A végrehajtó Bizottság határozata

(1998. szeptember 16.)

a Schengent értékelő és végrehajtását felügyelő Állandó Bizottság létrehozásáról

(SCH/Com-ex (98)26 def.)

A VÉGREHAJTÓ BIZOTTSÁG,

tekintettel a Schengeni Megállapodás végrehajtásáról szóló egyezmény 132. cikkére,

tekintettel a Schengeni Megállapodás végrehajtásáról szóló egyezmény 7. cikkére,

tekintettel az egyezményhez mellékelt záróokmányban a 139. cikkhez fűzött együttes nyilatkozatra,

mivel az Állandó Bizottság létrehozását célzó kezdeményezés abból a törekvésből ered, hogy az kiegészítse az Európai Unió keretében már meglévő eszközöket;

figyelembe véve a nemzeti szuverenitás elve betartásának szükségességét;

mivel megfelelő időben szükséges lehet a bizottság átalakítása az Európai Unió működési kereteinek figyelembevételével,

A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:

A Végrehajtó Bizottság felügyelete alatt egy Schengent értékelő és végrehajtását felügyelő állandó bizottság (a továbbiakban "Állandó Bizottság") alakul, egyrészről annak megállapítására, hogy teljesült-e az egyezmény hatálybaléptetésének minden előfeltétele a hatálybaléptetésre jelölt államokban, másrészről pedig annak biztosítására, hogy azok az államok, amelyek már alkalmazzák az egyezményt, helyesen alkalmazzák a schengeni vívmányokat, különösen a problémák azonosítása és megoldási javaslatok kidolgozása révén.

Az Állandó Bizottság egyedül felelős azoknak a jelentéseknek az elkészítéséért, amelyek alapján a hatálybaléptetésre jelölt államoknak a Schengeni Egyezmény hatálybaléptetésére irányuló előkészületeit értékelik, és amelyek alapján igazolják, hogy a Schengeni Egyezmény gyakorlati alkalmazásának és a belső határokon történő ellenőrzések megszüntetésének minden előfeltétele teljesült.

Az Állandó Bizottság második feladata az, hogy megteremtse annak alapjait, hogy a Végrehajtó Bizottság biztosíthassa a Schengeni Egyezmény helyes alkalmazását azokban az államokban, amelyekben azt már hatályba léptették, különösen oly módon, hogy figyelemmel kíséri a külső határokat vizsgáló bizottságok által tett ajánlásokat, biztosítja, hogy megszülessenek a kiegészítő intézkedések a külső határokról szóló éves jelentésben említett hiányosságok orvoslására, nagyobb figyelmet szentel a külső határokon történő ellenőrzések minőségének javításához szükséges közös erőfeszítéseknek, és optimalizálja az egyezmény alkalmazását a rendőrségi együttműködés, az igazságügyi együttműködés és a SIS területén. Az Állandó Bizottság megoldásokat keres az észlelt problémákra, és javaslatokat tesz az egyezmény kielégítő és optimális végrehajtására. Az egyezmény helyes alkalmazása ellenőrzésének kizárólagos felelőssége továbbra is a schengeni államokat terheli. Az Állandó Bizottság ennélfogva arra szorítkozik, hogy elvégzi az alábbi feladatban megállapított ellenőrzéseket.

Ez a két feladat indokolja, hogy az Állandó Bizottság két elkülönült feladatot kapjon:

1. elkészíti a jelentéseket, melyek alapul szolgálnak annak megállapításához, hogy a Schengeni Egyezmény hatálybaléptetésének minden előfeltétele teljesült egy hatálybaléptetésre jelölt államban. Ezekben az esetekben a bizottság elnevezése "értékelő bizottság", feladata pedig annak értékelése, hogy ezek az államok mennyire felkészültek;

2. megteremti annak alapjait, hogy a Végrehajtó Bizottság biztosíthassa az egyezmény megfelelő alkalmazását azokban az államokban, amelyekben már alkalmazzák az egyezményt, abból a célból, hogy optimalizálja annak alkalmazását és a schengeni partnerek közötti együttműködést. Először is, megoldásokat kell találnia azokra a problémákra, amelyek az egyezmény hatálybaléptetése óta merültek fel, és javaslatokat kell készítenie az ellenőrzések optimalizálására, összhangban az elérni kívánt célokkal és az egyezmény szellemével. Ilyen esetben a bizottság elnevezése "végrehajtási bizottság".

I. ÉRTÉKELŐ BIZOTTSÁG AZ EGYEZMÉNYT HATÁLYBA LÉPTETNI KÍVÁNÓ JELÖLT ÁLLAMOKBAN

1. AZ ÉRTÉKELŐ BIZOTTSÁG FELADATAI

Minden alkalommal, amikor egy állam arra pályázik, hogy hatályba léptesse az egyezményt, az Állandó Bizottság, értékelési feladatának keretében jelentést készít, amelyben megállapítja azoknak a kritériumoknak a listáját, amelyeknek a jelölt államoknak meg kell felelniük. Ez a lista pontosan megjelöli az elérendő szintet az egyezmény által lefedett valamennyi területen. Amintezeket a kritériumokat a Végrehajtó Bizottság jóváhagyta, az Állandó Bizottság egy másik jelentésben értékeli, hogy az egyezményt hatálybaléptetni kívánó jelölt állam megfelel-e a kritériumoknak, és eléri-e a megkívánt szintet.

A bizottság hatásköreinek mindegyikében arra utasíthatja az illetékes szakértők csoportját, hogy a megfelelő szakterületen készítsen jelentést. A jelentések a minőségi, mennyiségi, működési, igazgatási és szervezeti kérdésekkel foglalkoznak, és kiemelik a hiányosságokat vagy gyengeségeket, és egyidejűleg megoldásokat javasolnak.

2. HATÁSKÖRÖK

A bizottság részletes és kimerítő jelentést készít és értékeli, hogy az egyezményt hatálybaléptetni kívánó jelölt államok mennyire felkészültek az 1993. december 14-i SCH/Com-ex (93) 10 határozat valamennyi említett területén, és biztosítja, hogy a schengeni vívmányok végrehajtásának minden előfeltételét betartsák. Az értékelés különösen a következő területeket öleli fel:

- ellenőrzések a külső határokon, különösen a Közös Kézikönyv alkalmazása,

- a külső szárazföldi és tengeri határok őrizete,

- vízumok, különösen a Közös konzuli utasítás alkalmazása,

- a külföldiek mozgásának feltételei, ideértve az illegális bevándorlással és a jogellenesen schengeni területen tartózkodó külföldiekkel kapcsolatban hozott intézkedéseket,

- tartózkodási engedélyek és a beléptetési tilalmat elrendelő figyelmeztető jelzések,

- rendőrségi együttműködés,

- kölcsönös bűnügyi jogsegély, ideértve a kiadatás területét is,

- kábítószerek,

- SIS, különösen a Sirene kézikönyv alkalmazása,

- személyes adatok védelme,

- a kitoloncolással és visszafogadással kapcsolatos politika,

- a repülőtereken belüli mozgással kapcsolatos rendelkezések.

Egyfelől az Állandó Bizottság alapul veszi a következő feladatokat a külső határokkal, a rendőrségi együttműködéssel, a SIS-sel és a vízumokkal kapcsolatos területeken; másfelől, elkészíti azoknak a feladatoknak a listáját, amelyeket más területek szakértőinek kell elvégezniük:

a) Ellenőrzések a külső határokon és migrációs áramlások, ideértve többek között a harmadik államokkal történő két- és többoldalú együttműködést és a visszafogadás kérdését is

Figyelembe véve a helyi földrajzi adottságokat, és attól függően, hogy a vizsgált állam milyen külső határokkal rendelkezik, a szakértők a következőket tehetik meg:

- megtekintenek minden külső tengeri határt, hogy helyben gyűjthessenek információt a tengeri és szárazföldi határőrizeti intézkedések eredményességével kapcsolatban, különösen éjszaka; továbbá megfigyelik, hogyan hajtják végre a személyek és áruk ellenőrzését a nagyobb kikötőkben,

- megfigyelik az ellenőrzési intézkedéseket a szárazföldi határokon abból a célból, hogy ellenőrizzék eredményességüket nappal és éjszaka. Információt gyűjtenek az illegális bevándorlás elleni küzdelemről, többek között az ellenőrző hatóságokkal folytatott megbeszélések révén,

- meglátogatnak minden repülőteret abból a célból, hogy ellenőrizzék, hogyan alkalmazzák a schengeni rendszert,

- meglátogatják továbbá a külső határok és a bevándorlás ellenőrzéséért felelős Központi Hatóságokat és megvizsgálják az igazgatási struktúrákat és a nemzeti és helyi szintek közötti koordinációt,

- a határátkelők és a Központi Hatóság meglátogatása során megvizsgálják a határon történő vízumkiadás gyakorlatát,

- a határátkelők és a Központi Hatóság meglátogatása során ellenőrzik, hogy képesek-e a SIS működtetésére,

- értékelik a külső határokon elvégzendő ellenőrzések módozatait, az engedélyezett határátkelőhelyeken és a közbeeső határszakaszokon is,

- értékelik a külső határokon rendelkezésre álló technikai eszközöket, többek között azokat, amelyek a hamis vagy hamisított dokumentumok felismerésére szolgálnak,

- értékelik a szárazföldi és tengeri határok őrizetét,

- ellenőrzik, hogy a személyi állomány létszáma megfelel-e a különböző meglátogatott határok sajátosságainak, és ellenőrzik azok képzettségét, különösen a hamis vagy hamisított dokumentumok felismerése terén,

- ellenőrzik a meglátogatott külső határokon meghozott intézkedéseket az illegális bevándorlás és általában a bűnözés ellen,

- ellenőrzik a határokon be nem engedett vagy illegálisan ott tartózkodó személyekkel szemben hozott intézkedéseket,

- ellenőrzik az embercsempész-hálózatok elleni harcra felvonultatott eszközöket,

- értékelik a határos állammal (államokkal) való együttműködést.

A látogatás célja, hogy a helyszínen értékelje a határőrizeti intézkedések eredményességét, és azt, hogy megfelelnek-e a Schengeni Egyezményben, az Közös kézikönyvben és a Végrehajtó Bizottság vonatkozó határozataiban megállapított schengeni ellenőrzési szintnek.

b) Együttműködés a közös határokon az egyezményt már alkalmazó államokkal, főleg a rendőrségi és igazságügyi együttműködés tekintetében, különös tekintettel a kétoldalú megállapodások megkötésére és az összekötő tisztviselők kiküldésére

Ebben az összefüggésben az Állandó Bizottság feladata, hogy megvizsgálja a következő szempontokat:

- a napi együttműködés eredményessége a közös határok térségében az egyezmény és a kétoldalú megállapodások végrehajtása során,

- képesség és készség a közös határ menti együttes műveletek végrehajtására és fejlesztésére az egyezménynek és a kétoldalú megállapodásoknak megfelelően,

- képesség és készség az összekötő tisztviselőkkel való együttműködés végrehajtására és fejlesztésére,

- a schengeni külső határokkal szomszédos államokkal való együttműködés eredményessége a bűnözés elleni küzdelemben és különösen az embercsempész-hálózatok elleni küzdelemben,

- a rendőrség hozzáférése az adatbázisokhoz és a képzettsége általánosságban,

- a határmenti együttműködési struktúrák eredményessége,

- a jelölt állam és a schengeni államok hatóságai közötti közvetlen együttműködés és kapcsolatok,

- azoknak az eszközöknek a szintje és annak a személyi állománynak a létszáma, amelyek a határok térségében a biztonsághoz hozzájárulnak.

c) A SIS, a Sirene Irodák, a berendezések és a személyes adatok védelme

Ebben az összefüggésben az Állandó Bizottság feladata, hogy megvizsgálja a következő szempontokat:

Technikai szempontok

- a leendő SIS nemzeti rész minőségi, mennyiségi, működési, szervezeti és technikai kérdései,

- az információknak a nemzeti információs rendszerekből a SIS nemzeti részbe történő továbbítására használt technikai eszközök és eljárások (adatbevitel a SIS-be a nemzeti információs rendszerekből),

- a SIS adatok helyszíni felhasználók számára való hozzáférhetővé tételének technikai eszközei és a SIS nemzeti rész és a SIS központi rész adatai összehangolásának biztosítása,

- az SIS nemzeti rész technikai hozzáférhetősége.

Az adatokkal és felhasználásukkal kapcsolatos szempontok

- azoknak az adatoknak a mennyisége, amelyeket az állam kész a SIS-be integrálni,

- a rendszerbe integrálandó adatok minősége (a rubrikák megadása),

- a terminálok földrajzi elhelyezkedése, a terminálok száma és működési állapota (a SIS adatok hozzáférhetősége a végfelhasználók számára),

- a SIS-ben tárolt adatok felhasználására jogosult szervek alkalmazottainak képzése,

- azok a belső eljárások és utasítások, amelyeket a figyelmeztető jelezések kiadásánál és találat esetén kell alkalmazni,

- a különböző figyelmeztető jelzések lehetőségeinek felhasználása,

- a Sirene Irodák működési kapacitása (koordináció a szolgálatok között, válaszadási határidő).

A berendezések és az adatok védelme

- a berendezések és a személyes adatok védelmének szervezeti és technikai kérdései,

- a rendszerekbe és az adatállományokba való behatolás megelőzésére tett intézkedések,

- azok az intézkedések, amelyek a felhasználók felelősségi körétől függően különböző adatfeldolgozási módot biztosítanak,

- a lejárt jelzések törlésének feltételei.

d) A vízumok kiadása

- a vízumok kiadásának általános feltételei, összehasonlítva a Közös konzuli utasításban foglaltakkal,

- a vízumok kiadását megelőző konzultációkra vonatkozó rendelkezések,

- a vízumok kiadása előtt a SIS-ben való keresésre vonatkozó rendelkezések,

- a schengeni vízumbélyegek beszerzésére és a tárolási feltételekre vonatkozó rendelkezések.

Az Állandó Bizottság ügyel e jelentések összehangolására, és átfogó jelentést nyújt be a Végrehajtó Bizottságnak.

II. VÉGREHAJTÁSI BIZOTTSÁG AZ EGYEZMÉNYT MÁR ALKALMAZÓ ÁLLAMOKBAN

1. FELADATOK

Az Állandó Bizottság feladatkörébe tartozik a külső határokon esetlegesen felmerülő problémák felderítése és az olyan helyzetek azonosítása, amelyek nem felelnek meg az egységes szintnek az egyezmény szellemének és céljainak megfelelően. Az Állandó Bizottság révén a vizsgált állam és a Végrehajtó Bizottság tájékoztatást kap a felmerült problémákról és az egyezmény kielégítő és optimális alkalmazására tett megoldási javaslatokról. Az egyezmény hatálybaléptetése óta felmerült problémákkal kapcsolatban a bizottság feladata, hogy technikai javaslatokat tegyen az ellenőrzések, a biztonság és a kölcsönös bűnügyi jogsegély – ideértve a kiadatást is – javítására.

A bizottság ellenőrzi továbbá, hogy a külső határokat látogató bizottságok által tett ajánlások és megjegyzések nyomán történtek-e intézkedések, és azok lehetővé tették-e a biztonsági hiányosságok megszüntetését. A bizottságnak feladata az is, hogy nyomon kövesse az egyezményt alkalmazó államok külső határainak helyzetéről szóló éves jelentésben feltárt problémákat.

Végül a bizottság feladatait rugalmasan és objektíven látja el, együttműködve az illetékes hatóságokkal, betartva a nemzeti szinten alkalmazandó jogi és etikai szabályokat, valamint ennek során arra törekszik, hogy szem előtt tartsa a biztonság javításának és az egyezményt alkalmazó többi állam érdekei védelmének közös célkitűzését.

2. HATÁSKÖRBE TARTOZÓ TERÜLETEK

Az egyezményt már alkalmazó államok esetében a bizottság szélesebb hatáskörrel rendelkezik, mint a látogató bizottságok, de továbbra is a gyakorlati kérdésekre összpontosít. Azok a területek, amelyek az értékelésnél szóba jönnek, és amelyeket ezért figyelembe kell venni, lefedik a schengeni vívmányok egészét, ezek különösen a következők:

- a külső határok ellenőrzése és őrizete,

- rendőrségi együttműködés az egyezményt már alkalmazó államok határ menti területein,

- a Schengeni Információs Rendszer,

- a schengeni vízumok kiadásának feltételei (különösen a partnerállamokkal való előzetes konzultációk módozatai a szenzitív államok állampolgárai kapcsán),

- azon külföldiek tartózkodásának a megszüntetését célzó intézkedések, akik jogellenesen tartózkodnak schengeni területen,

- kölcsönös bűnügyi jogsegély, ideértve a kiadatást is.

A következő kérdéseknek kell elsőbbséget biztosítani:

a) Külső határok ellenőrzése és őrizete

- a külső határok mentén a hivatalos határátkelőhelyeken és a köztük húzódó határszakaszokon folyó ellenőrzések végrehajtásáról szóló rendelkezések,

- a külső határokon rendelkezésre álló technikai eszközök, különösen azok, amelyek hamis vagy hamisított okmányok felismerésére szolgálnak,

- annak meghatározása, hogy a személyi állomány megfelelő létszámú-e, figyelemmel a vizsgált határ sajátosságaira,

- a külső határok ellenőrzése és őrizete, mely magában foglalja a járőröket és a helyhez kötött őrizet rendszereit és módszereit is,

- a tisztviselők képzése, különösen a hamis vagy hamisított okmányok felismerése terén,

- a meglátogatott külső határokon az illegális bevándorlás és általában a bűnözés elleni harc érdekében tett intézkedések,

- a határokon be nem engedett vagy a jogellenesen schengeni területen tartózkodó személyekkel szemben hozott intézkedések,

- az embercsempész-hálózatok elleni küzdelemre szánt eszközök,

- a szomszédos állammal (államokkal) való együttműködés meglévő formái,

- azon szerv(ek) igazgatási szervezete, amely(ek) az illegális bevándorlás elleni harcért és az e szervek közötti nemzeti és helyi szintű koordinációért felelős(ek),

- a SIS felhasználása a határállomásokon.

b) Rendőrségi együttműködés az egyezményt már alkalmazó államok határ menti térségeiben

- kétoldalú megállapodások megléte,

- a továbbüldözés és a megfigyelés jogának gyakorlása,

- a határon átnyúló együttműködés struktúrái,

- a szervek közötti közvetlen együttműködés,

- a határ menti térségben biztonsági célokra rendelkezésre álló eszközök és személyi állomány,

- az összekötő tisztviselők révén megvalósuló együttműködés.

c) A Schengeni Információs Rendszer

- adatbevitel a SIS-be a nemzeti rendszerekből,

- a SIS nemzeti rész és a Sirene Irodák technikai hozzáférhetősége,

- a végfelhasználók hozzáférése a SIS adatokhoz,

- a lejárt figyelmeztető jelzések törlésének feltételei,

- a különböző figyelmeztető jelzések lehetőségeinek felhasználása,

- a Sirene Irodák működési kapacitása: válaszadási határidő stb.

d) A schengeni vízumok kiadásának feltételei

- a vízumok kiadása előtti konzultációkra vonatkozó rendelkezések a Közös konzuli utasítás 5B. melléklete szerint,

- a schengeni vízumok kiadása előtt a SIS-ben történő keresésre vonatkozó rendelkezések,

- korlátozott területi érvényességű vízumok (KTÉV-k) kiadása: mennyiség, célcsoportok, okok,

- a schengeni vízumbélyegek beszerzésére és a tárolási feltételekre vonatkozó rendelkezések.

III. AZ ÁLLANDÓ BIZOTTSÁG MŰKÖDÉSÉT SZABÁLYOZÓ ELVEK

Az Állandó Bizottság összetétele

A bizottság állandó testület. Minden egyes, az egyezményt vagy az Együttműködési Megállapodást aláíró állam egy magas rangú képviselője vesz benne részt. (A magas rangú képviselőt más személyek is kísérhetik.) Az Állandó Bizottságot a titkárság segíti üléseivel és különböző látogatásaival kapcsolatos munkájában.

Az Állandó Bizottság valamennyi országot felkeresi, a Végrehajtó Bizottság által megállapított sorrendben és időközönként.

Feladataik ellátása érdekében az állandó tagok felhívhatják a schengeni államokat arra, hogy ideiglenesen a bizottság hatáskörébe eső területen dolgozó szakértőket küldjenek ki, különösen abból a célból, hogy az állandó tagok által meghatározott rendelkezések szerint feladatokat hajtsanak végre az országokban. Egyes szakértői feladatok végrehajthatók közösen vagy összpontosíthatnak egy területre. Minden állam jogosult minden egyes hatásköri területen egy szakértőt kinevezni a feladatok végrehajtására az Állandó Bizottság keretében. Az Állandó Bizottság ugyanakkor törekszik arra, hogy a delegációk létszámát olyan szinten tartsa, amely összeegyeztethető az ilyen feladatok technikai kényszereivel.

Amennyiben egy időben több látogatásra is sor kerül, amelyekben az egyes szakterületek mindegyikének szakértői csoportjai részt vesznek, a látogatás vége előtt koordinációs ülést szerveznek az összes szakértő részvételével.

A szakértőknek rendelkezniük kell a szükséges képzettséggel, és általában kívánatos, hogy kijelölésüknél bizonyos folyamatosság érvényesüljön.

Az Európai Bizottság megfigyelőként részt vesz az Állandó Bizottság munkájában és az Állandó Bizottságot, a Központi Csoportot és a Végrehajtó Bizottságot segítő munkacsoportok tevékenységében.

Közös Ellenőrző Hatóság

Az Állandó Bizottság feladatait a Közös Ellenőrző Hatóság hatáskörének sérelme nélkül végzi. Az Állandó Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy konzultáljon a Közös Ellenőrző Hatósággal a hatáskörébe tartozó területeken.

Vizsgálandó helyszínek

Az Állandó Bizottság az illetékes munkacsoportokkal egyetértésben esetenként jelöli ki a meglátogatandó helyszíneket és a begyűjtendő információk körét.

A nyelvhasználat szabályozása

A látogatások során használt nyelvet látogatásonként határozzák meg.

A bizottság tevékenységének segítése

A felkeresett állam hatóságai biztosítják, hogy a hatóságaik a bizottság számára a szükséges együttműködést és segítséget nyújtsák ahhoz, hogy lehetővé tegyék a bizottság számára feladatainak megfelelő ellátását. A felkeresett államnak el kell látnia a bizottságot a vizsgálandó helyszínekre vonatkozó lényeges információkkal és minden hasznos statisztikai, ténybeli, elemző vagy egyéb információval (a schengeni hivatalos nyelvek egyikén) legalább egy hónappal a vizsgálat megkezdése előtt.

A látogatások során felmerült utazási és tartózkodási költségek megtérítése

Az utazás és a tartózkodás költségeit a bizottság tagjai vagy szakértőik állják. A fogadó állam állja a helyszíni logisztikai költségeket.

A jelentés megfogalmazása

A jelentés egy egységes minta alapján készül, amelyet az Állandó Bizottság az illetékes munkacsoportokkal konzultálva állít össze. A minta a szükségletekhez és a körülményekhez igazítható.

Az elnökség elkészíti a jelentés előzetes tervezetét és átadja a szakértők csoportjának, amely konszenzusra törekszik a jelentés megfogalmazásában. A fogadó állam képviselői ebben a szakértői csoportban megfigyelői státusszal rendelkeznek. Amint a szakértők elkészítették a jelentést, átadják a fogadó államnak, amely ehhez véleményt fűzhet. A jelentést és a véleményt az Állandó Bizottság elé terjesztik, amely megkísérel konszenzust kialakítani a két dokumentum között. Azoknak a kitételeknek a tekintetében, amelyek vitásak maradnak, az Állandó Bizottság jelentése bemutatja a felek mindegyikének álláspontját.

A jelentésekből világosan ki kell derülnie, hogy mely területeken teljesültek a célkitűzések és melyeken nem, valamint szerepelniük kell az azokra a meghozandó intézkedésekre vonatkozó konkrét javaslatoknak, amelyek célja a helyzet orvoslása vagy javítása. A végső határozat meghozatalának felelőssége minden esetben a Végrehajtó Bizottságé.

Bizalmasság

A bizottság tagjai és a szakértők a feladataik ellátása során szerzett információkat bizalmasnak tekintik. Az e határozat értelmében elkészített jelentések bizalmasak.

Königswinter, 1998. szeptember 16.

az elnök

M. Kanther

--------------------------------------------------