőanyag-összetételre kalibrálták.

4.8. Tüzelőanyag-specifikus típusjóváhagyásra vonatkozó előírások cseppfolyósítottföldgáz (LNG)-/cseppfolyósítottbiometán-motorok esetében

Cseppfolyósított földgáz/cseppfolyósított biometán esetében tüzelőanyag-specifikus típusjóváhagyás adható a 4.8.1–4.8.2. szakaszokban meghatározott előírások szerint.

4.8.1. Tüzelőanyag-specifikus típusjóváhagyásra irányuló kérelemre vonatkozó feltételek cseppfolyósítottföldgáz (LNG)-/cseppfolyósítottbiometán-motorok esetében

4.8.1.1. A gyártó csak abban az esetben kérelmezhet tüzelőanyag-specifikus típusjóváhagyást, ha a motort bizonyos összetételű cseppfolyósított földgázra kalibrálták (4), és a kapott λ-eltolódási tényező legfeljebb 3 százalékkal tér el az 5. mellékletben meghatározott G20 tüzelőanyag λ-eltolódási tényezőjétől, és a tüzelőanyag etántartalma nem haladja meg a 1,5 százalékot.

4.8.1.2. A gyártó minden más esetben a tüzelőanyag tekintetében általános típusjóváhagyás iránti kérelmet nyújt be a 4.6.3.2. szakasz előírásai szerint.

4.8.2. Egyedi vizsgálati követelmények tüzelőanyag-specifikus típusjóváhagyás (LNG) esetén

4.8.2.1. Vegyes üzemű motorcsalád esetében, ha a motorokat meghatározott összetételű cseppfolyósított földgázra2 kalibrálták, és a kapott λ-eltolódási tényező legfeljebb 3 százalékkal tér el az 5. mellékletben meghatározott G20 tüzelőanyag λ-eltolódási tényezőjétől, és a tüzelőanyag etántartalma nem haladja meg a 1,5 százalékot, az alapmotort csak az 5. mellékletben meghatározott G20 referencia-tüzelőanyaggal kell vizsgálni.

4.9. Motorcsalád egy tagjának kipufogógáz-kibocsátás tekintetében történő típusjóváhagyása

4.9.1. A 2.2. szakaszban említett eset kivételével az alapmotorra vonatkozó típusjóváhagyást minden további vizsgálat nélkül ki kell terjeszteni a motorcsalád minden tagjára, (a 4.7.2. szakaszban leírt motorok esetében) abba a tartományba tartozó minden tüzelőanyag-összetételre, amely tartományra az alapmotort jóváhagyták, vagy (a 4.6. vagy 4.7. szakaszban leírt motorok esetében) ugyanarra a tüzelőanyag-tartományra, amelyre az alapmotort jóváhagyták.

4.9.2. Ha a műszaki szolgálat úgy ítéli meg, hogy a kiválasztott alapmotor tekintetében a benyújtott kérelem nem reprezentatív teljes mértékben az 1. melléklet 1. részében meghatározott motorcsaládra, a műszaki szolgálat egy alternatív és szükség esetén egy további referenciamotort is kiválaszthat és megvizsgálhat.

4.10. A fedélzeti diagnosztikai rendszer tekintetében történő jóváhagyásra vonatkozó előírások

4.10.1. A gyártók biztosítják, hogy az összes motorrendszer és jármű el legyen látva fedélzeti diagnosztikai rendszerrel.

4.10.2. A fedélzeti diagnosztikai rendszereket a 9A. mellékletnek megfelelően kell kialakítani, legyártani és a járműbe beépíteni, hogy képesek legyenek a jármű teljes élettartama alatt az említett mellékletben meghatározott funkciócsökkenések vagy működési hibák típusainak felismerésére, rögzítésére és közlésére.

4.10.3. A gyártó biztosítja, hogy a fedélzeti diagnosztikai rendszer minden szokásos és ésszerűen feltételezhető vezetési körülmény mellett – ideértve a 9B. mellékletében meghatározottak szokásos használati körülményeket – megfeleljen a 9A. mellékletben előírt követelményeknek, ideértve a használat közbeni működésre vonatkozó fedélzeti diagnosztikai követelményeket.

4.10.4. A 9B. melléklet szerinti hibás alkatrésszel történő tesztelés során a fedélzeti diagnosztikai rendszer hibajelzőjének a mellékletnek megfelelően be kell kapcsolnia. A fedélzeti diagnosztikai rendszer hibajelzője a 9A. mellékletben megadott fedélzeti diagnosztikai küszöbértékek alatti kibocsátások esetén is bekapcsolhat.

4.10.5. A gyártó biztosítja a fedélzeti diagnosztika szerinti motorcsaládok használat közbeni működésére vonatkozó, a 9A. mellékletben foglalt rendelkezések betartását.

4.10.6. A használat közbeni teljesítménnyel kapcsolatos fedélzeti diagnosztikai adatokat el kell tárolni és a fedélzeti diagnosztikai rendszer titkosítás nélküli, szabványos fedélzeti diagnosztikai kommunikációs protokollja révén kell elérhetővé tenni, a 9A. melléklet rendelkezéseinek megfelelően.

4.10.7. Ha a gyártó ezt választja, a 13.2.3. szakaszban megadott dátumig, az új típusjóváhagyások esetében a fedélzeti diagnosztikai rendszerek a 9A. mellékletben megadott és e szakaszra hivatkozó, alternatív rendelkezéseknek is megfelelhetnek.

4.10.8. Ha a gyártó ezt választja, a 13.2.2. szakaszban megadott dátumig, az új típusjóváhagyások esetében a dízel részecskeszűrő (DPF) megfigyelésére a 9A. melléklet 2.3.2.2. szakaszában megadott alternatív rendelkezéseket is alkalmazhatja.

4.11. A kibocsátáscsökkentő berendezések tekintetében történő jóváhagyásra vonatkozó előírások

4.11.1. A gyártó biztosítja, hogy az ezen előírás hatálya alá tartozó típusjóváhagyással rendelkező motorrendszerekbe vagy járművekbe beépítendő kibocsátáscsökkentő pótberendezések rendelkezzenek önálló műszaki egységként történő típusjóváhagyással, a 4.11.2–4.11.5. szakasz követelményeinek megfelelően.

Ezen előírás alkalmazásában a katalizátoros átalakítók, a NOx-mentesítő berendezések és a részecskeszűrők kibocsátáscsökkentő berendezésnek minősülnek.

4.11.2. Az 1. melléklet 1. részének 3.2.12. szakaszában megadott típusú és a vonatkozó típusbizonyítványban szereplő járműbe való beépítésre szánt eredeti kibocsátáscsökkentő pótberendezéseknek nem kell megfelelniük a 13. melléklet összes előírásának, feltéve, hogy eleget tesznek az említett melléklet 2.1., 2.2. és 2.3. szakasza előírásainak.

4.11.3. A gyártó gondoskodik arról, hogy az eredeti kibocsátáscsökkentő berendezéseken fel legyenek tüntetve az azonosító jelölések.

4.11.4. A 4.11.3. szakaszban említett azonosító jelölések a következőket tartalmazzák:

a) a jármű vagy motor gyártójának neve vagy védjegye;

b) az eredeti kibocsátáscsökkentő berendezés gyártmánya és termékazonosító száma, ahogy az az I. melléklet 1. részének 3.2.12.2. szakaszában említett információkban szerepel.

4.11.5. A kibocsátáscsökkentő pótberendezések ezen előírás szerinti típusjóváhagyását csak az ezen előírás 13. mellékletében említett egyedi vizsgálati előírások bevezetése (5) után kell elvégezni.

4.12. A motorrendszerek és járművek jóváhagyási jelei és címkézése

4.12.1. Minden jóváhagyott típushoz jóváhagyási számot kell rendelni. Ennek első két számjegye a jóváhagyás időpontjában hatályos, az előírást lényeges műszaki tartalommal módosító legutóbbi módosítássorozat száma (jelen esetben ez a 06. módosítássorozatnak megfelelően 06). Ugyanaz a szerződő fél nem rendelheti hozzá ugyanazt a számot másik motortípushoz vagy járműtípushoz.

4.12.2. Egy motortípusnak vagy járműtípusnak az ezen előírás szerinti jóváhagyásáról vagy a jóváhagyás kiterjesztéséről vagy elutasításáról, illetve gyártásának végleges leállításáról értesíteni kell az 1958. évi megállapodásban részes és ezen előírást alkalmazó feleket az ezen előírás 2A., 2B. vagy 2C. mellékletének megfelelő nyomtatványon. Az értesítésnek a típusvizsgálat során mért értékeket is tartalmaznia kell.

4.12.3. Minden olyan motoron vagy járművön, amely megfelel az ezen előírás szerint jóváhagyott típusnak, könnyen hozzáférhető helyen jól látható módon fel kell tüntetni egy nemzetközi jóváhagyási jelet, amely a következőkből áll:

4.12.3.1. egy kör, benne az „E” betű és a jóváhagyó ország egyedi azonosító száma (6);

4.12.3.2. ezen előírás száma, amelyet egy „R” betű, egy kötőjel és a jóváhagyási szám követ az 4.12.3.1. szakaszban előírt kör jobb oldalán.

4.12.3.3. A jóváhagyási jelnek a típus-jóváhagyási szám után még egy kötőjelet és egy karaktert kell tartalmaznia, amely azt mutatja, hogy a jóváhagyást mely fázisra vonatkozóan adták meg a 13.2. szakasz szerint, és amely a 3. melléklet 1. táblázatban szerepel. 4.12.3.3.1. Dízelolajjal működő kompressziós gyújtású motorok esetében a jóváhagyási jelnek az országkód után tartalmaznia kell egy „D” betűt annak jelzésére, hogy a jóváhagyást milyen motortípusra adták ki. 4.12.3.3.2. Etanollal (ED95) működő kompressziós gyújtású motorok esetében a jóváhagyási jelnek az országkód után tartalmaznia kell az „ED” betűket annak jelzésére, hogy a jóváhagyást milyen motortípusra adták ki. 4.12.3.3.3. Etanollal (E85) működő szikragyújtású motorok esetében a jóváhagyási jelnek az országkód után tartalmaznia kell az „E85” jelet annak jelzésére, hogy a jóváhagyást milyen motortípusra adták ki. 4.12.3.3.4. Benzinnel működő szikragyújtású motorok esetében a jóváhagyási jelnek az országkód után tartalmaznia kell egy „P” betűt annak jelzésére, hogy a jóváhagyást milyen motortípusra adták ki. 4.12.3.3.5. PB-gázzal működő szikragyújtású motorok esetében a jóváhagyási jelnek az országkód után tartalmaznia kell egy „Q” betűt annak jelzésére, hogy a jóváhagyást milyen motortípusra adták ki. 4.12.3.3.6. Földgázzal működő motorok esetében a jóváhagyási jelnek az országkód után tartalmaznia kell egy vagy több betűt annak jelzésére, hogy a jóváhagyást melyik gáztartományra adták ki. Ez(ek) a betű(k) a következő(k) lehet(nek): a) H a H tartományú gázokra jóváhagyott és kalibrált motor esetében; b) L az L tartományú gázokra jóváhagyott és kalibrált motor esetében; c) HL a mind a H, mind az L tartományú gázokra jóváhagyott és kalibrált motor esetében; d) Ht olyan motor esetében, amelyet egy bizonyos összetételű, H gáztartományba tartozó gázra hagytak jóvá és kalibráltak, és amely a motor tüzelőanyagadagoló-rendszerének finomhangolásával egy másik H gáztartományba tartozó adott gázra átalakítható; e) Lt olyan motor esetében, amelyet egy bizonyos összetételű, L gáztartományba tartozó gázra hagytak jóvá és kalibráltak, és amely a motor tüzelőanyagadagoló-rendszerének finomhangolásával egy másik L gáztartományba tartozó adott gázra átalakítható; f) HLt olyan motor esetében, amelyet egy bizonyos összetételű, H vagy L gáztartományba tartozó gázra hagytak jóvá és kalibráltak, és amely a motor tüzelőanyagadagoló-rendszerének finomhangolásával egy másik H vagy L gáztartományba tartozó adott gázra átalakítható; g) LNG20 olyan motor esetében, amelyet egy bizonyos összetételű cseppfolyósított földgázra/cseppfolyósított biometánra hagytak jóvá és kalibráltak, és a kapott λ-eltolódási tényező legfeljebb 3 százalékkal tér el az 5. mellékletben meghatározott G20 tüzelőanyag λ-eltolódási tényezőjétől, és a tüzelőanyag etántartalma nem haladja meg a 1,5 százalékot; h) LNG a minden egyéb összetételű cseppfolyósított földgázra/cseppfolyósított biometánra jóváhagyott és kalibrált motor esetében. 4.12.3.3.7. Vegyes üzemű motorok esetében a jóváhagyási jelnek az országkód után tartalmaznia kell egy karaktersort annak jelzésére, hogy a jóváhagyást milyen vegyes üzemű motortípusra és melyik gáztartományra adták ki. Ezt a karaktersort a vegyes üzemű típus két karaktere és a 4.12.3.3.1–4.12.3.3.6. szakaszokban meghatározott betű(k) alkotják értelemszerűen. a) 1A az 1A típusú vegyes üzemű motorokra; b) 1B az 1B típusú vegyes üzemű motorokra; c) 2A a 2A típusú vegyes üzemű motorokra; d) 2B a 2B típusú vegyes üzemű motorokra; e) 3B a 3B típusú vegyes üzemű motorokra.

4.12.4. Ha a jármű megfelel a megállapodáshoz mellékelt egy vagy több további előírás szerint abban az országban jóváhagyott járműtípusnak, amely ezen előírás alapján megadta a jóváhagyást, akkor a 4.12.3.1. szakaszban előírt jelet nem szükséges megismételni. Ilyen esetben az előírás és a jóváhagyás számát, valamint az összes olyan előírás kiegészítő jelét, amelyek szerint a jóváhagyást megadták ugyanabban az országban, amely ezen előírás szerint is megadta a jóváhagyást, a fenti 4.12.3.1. szakaszban előírt jel jobb oldalán egymás alatt kell feltüntetni.

4.12.5. A jóváhagyási jelet a gyártó által a jóváhagyott típusú motorra/járműre szerelt adattáblán vagy annak közelében kell elhelyezni.

4.12.6. Ezen előírás 3. mellékletében találhatók példák a jóváhagyási jelek elrendezésére.

4.12.7. Az önálló műszaki egységként jóváhagyott motorokon a jóváhagyási jelen kívül az alábbiakat kell feltüntetni:

4.12.7.1. a motor gyártójának védjegye vagy kereskedelmi neve;

4.12.7.2. a gyártó kereskedelmi leírása.

4.12.8. Címkék

Földgáz- vagy PB-gázüzemű, a tüzelőanyag-tartomány tekintetében korlátozott típusjóváhagyással rendelkező motorok esetében az alábbi címkék alkalmazhatók:

4.12.8.1. Tartalom

Az alábbi információkat kell megadni:

A 4.7.1.4. szakasz szerinti esetben a címkén fel kell tüntetni: „CSAK A H TARTOMÁNYBA TARTOZÓ FÖLDGÁZZAL ÜZEMELTETHETŐ”. L tartományba tartozó földgáz esetén a „H” helyett értelemszerűen „L” betűt kell használni.

A 4.7.2.3. szakasz szerinti esetben a címkén fel kell tüntetni: „CSAK … ELŐÍRÁSNAK MEGFELELŐ FÖLDGÁZZAL ÜZEMELTETHETŐ” vagy pedig „CSAK … ELŐÍRÁSNAK MEGFELELŐ PB-GÁZZAL ÜZEMELTETHETŐ”. A motor gyártója által előírt egyes összetevőkkel és határértékekkel együtt az 5. melléklet megfelelő táblázatában (táblázataiban) szereplő minden információt meg kell adni.

A betűknek és számoknak legalább 4 mm magasnak kell lenniük.

Megjegyzés: Ha a fenti címke helyhiány miatt nem helyezhető el, egyszerűsített kódot lehet alkalmazni. Ebben az esetben az összes fenti információt tartalmazó magyarázó jegyzéknek könnyen hozzáférhetőnek kell lennie minden olyan személy számára, aki a tüzelőanyag-tartályt megtölti, vagy karbantartást vagy javítást végez a motoron és tartozékain, továbbá az érintett hatóságok számára. A magyarázatok helyét és tartalmát a gyártónak és a típusjóváhagyó hatóságnak közös megegyezéssel kell meghatároznia.

4.12.8.2. Tulajdonságok

A címkéknek a motor hasznos élettartama végéig meg kell őrizniük épségüket. A címkéknek jól olvashatónak, a rajtuk szereplő betűknek és számoknak eltávolíthatatlannak kell lenniük. Ezenfelül a címkéket úgy kell felerősíteni, hogy rögzítésük a motor hasznos élettartama alatt megmaradjon, és megsemmisítésük vagy olvashatatlanná tételük nélkül ne lehessen azokat eltávolítani.

4.12.8.3. Elhelyezés

A címkéket a motor olyan részéhez kell rögzíteni, amely a motor rendes működéséhez szükséges, és szokásos esetben a motor élettartama során nem kell kicserélni. Ezenfelül a címkéket úgy kell elhelyezni, hogy azok jól láthatóak legyenek, miután a motort – a működéséhez szükséges összes segédberendezéssel együtt – összeszerelték.

4.13. Abban az esetben, ha egy járműtípus jóváhagyását a motor tekintetében kérik, a 4.12.8. szakaszban meghatározott jelet a tüzelőanyag-betöltőnyílás közelében is el kell helyezni.

4.14. Abban az esetben, ha egy jóváhagyott motorral felszerelt járműtípus jóváhagyását kérik, a 4.12.8. szakaszban meghatározott jelet a tüzelőanyag-betöltőnyílás közelében is el kell helyezni.

5. KÖVETELMÉNYEK ÉS VIZSGÁLATOK

5.1. Általános előírások

5.1.1. A gyártó olyan felszereléssel látja el a járművet és a motort, hogy a kibocsátásokat valószínűsíthetően befolyásoló alkatrészek tervezése, kialakítása és összeállítása lehetővé tegye, hogy a jármű és a motor a rendes használat során megfeleljen ezen előírásnak és végrehajtási intézkedéseinek.

5.1.2. A gyártónak olyan műszaki megoldásokat kell alkalmaznia, amelyek biztosítják a kipufogócsőből származó kibocsátások hatékony korlátozását ezen előírásnak megfelelően, a jármű hasznos élettartama alatt és szokásos használati körülmények között.

5.1.2.1. Az 5.1.2. szakaszban említet intézkedések közé tartozik a kibocsátáscsökkentő rendszerekben használt tömlők és csatlakozók biztonsága is, amelyeket úgy kell kialakítani, hogy megfeleljenek az eredetileg tervezési célnak.

5.1.2.2. A gyártó biztosítja, hogy az ezen előírásban meghatározott vizsgálati feltételek között végzett kibocsátásvizsgálat eredményei megfeleljenek a vonatkozó határértékeknek.

5.1.2.3. Minden olyan motorrendszert és tervezési elemet, amely várhatóan befolyásolja a gáz-halmazállapotú szennyező anyagok és légszennyező részecskék kibocsátását, úgy kell megtervezni, megépíteni, összeszerelni és beszerelni, hogy a motor rendeltetésszerű használat esetén teljesíteni tudja ezen előírás előírásait. A gyártó továbbá azt is biztosítja, hogy a jármű megfeleljen az 5.1.3. szakaszban és a 10. mellékletben ismertetett, menetcikluson kívüli kibocsátási követelményeknek.

5.1.2.4. Tilos a kibocsátáscsökkentő berendezések hatékonyságát csökkentő hatástalanító stratégiák használata.

5.1.2.5. Benzin- vagy E85 etanolmotor típusjóváhagyásának megszerzéséhez a gyártó biztosítja, hogy a szikragyújtású benzin- vagy E85 etanolmotorral felszerelt járművek tüzelőanyag-tartályának töltőelemeire vonatkozó, a 6.3. szakaszban foglalt különös követelmények teljesüljenek.

5.1.3. A menetcikluson kívüli kibocsátásokra vonatkozó követelmények

5.1.3.1. Az 5.1.2. szakaszban foglalt követelmények teljesítésére szolgáló intézkedéseknek a következőket kell figyelembe venniük: a) a10. mellékletben meghatározott általános követelmények, ideértve a konkrét előírásokat és a hatástalanító stratégiák tilalmát; b) kipufogócsőből származó kibocsátásoknak a jármű várható üzemállapotai szerinti és az esetlegesen előforduló környezetifeltétel-tartományban történő hatékony korlátozására vonatkozó követelmények; c) a kibocsátásoknak a típusjóváhagyáskor a menetcikluson kívüli laboratóriumi vizsgálatára vonatkozó követelmények; d) a típusjóváhagyáskor a hordozható kibocsátásmérő rendszerrel (PEMS) végzett igazolási eljárásra vonatkozó követelmények, valamint a használatban lévő járművek menetcikluson kívüli kibocsátásának vizsgálatára vonatkozó, ezen előírásban előírt minden további követelmény; e) a gyártóra a menetcikluson kívüli kibocsátások korlátozása tekintetében vonatkozó követelményeknek való megfelelési nyilatkozat adása tekintetében vonatkozó követelmény.

5.1.3.2. A gyártónak teljesítenie kell a 10. mellékletben meghatározott különös követelményeket, a kapcsolódó vizsgálati eljárásokkal együtt.

5.1.4. A dokumentációra vonatkozó követelmények

5.1.4.1. A 3. szakaszban előírt dokumentációcsomagot, mely lehetővé teszi a típusjóváhagyó hatóság számára, hogy értékelje a kibocsátáscsökkentő stratégiákat, valamint a járműnek és a motornak a NOx-csökkentő megoldások helyes működését biztosító fedélzeti rendszereit, a következő két részben kell rendelkezésre bocsátani: a) a „hivatalos dokumentációs csomag”, amelyet kérésre az érdekelt felek rendelkezésére lehet bocsátani; b) a „részletes dokumentációs csomag”, amelyet szigorúan bizalmasan kell kezelni.

5.1.4.2. A hivatalos dokumentációcsomag lehet tömör, de abból minden olyan kimeneti állapotnak azonosíthatónak kell lennie, amelyet a különböző egységek bemeneti jeleit felhasználó szabályozási mátrix lehetővé tesz. A dokumentációnak ismertetnie kell a 11. mellékletben előírt használatkorlátozó rendszer működését, ideértve az e rendszerhez kapcsolódó információk kinyeréséhez szükséges paramétereket. Ezt az anyagot a típusjóváhagyó hatóságnak meg kell őriznie.

5.1.4.3. A részletes dokumentációcsomagnak információkat kell tartalmaznia az összes kibocsátáscsökkentési segédstratégia és kibocsátáscsökkentési alapstratégia működéséről, ideértve mindazon paraméterek ismertetését, melyeket valamely kibocsátáscsökkentési segédstratégia módosít, és azokat a peremfeltételeket, melyek mellett a kibocsátáscsökkentési segédstratégia működik, illetve annak megjelölését, hogy a 10. mellékletben meghatározott vizsgálati eljárások feltételei mellett mely kibocsátáscsökkentési segédstratégia és kibocsátáscsökkentési alapstratégia lép valószínűleg működésbe. A részletes dokumentációcsomag tartalmazza valamennyi üzemmódra a tüzelőanyag-rendszer szabályozásának logikáját, az időzítési stratégiákat és a „ki-be” kapcsolási pontokat. Tartalmaznia kell továbbá a 11. mellékletben előírt használatkorlátozó rendszer teljes körű ismertetését, ideértve a kapcsolódó ellenőrzési stratégiákat.

5.1.4.4. A részletes dokumentációcsomagot szigorúan bizalmasan kezelik. A csomagot őrizheti a típusjóváhagyó hatóság vagy a típusjóváhagyó hatóság döntése alapján a gyártó. Amennyiben a dokumentációcsomagot a gyártó őrzi, a típusjóváhagyó hatóság azt az áttekintést ás jóváhagyást követően azonosító számmal és keltezéssel látja el. A csomagot a jóváhagyás alkalmával vagy a jóváhagyás érvényességi ideje során bármikor a típusjóváhagyó hatóság rendelkezésére kell bocsátani betekintésre.

5.1.5. Az elektronikus rendszer biztonságára vonatkozó rendelkezések

5.1.5.1. Az általános követelmények – beleértve az elektronikus rendszerek biztonságára vonatkozó különös követelményeket – az ezen előírás 9B. mellékletének 4. szakaszában és 9A. mellékletének 2. szakaszában meghatározott követelmények.

5.2. A gáznemű és szilárd károsanyag-kibocsátásra vonatkozó előírások

5.2.1. A 4. mellékletben előírt vizsgálatok során a gáznemű és szilárd károsanyag-kibocsátás nem haladhatja meg az 1. táblázatban megadott értékeket.

5.2.2. A 6. mellékletben ismertetett vizsgálatnak alávetett szikragyújtású motorok esetében a normál üresjárati fordulatszámon a kipufogógáz legnagyobb megengedett szén-monoxid-tartalma az, amit a járműgyártó megad. A maximális szén-monoxid-tartalom azonban nem haladhatja meg a 0,3 térfogatszázalékot.

Magas üresjárati fordulatszámon a szén-monoxidnak a kipufogógáz térfogatára vonatkoztatott mennyisége nem haladhatja meg a 0,2 térfogatszázalékot akkor, amikor a fordulatszám legalább 2 000/perc és a lambda 1 ± 0,03 vagy a gyártó specifikációi szerinti.

5.2.3. Zárt forgattyúház esetében a gyártó biztosítja, hogy a 4. melléklet 6.10. és 6.11. szakaszában ismertetett vizsgálatok során a motor szellőztető rendszere ne engedjen kartergázt a légkörbe. Ha a forgattyúház nyitott, a kibocsátásokat meg kell mérni és a 4. melléklet 6.10. szakaszában meghatározott rendelkezéseket követve hozzá kell adni a kipufogócsőből származó kibocsátásokhoz.

5.3. Kibocsátási határérték

Az 1. táblázatban szerepelnek az ezen előírásra vonatkozó kibocsátási határértékek.

1. táblázat

Kibocsátási határérték

Határértékek CO (mg/kWh) THC (összes szénhidrogén) (mg/kWh) NMHCN (Nem metán szénhidrogének) (mg/kWh) CH4 (mg/kWh) NOX (mg/kWh) NH3 (ppm) PM tömege (mg/kWh) PM-szám (#/kWh) WHSC (CI) 1 500 130 400 10 10 8,0 × 1011 WHTC (CI) 4 000 160 460 10 10 6,0 × 1011 WHTC (PI) 4 000 160 500 460 10 10 Megjegyzések: PI = szikragyújtás CI = kompressziós gyújtás

5.4. Tartósság és romlási tényezők

A gyártó meghatározza azokat a romlási tényezőket, amelyek annak demonstrálására szolgálnak, hogy a motorcsalád vagy az utókezelő rendszer szerinti motorcsalád gáznemű és szilárd károsanyag-kibocsátása az alábbiakban meghatározott, szokásos hasznos élettartam alatt mindvégig megfelel az 5.3. szakaszban meghatározott kibocsátási határértékeknek.

A 7. melléklet tartalmazza azokat az eljárásokat, amelyekkel demonstrálható a motorrendszer vagy az utókezelő rendszer szerinti motorcsalád szokásos hasznos élettartam alatti megfelelősége.

A járművek és motorok típusjóváhagyásához és használat közbeni megfelelőségének vizsgálatához a kibocsátáscsökkentő berendezések tartóssági vizsgálatát a következő kilométer-teljesítmény, illetve referencia-időszak után kell elvégezni:

a) 160 000 km megtétele vagy öt év – amelyik előbb következik be – az M1, N1 és M2 kategóriájú járművekbe szerelt motorok esetében;

b) 300 000 km megtétele vagy hat év – amelyik előbb következik be – a legfeljebb 16 tonna műszakilag megengedett legnagyobb tömegű N2 vagy N3 kategóriájú és a legfeljebb 7,5 tonna műszakilag megengedett legnagyobb tömegű M3 kategóriájú, I. osztályú, II. osztályú és A. osztályú vagy B. osztályú járművekbe szerelt motorok esetében;

c) 700 000 km megtétele vagy hét év – amelyik előbb következik be- a 16 tonnát meghaladó műszakilag megengedett legnagyobb tömegű N3 kategóriájú és a 7,5 tonnát meghaladó műszakilag megengedett legnagyobb tömegű M3 kategóriájú, III. osztályú és B. osztályú járművekbe szerelt motorok esetében.

5.5. A NOx-csökkentő megoldások helyes működését biztosító követelmények

5.5.1. Típusjóváhagyás kérelmezésekor a gyártóknak be kell mutatniuk a típusjóváhagyó hatóságnak az azt igazoló információkat, hogy a NOx-mentesítő rendszer a régióban (pl. az Európai Unió területén) szokásosan előforduló valamennyi üzemi feltétel mellett – különösen alacsony hőmérsékleten – képes ellátni kibocsátáscsökkentő feladatát.

Ezenkívül a gyártóknak információkat kell szolgáltatniuk a típusjóváhagyó hatóságnak a kipufogógáz-visszavezető rendszer (EGR) működési stratégiájáról, beleértve az alacsony környezeti hőmérsékleteken való működését is.

Ezen információkban azt is le kell írni, hogy a rendszer alacsony környezeti hőmérsékleten történő üzemeltetése milyen hatást gyakorol a kibocsátásokra.

Az ezen követelmények kielégítésére szolgáló vizsgálatokra és eljárásokra vonatkozó információk a 11. mellékletben találhatók.

6. A JÁRMŰBE TÖRTÉNŐ BEÉPÍTÉS

6.1. A motort úgy kell a járműbe építeni, hogy biztosított legyen a típus-jóváhagyási előírások követelményeinek teljesülése. A motor típusjóváhagyása tekintetében a következő jellemzőket kell figyelembe venni:

6.1.1. a szívási nyomásesés nem lehet nagyobb a motor típusjóváhagyásához az 1. melléklet 1. részében megadott értéknél;

6.1.2. a kipufogási ellennyomás nem lehet nagyobb a motor típusjóváhagyásához az 1. melléklet 1. részében megadott értéknél;

6.1.3. a motor üzemeltetéséhez szükséges segédberendezések teljesítményfelvétele nem lehet nagyobb a motor típusjóváhagyásához az 1. melléklet 1. részében megadott értéknél;

6.1.4. A kipufogógáz-utókezelő rendszer jellemzőinek meg kell felelniük a motor típusjóváhagyásához az 1. melléklet 1. részében megadott jellemzőknek.

6.2. Típusjóváhagyással rendelkező motor járműbe történő beépítése

Az önálló műszaki egységként jóváhagyott motor járműbe történő beépítésének ezen túlmenően a következő előírásoknak is meg kell felelnie:

a) a fedélzeti diagnosztikai rendszer megfelelősége tekintetében a beépítésnek a 9B. melléklet 1. függeléke szerint teljesítenie kell a gyártónak az 1. melléklet 1. részében meghatározott beépítési előírásait;

b) A NOx-csökkentő megoldások helyes működését biztosító rendszer megfelelősége tekintetében a beépítésnek a 11. melléklet 4. függeléke szerint teljesítenie kell a gyártónak az 1. melléklet 1. részében meghatározott beépítési előírásait.

6.2.1. Az önálló műszaki egységként jóváhagyott típusú vegyes üzemű motor járműbe történő beépítésének ezenkívül meg kell felelnie a 15. melléklet 6.3. szakasza követelményeinek, és a 15. melléklet 8.2. szakasza szerint teljesítenie kell a gyártónak az 1. melléklet 1. részében meghatározott beépítési előírásait.

6.3. Tüzelőanyag-tartály töltőnyílása benzin- vagy E85 etanolmotor esetében

6.3.1. A benzin- vagy E85 etanoltartály töltőnyílását úgy kell kialakítani, hogy a tartályt ne lehessen 23,6 mm vagy nagyobb külső átmérőjű benzinkúti töltőpisztollyal feltölteni.

6.3.2. A 6.3.1. szakasz nem vonatkozik olyan járművekre, amelyek teljesítik mind a két következő feltételt: a) a járművet úgy tervezték és gyártották, hogy a gáznemű károsanyag-kibocsátás csökkentésére szolgáló eszközöket nem érinti hátrányosan az ólmozott benzin; b) a járművet feltűnően, olvashatóan és letörölhetetlenül megjelölték az ólmozatlan benzinnek az ISO 2575:2004 szabványban előírt jelzésével, a tüzelőanyag-tartályba tüzelőanyagot töltő személy számára közvetlenül látható helyen. Kiegészítő jelölés használata megengedett.

6.3.3. Gondoskodni kell arról, hogy a tüzelőanyag a tanksapka hiánya esetén se párologjon túlzott mértékben, illetve folyjon ki. Ez az alábbi megoldások egyikével érhető el: a) automatikusan nyíló és záródó, nem eltávolítható tanksapka; b) olyan tervezési jellemzők, amelyekkel a tanksapka hiánya esetén elkerülhető a túlzott párolgási kibocsátás; c) M1 vagy N1 kategóriájú járművek esetében bármely, ugyanilyen hatással járó megoldás. Ilyen megoldások lehetnek például (a teljesség igénye nélkül) a rögzített vagy láncra fűzött tanksapka, vagy a tanksapkához ugyanannak a kulcsnak a használata, amely a jármű indítására is szolgál. Ebben az esetben gondoskodni kell arról, hogy a kulcsot csak akkor lehessen kivenni a tanksapkából, ha az zárt állásban van.

7. MOTORCSALÁD

7.1. A motorcsaládot meghatározó paraméterek

A gyártó által kialakított motorcsaládnak meg kell felelnie a 4. melléklet 5.2. szakaszának.

Vegyes üzemű motor esetében a motorcsaládnak a 15. melléklet 3.1.1. szakaszában lévő további követelményeknek is meg kell felelnie.

7.2. Az alapmotor kiválasztása

A család alapmotorját a 4. melléklet 5.2.4. szakaszában előírt követelményeknek megfelelően kell kiválasztani.

Vegyes üzemű motor esetében az alapmotorcsaládnak a 15. melléklet 3.1.2. szakaszában lévő további követelményeknek is meg kell felelnie.

7.3. Kiterjesztés új motorrendszernek a motorcsaládba való felvétele céljából

7.3.1. A gyártó kérésére és a típusjóváhagyó hatóság jóváhagyásával fel lehet venni új motorrendszert jóváhagyott motorcsaládba, ha megfelel a 7.1. szakaszban meghatározott kritériumoknak.

7.3.2. Ha az alapmotor-rendszer tervezési elemei az új motorrendszer tervezési elemeit is képviselik a 7.2. szakasz szerint, vagy vegyes üzemű motorok esetében a 15. melléklet 3.1.2. szakasza szerint, akkor az alapmotor-rendszer nem változik, és a gyártó módosítja az 1. mellékletben megadott adatközlő lapot.

7.3.3. Ha az új motorrendszer olyan tervezési elemeket is tartalmaz, amelyeket az alapmotor-rendszer tervezési elemei nem képviselnek a 7.2. szakasz szerint, vagy vegyes üzemű motorok esetében a 15. melléklet 3.1.2. szakasza szerint, de maga az új motorrendszer a teljes családot képviselné e szakaszok szerint, akkor az új motorrendszer lesz az új alapmotor. Ebben az esetben bizonyítani kell, hogy az új tervezési elemek megfelelnek ezen előírás rendelkezéseinek, és módosítani kell az 1. mellékletben megadott adatközlő lapot.

7.4. A fedélzeti diagnosztika szerinti motorcsaládot meghatározó paraméterek

A fedélzeti diagnosztika szerinti motorcsaládot olyan alapvető tervezési paraméterekkel lehet meghatározni, amelyek a motorcsaládba tartozó motorrendszerek tekintetében a 9B. melléklet 6.1. szakasza szerint közösek.

8. A GYÁRTÁS MEGFELELŐSÉGE

8.1. Az ezen előírás által előírt jóváhagyási jellel ellátott minden motort és járművet oly módon kell gyártani, hogy a jóváhagyási értesítésben és annak mellékleteiben megadott leírás tekintetében megfeleljenek a jóváhagyott típusnak. A gyártásmegfelelőség ellenőrzésére szolgáló eljárásoknak meg kell felelniük az 1958. évi megállapodás (E/ECE/324//E/ECE/TRANS/505/Rev.2) 2. függelékében megállapított eljárásoknak, valamint a 8.2–8.5. szakaszban megállapított előírásoknak.

8.1.1. A gyártás megfelelőségét a 2A., 2B., illetve 2C. mellékletben meghatározott típusbizonyítványban szereplő leírás alapján kell ellenőrizni.

8.1.2. A gyártásmegfelelőséget az e szakaszban foglalt egyedi feltételek, valamint az 1., 2. és 3. függelékben foglalt vonatkozó statisztikai módszerek alapján kell értékelni.

8.2. Általános előírások

8.2.1. Az 1., 2. vagy 3. függelék alkalmazásában a gyártásmegfelelőség ellenőrzésének tárgyát képező motorok mért gáznemű és szilárd károsanyag-kibocsátását az adott motorra az ezen előírás szerint megadott típusbizonyítvány kiegészítésében rögzített megfelelő romlási tényezőket alkalmazva ki kell igazítani.

8.2.2. Ha a jóváhagyási hatóságok nincsenek megelégedve a gyártó ellenőrzési eljárásával, az 1958. évi megállapodás (E/ECE/324//E/ECE/TRANS/505/Rev.2) 2. függelékében megállapított rendelkezéseit kell alkalmazni.

8.2.3. A vizsgálatok elvégzéséhez minden motort a sorozatgyártásból kell véletlenszerűen kiválasztani.

8.3. Károsanyag-kibocsátás

8.3.1. Amennyiben mérni kell a károsanyag-kibocsátást, és egy motor típusjóváhagyásának egy vagy több kiterjesztése van, a vizsgálatokat a szóban forgó kiterjesztésre vonatkozó információs csomagban leírt motorokon kell elvégezni.

8.3.2. Károsanyag-vizsgálatnak alávetett motor megfelelősége: a motor hatóságoknak történő átadását követően a gyártó többé semmiféle beállítást sem végezhet a kiválasztott motorokon.

8.3.2.1. A vizsgált motorok sorozatgyártásából három motort kell kiválasztani. A motorokon el kell végezni a WHTC-vizsgálatot és adott esetben a WHSC-vizsgálatot a gyártás megfelelőségének ellenőrzéséhez. A határértékek az 5.3. szakaszban meghatározott értékek.

8.3.2.2. Amennyiben a típusjóváhagyó hatóság egyetért a gyártó által az 1958. évi megállapodás (E/ECE/324//E/ECE/TRANS/505/ Rev.2) 2. függeléke szerint megadott gyártástechnológiai szórás értékével, a vizsgálatokat az 1. függelék szerint kell elvégezni. Amennyiben a típusjóváhagyó hatóság nem ért egyet a gyártó által az 1958. évi megállapodás (E/ECE/324//E/ECE/TRANS/ 505/Rev.2) 2. függeléke szerint megadott gyártástechnológiai szórás értékével, a vizsgálatokat a 2. függelék szerint kell elvégezni. A gyártó kérésére a vizsgálatokat a 3. függelék szerint is el lehet végezni.

8.3.2.3. A 8.3.2.2. szakaszban meghatározottak szerint mintaként kiválasztott motor vizsgálata alapján a vizsgált motorok sorozatgyártását megfelelőnek kell tekinteni, ha a vonatkozó függelék vizsgálati kritériumai alapján az összes káros anyaggal kapcsolatban „megfelelő” döntés született, és nem megfelelőnek kell tekinteni, ha egy káros anyaggal kapcsolatban „nem megfelelő” döntés született. Ha egy káros anyagra nézve „megfelelő” döntés született, ezt a döntést más káros anyagokkal kapcsolatos döntés érdekében végzett további vizsgálatok eredményei következtében nem változtathatják meg. Ha nem született „megfelelő” döntés minden káros anyag tekintetében és nem született „nem megfelelő” döntés egy káros anyag tekintetében sem, a vizsgálatot egy másik motoron kell elvégezni (lásd az 1. ábrát). Ha nem született döntés, a gyártó bármikor leállíthatja a vizsgálatot. Ebben az esetben a „nem megfelelő” döntést kell rögzíteni.

1. ábra

A gyártásmegfelelőség vizsgálatának folyamatábrája

8.3.3. A vizsgálatokat újonnan gyártott motorokon kell végezni.

8.3.3.1. A gyártó kérésére a vizsgálatokat olyan motorokon is el lehet végezni, amelyeket – legfeljebb 125 órán keresztül – bejárattak. Ebben az esetben a bejáratást a gyártó végzi el, akinek vállalnia kell, hogy semmilyen beállítást nem változtat meg ezeken a motorokon.

8.3.3.2. Ha a gyártó kéri, hogy a 8.3.3.1. szakasz szerint végezhessen bejáratást, akkor az a következőkön végezhető el: a) minden vizsgálandó motoron; b) az első vizsgált motoron úgy, hogy egy változási együtthatót is meghatároz az alábbiak szerint: i. a károsanyag-kibocsátást mind az újonnan gyártott motoron, mind – a 8.3.3.1. szakaszban meghatározott, legfeljebb 125 órás bejáratás előtt – az első vizsgált motoron meg kell mérni, ii. minden káros anyagra kiszámítják a károsanyag-kibocsátás két vizsgálat közötti változási együtthatóját: Kibocsátás a második vizsgálatban/Kibocsátás az első vizsgálatban A változási együttható értéke lehet egynél kisebb. A további motorokat nem kell bejáratni, hanem az újonnan gyártott motorok károsanyag-kibocsátását be kell szorozni a változási együtthatóval. Ebben az esetben tehát a következő értékeket kell használni: a) az első motor tekintetében a második vizsgálatból származó értékek; b) a többi motor tekintetében az újonnan gyártott motorok károsanyag-kibocsátásának értékei szorozva a változási együtthatóval.

8.3.3.3. A dízel-, dízel-etanol- (ED95), benzin-, E85- és PB-gáz-motoroknál mindezeket a vizsgálatokat el lehet végezni a kereskedelmi forgalomban kapható tüzelőanyagokkal. A gyártó kérésére azonban az 5. mellékletben leírt referencia-tüzelőanyagok is használhatók. Ez azt jelenti, hogy a 4. szakaszban leírt vizsgálatokat minden gázmotor esetében legalább két referencia-tüzelőanyaggal kell elvégezni.

8.3.3.4. Földgázmotorok esetében valamennyi vizsgálat elvégezhető kereskedelmi forgalomban kapható tüzelőanyaggal a következő módon: a) H jelű motorok esetében a H tartományba tartozó, kereskedelmi forgalomban kapható tüzelőanyaggal (0,89 ≤ Sλ ≤ 1,00); b) L jelű motorok esetében az L tartományba tartozó, kereskedelmi forgalomban kapható tüzelőanyaggal (1,00 ≤ Sλ ≤ 1,19); c) HL jelű motorok esetében a λ-eltolódási tényező szélső értékei közé eső, kereskedelmi forgalomban kapható tüzelőanyaggal (0,89 ≤ Sλ ≤ 1,19). A gyártó kérésére azonban az 5. mellékletben leírt referencia-tüzelőanyagok is használhatók. Ebben az esetben a 4. szakaszban leírt vizsgálatokat kell elvégezni.

8.3.3.5. Ha kereskedelmi forgalomban levő tüzelőanyag használata esetén a gázmotorok meg nem felelése következtében vita alakulna ki, a vizsgálatokat el kell végezni egy olyan referencia-tüzelőanyaggal is, amellyel az alapmotort vizsgálták, vagy esetleg egy további, a 4.6.4.1. és 4.7.1.2. szakaszban említett 3. tüzelőanyaggal, amellyel az alapmotort vizsgálhatták volna. Ezután az eredményt a 4.6.5., 4.6.6.1. és 4.7.1.3. szakaszban leírt megfelelő „r”, „ra” vagy „rb” viszonyszámot alkalmazva át kell számítani. Ha az r, ra vagy rb kisebb egynél, nem kell korrekciót végezni. A mért és a számított eredményeknek azt kell igazolniuk, hogy a motor minden vonatkozó tüzelőanyaggal (földgázmotorok esetében az 1., a 2. és adott esetben a 3. tüzelőanyaggal, a PB-gáz-motorok esetében pedig az A és a B tüzelőanyaggal) megfelel a határértékeknek.

8.3.3.6. Egy meghatározott összetételű tüzelőanyaggal való működésre tervezett gázmotor gyártásmegfelelőségi vizsgálatát azzal a tüzelőanyaggal kell elvégezni, amelyre a motort beállították.

8.4. Fedélzeti diagnosztikai (OBD-) rendszer

8.4.1. Ha a típusjóváhagyó hatóság megállapítja, hogy a gyártás minősége nem tűnik kielégítőnek, kérheti a fedélzeti diagnosztikai rendszer gyártása megfelelőségének igazolását. Az igazolást a következők szerint kell elvégezni: A sorozatgyártásból véletlenszerűen kiválasztott motoron el kell végezni a 9B. mellékletében ismertetett vizsgálatokat. A vizsgálatot olyan motoron is el lehet elvégezni, amelyet már – legfeljebb 125 üzemórán keresztül – bejárattak.

8.4.2. A gyártást megfelelőnek kell tekinteni, ha ez a motor megfelelőnek bizonyul a 9B. mellékletben leírt vizsgálatokon.

8.4.3. Ha a sorozatgyártásból kiválasztott motor nem teljesíti a 8.4.1. szakasz előírásait, a sorozatgyártásból egy további, négy motorból álló véletlenszerű mintát kell venni, és ezeken kell elvégezni a 9B. mellékletben ismertetett vizsgálatokat. A vizsgálatokat olyan motorokon is el lehet végezni, amelyeket már – legfeljebb 125 üzemórán keresztül – bejárattak.

8.4.4. A gyártást megfelelőnek kell tekinteni, ha a további, négy motorból álló véletlenszerű mintából legalább három motor megfelelőnek bizonyul a 9B. mellékletben ismertetett vizsgálatokon.

8.5. Az elektronikus motorvezérlő egység (ECU) használatban lévő járművek vizsgálatához szükséges információi

8.5.1. A 9.4.2.1. szakaszban kért adatforgalmi információknak a 9.4.2.2. szakasz követelményeinek megfelelő elérhetőségét a 9B. mellékletben ismertetett fedélzeti diagnosztikai kiolvasó segítségével kell igazolni.

8.5.2. Abban az esetben, ha ezeket az információkat az előírt módon, a 9B. melléklet szerint megfelelően működő kiolvasóval nem lehet kinyerni, a motort nem megfelelőnek kell tekinteni.

8.5.3. A motorvezérlő egység nyomatékjelének a 9.4.2.2. és 9.4.2.3. szakasz követelményeinek való megfelelését a 4. melléklet szerinti WHSC-vizsgálat elvégzésével kell igazolni.

8.5.4. Abban az esetben, ha a vizsgálati berendezés nem felel meg a 85. számú előírásban a segédberendezésekre meghatározott követelményeknek, a mért nyomatékot a 4. mellékletben meghatározott korrekciós módszerrel kell korrigálni.

8.5.5. A motorvezérlő egység nyomatékjelének megfelelősége elegendőnek minősül, ha a számított nyomaték a 9.4.2.5. szakaszban meghatározott tűrésen belül marad.

8.5.6. A motorvezérlő egység (ECU) használatban lévő járművek vizsgálatához szükséges információi elérhetőségének és megfelelőségének ellenőrzését a gyártónak rendszeresen el kell végeznie minden gyártott motorcsalád minden egyes gyártott motortípusán.

8.5.7. A gyártó által végzett felmérés eredményét kérésre a típusjóváhagyó hatóság rendelkezésére kell bocsátani.

8.5.8. A típusjóváhagyó hatóság kérésére a gyártónak a motorvezérlő egység információnak elérhetőségét vagy megfelelőségét a sorozatgyártásban a 8.5.1–8.5.4. szakaszban említett megfelelő vizsgálatoknak az azonos motortípusból választott motorok mintáján való elvégzésével kell igazolni. A mintavételi szabályok – a minta méretét és a statisztikai megfelelési és nem megfelelési kritériumokat is beleértve – a 8.1–8.3. szakaszban a kibocsátások megfelelőségének ellenőrzésére meghatározott szabályok.

9. HASZNÁLATBAN LÉVŐ JÁRMŰVEK/MOTOROK MEGFELELŐSÉGE

9.1. Bevezetés

Ez a szakasz az ezen előírás szerint jóváhagyott típusú járművek használat közbeni megfelelőségére vonatkozó előírásokat állapítja meg.

9.2. Használat közbeni megfelelőség

9.2.1. Az 1958. évi megállapodás (E/ECE/324//E/ECE/TRANS/505/ Rev.2) 2. függeléke szerint intézkedéseket kell hozni az ezen előírás szerint jóváhagyott típusú járművek vagy motorrendszerek használat közbeni megfelelőségének biztosítására, az ezen előírás szerint jóváhagyott típusú járművek vagy motorrendszerek esetében ezen előírás II. mellékletének előírásait betartva.

9.2.2. A gyártónak olyan műszaki intézkedéseket kell tennie, hogy azok a motor hasznos élettartama alatt, szokásos használati körülmények között biztosítsák a kipufogócsőből származó károsanyag-kibocsátás hatékony korlátozását. Ezen előírás rendelkezéseinek való megfelelés ellenőrzése a járműbe beépített motorrendszer hasznos élettartama alatt szokásos használati körülmények között ezen előírás 8. mellékletében meghatározottak szerint történik.

9.2.3. A gyártó a típusjóváhagyáskor benyújtott kezdeti terv szerint jelenti az eredeti típusjóváhagyást megadó típusjóváhagyó hatóságnak a használatban lévő járművek vizsgálatának eredményeit. A kezdeti tervtől való bármely eltérést hitelt érdemlően indokolni kell a típusjóváhagyó hatóságnak.

9.2.4. Ha az eredeti típusjóváhagyást megadó típusjóváhagyó hatóság nem fogadja el a gyártónak a 8. melléklet 10. szakasza szerinti jelentését, vagy bizonyított, hogy a használatban lévő jármű/motor megfelelősége nem kielégítő, a hatóság utasíthatja a gyártót, hogy igazolás céljából végezzen vizsgálatot. A típusjóváhagyó hatóság megvizsgálja a gyártó által benyújtott igazoló vizsgálati jegyzőkönyvet.

9.2.5. Ha az eredeti típusjóváhagyást megadó típusjóváhagyó hatóság a 8. mellékletben foglalt kritériumok alapján vagy a használatban lévő járművek valamely szerződő fél által végzett vizsgálata alapján nem fogadja el a használatban lévő járművek vizsgálata vagy az igazoló vizsgálat eredményeit, a meg nem felelés orvoslására ezen előírás 9.3. szakaszának és a 8. melléklet 9. szakaszának megfelelően javítási terv benyújtását írja elő a gyártónak,.

9.2.6. Bármelyik szerződő fél elvégezheti a 8. mellékletben foglalt, a használatban lévő járművek megfelelésének ellenőrzésére szolgáló eljáráson alapuló, saját felügyeleti vizsgálatát, és jelentést készíthet arról. A beszerzésre, karbantartásra és a gyártó e tevékenységekben való részvételére vonatkozó információkat fel kell jegyezni. Valamely típusjóváhagyó hatóság kérésére az eredeti típusjóváhagyást megadó típusjóváhagyó hatóság megadja a típusjóváhagyásra vonatkozó, a 8. mellékletben foglalt eljárás szerinti vizsgálat lehetővé tételéhez szükséges információkat.

9.2.7. Ha egy szerződő fél megállapítja, hogy egy motor- vagy járműtípus nem felel meg e szakasz (azaz a 9.2. szakasz) és a 8. melléklet vonatkozó követelményeinek, saját típusjóváhagyó hatóságán keresztül haladéktalanul értesíti erről az eredeti típusjóváhagyást megadó típusjóváhagyó hatóságot. Ilyen kérelem esetében az érintett típusjóváhagyó hatóság a lehető leghamarabb, de minden esetben a kérelem keltétől számított hat hónapos határidőn belül meghozza a szükséges intézkedéseket.

Az értesítés után az eredeti típusjóváhagyást kiadó szerződő fél típusjóváhagyó hatósága haladéktalanul tájékoztatja a gyártót arról, hogy a motor- vagy járműtípus nem felel meg e rendelkezések előírásainak.

9.2.8. A 9.2.7. szakaszban említett értesítést követően, valamint azokban az esetekben, amikor a használatban lévő járműveken végzett korábbi megfelelőségi vizsgálatok a megfelelést igazolták, az eredeti típusjóváhagyást megadó típusjóváhagyó hatóság kötelezheti a gyártót arra, hogy a nem megfelelő járművet bejelentő szerződő fél szakértőivel való konzultációt követően végezzen további igazoló vizsgálatokat.

Ha ilyen vizsgálati adatok nem állnak rendelkezésre, a gyártó a 9.2.7. szakaszban említett értesítés kézhezvételét követő 60 munkanapon belül a 9.3. szakasz szerint javítási tervet nyújt be az eredeti típusjóváhagyást megadó típusjóváhagyó hatóságnak, vagy pedig ugyanolyan, használatban lévő járművön további megfelelőségi vizsgálatokat végez annak ellenőrzésére, hogy a motor- vagy járműtípus nem teljesíti a követelményeket. Abban az esetben, ha a gyártó az illetékes típusjóváhagyó hatóság számára elfogadható módon igazolni tudja, hogy a további vizsgálatok elvégzéséhez hosszabb idő szükséges, a határidő meghosszabbítható.

9.2.9. A nem megfelelő motor- vagy járműtípust a 9.2.7. szakasz szerint jelentő szerződő fél szakértőit meg kell hívni, hogy vegyenek részt a 9.2.8. szakaszban említett, használatban lévő járművön végzett további megfelelőségi vizsgálatokon. Ezen túlmenően a vizsgálatok eredményeit jelenteni kell ennek a szerződő félnek és a típusjóváhagyó hatóságoknak.

Ha a használatban lévő járművön végzett további megfelelőségi vizsgálatok vagy igazoló vizsgálatok a motor- vagy járműtípus nem megfelelését igazolják, a típusjóváhagyó hatóság kötelezi a meg nem felelés orvoslására javítási terv benyújtására a gyártót. A javítási tervnek meg kell felelnie ezen előírás 9.3. szakaszának és a 8. melléklet 9. szakaszának.

Ha a használatban lévő járművön végzett további megfelelőségi vizsgálatok vagy igazoló vizsgálatok a megfelelést bizonyítják, a gyártó jelentést nyújt be az eredeti típusjóváhagyást megadó típusjóváhagyó hatóságnak. A jelentést az eredeti típusjóváhagyást megadó típusjóváhagyó hatóság benyújtja a nem megfelelő járműtípust bejelentő szerződő félnek és a típusjóváhagyó hatóságoknak. Ennek a jelentésnek a vizsgálati eredményeket kell tartalmaznia a 8. melléklet 10. szakasza szerint.

9.2.10. Az eredeti típusjóváhagyást megadó típusjóváhagyó hatóság folyamatosan tájékoztatja a gyártóval folyó tárgyalások, az igazoló vizsgálatok és a javítás állásáról és eredményéről azt a szerződő felet, amely megállapította, hogy a motor- vagy járműtípus nem felel meg a vonatkozó követelményeknek.

9.3. Javítás

9.3.1. A típusjóváhagyó hatóság kérésére és a használatban lévő járművek 9.2. szakasz szerinti vizsgálatát követően a gyártó a típusjóváhagyó hatóság általi értesítés kézhezvételét követően legkésőbb 60 napon belül benyújtja a javítási tervet jóváhagyásra az említett hatósághoz. Abban az esetben, ha a gyártó az illetékes típusjóváhagyó hatóság számára elfogadhatóan igazolni tudja, hogy hosszabb időre van szüksége a megfelelés hiányának a javítási terv benyújtásához szükséges kivizsgálásához, a határidő meghosszabbítható.

9.3.2. A javítást az adott motorcsaládba vagy fedélzeti diagnosztikai rendszer szerinti motorcsaládba tartozó valamennyi használatban lévő motorra alkalmazni kell, és ki kell terjeszteni azokra a motorcsaládokra vagy fedélzeti diagnosztikai rendszer szerinti motorcsaládokra is, amelyeket a hiba valószínűleg érint. A gyártónak értékelnie kell, hogy szükség van-e a típus-jóváhagyási dokumentumok módosítására, és az eredményt jelentenie kell a típusjóváhagyó hatóságnak.

9.3.3. A típusjóváhagyó hatóságnak konzultálnia kell a gyártóval annak érdekében, hogy megállapodjanak a javítási tervről és a terv végrehajtásáról. Ha az eredeti típusjóváhagyást megadó típusjóváhagyó hatóság azt állapítja meg, hogy nem tudnak megállapodni, akkor meg kell hoznia a szükséges intézkedéseket, többek között szükség esetén vissza kell vonnia a típusjóváhagyást, hogy a gyártott járművek, rendszerek, alkatrészek vagy adott esetben önálló műszaki egységek újra megfeleljenek a jóváhagyott típusnak. A típusjóváhagyó hatóság tájékoztatja a többi szerződő fél típusjóváhagyó hatóságát a meghozott intézkedésekről. A típusjóváhagyás visszavonása esetén a típusjóváhagyó hatóság 20 munkanapon belül tájékoztatja a többi szerződő fél típusjóváhagyó hatóságát a visszavonásról és annak okáról.

9.3.4. A típusjóváhagyó hatóság a gyártó által benyújtott javítási terv kézhezvételétől számított 30 munkanapon belül jóváhagyja vagy elutasítja azt. A típusjóváhagyó hatóság ugyanezen határidőn belül értesíti a gyártót és az összes szerződő felet a javítási tervet jóváhagyó vagy elutasító határozatáról.

9.3.5. A jóváhagyott javítási terv végrehajtásáért a gyártó felelős.

9.3.6. A gyártó nyilvántartást vezet minden visszahívott és javított, illetve módosított motorrendszerről vagy járműről, valamint a javítást végző műhelyről. A típusjóváhagyó hatóság a javítási terv végrehajtása alatt és a végrehajtás végétől számított öt éven keresztül kérésre betekinthet a nyilvántartásba.

9.3.7. A 9.3.6. szakaszban említett minden javítást vagy módosítást rögzíteni kell egy, a gyártó által a motor vagy jármű tulajdonosának átadott tanúsítványban.

9.4. A használatban lévő járművek vizsgálatára vonatkozó előírások és vizsgálatok

9.4.1. Bevezetés

Ez a szakasz (9.4. szakasz) meghatározza a típusjóváhagyáskor a használatban lévő járművek vizsgálata során a motorvezérlő egység (ECU) adataira vonatkozóan szükséges specifikációt és vizsgálatokat.

9.4.2. Általános követelmények

9.4.2.1. A használatban lévő járművek vizsgálatának céljaira a fedélzeti diagnosztikai rendszernek (OBD) valós időben és legalább 1Hz gyakorisággal kötelező adatforgalmi információként meg kell adnia a számított terhelést (a motor nyomatéka a legnagyobb nyomaték százalékában és a leadott legnagyobb nyomaték az aktuális motorfordulatszámon), a motor fordulatszámát, a hűtőközeg hőmérsékletét, a pillanatnyi tüzelőanyag-fogyasztást és a legnagyobb vonatkoztatási motornyomatékot a fordulatszám függvényében.

9.4.2.2. A motorvezérlő egység a belső nyomaték és a súrlódási nyomaték kiszámítására szolgáló beépített algoritmus segítségével becsléssel adhatja meg a nyomaték-teljesítményt.

9.4.2.3. A motor fenti adatforgalmi információkból kapott, Nm-ben kifejezett nyomatéka lehetővé teszi a motor teljesítményének a 85. számú előírás szerinti meghatározásakor mért értékekkel való közvetlen összehasonlítást. A fenti adatforgalmi információkban szerepelnie kell különösen a segédberendezéseket illető minden esetleges korrekciónak.

9.4.2.4. A 9.4.2. szakaszban előírt információk elérhetőségét a 9A. mellékletben meghatározott előírásoknak, illetve a 9B. melléklet 6. függelékében említett szabványoknak megfelelően kell biztosítani.

9.4.2.5. A 9.4.2.1. szakaszban kért információkból minden egyes üzemállapotra kiszámított, Nm-ben kifejezett átlagos terhelés nem térhet el az adott üzemállapotban mért átlagos terheléstől az alábbiaknál nagyobb mértékben: a) 7 százalék, a motor teljesítményének a 85. számú előírás szerinti meghatározása esetén; b) 10 százalék, a világszinten harmonizált állandósult állapotú menetciklusra (WHSC) vonatkozó vizsgálat 4. melléklet 7.7. szakasza szerinti elvégzése esetén. A 85. számú előírás a gyártási eljárás eltéréseinek kezelése érdekében megengedi, hogy a motor tényleges legnagyobb terhelése 5 százalékkal eltérjen a legnagyobb referenciaterheléstől. A fenti értékek ezt a tűrést figyelembe veszik.

9.4.2.6. A 9.4.2.1. szakaszban előírt információkhoz való külső hozzáférés nem befolyásolhatja a jármű kibocsátását vagy teljesítményét.

9.4.3. A motorvezérlő egység használatban lévő járművek vizsgálatához szükséges információi elérhetőségének és megfelelőségének igazolása.

9.4.3.1. A 9.4.2.1. szakaszban előírt adatforgalmi információknak a 9.4.2.2. szakasz követelményeinek megfelelő elérhetőségét a 9B. mellékletben ismertetett fedélzeti diagnosztikai kiolvasó segítségével kell igazolni.

9.4.3.2. Abban az esetben, ha ezeket az információkat az előírt módon, megfelelően működő kiolvasóval nem lehet kinyerni, a motort nem megfelelőnek kell tekinteni.

9.4.3.3. A motorvezérlő egység nyomatékjelének a 9.4.2.2. és 9.4.2.3. szakasznak való megfelelőségét a motorcsalád alapmotorjával kell bemutatni a motor teljesítményének a 85. számú előírás szerinti meghatározásakor, a 4. melléklet 7.7. szakasza szerinti WHSC-vizsgálat elvégzésekor, illetve a 10. melléklet 7. szakasza szerinti menetcikluson kívüli kibocsátásoknak a típusjóváhagyáskor történő laboratóriumi vizsgálata során.

9.4.3.3.1 A motorvezérlő egység nyomatékjelének a 9.4.2.2. és 9.4.2.3. szakasz követelményeinek való megfelelését a motor teljesítményének a 85. számú előírás szerinti meghatározásakor a motorcsalád minden egyes tagjával be kell mutatni. E célból többféle részterheléssel és motorfordulatszámon is kell méréseket végezni (például a WHSC üzemmódjaiban és néhány további, véletlenszerűen kiválasztott ponton).

9.4.3.4. Abban az esetben, ha a vizsgált motor nem felel meg a 85. számú előírásban a segédberendezésekre meghatározott követelményeknek, a mért nyomatékot a 4. melléklet 6.3.5. szakaszában a teljesítményre vonatkozóan meghatározott korrekciós módszerrel kell korrigálni.

9.4.3.5. A motorvezérlő egység nyomatékjelének megfelelősége bizonyítottnak minősül, ha a nyomatékjel a 9.4.2.5. szakaszban meghatározott tűrésen belül marad.

10. SZANKCIÓK NEM MEGFELELŐ GYÁRTÁS ESETÉN

10.1. Az ezen előírás szerint egy motor- vagy járműtípusra megadott jóváhagyás visszavonható, ha a 8.1. szakasz előírásai nem teljesülnek, vagy ha a kiválasztott motor(ok) vagy jármű(vek) nem felel(nek) meg a 8.3. szakaszban leírt vizsgálatokon.

10.2. Ha az egyezményben részes és ezen előírást alkalmazó valamely szerződő fél visszavon egy előzőleg általa megadott jóváhagyást, akkor erről az ezen előírás 2A., 2B. vagy 2C. mellékletében található mintának megfelelő nyomtatványon haladéktalanul értesíti az ezen előírást alkalmazó többi szerződő felet.

11. A JÓVÁHAGYOTT TÍPUS MÓDOSÍTÁSA ÉS A JÓVÁHAGYÁS KITERJESZTÉSE

11.1. A jóváhagyott típus minden módosításáról értesíteni kell a típusjóváhagyást megadó típusjóváhagyó hatóságot. A típusjóváhagyó hatóság ezt követően a következőképpen járhat el: 11.1.1. úgy ítéli meg, hogy az elvégzett módosításoknak nagy valószínűséggel nincs számottevő kedvezőtlen hatása, és a módosított típus továbbra is megfelel a követelménynek; vagy 11.1.2. új vizsgálati jegyzőkönyvet kér a vizsgálatokat végző műszaki szolgálattól.

11.2. A jóváhagyás megerősítéséről, illetve elutasításáról – a módosítások részletes ismertetésével együtt – a 4.12.2. szakaszban meghatározott eljárás szerint értesíteni kell a megállapodásban részes és ezen előírást alkalmazó szerződő feleket.

11.3. A jóváhagyást kiterjesztő típusjóváhagyó hatóság sorszámot rendel a kiterjesztéshez, és az előírás 2A., 2B. vagy 2C. mellékletének megfelelő nyomtatványon értesíti erről az 1958. évi megállapodásban részes és ezen előírást alkalmazó feleket.

12. A GYÁRTÁS VÉGLEGES LEÁLLÍTÁSA

Ha a jóváhagyás jogosultja véglegesen leállítja az ezen előírás szerint jóváhagyott járműtípus gyártását, akkor erről értesítenie kell a jóváhagyást megadó hatóságot. Az erre vonatkozó értesítés kézhezvételét követően a hatóság az ezen előírás 2A., 2B. vagy 2C. mellékletében szereplő mintának megfelelő nyomtatványon értesíti erről az 1958. évi megállapodásban részes és ezen előírást alkalmazó feleket.

13. ÁTMENETI RENDELKEZÉSEK

13.1. Általános rendelkezések

13.1.1. A 06. módosítássorozat hatálybalépésének napjától kezdve az ezen előírást alkalmazó egyik szerződő fél sem utasíthatja vissza a 06. módosítássorozattal módosított ezen előírás szerinti jóváhagyás megadását.

13.1.2. A 06. módosítássorozat hivatalos hatálybalépésének napjától kezdve az ezen előírást alkalmazó szerződő felek csak akkor adhatják meg az EGB-jóváhagyást, ha a motor megfelel a 06. módosítássorozattal módosított ezen előírás követelményeinek.

13.2. Új típusjóváhagyások

13.2.1. Az ezen előírást alkalmazó szerződő felek az ezen előírást módosító 05. módosítássorozat hatálybalépésének napjától kezdve csak akkor adják meg az EGB-jóváhagyást egy motorrendszerre vagy járműre, ha az megfelel a következőknek:

a) az ezen előírás 4.1. szakaszában foglalt előírások;

b) a 9A. melléklet 2.3.2.2. szakaszában foglalt működés-ellenőrzési követelmények;

c) a fedélzeti diagnosztikai rendszer NOx-küszöbértékre vonatkozó megfigyelési követelményei a 9A. melléklet 1. és 2. táblázatának „bevezetési időszak” sora szerint;

d) A reagens-minőségre és -fogyasztásra a bevezetési időszakban vonatkozó követelmények a 11. melléklet 7.1.1.1. és 8.4.1.1. szakasza szerint.

13.2.1.1. A 9A. melléklet 6.4.4. szakaszában foglalt követelmények szerint a gyártók mentesülnek a fedélzeti diagnosztikai rendszer használat közbeni megfelelőségére vonatkozó nyilatkozatadási kötelezettség alól.

13.2.2. Az ezen előírást alkalmazó szerződő felek 2014. szeptember 1-jétől csak akkor adják meg az EGB-jóváhagyást egy motorrendszerre vagy járműre, ha az megfelel a következőknek:

a) az ezen előírás 4.1. szakaszában foglalt előírások;

b) a fedélzeti diagnosztikai rendszernek a részecskék (PM) tömege küszöbértékére vonatkozó megfigyelési követelményei a 9A. melléklet 1. táblázatának „bevezetési időszak” sora szerint;

c) a fedélzeti diagnosztikai rendszer NOx-küszöbértékre vonatkozó megfigyelési követelményei a 9A. melléklet 1. és 2. táblázatának „bevezetési időszak” sora szerint;

d) A reagensminőségre és -fogyasztásra a bevezetési időszakban vonatkozó követelmények a 11. melléklet 7.1.1.1. és 8.4.1.1. szakasza szerint.

13.2.2.1. A 9A. melléklet 6.4.4. szakaszában foglalt követelmények szerint a gyártók mentesülnek a fedélzeti diagnosztikai rendszer használat közbeni megfelelőségére vonatkozó nyilatkozatadási kötelezettség alól.

13.2.3. Az ezen előírást alkalmazó szerződő felek 2015. december 31-től csak akkor adják meg az EGB-jóváhagyást egy motorrendszerre vagy járműre, ha az megfelel a következőknek:

a) az ezen előírás 4.1. szakaszában foglalt előírások;

b) a fedélzeti diagnosztikai rendszernek a részecskék (PM) tömege küszöbértékére vonatkozó megfigyelési követelményei a 9A. melléklet 1. táblázatának „általános követelmények” sora szerint;

c) a fedélzeti diagnosztikai rendszer NOx-küszöbértékre vonatkozó megfigyelési követelményei a 9A. melléklet 1. és 2. táblázatának „általános követelmények” sora szerint;

d) a reagensminőségre és -fogyasztásra vonatkozó „általános” követelmények a 11. melléklet 7.1.1. és 8.4.1. szakasza szerint;

e) a tervre és a megfigyelési technikákra vonatkozó követelmények a 9A. melléklet 2.3.1.2. és 2.3.1.2.1. szakasza szerint;

f) a fedélzeti diagnosztikai rendszer használat közbeni megfelelőségére vonatkozó nyilatkozat tételére vonatkozóan a 9A. melléklet 6.4.1. szakaszában foglalt követelmények.

13.3. A típusjóváhagyások érvényességének vége

13.3.1. A 05.