HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 304/21

A nemzetközi közjog értelmében jogi hatállyal kizárólag az ENSZ-EGB eredeti szövegei rendelkeznek. Ennek az előírásnak a státusa és hatálybalépésének időpontja az ENSZ-EGB TRANS/WP.29/343 sz. státusdokumentumának legutóbbi változatában ellenőrizhető a következő weboldalon:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Az Egyesült Nemzetek Szervezete Európai Gazdasági Bizottságának (ENSZ-EGB) 29. sz. előírása – Egységes rendelkezések a haszongépjárművek vezetőfülkéjében ülő személyek védelme tekintetében történő jóváhagyásáról

Tartalmaz minden olyan szöveget, amely az alábbi időpontig érvényes volt:

03. módosítássorozat – hatálybalépés dátuma: 2011. január 30.

TARTALOMJEGYZÉK

ELŐÍRÁS

1. Alkalmazási kör

2. Fogalommeghatározások

3. Jóváhagyási kérelem

4. Jóváhagyás

5. Követelmények

6. A járműtípus típusjóváhagyásának módosítása és kiterjesztése

7. A gyártás megfelelősége

8. Szankciók nem megfelelő gyártás esetén

9. A gyártás végleges leállítása

10. Átmeneti rendelkezések

11. A jóváhagyási vizsgálatok elvégzéséért felelős műszaki szolgálatok és a jóváhagyó hatóságok neve és címe

MELLÉKLETEK

1. melléklet – EGK-típus-jóváhagyási dokumentáció 1. rész– Adatközlő lap mintája 2. rész– Értesítés

2. melléklet – A jóváhagyási jelek elrendezése

3. melléklet – Vizsgálati eljárás 1. függelék: Utasítások a jármű próbapadra való rögzítéséhez 2. függelék: A túlélési tér ellenőrzéséhez használt próbabábu

4. melléklet – Eljárás a H pont és a gépjárműben utazó személy törzse tényleges dőlésszögének meghatározására, különböző üléshelyzetekben 1. függelék: A háromdimenziós H-pont-vizsgáló eszköz leírása 2. függelék: A háromdimenziós referencia-rendszer

5. melléklet – Az üléshelyzetek referenciaadatai

1. ALKALMAZÁSI KÖR

Ez az előírás a különálló vezetőfülkével rendelkező, N kategóriájú (1) járművek vezetőfülkéjében ülő személyek védelmére vonatkozik.

2. FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK

Ezen előírás alkalmazásában:

2.1. „jármű jóváhagyása”: járműtípus ezen előírás követelményei szerint történő jóváhagyása, frontális ütközés vagy a jármű felborulása esetén a jármű vezetőfülkéjében ülő személyek védelme tekintetében;

2.2. „járműtípus”: olyan gépjárművek kategóriája, amelyek nem különböznek egymástól az alábbi lényeges jellemzők tekintetében:

2.3. „keresztirányú sík”: a jármű hosszirányú síkjára merőleges függőleges sík;

2.4. „hosszirányú sík”: a jármű hosszirányú felezősíkjával párhuzamos sík;

2.5. „motor felett elhelyezett vezetőfülkéjű jármű”: olyan jármű, amelyben a motor hosszának több mint a fele a szélvédő alsó élének elülső pontja mögött található, és a kormánykerékagy a jármű hosszának első negyedében van;

2.6. „R pont”: a 4. melléklet 2.4. szakaszában meghatározott ülés-referenciapont;

2.7. „H pont”: a 4. melléklet 2.3. szakaszában meghatározott pont;

2.8. „A. vizsgálat”: a vezetőfülke frontális ütközéses baleset esetén tanúsított ellenállásának értékelésére szolgáló frontális ütközéses vizsgálat;

2.9. „B. vizsgálat”: a vezetőfülke A oszlopainak ütközéses vizsgálata, amely a vezetőfülke 90°-os szögben történő, megfelelő becsapódással járó felborulásának esetén tanúsított ellenállásának értékelésére szolgál;

2.10. „C. vizsgálat”: a vezetőfülke teteje szilárdságának vizsgálata, amely a vezetőfülke 180°-os szögben történő felborulásának esetén tanúsított ellenállásának értékelésére szolgál;

2.11. „A oszlop”: a legelső és legkülső tetőtartó oszlop;

2.12. „szélvédő”: a jármű A oszlopai között elhelyezkedő elülső üvegezett felülete.

3. JÓVÁHAGYÁSI KÉRELEM

3.1. A járműtípusnak a vezetőfülkében ülő személyek védelme tekintetében történő jóváhagyására vonatkozó kérelmet a járműgyártó vagy jogszerűen meghatalmazott képviselője nyújtja be.

3.2. A kérelemhez három példányban csatolni kell a járműről készült, a vezetőfülkének a járművön elfoglalt helyzetét, a vezetőfülke rögzítésének módját, valamint a vezetőfülke szerkezetét megfelelő részletességgel bemutató rajzokat. A szerkezeti jellemzőkre vonatkozó adatközlő lap mintája az 1. melléklet 1. részében található.

4. JÓVÁHAGYÁS

4.1. Ha az ezen előírás szerint jóváhagyásra benyújtott járműtípus megfelel az alábbi 5. szakasz követelményeinek, akkor e járműtípust jóvá kell hagyni.

4.2. Mindegyik jóváhagyott típushoz jóváhagyási számot kell rendelni. Ennek első két számjegye a jóváhagyás időpontjában hatályos, az előírást lényeges műszaki tartalommal módosító legutóbbi módosítássorozat száma (jelen esetben ez a 03. módosítássorozatnak megfelelően 03). Ugyanazon szerződő fél nem rendelheti ugyanazt a számot több – a fenti 2.2. szakasz értelmében vett – járműtípushoz.

4.3. Egy járműtípusnak az ezen előírás szerinti jóváhagyásáról vagy a jóváhagyás kiterjesztéséről, elutasításáról vagy visszavonásáról, illetve a gyártás végleges leállításáról értesíteni kell a megállapodásban részes és ezen előírást alkalmazó feleket az ezen előírás 1. mellékletének megfelelő nyomtatványon.

4.4. Minden olyan járművön, amely megfelel az ezen előírás szerint jóváhagyott járműtípusnak, a jóváhagyási értesítésben megadott, könnyen hozzáférhető helyen jól látható módon fel kell tüntetni egy nemzetközi jóváhagyási jelet, amely a következőkből áll:

4.4.1. egy kör, benne az „E” betű és a jóváhagyó ország egyedi azonosító száma (2), valamint

4.4.2. ezen előírás száma, amelyet egy „R” betű, egy kötőjel és a jóváhagyási szám követ a 4.4.1. szakaszban előírt kör jobb oldalán.

4.5. Ha a jármű megfelel a megállapodáshoz mellékelt egy vagy több további előírás szerint abban az országban jóváhagyott járműtípusnak, amely ezen előírás alapján megadta a jóváhagyást, akkor a 4.4.1. szakaszban előírt jelet nem szükséges megismételni; ilyen esetben az összes olyan előírás kiegészítő számát és jelét, amelyek szerint a jóváhagyást megadták ugyanabban az országban, amely ezen előírás szerint is megadta a jóváhagyást, a fenti 4.4.1. szakaszban előírt jel jobb oldalán egymás alatt kell feltüntetni.

4.6. A jóváhagyási jelnek jól olvashatónak és eltávolíthatatlannak kell lennie.

4.7. A jóváhagyási jelet a jármű adattábláján vagy annak közelében kell elhelyezni.

4.8. Ezen előírás 2. mellékletében példák találhatók a jóváhagyási jel elrendezésére.

5. KÖVETELMÉNYEK

5.1. Általános követelmények

5.1.1. A jármű vezetőfülkéjét úgy kell megtervezni és a járműre rögzíteni, hogy a lehető legjobban kiküszöböljék a benne ülő személyek sérülésének kockázatát baleset esetén.

5.1.2. Az N1, valamint a legfeljebb 7,5 t össztömegű N2 kategóriájú járműveken a 3. melléklet 5. és 7. szakaszában leírt A. és C. vizsgálatot kell elvégezni.

Mindazonáltal úgy lehet tekinteni, hogy a 33. vagy a 94. sz. előírás szerint jóváhagyott járműtípusok már kielégítették a frontális ütközés (A. vizsgálat) követelményeit.

5.1.3. Az N3, valamint a 7,5 tonnát meghaladó össztömegű N2 kategóriájú járműveken a 3. melléklet 5., 6. és 7. szakaszában leírt A., B. és C. vizsgálatot kell elvégezni.

5.1.4. Az A. vizsgálatot (frontális ütközés) csak a motor felett elhelyezett vezetőfülkéjű járműveken kell elvégezni.

5.1.5. A fenti 5.1.2. vagy 5.1.3. szakasznak való megfelelés igazolásához – a gyártó belátása szerint – egy, két vagy három vezetőfülkét lehet használni. A C. vizsgálatban azonban, amennyiben sor kerül rá, mindkét fázist ugyanazon a vezetőfülkén kell elvégezni.

5.1.6. Az A., B. és C. vizsgálat egyikét sem kell elvégezni, ha a gyártó számítógépes szimulációval, a vezetőfülke alkatrészeinek szilárdságára vonatkozó számításokkal vagy egyéb módszerekkel a műszaki szolgálat számára hitelt érdemlő módon igazolni tudja, hogy a vizsgálati feltételeknek kitett vezetőfülke nem szenved a benne ülő személyekre nézve veszélyes alakváltozást (behatolás a túlélési térbe).

5.2. A vizsgálat(ok) lefolytatása után előírt túlélési tér

5.2.1. A fenti 5.1.2. vagy 5.1.3. szakaszban említett valamennyi vizsgálat lefolytatása után a jármű vezetőfülkéjében olyan méretű túlélési térnek kell maradnia, amely lehetővé teszi a 3. melléklet 2. függelékében meghatározott próbabábu elhelyezését középhelyzetbe állított ülésen anélkül, hogy az a fülke merev (legalább 50-es Shore-féle keménységű) részeivel érintkezne. A próbabábutól 100 N-nál kisebb erővel, szerszámok használata nélkül eltávolítható merev részeket nem kell figyelembe venni. Az elhelyezést megkönnyítendő, a bábut részenként is be lehet helyezni, és a vezetőfülkében is össze lehet szerelni. E célból az ülést leghátsó helyzetébe kell állítani, majd a teljesen összeszerelt próbabábut úgy kell elhelyezni, hogy a H pont és az R pont egybeessenek. Ezután az ülést előre kell tolni a középső helyzetébe a túlélési tér megállapítása céljából. A 3. melléklet 2. függelékében meghatározott próbabábu helyett a 94. sz. előírásban leírt, átlagos felnőtt férfit képviselő Hybrid II vagy III próbabábut is lehet használni, mérőeszközökkel vagy anélkül.

5.2.2. Az így meghatározott teret a gyártó által megadott minden ülés tekintetében ellenőrizni kell.

5.3. Egyéb feltételek

5.3.1. A vizsgálatok alatt a vezetőfülkét az alvázkerethez rögzítő alkatrészek alakváltozáson mehetnek keresztül vagy eltörhetnek, feltéve, hogy a vezetőfülke alvázkereten való rögzítettsége továbbra is biztosított.

5.3.2. A vizsgálatok alatt egyik ajtó sem nyílhat ki, de az nincs előírva, hogy a vizsgálatok után ki lehessen nyitni az ajtókat.

6. JÁRMŰTÍPUS JÓVÁHAGYÁSÁNAK MÓDOSÍTÁSA ÉS KITERJESZTÉSE

6.1. A járműtípus minden módosításáról értesíteni kell a járműtípust jóváhagyó hatóságot. A hatóság ezt követően a következőképpen járhat el:

6.1.1. úgy ítéli meg, hogy az elvégzett módosításoknak nagy valószínűséggel nincs számottevő kedvezőtlen hatása, és a jármű továbbra is megfelel az előírásoknak; vagy

6.1.2. új vizsgálati jegyzőkönyvet kér a vizsgálatok elvégzéséért felelős műszaki szolgálattól.

6.2. A jóváhagyás megerősítéséről vagy elutasításáról – a változás részletes leírásával együtt – a fenti 4.3. szakaszban említett eljárással értesíteni kell a megállapodásban részes és ezen előírást alkalmazó szerződő feleket.

6.3. A jóváhagyást kiterjesztő illetékes hatóság sorszámot rendel a kiterjesztéshez, és erről az ezen előírás 1. mellékletének megfelelő nyomtatványon értesíti az 1958. évi megállapodásban részes és ezen előírást alkalmazó feleket.

7. A GYÁRTÁS MEGFELELŐSÉGE

A gyártás megfelelőségének ellenőrzésére szolgáló eljárásoknak meg kell felelniük a megállapodás (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev. 2) 2. függelékében megállapított eljárásoknak, valamint a következő előírásoknak:

7.1. Az ezen előírás szerint jóváhagyott minden járművet úgy kell gyártani, hogy a fenti 5. szakasz követelményeit teljesítve megfeleljen a jóváhagyott típusnak.

7.2. A jóváhagyást kiadó illetékes hatóság bármikor ellenőrizheti az egyes gyártóüzemekben a gyártás megfelelőségének ellenőrzésére alkalmazott módszereket. Az ilyen ellenőrzésre általában kétévente kerül sor.

8. SZANKCIÓK NEM MEGFELELŐ GYÁRTÁS ESETÉN

8.1. Az ezen előírás alapján egy adott járműtípusra megadott jóváhagyás visszavonható, ha a fenti 7.1. szakaszban előírt követelmény nem teljesül.

8.2. Ha a megállapodásban részes és ezen előírást alkalmazó valamely fél visszavon egy előzőleg általa megadott jóváhagyást, akkor erről az ezen előírás 1. mellékletének megfelelő nyomtatványon haladéktalanul értesíti az ezen előírást alkalmazó többi szerződő felet.

9. A GYÁRTÁS VÉGLEGES LEÁLLÍTÁSA

Ha a jóváhagyás jogosultja véglegesen leállítja az ezen előírás szerint jóváhagyott járműtípus gyártását, akkor erről értesítenie kell a jóváhagyást megadó hatóságot. A hatóság az értesítés kézhezvétele után az ezen előírás 1. mellékletének megfelelő nyomtatványon értesíti erről az 1958. évi megállapodásban részes és ezen előírást alkalmazó feleket.

10. ÁTMENETI RENDELKEZÉSEK

10.1. A 02. módosítássorozat hatálybalépésének napjától az ezen előírást alkalmazó egyik szerződő fél sem utasíthatja el a 02. módosítássorozattal módosított ezen előírás szerinti EGB-jóváhagyás megadását.

10.2. 2002. október 1-jétől az ezen előírást alkalmazó szerződő felek csak akkor adhatnak EGB-jóváhagyást, ha teljesülnek a 02. módosítássorozattal módosított ezen előírásban foglalt követelmények.

10.3. 2006. október 1-jétől az ezen előírást alkalmazó szerződő felek elutasíthatják azon jóváhagyások elismerését, amelyeket nem az ezen előírás 02. módosítássorozata szerint adtak meg.

10.4. A 03. módosítássorozat hatálybalépésének napjától az ezen előírást alkalmazó egyik szerződő fél sem utasíthatja el a 03. módosítássorozattal módosított ezen előírás szerinti EGB-jóváhagyás megadását.

10.5. A 03. módosítássorozat hatálybalépését követő 72 hónap elteltével az ezen előírást alkalmazó szerződő felek csak akkor adhatnak ezen előírás szerint EGB-jóváhagyást új típusú vezetőfülkékre, ha a 03. módosítássorozattal módosított ezen előírásban foglalt követelmények teljesülnek.

10.6. Az ezen előírást alkalmazó szerződő felek nem utasíthatják el az ezen előírás előző módosítássorozata szerint megadott jóváhagyások kiterjesztését.

10.7. Az ezen előírást alkalmazó szerződő felek a 03. módosítássorozat hatálybalépését követő 72 hónapos időszakban továbbra is megadják a jóváhagyást azokra a járműtípusokra, amelyek megfelelnek az előző módosítássorozattal módosított ezen előírás követelményeinek.

10.8. Az ezen előírást alkalmazó szerződő felek nem utasíthatják el a 03. módosítássorozattal módosított ezen előírás szerint jóváhagyott járműtípusok nemzeti vagy regionális típusjóváhagyását.

10.9. Azok a járműjóváhagyások, amelyeket az előírás előző módosítássorozata szerint adtak meg, még ezen előírás 03. módosítássorozatának hatálybalépést követően is érvényben maradnak, és az ezen előírást alkalmazó szerződő felek továbbra is elfogadják azokat.

11. A JÓVÁHAGYÁSI VIZSGÁLAT ELVÉGZÉSÉÉRT FELELŐS MŰSZAKI SZOLGÁLATOK ÉS A JÓVÁHAGYÓ HATÓSÁGOK NEVE ÉS CÍME

A megállapodásban részes és ezen előírást alkalmazó szerződő felek megadják az Egyesült Nemzetek Szervezete Titkárságának a jóváhagyási vizsgálatokat végző műszaki szolgálatok nevét és címét, valamint a jóváhagyásokat megadó, illetve a más országok által kiadott jóváhagyásokat, kiterjesztéseket, elutasításokat vagy visszavonásokat igazoló értesítéseket fogadó hatóságok nevét és címét.

(1) A Motoros járművekre vonatkozó egységesített állásfoglalás (R.E.3) (dokumentum: a legutóbb a 4. módosítással módosított TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2) 7. mellékletének meghatározása szerint.

(2) 1 – Németország, 2 – Franciaország, 3 – Olaszország, 4 – Hollandia, 5 – Svédország, 6 – Belgium, 7 – Magyarország, 8 – Cseh Köztársaság, 9 – Spanyolország, 10 – Szerbia, 11 – Egyesült Királyság, 12 – Ausztria, 13 – Luxemburg, 14 – Svájc, 15 (szabad), 16 – Norvégia, 17 – Finnország, 18 – Dánia, 19 – Románia, 20 – Lengyelország, 21 – Portugália, 22 – Orosz Föderáció, 23 – Görögország, 24 – Írország, 25 – Horvátország, 26 – Szlovénia, 27 – Szlovákia, 28 – Belarusz, 29 – Észtország, 30 (szabad), 31 – Bosznia és Hercegovina, 32 – Lettország, 33 (szabad), 34 – Bulgária, 35 (szabad), 36 – Litvánia, 37 – Törökország, 38 (szabad), 39 – Azerbajdzsán, 40 – Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság, 41 (szabad), 42 – Európai Unió (a jóváhagyást a tagállamok adják meg saját EGB-típus-jóváhagyási jelüket használva), 43 – Japán, 44 (szabad), 45 – Ausztrália, 46 – Ukrajna, 47 – Dél-Afrika, 48 – Új-Zéland, 49 – Ciprus, 50 – Málta, 51 – Koreai Köztársaság, 52 – Malajzia, 53 – Thaiföld, 54 és 55 (szabad), 56 – Montenegró, 57 (szabad) és 58 – Tunézia. A további számokat további országoknak jelölik ki, időrendi sorrendben aszerint, hogy a kerekes járművekre és az azokba szerelhető, illetve az azokon használható berendezésekre és tartozékokra vonatkozó egységes műszaki előírások elfogadásáról, valamint az ezen előírások alapján kibocsátott jóváhagyások kölcsönös elismerésének feltételeiről szóló megállapodást mikor ratifikálják, vagy ahhoz mikor csatlakoznak, és az így kijelölt számokat az Egyesült Nemzetek Főtitkára közli a megállapodásban részes szerződő felekkel.

1. MELLÉKLET EGK-TÍPUS-JÓVÁHAGYÁSI DOKUMENTÁCIÓ 1. rész AZ ADATKÖZLŐ LAP MINTÁJA a vezetőfülkék jóváhagyására vonatkozó 29. sz. előírás alapján Az alábbi adatokat, szükség szerint, három példányban, tartalomjegyzékkel együtt kell benyújtani. A rajzokat megfelelő méretben, kellő részletességgel, A4-es formátumban vagy A4-es formátumra összehajtogatva kell beadni. Amennyiben vannak fényképek, azoknak megfelelően részletesnek kell lenniük. 1. Általános előírások … 1.1. Gyártmány (a gyártó kereskedelmi neve): … 1.2. Típus: … 1.3. Típusazonosító jel(ek), ha azokat a járművön feltüntették: … 1.3.3. Az említett jelölés helye: … 1.4. Járműkategória (1):… 1.5. A gyártó neve és címe: … 1.6. Az összeszerelő üzem(ek) címe: … 2. A jármű általános szerkezeti jellemzői: … 2.1. A járműtípust képviselő járműről készült fényképek és/vagy rajzok: … 2.2. A teljes jármű arányhelyes rajza: … 2.3. A tengelyek és kerekek száma: … 2.6. A motor helyzete és elrendezése: … 2.7. Vezetőfülke (motor felett elhelyezett vezetőfülke vagy motorháztető) (2) … 2.8. Bal- vagy jobbkormányos: … 3. Tömegek és méretek (kg-ban, illetve mm-ben) (adott esetben a rajzokra való hivatkozással) … 3.1. A gyártó által megadott, műszakilag megengedett legnagyobb össztömeg: … 3.2. A jármű elülső tengelyének vagy tengelyeinek műszakilag megengedett legnagyobb terhelése: … 4. Vezetőfülke: … 4.1. A vezetőfülke típusa: (normál/hálófülke/felső ágyas hálófülke) (3):… 4.2. Felhasznált anyagok és az összeállítás módszere: … 4.3. Az ajtók elrendezése és száma: … 4.4. Az ajtózárakról, ajtórögzítő elemekről és az ajtókon való helyükről készült rajzok … 4.5. Ülések száma: … 4.6. R pontok: … 4.7. A járműtípus vezetőfülkéjének részletes leírása, ideértve a fülke méreteit, elrendezését, szerkezeti anyagait, valamint az alvázkerethez való rögzítésének módját: … 4.8. A vezetőfülkéről és belső elrendezésének azon részeiről készült rajzok, amelyek hatással vannak a túlélési térre: … 5. Kormányzás … 5.1. A kormányberendezés(ek) sematikus ábrája: … 5.2. A kormányberendezés beállítási tartománya és módszere (amennyiben van ilyen) … 2. rész ÉRTESÍTÉS (Legnagyobb formátum: A4 (210 × 297 mm)) Kibocsátó : Hatóság neve … … … Tárgy (4) : Jóváhagyás megadása Jóváhagyás kiterjesztése Jóváhagyás elutasítása Jóváhagyás visszavonása A gyártás végleges leállítása járműtípusra a vezetőfülkében ülő személyek védelme tekintetében, a 29. sz. előírás alapján Jóváhagyás száma: … Kiterjesztés száma: … 1. A jármű kereskedelmi neve vagy védjegye: … 2. Jármű típusa: … 3. A gyártó neve és címe: … 4. A gyártó képviselőjének (ha van) neve és címe: … 5. A vezetőfülke kialakításának és rögzítési módszerének rövid leírása: … 6. A járműre vonatkozó jóváhagyási kérelem benyújtásának dátuma: … 7. A jóváhagyási vizsgálat elvégzéséért felelős műszaki szolgálat: … 8. A műszaki szolgálat által kiadott vizsgálati jegyzőkönyv dátuma: … 9. A műszaki szolgálat által kiadott vizsgálati jegyzőkönyv száma: … 10. A jóváhagyást megadták/elutasították/kiterjesztették/visszavonták (4) … 11. A jóváhagyási jel helye a járművön: … 12. Hely: … 13. Dátum: … 14. Aláírás: … A jóváhagyást megadó hatóságnál őrzött dokumentumok jegyzéke csatolva van ehhez az értesítéshez; azt a jóváhagyó hatóság kérésre kiadhatja. (1) A motoros járművekre vonatkozó egységesített állásfoglalás (R.E.3) (a legutóbb a 4. módosítással módosított TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend. 2) 7. mellékletének meghatározása szerint. (2) A motor felett elhelyezett vezetőfülke az az elrendezés, amelyben a motor hosszának több mint a fele a szélvédő alsó élének elülső pontja mögött található, és a kormánykerékagy a jármű hosszának első negyedében van. (3) A nem kívánt rész törlendő (adott esetben semmit nem kell törölni, ha több mint egy bejegyzés érvényes). (4) A nem kívánt rész törlendő.

2. MELLÉKLET A JÓVÁHAGYÁSI JELEK ELRENDEZÉSE A. MINTA (Lásd ezen előírás 4.4. szakaszát) A járművön elhelyezett fenti jóváhagyási jel azt mutatja, hogy az adott járműtípust a haszongépjármű vezetőfülkéjében ülő személyek védelme tekintetében Hollandiában (E 4) hagyták jóvá a 032439 számon. A jóváhagyási szám első két számjegye azt jelzi, hogy a jóváhagyást a 03. módosítássorozattal módosított 29. sz. előírás alapján adták meg. B MINTA A járművön elhelyezett fenti jóváhagyási jel azt mutatja, hogy az adott járműtípust az 29. és a 24. sz. előírás alapján hagyták jóvá Hollandiában (E 4). (1) (Az utóbbi előírás esetében a helyesbített abszorpciós együttható 1,30 m–1). A jóváhagyási számok azt jelzik, hogy a 29. és 24. sz. előírások a szóban forgó jóváhagyások megadásának időpontjában már magukban foglalták a 03. módosítássorozatukat. (1) Az utóbbi szám csak példaként szolgál.

3. MELLÉKLET VIZSGÁLATI ELJÁRÁS 1. Ajtók A vizsgálatok előtt a vezetőfülke ajtajait be kell csukni, de bezárni nem kell. 2. Motor Az A. vizsgálathoz a motort – illetve egy tömegében, méreteiben és felszerelési módjában azzal egyenértékű modellt – be kell szerelni a járműbe. 3. Vezetőfülke A vezetőfülkét fel kell szerelni a kormányberendezéssel, a kormánykerékkel, a műszerfallal, valamint a vezető- és utasülésekkel. A kormánykereket és az üléseket a gyártó által a szokásos használatra előírt helyzetbe kell állítani. 4. A vezetőfülke rögzítése Az A. vizsgálathoz a vezetőfülkét fel kell szerelni a járműre. A B. és C. vizsgálathoz a vezetőfülkét – a gyártó belátása szerint – vagy a járműre vagy egy külön keretre kell felszerelni. A járművet vagy a keretet az e melléklet 1. függelékében előírt módon kell rögzíteni. 5. Frontális ütközéses vizsgálat (A. vizsgálat) 1. ábra Frontális ütközéses vizsgálat (A. vizsgálat) 5.1. Az ütközésmérőnek acélból kell lennie, és tömege egyenletes eloszlású és legalább 1 500 kg kell, hogy legyen. Ütőfelületének téglalap alakúnak és síknak, 2 500 mm szélesnek és 800 mm magasnak kell lennie (lásd az 1. ábrán a b és a h méretet). Éleit legalább 10 mm ± 5 mm sugárban le kell kerekíteni. 5.2. Az ütközésmérő merev szerkezetű kell, hogy legyen, és azt két, az ütközésmérőhöz mereven rögzített, egymástól legalább 1 000 mm-re elhelyezett tartórúdra szabadon kell felfüggeszteni (lásd az 1. ábrán az f távolságot). A tartórudaknak – a felfüggesztési tengely és az ütközésmérő geometriai középpontja között mérve – legalább 3 500 mm hosszúnak kell lenniük (1. ábra, L hosszúság). 5.3. Az ütközésmérőt úgy kell elhelyezni, hogy függőleges helyzetben: 5.3.1. ütőfelülete a jármű legelőbbre nyúló részét érintse; 5.3.2. c súlypontja 50 + 5/–0 mm távolságra legyen a vezetőülés R pontja alatt; és 5.3.3. súlypontja a jármű hosszirányú felezősíkjába essen. 5.4. Az ütközésmérőnek a vezetőfülkét elöl kell megütnie, a vezetőfülke hátsó részének irányában. Az ütés vízszintes irányú és a jármű hosszirányú felezősíkjával párhuzamos kell, hogy legyen. 5.5. Az ütközési energia: 5.5.1. az N1 kategóriájú járművek, valamint a legfeljebb 7,5 t össztömegű N2 kategóriájú járművek esetében 29,4 kJ kell, hogy legyen; 5.5.2. az N3 kategóriájú járművek, valamint a 7,5 tonnát meghaladó össztömegű N2 kategóriájú járművek esetében pedig 55 kJ kell, hogy legyen. 6. Az A oszlopok frontális ütközéses vizsgálata (B. vizsgálat) 2. ábra Az A oszlopok frontális ütközéses vizsgálata (B. vizsgálat) 6.1. Az ütközésmérőnek merevnek kell lennie, és tömege egyenletes eloszlású és legalább 1 000 kg kell, hogy legyen. Alakja hengeres, a henger d átmérője 600 ± 50 mm, b hossza pedig legalább 2 500 mm. Éleit legalább 1,5 mm sugárban le kell kerekíteni. 6.2. Az ütközésmérő merev szerkezetű kell, hogy legyen, és azt két, az ütközésmérőhöz mereven rögzített, egymástól legalább 1 000 mm-es f távolságban elhelyezett tartórúdra szabadon kell felfüggeszteni. A tartórudaknak – a felfüggesztési tengely és a lengő ütközésmérő geometriai középpontja között mért – L hosszúságának legalább 3 500 mm-nek kell lennie. 6.3. Az ütközésmérőt úgy kell elhelyezni, hogy amikor függőleges helyzetben van felfüggesztve: 6.3.1. ütőfelülete a vezetőfülke legelőbbre nyúló részét érintse; 6.3.2. hosszirányú felezősíkja vízszintes és a vezetőfülke hosszirányú felezősíkjára merőleges legyen; 6.3.3. súlypontja – a szélvédő és a vezetőfülke függőleges hosszirányú felezősíkja mentén mérve – az alsó és felső szélvédőkeret között félúton helyezkedjen el; 6.3.4. súlypontja a vezetőfülke hosszirányú felezősíkjába essen; 6.3.5. hossza a jármű szélességében egyenletesen oszoljon el, és mindkét A oszlop teljes szélességére terjedjen ki. 6.4. Az ütközésmérőnek a vezetőfülkét elöl kell megütnie, a vezetőfülke hátsó részének irányában. Az ütés vízszintes irányú és a jármű hosszirányú felezősíkjával párhuzamos kell, hogy legyen. 6.5. Az ütközési energia 29,4 kJ kell, hogy legyen. 7. Tető szilárdsági vizsgálata (C. vizsgálat) 3. ábra A tető szilárdsági vizsgálata (C. vizsgálat) 7.1. A 7,5 tonnát meghaladó össztömegű N2 kategóriájú járművek és az N3 kategóriájú járművek esetében a lenti 7.3. és 7.4. szakaszban leírt mindkét vizsgálatot – ebben a sorrendben – el kell végezni ugyanazon a vezetőfülkén. 7.2. A legfeljebb 7,5 t össztömegű N2 kategóriájú járművek és az N1 kategóriájú járművek esetében csak a lenti 7.4. szakaszban leírt vizsgálatot kell elvégezni. 7.3. A 7,5 tonnát meghaladó össztömegű N2 kategóriájú járművek és az N3 kategóriájú járművek dinamikus előterhelése (lásd a P1-et a 3. ábrán). 7.3.1. Az ütközésmérőnek merevnek kell lennie, és tömege egyenletes eloszlású és legalább 1 500 kg kell, hogy legyen. 7.3.2. Az ütközésmérő ütőfelülete téglalap alakú és sík kell, hogy legyen. Amennyiben a lenti 7.3.3. szakasz szerint állítják be, elég nagynak kell lennie ahhoz, hogy az ütközésmérő szélei ne érjenek hozzá a vezetőfülkéhez. 7.3.3. Az ütközésmérőt és/vagy a vezetőfülkét úgy kell elhelyezni, hogy az ütközéskor: 7.3.3.1. az ütközésmérő ütőfelülete 20°-os szöget zárjon be a vezetőfülke hosszirányú felezősíkjával. Az ütközésmérőt vagy a vezetőfülkét meg lehet dönteni; 7.3.3.2. az ütközésmérő ütőfelülete a vezetőfülke felső részének teljes hosszára kiterjed; 7.3.3.3. az ütközésmérő hosszirányú felezősíkja vízszintes és párhuzamos a vezetőfülke hosszirányú felezősíkjával. 7.3.4. Az ütközésmérőnek úgy kell becsapódnia a vezetőfülke tetejébe, hogy az ütközés pillanatában a fenti 7.3.3. szakasz előírásai teljesüljenek. A becsapódás irányának merőlegesnek kell lennie az ütközésmérő felületére és a vezetőfülke hosszirányú felezősíkjára. Az ütközésmérő vagy a vezetőfülke elmozdulhat, amennyiben a helyzetükre vonatkozó követelmények teljesülnek. 7.3.5. Az ütközési energia legalább 17,6 kJ kell, hogy legyen. 7.4. A tető szilárdsági vizsgálata (lásd a P2-t a 3. ábrán) 7.4.1. A terhelőberendezésnek acélból kell lennie, tömegének egyenletesen kell eloszlania. 7.4.2. A berendezés terhelőfelületének téglalap alakúnak és síknak kell lennie. Amennyiben a lenti 7.4.4. szakasz szerint állítják be, elég nagynak kell lennie ahhoz, hogy a berendezés szélei ne érjenek hozzá a vezetőfülkéhez. 7.4.3. A berendezés és a tartószerkezete közé lineáris csapágyrendszert is be lehet építeni, hogy a vezetőfülke teteje oldalirányban el tudjon mozdulni attól az oldaltól, amelyet a 6.3. szakaszban leírt előterhelési szakaszban (ha volt ilyen) a becsapódás érte. 7.4.4. A terhelőberendezést úgy kell elhelyezni, hogy a vizsgálat alatt: 7.4.4.1. párhuzamos legyen az alváz x–y síkjával; 7.4.4.2. az alváz függőleges tengelyével párhuzamosan mozogjon; 7.4.4.3. a terhelőfelület a vezetőfülke tetejének teljes felületére kiterjedjen. 7.4.5. A terhelőberendezésnek a jármű első tengelyének vagy tengelyeinek legnagyobb megengedett terhelésének megfelelő, de legfeljebb 98 kN statikus terhelést kell a vezetőfülke tetejére kifejtenie. 1. függelék UTASÍTÁSOK A JÁRMŰ PRÓBAPADRA VALÓ RÖGZÍTÉSÉHEZ 1. Frontális ütközés Az A. vizsgálatot az alábbi módon a járműre szerelt vezetőfülkén kell elvégezni (lásd az alábbi 1. ábrát). 1.1. Rögzítő láncok vagy kötelek A rögzítő láncoknak vagy köteleknek acélból kell lenniük, és legalább 10 t húzóterhelést ki kell bírniuk. 1.2. Az alvázkeret alábakolása Az alvázkeret hossztartóit teljes szélességükben és legalább 150 mm hosszúságban fabakokkal kell alátámasztani. A fabakokat úgy kell elhelyezni, hogy elülső élük ne nyúljon se a vezetőfülke leghátsó pontja elé, se a tengelytáv középpontján túl hátrafelé. A gyártó kérheti, hogy az alvázkeretet olyan helyzetbe állítsák, mint amilyenben a terhelés alatt van. 1.3. Hosszirányú rögzítés Az alvázkeret hátrafelé történő elmozdulását az A láncokkal vagy kötelekkel kell korlátozni. A láncokat vagy köteleket az alvázkeret elülső részéhez – hossztengelyéhez viszonyítva – szimmetrikusan kell rögzíteni; a rögzítési pontoknak legalább 600 mm-re kell lenniük egymástól. A láncok, illetve kötelek megfeszült állapotban legfeljebb 25°-os szöget zárhatnak be a vízszintes síkkal lefelé, továbbá a vízszintes síkra eső vetületük és a jármű hossztengelye közötti szög legfeljebb 10° lehet. A láncok, illetve kötelek keresztezhetik egymást. 1.4. Oldalirányú rögzítés Az alvázkeret oldalirányú mozgását a B láncokkal, illetve kötelekkel kell korlátozni. A láncokat, illetve köteleket az alvázkerethez – annak hossztengelyéhez viszonyítva – szimmetrikusan kell rögzíteni. A rögzítési pontok a jármű elülső részétől legfeljebb 5 m-re és legalább 3 m-re lehetnek. A láncok, illetve kötelek megfeszült állapotban legfeljebb 20°-os szöget zárhatnak be a vízszintes síkkal lefelé, továbbá a vízszintes síkra eső vetületük és a jármű hossztengelye közötti szög legalább 25°, de legfeljebb 45° lehet. 1.5. A láncok vagy kötelek megfeszítése és a hátsó rögzítés Először a C láncot/kötelet kell mintegy 1 kN terheléssel megfeszíteni. Majd a négy A és B láncot/kötelet kell legalább 10 kN húzóerővel megfeszíteni, és a C láncot/kötelet legalább 10 kN húzófeszültségnek kell kitenni. A C lánc/kötél és a vízszintes sík legfeljebb 15°-os szöget zárhat be. Az alvázkeret és a talajszint közötti D ponton legalább 500 N függőleges rögzítőerőt kell kifejteni. 1.6. Egyenértékű felszerelés A gyártó kérésére a vizsgálatot egy különleges keretre szerelt vezetőfülkén is el lehet végezni, feltéve, hogy hitelt érdemlően bebizonyítja, hogy ez a felszerelési mód egyenértékű a járműre szereléssel. 2. Az A oszlopok frontális ütközése 2.1. Járműre szerelt vezetőfülke (lásd az 1. ábrát) Megfelelő intézkedésekkel biztosítani kell, hogy a jármű a vizsgálat alatt ne mozduljon el jelentős mértékben. Ezért a kéziféket be kell húzni, a sebességváltót sebességbe kell tenni, és az elülső kerekeket ki kell ékelni. 2.2. Keretre szerelt vezetőfülke Megfelelő intézkedésekkel biztosítani kell, hogy a vezetőfülke a vizsgálat alatt ne mozduljon el jelentős mértékben. 3. Tető szilárdsága 3.1. Járműre szerelt vezetőfülke Megfelelő intézkedésekkel biztosítani kell, hogy a jármű a vizsgálat alatt ne mozduljon el jelentős mértékben. Ezért a kéziféket be kell húzni, a sebességváltót sebességbe kell tenni, és az elülső kerekeket ki kell ékelni. A felfüggesztés különböző alkatrészeinek (rugók, gumiabroncsok stb.) alakváltozását merev elemek közbeiktatásával kell megakadályozni. 3.2. Keretre szerelt vezetőfülke Megfelelő intézkedésekkel biztosítani kell, hogy a keret a vizsgálat alatt ne mozduljon el jelentős mértékben. 1. ábra Frontális ütközéses vizsgálat 2. függelék A TÚLÉLÉSI TÉR ELLENŐRZÉSÉHEZ HASZNÁLT PRÓBABÁBU

4. MELLÉKLET ELJÁRÁS A H PONT HELYÉNEK ÉS A TÖRZS TÉNYLEGES DŐLÉSSZÖGÉNEK MEGHATÁROZÁSÁRA A JÁRMŰ KÜLÖNBÖZŐ ÜLÉSHELYZETEIBEN 1. Cél A mellékletben leírt eljárás segítségével meghatározható a H pont helye és a törzs tényleges dőlésszöge a jármű egy vagy több üléshelyzetében, valamint ellenőrizhető a mért adatok és a jármű gyártója által megadott tervezési adatok viszonya (1). 2. Fogalommeghatározások E melléklet alkalmazásában: 2.1. „referenciaadatok”: valamely üléshelyzet egy vagy több alábbi jellemzője: 2.1.1. a H pont és az R pont, valamint ezek viszonya; 2.1.2. a törzs tényleges dőlésszöge és a törzs tervezési dőlésszöge, valamint ezek viszonya; 2.2. „háromdimenziós H-pont-vizsgáló eszköz” (háromdimenziós H próbabábu): a H pont és a törzs tényleges dőlésszögének meghatározására szolgáló eszköz. Az eszköz leírását e melléklet 1. függeléke tartalmazza; 2.3. „H pont”: az alábbi 4. szakaszban előírt eljárás szerint a jármű ülésén elhelyezett háromdimenziós H próbabábu törzsének és combjának forgáspontja. A H pont az eszköz középvonalának középpontjában helyezkedik el, a háromdimenziós H próbabábu két oldalán található H-pont-irányzó gombok között. A H pont elméletileg megfelel az R pontnak (a tűrések értékét az alábbi 3.2.2. szakasz tartalmazza). A H pont, a 4. szakaszban leírt eljárással történő meghatározását követően, az üléspárna-szerkezethez képest állandónak tekinthető, és az ülés állításakor azzal együtt mozog; 2.4. „R pont” vagy „az ülés referenciapontja”: a jármű gyártója által az egyes üléshelyzetekhez megadott tervezési pont, amelynek helyét a háromdimenziós referencia-rendszerhez képest határozzák meg; 2.5. „törzsvonal”: a háromdimenziós H próbabábu gerincrúdjának középvonala, amikor a gerincrúd a leghátsó pozícióban van; 2.6. „a törzs tényleges dőlésszöge”: a H ponton áthaladó függőleges vonal és a törzsvonal által bezárt, a háromdimenziós H próbabábu hátdőlésszög-mérőjével mért szög. A törzs tényleges dőlésszöge elméletileg megfelel a törzs tervezési dőlésszögének (a tűrések értékét az alábbi 3.2.2. szakasz tartalmazza); 2.7. „a törzs tervezési dőlésszöge”: az R ponton áthaladó függőleges vonal és a törzsvonal között mért szög az üléstámla járműgyártó által előírt tervezési helyzetének megfelelő helyzetben; 2.8. „az utas középsíkja”: az egyes kiválasztott üléshelyzetekben elhelyezett háromdimenziós H próbabábu középsíkja, a H pont Y koordinátájával megadva. Különálló ülések esetében az ülés középsíkja egybeesik az utas középsíkjával. Más ülések esetében az utas középsíkját a gyártó határozza meg. 2.9. „háromdimenziós referencia-rendszer”: az e melléklet 2. függelékében leírt rendszer; 2.10. „kiindulási pontok”: a jármű gyártója által a felépítményen meghatározott fizikai pontok (lyukak, felületek, jelölések vagy bemélyedések); 2.11. „a jármű mérési helyzete”: a járműnek a háromdimenziós referencia-rendszerben a kiindulási pontok koordinátái által meghatározott helyzete. 3. Követelmények 3.1. Adatszolgáltatás Minden olyan üléshelyzetre vonatkozóan, amelynél referenciaadatokkal kell igazolni az ezen előírásban rögzített rendelkezéseknek való megfelelést, a következő adatokat kell – összességében vagy a megfelelő adatokat kiválasztva – benyújtani a melléklet 3. függelékében megadott formában: 3.1.1. az R pont koordinátái a háromdimenziós referencia-rendszerben; 3.1.2. a törzs tervezési dőlésszöge; 3.1.3. az ülésnek (ha állítható) az alábbi 4.3. szakasz szerinti mérési helyzetbe történő állításához szükséges információk. 3.2. A mért adatok és a tervezési műszaki adatok viszonya 3.2.1. A H pont koordinátáit és a törzs tényleges, az alábbi 4. szakaszban előírt eljárással megállapítható dőlésszögét össze kell hasonlítani az R pont koordinátáival, illetőleg a járműgyártó által megadott tervezési törzsdőlésszöggel. 3.2.2. Az R pont és a H pont egymáshoz viszonyított helyzete, illetve a törzs tervezési dőlésszöge és tényleges dőlésszöge közötti viszony a kérdéses üléshelyzet tekintetében akkor tekinthető megfelelőnek, ha a koordinátái által meghatározott H pont egy olyan, 50 mm hosszúságú vízszintes és függőleges oldalakkal rendelkező négyzetbe esik, amelynek átlói az R pontban metszik egymást, illetve ha a törzs tényleges dőlésszöge a törzs tervezési dőlésszögének 5°-os tartományában található. 3.2.3. Ha ezek a feltételek teljesülnek, az R pont és a törzs tervezési dőlésszöge felhasználható ezen előírás rendelkezéseinek való megfelelés igazolására. 3.2.4. Ha a H pont vagy a törzs tényleges dőlésszöge nem felel meg a fenti 3.2.2. szakaszban rögzített követelményeknek, a H pont helyét és a törzs tényleges dőlésszögét még kétszer (összesen háromszor) meg kell határozni. Ha a három meghatározás közül kettő eredményei megfelelnek a követelményeknek, a 3.2.3. szakasz szerint kell eljárni. 3.2.5. Amennyiben a fenti 3.2.4. szakaszban leírt három művelet közül legalább kettő eredményei nem felelnek meg a 3.2.2. szakasz követelményeinek, vagy ha a vizsgálat nem végezhető el, mert a jármű gyártója nem adta meg az R pont helyzetére vagy a törzs tervezési dőlésszögére vonatkozó adatokat, akkor a három mért pont súlypontját, illetve a három mért szög átlagát kell érvényes értékként alkalmazni és figyelembe venni minden olyan esetben, amikor ezen előírásban hivatkozás történik az R pontra vagy a törzs tervezési dőlésszögére. 4. Eljárás a H pont helyének és a törzs tényleges dőlésszögének meghatározására 4.1. A gyártó saját belátása szerint 20 °C ± 10 °C-ra állíthatja be a jármű hőmérsékletét annak érdekében, hogy az ülés anyagának hőmérséklete elérje a környezeti hőmérsékletet. Ha az ellenőrizni kívánt ülésen még soha nem ült senki, egy 70–80 kg súlyú személynek helyet kell foglalnia az ülésen, vagy egy hasonló súlyú eszközt kell az ülésre helyezni, kétszer egy percig, hogy a párna és a háttámla meghajoljon. Ha a gyártó kéri, a háromdimenziós H próbabábu behelyezése előtt legalább 30 percig nem szabad terhelni az üléseket. 4.2. A járműnek a fenti 2.11. szakaszban meghatározott mérési helyzetben kell lennie. 4.3. Az ülést (amennyiben állítható) először a leghátsó normál vezetési vagy utazási helyzetbe kell állítani a jármű gyártójának előírásai szerint, úgy, hogy csak az ülés hosszanti beállítását kell figyelembe venni, a normál vezetési vagy utazási helyzettől eltérő célokra használt ülés elmozdulását pedig figyelmen kívül kell hagyni. Ha az üléseket máshogyan is be lehet állítani (függőlegesen, szögben, háttámlaállítással stb.), ezeket a beállításokat a jármű gyártójának utasításai szerint kell elvégezni. Rugózott ülések esetében a függőleges helyzetet a gyártó által megadott normál vezetési testhelyzetnek megfelelően mereven rögzíteni kell. 4.4. Az ülés háromdimenziós H próbabábu által elfoglalt felületét alkalmas méretű és szerkezetű muszlinanyaggal vagy cm2-ként 18,9 szálat tartalmazó és 0,228 kg/m2 fajlagos tömegű sima pamutszövettel vagy ezzel egyenértékű jellemzőkkel rendelkező kötött vagy nem szőtt anyaggal kell letakarni. Járműből kiszerelt ülés vizsgálata esetén az ülést olyan padlózaton kell elhelyezni, amely alapvető jellemzői (2) tekintetében megegyezik azon jármű padlózatával, amelyhez az ülést tervezték. 4.5. A háromdimenziós H próbabábu ülőfelületet és hátat jelképező részét úgy kell elhelyezni, hogy a háromdimenziós H próbabábu középsíkja egybeessen az utas középsíkjával. A gyártó kérésére a háromdimenziós H próbabábut az utas középsíkjához képest befelé el lehet mozdítani, ha a bábu annyira kifelé helyezkedik el, hogy az ülés pereme nem teszi lehetővé a háromdimenziós H próbabábu szintezését. 4.6. A bábu lábfejét és alsó lábelemét vagy önállóan, vagy a T rúd és az alsó lábelem segítségével kell az ülőfelülethez csatlakoztatni. A H-pont-irányzó gombokat összekötő vonalnak a talajjal párhuzamosnak, és az ülés hosszirányú középsíkjára merőlegesnek kell lennie. 4.7. A háromdimenziós H próbabábu lábfejét és lábszárát a következők szerint kell beállítani: 4.7.1. Kiválasztott üléshelyzet: a vezetőülés és a szélső első utasülés. 4.7.1.1. A lábfejeket és a lábszárakat előre kell tolni oly módon, hogy a lábfejek a padlón, szükség esetén a működtető pedálok között természetes helyzetet vegyenek fel. Ha lehetséges, a bal lábfejet körülbelül ugyanolyan távolságban kell elhelyezni a háromdimenziós H próbabábu középsíkjától balra, mint a jobb lábfejet a középsíktól jobbra. A háromdimenziós H próbabábu keresztirányú beállítására szolgáló libellát szükség esetén az ülőfelület utánállításával vagy a lábszár és a lábfej hátratolásával vízszintes helyzetbe kell hozni. A H-pont-irányzó gombokat összekötő vonalnak merőlegesnek kell lennie az ülés hosszirányú középsíkjára. 4.7.1.2. Ha a bal lábszár nem tartható párhuzamosan a jobb lábszárral, és a bal lábfej nem támasztható meg a járműszerkezeten, akkor a bal lábfejet előre kell tolni úgy, hogy meg legyen támasztva. Az irányzógombok helyzetét fenn kell tartani. 4.7.2. Kiválasztott üléshelyzet: szélső hátsó. Hátsó ülések és pótülések esetében a lábszárakat a gyártó előírásainak megfelelően kell beállítani. Ha a lábfejek a padló különböző magasságú részein nyugszanak, akkor az első ülést elsőként érintő lábfejet kell viszonyítási alapnak tekinteni, a második lábfejet pedig úgy kell elhelyezni, hogy a bábu ülőfelülete a keresztirányú beállításra szolgáló libella szerint vízszintes legyen. 4.7.3. Egyéb kiválasztott üléshelyzetek: A fenti 4.7.1. szakaszban leírt általános eljárást kell követni azzal az eltéréssel, hogy a lábfejeket a jármű gyártójának utasításai szerint kell beállítani. 4.8. Helyezzük el a terhelősúlyokat az alsó lábelemre és a combra, majd állítsuk vízszintes helyzetbe a háromdimenziós H próbabábut. 4.9. Döntsük előre a próbabábu hátát az elülső ütközőig, és a T rúd segítségével húzzuk el a háromdimenziós H próbabábut a háttámlától. Az alábbi módszerek egyikével ismét állítsuk a háromdimenziós H próbabábut a megfelelő helyzetbe: 4.9.1. Ha a háromdimenziós H próbabábu elkezd hátrafelé csúszni, a következők szerint kell eljárni. Engedjük hátracsúszni a próbabábut addig a pontig, amikor a T rúdra ható, vízszintesen előrefelé irányuló visszatartó terhelésre már nincs szükség, vagyis amikor az ülőfelület érintkezik az ülés háttámlájával. Szükség esetén ismét állítsuk a megfelelő helyzetbe az alsó lábelemet. 4.9.2. Ha a háromdimenziós H próbabábu nem csúszik hátra, a következők szerint kell eljárni. Toljuk hátra a próbabábut a T rúd vízszintesen hátrafelé irányuló terhelésével, amíg az ülőfelület nem érintkezik a háttámlával (lásd a melléklet 1. függelékének 2. ábráját). 4.10. A csípőszögmérő és a T rúd burkolatának metszéspontjában fejtsünk ki 100 ± 10 N nagyságú terhelést a háromdimenziós H próbabábu hátából és ülőfelületéből álló szerelvényre. A terhelés irányát a fenti metszéspont és a közvetlenül a combrúd burkolata felett elhelyezkedő ponton áthaladó egyenes mentén kell tartani (lásd a melléklet 1. függelékének 2. ábráját). Ezután óvatosan engedjük vissza a bábu hátlapját a háttámlára. Az eljárás hátralevő részében ügyeljünk arra, hogy a háromdimenziós H próbabábu ne csússzon előre. 4.11. Az ülőfelület jobb és bal oldalán helyezzük el a farsúlyokat, majd felváltva a törzs terhelésére szolgáló nyolc darab súlyt. A háromdimenziós H próbabábut tartsuk mindvégig vízszintes helyzetben. 4.12. A háttámlára irányuló nyomás feloldása érdekében döntsük előre a próbabábu hátát. Lendítsük ki az egyik, majd a másik irányban oldalra a háromdimenziós H próbabábut egy 10°-os ív mentén (a függőleges középsík mindkét oldalán 5°-kal), mindkét irányban háromszor a próbabábu és az ülés között felhalmozódott súrlódás feloldása érdekében. A lendítés során előfordulhat, hogy a háromdimenziós H próbabábu T rúdja eltér az előírt vízszintes és függőleges helyzettől. Ezért a T rudat a lengetés során megfelelő nagyságú oldalirányú terhelés kifejtésével helyben kell tartani. A T rúd helyben tartása és a háromdimenziós H próbabábu lendítése során ügyeljünk arra, hogy se függőleges irányban, se előrefelé, se hátrafelé ne fejtsünk ki akaratlanul külső terhelést. Ebben a szakaszban a háromdimenziós H próbabábu lábfejét nem kell sem megtámasztani, sem egy helyben tartani. Ha a lábfejek elmozdulnak, akkor egyelőre elmozdult helyzetben kell őket hagyni. Engedjük vissza óvatosan a bábu hátát a háttámlára, és ellenőrizzük, hogy a két libella vízszintes helyzetben van-e. Ha a lendítés során elmozdult a próbabábu lábfeje, a következők szerint vissza kell állítani az eredeti helyzetet: Emeljük fel egymás után, csakis a szükséges mértékben a két lábfejet a padlóról, amíg a lábfej mozgása meg nem szűnik. Az emelés alatt a lábfejek szabadon foroghatnak; nem kell előre vagy oldalra irányuló terhelést alkalmazni. Miután a lábfejeket visszahelyeztük a padlóra, a sarkoknak érintkezniük kell az erre a célra tervezett szerkezettel. Ellenőrizzük, hogy a keresztirányú libella vízszintes helyzetben van-e. Ha szükséges, a bábu hátlapjának tetejére fejtsünk ki kellő nagyságú oldalirányú terhelést úgy, hogy a háromdimenziós H próbabábu ülőfelülete egy szintbe kerüljön az üléssel. 4.13. A T rudat oly módon megtartva, hogy a háromdimenziós H próbabábu ne csússzon előre az üléspárnán, végezzük el az alábbi műveleteket: a) engedjük vissza a bábu hátlapját a háttámlára; b) felváltva fejtsünk ki legfeljebb 25 N nagyságú, vízszintesen hátrafelé irányuló terhelést a hát dőlésszögének beállítására szolgáló tengelyre, körülbelül a törzs terhelősúlyainak középmagasságában, majd szüntessük meg az erőt, amíg a csípőszögmérő nem jelzi, hogy a terhelés megszüntetése után a bábu stabil helyzetben van. Ügyeljünk arra, hogy a háromdimenziós H próbabábut ne érje lefelé vagy oldalról ható külső terhelés. Ha a próbabábut ismételten szintbe kell állítani, fordítsuk előre a bábu hátát, szintezzük be újra, és ismételjük meg az eljárást a 4.12. szakasztól kezdve. 4.14. Végezzük el a következő méréseket: 4.14.1. A H pont koordinátáit a háromdimenziós referencia-rendszerhez viszonyítva kell meghatározni. 4.14.2. A törzs tényleges dőlésszögét a próbabábu hátdőlésszög-mérőjéről lehet leolvasni, amikor a gerincrúd a leghátsó pozícióban van. 4.15. Amennyiben a háromdimenziós H próbabábu behelyezését célszerű megismételni, előtte legalább 30 percig nem szabad terhelni az ülést. Az ülésen a háromdimenziós H próbabábut csak a vizsgálat elvégzésének idejére szabad terhelősúlyokkal felszerelni. 4.16. Ha az ugyanabban a sorban lévő ülések hasonlónak tekinthetők (ülőpad, azonos ülések stb.) minden egyes üléssor esetében csak egy H pontot és egy tényleges törzsdőlésszöget kell meghatározni úgy, hogy a melléklet 1. függelékében leírt háromdimenziós H próbabábut olyan ülésre helyezik, amely a teljes sort jól képviseli. Ez a hely: 4.16.1. az első sor esetében a vezetőülés; 4.16.2. a hátsó sor vagy sorok esetében valamelyik szélső ülés kell, hogy legyen. (1) Ha az első ülésektől eltérő üléshelyzetekben a H pontot nem lehet a háromdimenziós H-pont-vizsgáló eszközzel vagy más eljárásokkal meghatározni, az illetékes hatóság dönthet úgy, hogy a gyártó által megadott R pontot tekinti referenciapontnak. (2) Dőlésszög, magassági eltérés az üléstartó szerelvényhez képest, dombormintázat stb. 1. függelék A HÁROMDIMENZIÓS H-PONT-VIZSGÁLÓ ESZKÖZ LEÍRÁSA (1) (háromdimenziós H próbabábu) 1. Hát és ülőfelület A próbabábu háta és ülőfelülete szálerősítéses műanyagból és fémből készül; ez a két elem az emberi test törzsét és combjait modellezi, és a H pontban csuklósan illeszkedik egymáshoz. A H pontban csuklósan kapcsolódó gerincrúdhoz szögmérő van erősítve a törzs tényleges dőlésszögének mérésére. Az ülőfelülethez csatlakozó, állítható combrúd határozza meg a comb középvonalát, és alapvonalként szolgál a csípőszögmérő számára. 2. Test- és lábszárelemek Az alsó lábelemek a térdeket összekötő T rúdnál kapcsolódnak az ülőfelülethez, amely az állítható combrúd oldalirányú nyúlványa. A térd szögének mérése érdekében az alsó lábelemekbe szögmérők vannak beépítve. A cipőt és a lábfejet jelképező elemeket kalibrálták a lábfej szögének méréséhez. Az eszköz két libella segítségével állítható be a térben. A törzs terhelősúlyait a megfelelő súlypontokban kell elhelyezni, hogy egy 76 kg-os férfi tömegének megfelelő ülésbenyomódást lehessen biztosítani. Ügyelni kell arra, hogy a háromdimenziós H próbabábu valamennyi csuklós csatlakozása szabadon mozogjon, jelentős súrlódás nélkül. 1. ábra A háromdimenziós H próbabábu részeinek megnevezése 2. ábra A háromdimenziós H próbabábu alkotórészeinek mérete és teherelosztása (1) A háromdimenziós H pont-vizsgáló eszköz felépítéséről bővebb tájékoztatás a Society of Automotive Engineers (SAE) elnevezésű szervezettől szerezhető be (400 Commonwealth Drive, Warrendale, Pennsylvania 15096, Amerikai Egyesült Államok). Az eszköz megfelel az ISO 6549:1980 szabványban leírt eszköznek. 2. függelék HÁROMDIMENZIÓS REFERENCIA-RENDSZER 1. A háromdimenziós referencia-rendszert a jármű gyártója által megállapított három merőleges sík határozza meg (lásd az ábrát) (1). 2. A jármű mérési helyzete úgy határozható meg, hogy a járművet az alátámasztó felületre helyezzük oly módon, hogy a kiindulási pontok koordinátái megfeleljenek a gyártó által megadott értékeknek. 3. Az R pont és a H pont koordinátáit a jármű gyártója által meghatározott kiindulási pontokhoz viszonyítva kell meghatározni. (1) A referencia-rendszer megfelel az ISO 4130:1978 szabvány előírásainak.