A BIZOTTSÁG (EU) 2018/210 VÉGREHAJTÁSI HATÁROZATA

(2018. február 12.)

a LIFE program 2018–2020-as időszakra vonatkozó többéves munkaprogramjának elfogadásáról

(EGT-vonatkozású szöveg)

AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,

tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,

tekintettel a környezetvédelmi és éghajlat-politikai program (LIFE) létrehozásáról és a 614/2007/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 11-i 1293/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 24. cikke (1) bekezdésére,

tekintettel az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról és az 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2012. október 25-i 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 84. cikke (2) bekezdésére,

a környezetvédelemmel és az éghajlat-politikával foglalkozó LIFE-bizottsággal történő egyeztetést követően,

mivel:

ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

1. cikk

Többéves munkaprogram

A Bizottság elfogadja a LIFE programnak a mellékletben meghatározott, 2018–2020-as időszakra vonatkozó többéves munkaprogramját.

2. cikk

Uniós hozzájárulás a többéves munkaprogramhoz

A LIFE program 2018–2020. évi többéves munkaprogramjához nyújtott hozzájárulás legfeljebb 1 657 063 000 EUR lehet, és ezt az összeget a megfelelő alprogramok és kiemelt területek finanszírozására kell használni a következőképpen:

3. cikk

Pénzügyi eszközök

(1) Az 1293/2013/EU rendelet 17. cikke (1) bekezdésének megfelelően a mellékletben leírt, alábbi pénzügyi eszköz részesül hozzájárulásban:

(2) Az energiahatékonyság magánfinanszírozási eszközéhez és a Természetitőke-finanszírozási Eszközhöz való hozzájárulás végrehajtása az Európai Beruházási Bank feladata.

4. cikk

Ezt a határozatot 2018. január 1-jétől kell alkalmazni.

Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.

(1) HL L 347., 2013.12.20., 185. o.

(2) HL L 298., 2012.10.26., 1. o.

MELLÉKLET

1. BEVEZETÉS

Az 1293/2013/EU rendelet (a továbbiakban: LIFE rendelet) 3. cikke értelmében a LIFE program általános célkitűzései a következők:

— az erőforrás-hatékony, alacsony szén-dioxid-kibocsátású és az éghajlatváltozás hatásaival szemben ellenállóképes gazdaságra való átállás, a környezet minősége védelmének és javításának, valamint a biológiai sokféleség csökkenése megállításának és visszafordításának elősegítése, ideértve a Natura 2000 hálózat támogatását és az ökoszisztémák leromlásával szembeni intézkedéseket is,

— az uniós környezetvédelmi és éghajlat-politika és a kapcsolódó jogszabályok kidolgozásának, végrehajtásának és érvényesítésének javítása, valamint a környezet- és éghajlatvédelmi célkitűzések más uniós szakpolitikákba, illetve a köz- és a magánszféra gyakorlatába történő integrálásának és általános érvényesítésének előmozdítása és ösztönzése, többek között a köz- és a magánszféra kapacitásának növelésével,

— jobb környezetvédelmi és éghajlat-politikai irányítás támogatása valamennyi szinten, ideértve a civil társadalom, a nem kormányzati szervezetek és a helyi szereplők fokozott bevonását is, és

— a hetedik környezetvédelmi cselekvési program végrehajtásának támogatása.

A LIFE program mostani, második többéves munkaprogramja figyelembe veszi a 2014–2017 közötti időszakban szerzett tapasztalatokat, illetve különösen a félidős értékelés során tett ajánlásokat (1), amelyek főként az alábbiakra vonatkoznak:

1. a pályázati és jelentéstételi eljárások egyszerűsítése;

2. a projekteredmények megismétlése;

3. a kommunikációs stratégia fejlesztése.

A pályázati eljárás egyszerűsítésével kapcsolatos intézkedések a LIFE program jelenlegi többéves munkaprogramjának szerves részét képezik (lásd az 5.1.1.1. szakaszt). A projekteredmények folytatásának, megismétlésének és/vagy átadásának szükségessége nagyobb hangsúlyt kap az odaítélés szakaszában (lásd az 5.1.1.2. szakaszt), és nagyobb támogatásban fog részesülni a beszerzés során. A jelentéstétel egyszerűsítésére a projektmenedzsmentre vonatkozó eljárások révén fog sor kerülni, és a kedvezményezettek hozzáférést kapnak egy olyan online adatbázishoz, amely lehetővé teszi a projekt legfontosabb mutatóival kapcsolatos adatgyűjtést. A kommunikációs stratégia fejlesztése beszerzés révén valósul meg. Ezek az intézkedések ezért nem szerepelnek részletesen a LIFE program jelenlegi többéves munkaprogramjában.

A LIFE program jelenlegi többéves munkaprogramja az uniós szakpolitika friss fejleményeit is figyelembe veszi, például a körforgásos gazdaságra vonatkozó cselekvési tervet (2) és a „Cselekvési terv a természetért, az emberekért és a gazdaságért” című közleményt (3), és hídként fog szolgálni a „fenntarthatóság” jövőbeli támogatásához az Európai Unió pénzügyeinek jövőjéről szóló vitaanyagban (4) körvonalazottaknak megfelelően. A következő változások kerültek be:

A Környezetvédelem alprogram tekintetében:

— a projekttémák számának csökkentése (87-ről 42-re) és nagyobb hangsúly fektetése arra, hogy a pályázók határozottabban foglalkozzanak az uniós szakpolitikai prioritásokkal, miközben nő az egyes alterületekkel, például a biológiai sokféleséggel és a körforgásos gazdasággal kapcsolatos projektek esélye, illetve az olyan projekteké is, amelyek erős és közvetlen hatást gyakorolnak az európai polgárok többségének egészségére,

— az irányítási és tájékoztatási projektek témáinak reorientációja, hogy nagyobb hangsúlyt kapjanak a konkrét tudatosságnövelő és irányítási kérdések.

Mindkét alprogram tekintetében:

— az eredményorientáltság további fokozása a környezetre vagy az éghajlatváltozásra gyakorolt mérhető hatásokra vonatkozó követelmény bevezetésével valamennyi kiemelt területen,

— a magánszektorbeli szervezetek további részvételének ösztönzése a piacközeli megközelítések mint a projekteredmények fenntarthatóságának biztosítására szolgáló eszközök előnyeinek kihangsúlyozásával. Támogató intézkedések, amelyek az eredmények kiterjesztése és megismétlése érdekében elősegítik a további magán és állami pénzügyi forrásokat mobilizáló, befektetésre kész, gazdasági és környezetvédelmi szempontból életképes projektek kidolgozását,

— a támogatáskezelési eljárások egyszerűsítése, különösen a kétlépcsős pályázati eljárás tesztelésével a kísérleti, a demonstrációs, a bevált gyakorlati, valamint a tájékoztató, tudatosságnövelő és terjesztési projektek esetében, ahogy azt a LIFE program félidős értékelése javasolja.

A LIFE program félidős értékelése és az Európai Parlament (az uniós támogatás vonatkozásában) (5) megerősítette, hogy fontosak a projektek mérhető hatásai a gyakorlatban, és szükség van rájuk. A LIFE program teljesítménymutatókat tartalmaz, a többéves munkaprogramok pedig ezeknek megfelelő mennyiségi (kimeneti) és minőségi eredménymutatókat határoznak meg. Az ilyen mutatókról való programszintű jelentés érdekében a kedvezményezetteknek a konkrét kimeneti és eredménymutatók vonatkozásában projektszinten előre kell jelezniük és mérniük kell a környezeti, az éghajlati, valamint az irányítási és tájékoztatási, vagyis társadalmi hatásokat (6). A tartós, vagyis időben fenntartható hatások biztosítására emellett megbízható mechanizmusokat kell kidolgozniuk annak érdekében, hogy a projektek a kiterjesztés és megismétlés révén a projekt eredeti területén túl is hatást fejtsenek ki. A projektpályázatok értékelése során ezért még inkább döntő odaítélési kritérium lesz az arra vonatkozó egyértelmű és koherens magyarázat, hogyan tervezik biztosítani a projekt tevékenységeinek és hatásainak folytatását, megismétlését és/vagy átadását. A környezetvédelemmel és az éghajlatváltozással kapcsolatos kihívásokra adott, sikeresen demonstrált piacközeli megoldások a jellegüknél fogva különösen nagy eséllyel folytathatók, megismételhetők és/vagy átadhatók. Ezért e kritérium tekintetében magasabb pontszámot fognak kapni azok a projektpályázatok, amelyek hihetően és összefüggően ismertetik az arra vonatkozó stratégiát, hogyan valósul meg az értékesíthetőség a projekt időtartamának végére.

A félidős értékelés a LIFE rendelet 25. cikkével összhangban elemezte, majd megerősítette a LIFE programnak azt a képességét, hogy elősegíti a programon belüli szinergiák létrehozását. Az Európai Unió pénzügyeinek jövőjéről szóló vitaanyagok (7) kihangsúlyozzák a szociális dimenzió fontosságát az európai szakpolitikákban. A LIFE program esetében ennek további szinergiák kialakítására kell ösztönöznie a fenntartható fejlődés környezetvédelmi, gazdasági és szociális dimenziói között. Ezért pluszpontot fognak kapni azok a jól kidolgozott, többcélú megközelítések, amelyek az elsődleges környezeti vagy éghajlat-politikai célkitűzéseik mellett megcélozzák például a szociális integrációt vagy a gazdasági növekedést (8). Például a természet és a biológiai sokféleség védelmét szolgáló tevékenységek és a körforgásos gazdaság megerősítésére irányuló tevékenységek potenciálisan hozzájárulnak a közösségépítéshez és a társadalmi integrációhoz. A körforgásos gazdaság kihívásokkal nézhet szembe a gazdasági életképesség igazolása terén, és sok esetben fontos a szociális dimenzió figyelembevétele (például a hátrányos helyzetű személyek munkaerőpiaci integrációjához).

A LIFE program lehetővé tesz „egyéb projekteket” és „egyéb tevékenységeket”. Ez a rugalmasság lehetővé teszi az új megközelítésekkel, projekttípusokkal és támogatási szolgáltatásokkal való kísérletezést a meglévő projektek esetében és/vagy a hagyományos projektformák által nem vonzott érdekelt felek vonatkozásában. Például gyakran áthidalható lenne a szakadék a környezetvédelmi vagy éghajlat-politikai megoldások LIFE projektekben való sikeres alkalmazása és a tényleges piacra jutásuk között, ha a legígéretesebb LIFE projektek egyedi támogatást kapnának a piacok és a potenciális befektetők eléréséhez. Ez lehet olyan kiegészítő projekt, amely a piaci hozzáférés támogatására, a projektspecifikus üzleti menedzsmentre és a pénzeszközök megszerzéséhez kapcsolódó coachingra, a körforgásos gazdasághoz kapcsolódó klaszterek létrehozásának támogatására és/vagy az ezeken belüli együttműködés támogatására, illetve a különösen magas uniós hozzáadott értékkel bíró projekteknek adandó éves díjakra összpontosít. Amennyiben az új költségvetési rendelet nagyobb rugalmasságot tesz lehetővé a konkrét eredményekhez kapcsolódó egyösszegű támogatásokat illetően, ez kapacitásépítésre is használható a beruházási projektek „bankképessége” és a piaci hozzáférés tekintetében.

A LIFE programot a bizottsági szolgálatok és a végrehajtó ügynökség irányítja, amelynek ezt a feladatot közvetlen irányítás keretében kell végrehajtania. A végrehajtó ügynökség a C(2013) 9414 bizottsági határozat vagy az azt felváltó bármely határozat értelmében a megbízás korlátain belül és a bizottsági szolgálatok felügyelete alatt jár el. A programért a Bizottság teljeskörű felelősséggel tartozik. Azonban külső szakértők is szerződtethetők, hogy segítsenek a bizottsági szolgálatoknak, illetve a végrehajtó ügynökségnek a munkavégzésben.

A többi európai finanszírozási programhoz viszonyított kiegészítő jelleg elvének alkalmazása révén, amelyet a LIFE rendelet (5), (11) és (13) preambulumbekezdése és 8. cikke is említ, a többéves munkaprogram végrehajtása gondoskodik a következetességről és a szinergiákról, valamint elkerüli a LIFE program és az egyéb uniós politikák és pénzügyi eszközök közötti átfedést, és törekszik a Horizont 2020 programhoz (9) (a 2014–2020 közötti időszakra vonatkozó uniós kutatási és innovációs program), valamint annak munkaprogramjaihoz (10) viszonyított kiegészítő jelleg megvalósítására. Ez főként a különféle projekttípusokra és megközelítésekre vonatkozóan a felhívásokkal kapcsolatos pályázati útmutatókban (11) meghatározott támogathatósági kritériumok révén fog megvalósulni, a Horizont 2020 programhoz viszonyított kiegészítő jellegre törekedve. A kettős finanszírozás elkerülése a kiválasztási szakaszban végzett összevetés és utólagos ellenőrzések révén történik. A LIFE program keretében történő finanszírozásból kizárásra kerülnek a kutatásra vagy a nagy méretű infrastruktúra kialakítására irányuló projektek.

A többéves munkaprogram struktúrája a LIFE rendelet 24. cikkének (2) bekezdésében megadott struktúrát követi, és csak szükség esetén foglalkozik külön-külön a Környezetvédelem és az Éghajlat-politika alprogrammal.

A program a 2018. január 1-jétől a 2020. december 31-ig tartó időszakra terjed ki.

1.1. A Környezetvédelem alprogram

A Környezetvédelem alprogram három kiemelt területet tartalmaz: Környezet és erőforrás-hatékonyság, Természet és biológiai sokféleség, valamint Környezetvédelmi irányítás és tájékoztatás (a LIFE rendelet 9–12. cikke). Minden egyes kiemelt terület több tematikus prioritásra terjed ki, ezek a LIFE rendelet III. mellékletében található felsorolásban szerepelnek.

A 2018–2020. évi többéves munkaprogram meghatározza a tematikus prioritásokat végrehajtó projekttémákat.

1.2. Az Éghajlat-politika alprogram

Az Éghajlat-politika alprogram Az éghajlatváltozás mérséklése, az Alkalmazkodás az éghajlatváltozáshoz és az Éghajlat-politikai irányítás és tájékoztatás kiemelt területet tartalmazza (a LIFE rendelet 13–16. cikke). Mindegyik kiemelt terület több olyan, a 4. szakaszban meghatározott szakpolitikai területet tartalmaz, amely vélhetően különös érdeklődésre tart számot a jelenlegi többéves munkaprogram által lefedett időszakban.

2. A FORRÁSOK ELOSZTÁSA A KÜLÖNBÖZŐ KIEMELT TERÜLETEK ÉS TÁMOGATÁSI FORMÁK KÖZÖTT – A 24. CIKK (2) BEKEZDÉSÉNEK a) PONTJA

A LIFE rendelet 4. cikke értelmében a LIFE program 2014 és 2020 között történő végrehajtására biztosított teljes pénzügyi keretösszeg3 456 655 000 EUR, melynek 75 %-a a Környezetvédelem alprogramra (2 592 491 250 EUR), 25 %-a pedig az Éghajlat-politika alprogramra fordítandó (864 163 750 EUR).

A 2014–2017 közötti időszakban 1 349 millió EUR nagyságú összeg került elkülönítésre a Környezetvédelem alprogramra, illetve 446 millió EUR nagyságú összeg az Éghajlat-politika alprogramra. A 2018–2020 közötti időszak vonatkozásában 1 657 millió EUR marad elérhető.

A LIFE rendelet megadja továbbá a teljes költségvetés projektek számára elkülönítendő minimális arányát (81 %, a LIFE rendelet 17. cikkének (4) bekezdése) és a tevékenységi támogatásokra elkülöníthető költségvetési források maximális arányát, amelyet integrált projektekre lehet fordítani (30 %, a LIFE rendelet 17. cikkének (5) bekezdése).

A LIFE rendelet 4. cikke jelenleg átdolgozás alatt áll, hogy magában foglaljon egy 4 500 000 EUR nagyságú hozzájárulást az Európai Szolidaritási Testület részére olyan projektekre, amelyek az egész Európai Unióban fiatal önkénteseket vonnak be a környezetvédelmi és éghajlat-politikai fellépésekbe (12).

A LIFE projekteket tevékenységi támogatásokkal vagy adott esetben pénzügyi eszközökkel kell finanszírozni (a LIFE rendelet 17. cikkének (4) bekezdése).

A LIFE rendelet 24. cikke (2) bekezdésének a) pontja alapján ez a többéves munkaprogram meghatározza az egyes kiemelt területek és támogatási típusok szerint kiutalandó összegeket.

Teljes elkülönített összeg a finanszírozási típusok szerint mindkét alprogram esetében

2018–2020. évi költségvetés Millió EUR Projektek és működési támogatás Tevékenységi támogatás 1 263,44 Működési támogatás 36,00 Pénzügyi eszközök 75,00 Közbeszerzés 252,70 Támogatási kiadások 29,92 Összesen 1 657,06





Teljes elkülönített összeg a kiemelt területek szerint, 2018–2020

Kiemelt területek Környezet és erőforrás-hatékonyság Természet és biológiai sokféleség Környezetvédelmi irányítás és tájékoztatás Európai Szolidaritási Testület Az éghajlatváltozás mérséklése Alkalmazkodás az éghajlatváltozáshoz Éghajlat-politikai irányítás és tájékoztatás Területenként összesen (millió EUR) 444,81 632,55 143,38 4,50 230,50 123,85 47,55 Részösszeg 1 627,14 Támogatási kiadások (ATA) 29,92 Összesen 1 657,06

A kiemelt területek és finanszírozási típusok számára elkülönített összegek indikatív jellegűek. A tevékenységi támogatások esetében a végleges elkülönített összeg az egyes kiemelt területeken benyújtott finanszírozható projektpályázatok tényleges számától függ. A pénzügyi eszközök számára és az ezek között elkülönített költségvetési összegek a LIFE program időtartama alatt a tényleges igénybevétel szerint módosíthatók. A költségvetési rendeletnek (13) megfelelően a LIFE rendeletben meghatározott határértékeken belül a kiemelt területek közötti újraelosztások nem haladhatják meg az érintett kiemelt területek számára elkülönített összeg 5 %-át.

2.1. A Környezetvédelem alprogram

E többéves munkaprogram időtartama alatt a Környezetvédelem alprogram költségvetése 1 243,81 millió EUR (14).

A Környezetvédelem alprogram keretében a tevékenységi támogatással támogatott projektek számára előirányzott költségvetési források bizonyos százalékát a természet és a biológiai sokféleség megőrzését támogató projektekre kell fordítani, ideértve az ezzel kapcsolatos tájékoztatást és irányítást, a technikai segítségnyújtási és az előkészítő projekteket is (a LIFE rendelet 9. cikkének (3) bekezdése) (15). A költségvetés projektek számára előirányzott részének maradékát a Környezet és erőforrás-hatékonyság és a Környezetvédelmi irányítás és tájékoztatás kiemelt terület keretében finanszírozott projektekre kell fordítani.

Tájékoztató jellegű elkülönített összegek a Környezetvédelem alprogram területén nyújtott finanszírozás típusa szerint

2018–2020. évi költségvetés Millió EUR Tevékenységi támogatás (*1) — Kapacitásépítést célzó projektek 7,75 — Technikai segítségnyújtási projektek 2,95 — Egyéb tevékenységi támogatás 992,37 Pénzügyi eszköz (*2) Természetitőke-finanszírozási eszköz (NCFF) p. m. Működési támogatás 27,00 Közbeszerzés 193,67 Támogatási kiadások (*3) 20,07 Összesen 1 243,81

Tájékoztató jellegű elkülönített összegek a Környezetvédelem alprogram területén nyújtott finanszírozás típusa szerint

A kiemelt területek és finanszírozási típusok számára elkülönített összegek indikatív jellegűek. A pénzügyi eszközök számára és az ezek között elkülönített költségvetési összegek a LIFE program időtartama alatt a tényleges igénybevétel szerint módosíthatók. A LIFE rendeletben meghatározott határértékeken belül a kiemelt területek közötti újraelosztások nem haladhatják meg az érintett kiemelt területek számára elkülönített összeg 5 %-át.

2.2. Az Éghajlat-politika alprogram

E többéves munkaprogram keretében az Éghajlat-politika alprogram költségvetése 413,25 millió EUR. A kiemelt területek szerinti elosztás indikatív jellegű, és az egyes kiemelt területeken tevékenységi támogatásra benyújtott pályázatok tényleges számától, valamint az energiahatékonyság magánfinanszírozási eszköze (amely csak erre az alprogramra jellemző) és természetitőke-finanszírozási eszköz piaci igénybevételétől függ.

Tájékoztató jellegű elkülönített összegek az Éghajlat-politika alprogram területén nyújtott finanszírozás típusa szerint

2018–2020. évi költségvetés Millió EUR Tevékenységi támogatás (*4) Kapacitásépítést célzó projektek 3,00 Technikai segítségnyújtási projektek 0,78 Egyéb tevékenységi támogatás 256,59 Pénzügyi eszközök (*5) Az energiahatékonyság magánfinanszírozási eszköze (PF4EE) 75,0 Természetitőke-finanszírozási eszköz (NCFF) p. m. Működési támogatás 9,00 Közbeszerzés 59,03 Támogatási kiadások (*6) 9,85 Összesen 413,25

3. A KÖRNYEZETVÉDELEM ALPROGRAMRÓL SZÓLÓ III. MELLÉKLETBEN ELŐÍRT TEMATIKUS PRIORITÁSOKAT VÉGREHAJTÓ PROJEKTTÉMÁK (A LIFE RENDELET 24. CIKKE (2) BEKEZDÉSÉNEK b) PONTJA)

A LIFE rendelet (36) preambulumbekezdésének és 24. cikkének megfelelően a többéves munkaprogram tartalmazza a tematikus prioritásokat végrehajtó projekttémák nem kimerítő felsorolását, az erőfeszítéseket pedig konkrét környezetvédelmi és kapcsolódó irányítási és tájékoztatási szakpolitikai prioritásokra és cselekvési területekre kell összpontosítani a Környezetvédelem alprogram keretében. A LIFE rendelet (22) preambulumbekezdése értelmében a Bizottságnak a Környezetvédelem alprogram projektjei uniós hozzáadott értékének vizsgálata során különös figyelmet kell szentelnie a projekt témáin belül megvalósított tematikus prioritásokhoz való hozzájárulásuknak. A projekttémák tehát előnyhöz juttatják azokat a projekteket, amelyek stratégiai szempontból fontos szakpolitikai területekkel foglalkoznak, ugyanakkor más területeken nyitottak maradnak az észszerű javaslatokra és az új kihívásokra való reagálással kapcsolatos új ötletek elfogadására.

A tevékenységi támogatással támogatott projektekre elkülönített források bizonyos százalékát a természet és a biológiai sokféleség megőrzését támogató projektekhez kell hozzárendelni (16). A forrásoknak a LIFE+ rendelethez képest fokozott mértékű elkülönítése korlátozza a Környezetvédelem alprogramba tartozó egyéb tematikus prioritások projektjei számára rendelkezésre álló költségvetést, ezért ez további ok a források célzottabb felhasználására ezeken a területeken.

Meg kell jegyezni, hogy nincs kizárva a felsorolásban nem szereplő témákkal kapcsolatos projektek finanszírozása. Azok a jó minőségű projektek, amelyek megfelelnek a támogathatósági és kiválasztási kritériumoknak, szintén megkaphatják a finanszírozást. E felsorolás elkészítése ezért a többéves munkaprogram teljes időtartama tekintetében biztosítja a LIFE program célkitűzéseinek megvalósításához szükséges rugalmasságot, valamint a potenciális pályázók számára a pályázatok tervezéséhez, előkészítéséhez és benyújtásához szükséges stabilitást.

3.1. Környezet és erőforrás-hatékonyság kiemelt terület

A LIFE rendelet 10. cikkének a) pontja értelmében az e kiemelt területnek megfelelő projekttémák és a LIFE rendelet III. mellékletében felsorolt, ide kapcsolódó tematikus prioritások konkrét célkitűzései különösen a következők: „a környezeti kihívásokra irányuló, ismétlésre, átadásra vagy más területeken történő általános érvényesítésre alkalmas szakpolitikai vagy irányítási megközelítések, bevált gyakorlatok és megoldások kidolgozása, vizsgálata és demonstrációja, ideértve az innovatív technológiák kidolgozását és demonstrációját is, a környezet és az egészség közötti kapcsolatra is figyelemmel és támogatva az erőforrás-hatékonysággal kapcsolatos politikákat és jogszabályokat, az erőforrás-hatékony Európa megvalósításának ütemtervét is beleértve”. Az innovatív vezetési megközelítések közé tartozik különösen az állami, a magán és a civil társadalom szereplőinek közös kísérletezése a várhatóan közvetlen és mérhető pozitív környezeti hatásokat gyakorló értékláncok mentén. Ezért az összes projektnek, amely e kiemelt terület alá tartozik, a LIFE rendelet 18. cikkének a) és b) pontja szerinti kísérleti vagy demonstrációs projektnek kell lennie, de ezek nem összpontosíthatnak kutatásra. Korlátozott kutatás megengedett az előkészítő és/vagy nyomonkövetési fellépések részeként. E kiemelt terület és az alább felsorolt projekttémák egyike alá tartozó demonstrációs projektek esetében azoknak a projekteknek kell elsőbbséget biztosítani, amelyek EU-szerte új vagy ismeretlen fellépéseket, módszereket vagy megközelítéseket alkalmaznak, próbálnak ki, értékelnek és terjesztenek.

A LIFE program teljesítményének mérése a kísérleti és a demonstrációs projektekhez kapcsolódó, a jelen kiemelt terület keretében vett célkitűzések, illetve különösen az erőforrás-hatékony gazdaságra való áttéréshez, valamint a környezet minőségének védelméhez és javításához való hozzájárulás vonatkozásában a LIFE projekteknek tulajdonítható környezeti javulás alapján történik. Ezért az ehhez a kiemelt területhez kapcsolódó valamennyi LIFE projektnek olyan fellépéseket kell tartalmaznia, amelyek a projekt időtartama alatt közvetlen és mérhető hatást gyakorolnak a környezetre.

LIFE rendelet, III. melléklet a) A vízre és azon belül a tengeri környezetre vonatkozó tematikus prioritások : az erőforrás-hatékony Európa megvalósításának ütemtervében és a hetedik környezetvédelmi cselekvési programban a vízre vonatkozóan előírt konkrét célkitűzések végrehajtására irányuló tevékenységek, különösen: i. a 2000/60/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (17) végrehajtásának integrált megközelítései; ii. a 2007/60/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (18) végrehajtására irányuló tevékenységek; iii. a 2008/56/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (19) a tengervizek jó környezeti állapotának elérését célzó intézkedési programjának végrehajtására irányuló tevékenységek; iv. a vízkészletek biztonságos és hatékony felhasználását, a mennyiségi vízgazdálkodás fejlesztését, a jó vízminőség megőrzését, a vízkészletekkel történő visszaélések megakadályozását és a vízkészletek állapotromlásának megelőzését biztosító intézkedések.

Az EU-ban komoly problémát jelent a vízminőség, az áradások és az aszályok költséghatékony kezelése. A vízügyi ágazatban felmerülő kihívásokra és lehetőségekre való reagálás során a szereplőknek átfogó megközelítést kell alkalmazniuk. A víz-keretirányelv, az árvízvédelmi irányelv és a vízzel kapcsolatos európai innovációs partnerség prioritásainak végrehajtásával összhangban a projekteknek olyan fellépések kidolgozására és főként végrehajtására kell összpontosítaniuk, amelyek segíthetnek a tagállamoknak valóban integrált vízkészlet-gazdálkodást bevezetni, szükség esetén pedig ösztönzik az ökoszisztéma-alapú megközelítéseket. A tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelv végrehajtására irányuló fellépések keretében különös figyelmet kell fordítani az új terhelésekre és hatásokra, valamint ösztönözni kell a tengerparti övezetek integrált kezelésének fejlesztését és a hatékonyabb tengeri területrendezést. A vízügyi ágazat tekintetében a vízszolgáltatások (ivóvíz előállítása vagy a szennyvíz kezelése) biztosításához használt technológiák és eljárások nemsokára elérik teljes kiépítettségüket. A vízzel kapcsolatos európai innovációs partnerség kiemelt területeinek megfelelően a jelenlegi kihívás kettős: i. a megfelelő végrehajtás költséghatékony, erőforrás-hatékony és jogilag megfelelő eredményekkel járó biztosítása, és ii. az e területen felmerülő új problémák kezelésére való képesség biztosítása.

Ezért az alábbi projekttémák kapnak elsőbbséget:

Víz, áradások és aszály – III. melléklet, A. szakasz, a) pont, i–ii. alpont

1. Árvízzel és/vagy aszályokkal kapcsolatos kockázatkezelési fellépések végrehajtása legalább egy intézkedés alkalmazásával az alábbiak közül: — természetalapú megoldások, amelyek olyan természetes vízmegtartó intézkedésekből állnak, amelyek növelik a víz beszivárgását és tárolását, és eltávolítják a szennyező anyagokat természetes vagy ahhoz hasonló eljárások során, beleértve a folyók, tavak, delták és partok morfológiájának és/vagy a kapcsolódó élőhelyek helyreállítását, ideértve az árterületeket és a mocsári területeket is, — megelőzésre és védelemre szolgáló eszközök és technikák a szakpolitika támogatása, a földhasználat megtervezése, a kockázatcsökkentés, az eseményeket követő alkalmazkodóképesség és a vészhelyzetkezelés érdekében, és/vagy — integrált kockázatértékelési és kockázatkezelési megközelítések, amelyek figyelembe veszik a társadalmi sebezhetőséget, és az alkalmazkodóképesség fejlesztésére törekednek a társadalmi elfogadás biztosítása mellett.

2. Projektek, amelyek a vízgyűjtő-gazdálkodási tervekben megnevezett és a földhasználatból vagy a vízhasználatból eredő hidromorfológiai terhelések kezelésével foglalkoznak a víz-keretirányelv célkitűzései által előírt megfelelő vízminőség vagy lehetséges megfelelő vízminőség elérése érdekében.

3. A tápanyagok és az emberi és/vagy mezőgazdasági eredetű organikus szennyezés integrált kezelése a szennyezés közvetlen eltávolításával. A tervezett fellépéseket átfogó hiányelemzéssel (20) kell azonosítani, meghatározva a vízgyűjtők szintjén szükséges intézkedéseket, amelyekkel a víz-keretirányelv és a tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelv követelményei teljesíthetőek, figyelembe véve, mi valósult meg a települési szennyvíz kezeléséről szóló irányelv (21), a vizek mezőgazdasági eredetű nitrátszennyezéssel szembeni védelméről szóló irányelv (22), a fürdővíz-minőségi irányelv (23) és a felszín alatti vizekről szóló irányelv (24) révén.

4. A vízi környezetben lévő kémiai szennyező anyagok által okozott terhelés csökkentése a kiemelt anyagok és a vízgyűjtők meghatározott szennyező anyagaiként azonosított egyéb vegyi anyagok kibocsátásának a forrásnál való csökkentésével, megfelelő helyettesítő anyagok (25) vagy alternatív technológiák segítségével.

5. Víztakarékossági intézkedések végrehajtása, hogy a vízhiánnyal küzdő területeken a vonatkozó vízgyűjtő-gazdálkodási tervek alapján csökkenjen a víztestekre nehezedő minőségi és mennyiségi nyomás.

Tenger- és partiövezet-gazdálkodás – III. melléklet, A. szakasz, a) pont, iii. alpont

1. Olyan eszközök, technológiák vagy gyakorlatok alkalmazása, amelyekkel biztosítható a tengeri környezethez kapcsolódó emberi tevékenységek fenntarthatósága, többek között az emberi tevékenységek által a tengeri környezetre gyakorolt nyomás csökkentésével és legalább az alábbi egyik, nagy aggodalomra okot adó téma kezelésével: — víz alatti zajszennyezés, — a tengerfenék zavarása, — mélytengeri bányászat, — halászat, — mezőgazdaság, és/vagy — hajózás.

2. A tengeri hulladék vagy a szennyező anyagok megelőzésére és csökkentésére irányuló projektek, amelyek a tengeri hulladék és a szennyező anyagok szárazföldi és/vagy tengeri forrásaival foglalkoznak.

Vízügyi ágazat – III. melléklet, A. szakasz, a) pont, iv. alpont

1. Az ivóvízzel és a településiszennyvíz-tisztító rendszerekkel kapcsolatos technológiák alkalmazása erőforrás-hatékony eljárások használatával a vízszolgáltatások biztosítása érdekében (26), illetve a szennyvíz kezelése során helyszíni eljárások és/vagy ellenőrzési folyamatok segítségével az új szennyező anyagok és/vagy kórokozók kibocsátásának csökkentése vagy megszüntetése érdekében.

2. Olyan eszközök használata, amelyek a vidéki területeken az ivóvíz minőségéről szóló irányelvnek és a települési szennyvíz kezeléséről szóló irányelvnek megfelelő, erőforrás-hatékony vízszolgáltatást biztosítanak (27).

3. Az újrahasznosított/visszanyert víz tekintetében eredményesebb és hatékonyabb megoldások és/vagy kezelési lehetőségek fejlesztése, az alábbiak egyikének végrehajtásával: — koncepciók a(z) (alternatív) vízszolgáltatás, a szennyvízkezelés és az erőforrások újrafelhasználása, újrahasznosítása és újrafeldolgozása terén (28), — a források ellenőrzésére szolgáló módszerek és költséghatékony helyszíni technológiák az új szennyező anyagok és kórokozók szennyvízkezelő-rendszerbe való kibocsátása terén, — intelligens technológiákat és decentralizált rendszereket alkalmazó és az alternatív vízforrásokra összpontosító víztisztítási innovációs központok olyan régiókban, ahol jelenleg nincsenek megfelelő csatornahálózatok vagy szennyvízkezelő és -tisztító létesítmények, — következetes megközelítés a víz-, az energia- és az erőforrás-veszteség elkerülése érdekében az ipari termelésben és/vagy a víz- és szennyvíz-infrastruktúrával kapcsolatban.

LIFE rendelet, III. melléklet b) A hulladékra vonatkozó tematikus prioritások : az erőforrás-hatékony Európa megvalósításának ütemtervében és a hetedik környezetvédelmi cselekvési programban a hulladékra vonatkozóan előírt konkrét célkitűzések végrehajtására irányuló tevékenységek, különösen: i. a hulladékra vonatkozó tervek és programok végrehajtásának integrált megközelítései; ii. a hulladékokról szóló uniós jogszabályok kidolgozására és végrehajtására irányuló tevékenységek, különös tekintettel az uniós hulladékhierarchia első lépcsőfokaira (megelőzés, újrahasznosítás és újrafeldolgozás); iii. a termékek erőforrás-hatékonyságára és életciklusuk során mérhető hatásaikra, a fogyasztási mintákra és a gazdaság anyagfüggőségének csökkentésére irányuló tevékenységek.

A hulladék tekintetében az erőforrás-hatékony Európa megvalósításának ütemterve és a hetedik környezetvédelmi cselekvési program arra törekszik, hogy 2020-ra megvalósítsa az alábbi általános célkitűzéseket:

— a hulladéktermelés csökkentése,

— az újrafeldolgozás és újrahasznosítás maximalizálása,

— az égetés nem újrafeldolgozható anyagokra való korlátozása, és

— a hulladéklerakás nem újrafeldolgozható és nem hasznosítható hulladékra való korlátozása.

Ezért az alábbi projekttémák kapnak elsőbbséget:

A hulladékokról szóló jogszabályok végrehajtása – III. melléklet, A. szakasz, b) pont, i–ii. alpont

1. Hulladékkezelési (elkülönített gyűjtés, válogatás és újrafeldolgozás) módszerek alkalmazása az Európai Unió legkülső régióiban (29) vagy olyan szigeteken (30), amelyek állandó lakossága nem éri a 250 000 főt (31).

2. Innovatív megoldások alkalmazása, megcélozva az alábbiak egyikét: — az elektromos és elektronikus berendezések hulladékainak és/vagy a hulladékelemek és hulladékakkumulátorok elkülönített gyűjtése és újrafeldolgozása vagy az elektromos és elektronikus berendezések hulladékainak és/vagy a hulladékelemek és hulladékakkumulátorok újrafeldolgozása, — a hulladékká vált gépjárművek bontása és újrafeldolgozása, — az építmények vagy épületek szelektív bontása, amely hozzáadott értékkel rendelkező, újrafeldolgozott (32) anyagokat vagy termékeket eredményez, — a műanyagok (33) válogatása és hozzáadott értéket teremtő újrafeldolgozása, — a biohulladékok elkülönített gyűjtése és újrafeldolgozása, és/vagy — az összetett anyagok újrafeldolgozása a kritikus fontosságú nyersanyagok visszanyerése érdekében. Magyarázó megjegyzés: Az említett innovatív megoldásokat és a LIFE projektet kiegészítendő, a projekt futamideje során és azt követően a hulladékhierarchiának megfelelően az egyéb releváns hulladékgazdálkodási műveletekre is törekedni kell.

3. A hulladékban lévő veszélyes anyagok azonosítása (34) és elkülönítése annak érdekében, hogy lehetővé váljon a kezelt hulladék hozzáadott értéket eredményező újrafeldolgozása (35) és a veszélyes anyagok biztonságos ártalmatlanítása a projekt keretében.

Hulladék- és erőforrás-hatékonyság – III. melléklet, A. szakasz, b) pont, iii. alpont

1. Új üzleti és/vagy fogyasztási modellek és/vagy megközelítések alkalmazása az erőforrás-hatékonyság támogatása érdekében az erőforrás-hatékony Európa megvalósításának ütemtervében (36) és a körforgásos gazdaságra vonatkozó uniós cselekvési tervben (37) meghatározott kiemelt ipari ágazatokban, a termékek tartósságára, újrahasznosítására, javítására és újrafeldolgozására, valamint az alternatív értékesítési folyamatokra összpontosítva. Az új üzleti modellek és megközelítések alkalmazásának már a projekt futamideje során — az erőforrás-felhasználás (vagyis a fő hatásoktól függően az anyaghasználat, az energia- és/vagy vízhasználat) csökkenésével kell járnia, és — támogatnia kell a kis- és középvállalkozások (kkv-k) (38) átalakulását és/vagy — integrálnia kell a szociális dimenziót az üzleti modellbe. Magyarázó megjegyzés: Az alternatív eljárások többek között magukban foglalják a megosztást vagy lízinget, az újragyártást, az ipari szimbiózist, az élelmiszer-ellátási láncok, a szállítás és a mobilitás optimalizálását, a fenntartható épületeket vagy építkezéseket/lebontást.

LIFE rendelet, III. melléklet c) Az erőforrás-hatékonyságra vonatkozó tematikus prioritások, beleértve a talajt és az erdőket, valamint a zöld és a körforgásos gazdaságot : az erőforrás-hatékony Európa megvalósításának ütemterve és a hetedik környezetvédelmi cselekvési program végrehajtására irányuló olyan tevékenységek, amelyekre nem vonatkoznak az e mellékletben említett egyéb tematikus prioritások, különösen: i. az ipari szimbiózisra és a tudástranszferre, valamint a körforgásos és zöld gazdaság irányába történő elmozdulás új modelljeinek kidolgozására irányuló tevékenységek; ii. a talajvédelmi tematikus stratégiára irányuló tevékenységek (a Bizottság 2006. szeptember 22-i„A talajvédelemről szóló tematikus stratégia” című közleménye), különös tekintettel a talajfedés mérséklésére és kompenzálására, valamint a jobb földhasználatra; iii. az erdők megfigyelésére és az információs rendszerekre, valamint az erdőtüzek megelőzésére irányuló tevékenységek.

Az erőforrás-hatékonyságra vonatkozó tematikus prioritásokat – többek között a talajt és az erdőket, valamint a zöld és a körforgásos gazdaságot – érintő projektek az erőforrás-hatékony Európa megvalósításának ütemterve, a körforgásos gazdaságra vonatkozó uniós cselekvési terv (39), a talajvédelemről szóló tematikus stratégia (40) és a 2013. évi uniós erdőgazdálkodási stratégia (41) végrehajtására irányulnak.

Az ipari szimbiózis, a tudástranszfer, illetve a körforgásos és zöld gazdaság irányába történő elmozdulás tekintetében különös figyelmet kell fordítani a vállalkozások körforgásos/erőforrás-hatékony, környezetvédelmi szempontból megvalósítható teljesítményére, a fogyasztóvédelmi politikára, az új üzleti és fogyasztási modellekre, valamint az értékláncokra. A körforgásos gazdaság állami támogatása eddig előnyben részesítette az „újrafeldolgozást”, miközben az újrahasznosítással, javítással és átalakítással kapcsolatos projektek alulreprezentáltak (42). A(z) (helyi) értékláncok mentén végrehajtva a körforgásos gazdaságban nagy lehetőségek rejlenek arra, hogy pozitív társadalmi hatásokat fejtsen ki, például a hátrányos helyzetű személyek munkaerőpiaci integrációját és az árnyékgazdaságban folytatott tevékenységek formalizálását tekintve. A körforgásos gazdasággal foglalkozó projekteknek figyelembe kell venniük ezeket a szempontokat a közvetlen, mérhető környezeti hatás mellett. Ezek az értékláncok a kiemelt ágazatokat fogják megcélozni, és így elősegítik a műanyagok által a körforgásos gazdaságban játszott szerepről szóló készülő stratégia végrehajtását (43).

A talajvédelem tekintetében javításra szorul a talajgazdálkodás, főként a talajfedés korlátozása és mérséklése. A talajjal kapcsolatban a projekt során gyűjtött adatokat meg kell osztani a vonatkozó regionális, nemzeti és/vagy uniós adatbázisokkal.

Az erdőkkel foglalkozó projektek várhatóan hozzájárulnak az erdők állapotának nyomon követéséhez az általuk potenciálisan generált, a jelenlegi vagy jövőbeli európai erdészeti tájékoztató rendszerek részére biztosított releváns adatok révén. Másrészről költséghatékony, természetközeli vagy hasonló alternatív erdőgazdálkodási megközelítéseket kell találni a telepített, azonos korú állományok és az egyetlen fajból álló állományok esetében, hogy tovább nőjön a biológiai sokféleség és az alkalmazkodóképesség. Különös figyelmet kell fordítani az erdőtüzek kitörésének megelőzésére, az erdőtüzek terjedését elősegítő feltételek korlátozására és az erdők általános ellenálló képességének fokozására, különösen a védett területeken, például a Natura 2000 területeken, ahol nagy arányban találhatók erdők, és amelyek az uniós természetvédelmi fellépések alapját képezik.

Ezért az alábbi projekttémák kapnak elsőbbséget:

Erőforrás-hatékonyság, zöld és körforgásos gazdaság – III. melléklet, A. szakasz, c) pont, i. alpont

A körforgásos gazdaságra vonatkozó koncepció végrehajtása, a körforgásos gazdaságra vonatkozó uniós cselekvési terv (44) kiemelt területeinek legalább egyikét megcélozva, illetve biztosítva a jó minőségű másodlagos erőforrások, selejtanyagok és/vagy hulladékok felhasználását az értékláncban vagy különböző értékláncokban. A körforgásos gazdaság végrehajtásának már a projekt futamideje során

— támogatnia kell a kis- és középvállalkozások (kkv-k) átalakulását és/vagy

— integrálnia kell a szociális dimenziót az értéklánc(ok)ba.

Talaj – III. melléklet, A. szakasz, c) pont, ii. alpont

1. A talajlezárásról szóló iránymutatásnak (45) megfelelő fellépéseknek a piaci megoldásokhoz képest nagyobb hatékonysággal történő végrehajtása, hogy további földterület kivonása vagy talajfedés nélkül valósuljon meg a regionális vagy nemzeti területi fejlesztés. Az ilyen fellépések legalább az alábbiak egyikét magukban foglalják: — a szennyezett területekre összpontosítva korlátozás és/vagy egyéb remediációs fellépések, — a talajfedés mérséklése, és/vagy — a talajfedés kompenzálása.

2. Integrált fenntartható talajgazdálkodási gyakorlatok végrehajtása a fenntartható talajgazdálkodásról szóló önkéntes iránymutatásnak (46) megfelelően regionális, nemzeti vagy transznacionális hálózatokon vagy szervezeteken keresztül.

Erdők – III. melléklet, A. szakasz, c) pont, iii. alpont

Az erdei élőhelyekkel, valamint ökoszisztémákkal és ökoszisztéma-szolgáltatásokkal kapcsolatos mutatókon túl az erdők védelmével foglalkozó LIFE projektek emellett adatokkal szolgálnak a fenntartható erdőgazdálkodás aktualizált pán-európai mutatói szerinti 1., 2., 4. és 5. kritériumban szereplő érintett mutatókkal kapcsolatban (47).

1. Eszközök, módszertanok, technikák, technológiák és berendezések hatékony és eredményes használata természetközeli erdőgazdálkodási megközelítések és hasonló, az intenzívebb (48) erdőgazdálkodást és/vagy a telepített, azonos korú állományokon és az egyetlen fajból álló állományokon alapuló vezetési megközelítéseket felváltó erdőgazdálkodási alternatívák (49) alkalmazására, az egyenértékű intenzívebb és/vagy azonos korú állományokon és egyetlen fajból álló állományokon alapuló erdőgazdálkodás (50) során használt közepes vagy nagyobb műveletek költségeihez képest költséghatékonyan. Magyarázó megjegyzés: A „természetközeli erdőgazdálkodásra” (amelyet néha „környezetkímélő erdőgazdálkodásnak” vagy „folyamatos erdőborításon alapuló erdőgazdálkodásnak” is neveznek) olyan gyakorlatok jellemzők, amelyek megpróbálják utánozni a természetes folyamatokat, és amelyek kombinálni kívánják az erdők gazdasági felhasználását és a természetvédelmet. Ennek eredményeképpen aktívan kezelt, de több szintből álló, gazdag vegyes erdők jönnek létre, amelyek viszonylag nagy mértékben hasonlítanak a természetes erdőkre. A fogalom magában foglalja az aktív erdőgazdálkodást és a fakitermelést, ezért nem tévesztendő össze az olyan megközelítésekkel, amelyek kifejezetten a természetes folyamatokat kívánják megőrizni, például az érintetlen természeti területeken. A jellemzően használt gyakorlatok országonként kis mértékben eltérhetnek, de várhatóan magukban foglalják az alábbi elemeket: őshonos vagy nem tájidegen fafajok telepítése, természetes regeneráció, korlátozott gépi beavatkozás, természetvédelmi intézkedések, a műtrágyák vagy növényvédő szerek használatának mellőzése, hosszú rotációs idő, egyéni vagy csoportos fakitermelés (51).

2. Olyan módszerek tesztelése és alkalmazása (52), amelyekkel a meglévő magas tűzveszélyességű erdők ellenállóbb állományokká alakíthatók, amelyekben kisebb a tüzek kialakulásának és terjedésének veszélye, és amelyek a részben természetes vegyes vagy lomberdőket előnyben részesítő, a kapcsolódó vizek túlzott kiaknázását kizáró, és/vagy a tűz kialakulásának kockázatát és/vagy a tűz intenzitását csökkentő fenntartható földhasználatot biztosító erdészeti és területgazdálkodási gyakorlatokon alapulnak.

LIFE rendelet, III. melléklet d) A környezetre és az egészségre vonatkozó tematikus prioritások, beleértve a vegyi anyagokat és a zajt : a hetedik környezetvédelmi cselekvési programban a környezetre és az egészségre vonatkozóan előírt konkrét célkitűzések végrehajtására irányuló támogató tevékenységek, különösen: i. az 1907/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (53) (REACH), valamint az 528/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (54) (a biocid termékekről szóló rendelet) végrehajtására irányuló támogató tevékenységek a vegyi anyagok (többek között a nanoanyagok) biztonságosabb, fenntarthatóbb és gazdaságosabb felhasználása érdekében; ii. a 2002/49/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (55) (a zajról szóló irányelv) végrehajtásának megkönnyítésére irányuló támogató tevékenységek az olyan zajszint elérése érdekében, amely nem jár jelentős negatív hatással és kockázatokkal az emberi egészségre nézve; iii. a nagyobb balesetek elkerülésére irányuló, különösen a 2012/18/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (56) (a Seveso III irányelv) végrehajtását megkönnyítő támogató tevékenységek.

A környezet és az egészség tekintetében új módszereket kell kipróbálni a vegyi anyagok, a zaj és az ipari balesetek által a környezetre és az emberi egészségre gyakorolt hatás csökkentése érdekében.

Ezért az alábbi projekttémák kapnak elsőbbséget:

Vegyi anyagok – III. melléklet, A. szakasz, d) pont, i. alpont

Az alábbiak közül legalább az egyiknek a környezetre vagy az emberi egészségre gyakorolt hatásának csökkentése:

— az anyagok és keverékek osztályozásáról, címkézéséről és csomagolásáról szóló rendelet (CLP) értelmében az emberi egészségre vagy a környezetre veszélyesnek minősített anyagok (57),

— a vegyi anyagok, beleértve az endokrin károsító anyagok együttes hatásai,

— nanoanyagok,

— biocid termékek és/vagy növényvédő szerek.

Ezt az alábbi egy vagy több intézkedéssel kell elérni:

— biztonságosabb vagy fenntarthatóbb használat,

— a mérgező vegyi anyagoknak való kitettség minimalizálása a termékekben vagy a környezetben, és/vagy

— biztonságosabb anyagokkal vagy nem vegyi megoldásokkal való helyettesítés.

Zaj – III. melléklet, A. szakasz, d) pont, ii. alpont

Ebben a fejezetben azok a projektek kapnak elsőbbséget, amelyek célja a lehető legtöbb ember helyzetének javítása a városi területeken.

A magas népsűrűségű városi területeken az utakról érkező zaj csökkentése olyan alacsony zajkibocsátású útburkolatok és/vagy gumiabroncsok használatával, amelyek életciklusköltsége hasonló a szabvány burkolatok és/vagy gumiabroncsok életciklusköltségéhez, de sokkal kevesebb zajt okoznak.

Ipari balesetek – III. melléklet, A. szakasz, e) pont, iii. alpont

A veszélyes anyagokkal kapcsolatos súlyos balesetek veszélyének kezeléséről szóló Seveso III irányelv (2012/18/EU irányelv) végrehajtásának elősegítése olyan kifejezetten költséghatékony módszertani eszközök alkalmazásával, amelyekkel feltérképezhetők az emberi egészséget veszélyeztető kockázatok és a környezeti kockázatok, és kezelhető a dominóhatás. A projektek során a különböző felelősöknek demonstrációs jelleggel használniuk kell ezeket az eszközöket, és ezek alapján a kockázatokat megelőző vagy csökkentő intézkedéseket kell végrehajtani.

LIFE rendelet, III. melléklet e) A levegő minőségére és a kibocsátásokra vonatkozó tematikus prioritások, ideértve a városi környezetet is : az erőforrás-hatékony Európa megvalósításának ütemtervében és a hetedik környezetvédelmi cselekvési programban a levegőre és a kibocsátásokra vonatkozóan előírt konkrét célkitűzések végrehajtására irányuló támogató tevékenységek, különösen: i. a levegő minőségére vonatkozó jogszabályok végrehajtására irányuló integrált megközelítések; ii. a levegő minőségére és a levegőbe történő kibocsátásokra vonatkozó normáknak, többek között a 2001/81/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (58) (a nemzeti kibocsátási határértékekről szóló irányelv) való megfelelést elősegítő támogató tevékenységek; iii. a 2010/75/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (59) (az ipari kibocsátásokról szóló irányelv) jobb végrehajtására irányuló támogató tevékenységek, különös tekintettel az elérhető legjobb technika meghatározási és végrehajtási folyamatának javítására, gondoskodva az információkhoz való nyilvános hozzáférés egyszerűségéről, valamint az ipari kibocsátásokról szóló irányelv innovációhoz történő hozzájárulásának fokozásáról.

A levegő minőségére és a kibocsátásokra vonatkozó tematikus prioritás, ideértve a városi környezetet is, a levegő minőségére vonatkozó jogszabályok végrehajtására és a városi környezeti problémák átfogó megközelítésére összpontosít. Európában továbbra is a levegőszennyezés a legkomolyabb környezeti egészségügyi probléma, halálozási aránya pedig meghaladja a közlekedési balesetek halálozási arányának tízszeresét, és jelentős hatást gyakorol az ökoszisztémákra is (például a levegőszennyezés miatt az EU Natura 2000 területeinek 70 %-át sújtja eutrofizáció). Ezzel a 2030-ig terjedő időszak tekintetében az EU levegőminőségi stratégiájának megfelelően kell foglalkozni. A projekteknek a lebegő részecskékre és/vagy a nitrogén-dioxidra kell hivatkozniuk, nem a szén-dioxidra. Ha a szén-dioxid-kibocsátás csökkentése az elsődleges cél, a projektet az Éghajlat-politika alprogram keretében kell benyújtani.

Az ipari kibocsátásokról szóló irányelv fontos eszköz a nagy pontszerű forrásokból származó szennyezés megelőzésében és csökkentésében. Az ipari kibocsátásokról szóló irányelv (és elődje, a környezetszennyezés integrált megelőzéséről és csökkentéséről szóló irányelv) végrehajtásában szerzett tapasztalatok segítségével meg lehet határozni a lakosság tájékoztatásával és az új technikák bevezetésével kapcsolatos további igényeket.

Ezért az alábbi projekttémák kapnak elsőbbséget:

A levegő minőségére vonatkozó jogszabályok és a nemzeti kibocsátási határértékekről szóló irányelv – III. melléklet, A. szakasz, e) pont, i–ii. alpont

Ellenkező rendelkezés hiányában a levegő minőségével kapcsolatos projekteknek általában a városi területekre kell összpontosítaniuk, hogy a lehető legtöbb személyre vonatkozhassanak.

1. A levegő minőségének javítása és a lebegő részecskék kibocsátásának csökkentése olyan területeken, ahol nagymértékben használnak szilárd tüzelőanyagokat, például biomasszát, szenet és tőzeget háztartási fűtés céljából. Az ilyen projekteknek egy vagy több megoldást alkalmazniuk kell az alábbiak közül: — műszaki (60), — vezetési, — szabályozási és/vagy — ösztönzőkön alapuló megoldások (61).

2. Fenntartható közúti szállítási mobilitás, célul tűzve ki a légköri szennyező anyagok kibocsátásának csökkentését, amely elengedhetetlen a levegőminőségi előírások betartásához, az alábbiak közül egy vagy több elemre összpontosítva: — környezetbarát autóvezetés a mindennapokban, — környezetbarát vagy elektromos két- vagy háromkerekű járművek, és/vagy a kapcsolódó infrastrukturális szükségletek elemzése és tesztelési célú kielégítése, — elektromos vagy rendkívül alacsony kibocsátású járművek használata (62), — alternatív tüzelőanyagok használata, — innovatív felújítási programok a járművek esetében (63), — alternatív elektromos hajtóművek (64), — nagy hatású közlekedési rendszerek (például alacsony zajkibocsátású zónák és útdíjrendszerek) fejlett hozzáférési kritériumok és/vagy termékcímkék segítségével, és/vagy — innovatív logisztikai platformok használata (65).

3. A fenntartható légi közlekedésre és a nem közúti mozgó gépekre vonatkozó mobilitás, melynek célja a különösen az olyan meglévő nem közúti mozgó gépekből származó kibocsátás csökkentése, amelyekre (még) nem terjed ki az (EU) 2016/1628 európai parlamenti és tanácsi rendelet hatálya (66).

4. Az ammónia-, metán- és lebegőrészecske-kibocsátás csökkentése a mezőgazdaságban, az ENSZ-EGB-nek a mezőgazdasági kibocsátások csökkentésével kapcsolatos helyes gyakorlatra vonatkozó szabályzata javított változatának végrehajtása részeként (67).

Az ipari kibocsátásokról szóló irányelv – III. melléklet, A. szakasz, e) pont, iii. alpont

Az ipari kibocsátásokról szóló irányelvben új keletű technikákként említett, a szennyezés megelőzésére és csökkentésére irányuló technikák alkalmazása.

Városi környezet – III. melléklet, A. szakasz, e) pont

Integrált városi szakpolitikák és szabályozási megközelítések végrehajtása a fenntartható várostervezés és -építészet és/vagy innovatív műszaki megoldások támogatása érdekében, legalább az alábbiak egyikének javítása céljából:

— városi tömegközlekedés és mobilitás,

— energia- vagy erőforrás-hatékonyság vagy zéró/alacsony kibocsátással járó megújuló energiaforrásokhoz (68) vagy anyagokhoz kapcsolódó megoldások (69),

— helyi élelmiszer-termelés, és/vagy

— a városi ökoszisztémák és szolgáltatásaik állapota (70).

3.2. Természet és biológiai sokféleség kiemelt terület

A LIFE rendelet 11. cikkének a) pontja értelmében az ehhez a kiemelt területhez tartozó projekttémák és a LIFE rendelet III. mellékletében felsorolt, kapcsolódó tematikus prioritások a következő célkitűzés megvalósítására törekszenek: „a természettel és a biológiai sokféleség kérdésével kapcsolatos uniós szakpolitika és jogszabályok kidolgozásának és végrehajtásának elősegítése, többek között a biológiai sokféleséggel kapcsolatos, 2020-ig teljesítendő uniós stratégia, valamint a 92/43/EGK tanácsi irányelv (71) és a 2009/147/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (72) vonatkozásában, megközelítések, bevált gyakorlatok és megoldások alkalmazása, kidolgozása, vizsgálata és demonstrációja révén”.

A LIFE az elmúlt 25 évben kulcsfontosságú eszköze volt a madár- és az élőhelyvédelmi irányelv végrehajtásának, és jelentős mértékben hozzájárult a Natura 2000 hálózat létrehozásához, illetve néhány esetben elengedhetetlen fontosságú volt. A természetvédelmi irányelvek célravezetőségi vizsgálata (73), valamint a „Cselekvési terv a természetért, az emberekért és a gazdaságért” című közlemény (74) kiemeli, hogy növelni kell a támogatást ezen a kiemelt területen, amiről a LIFE rendelet 9. cikkének (4) bekezdését módosító felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet rendelkezik. A LIFE Természet és biológiai sokféleség kiemelt területe továbbra is a Natura 2000 hálózatra összpontosítja pénzügyi forrásait, hogy biztosítsa a biológiai sokféleséggel kapcsolatos stratégia 1. céljával kapcsolatos kötelezettségvállalások maradéktalan teljesítését, és ugyanakkor támogassa a biológiai sokféleséggel kapcsolatos, 2020-ig teljesítendő uniós stratégia 2., 3., 4. és 5. céljának teljesítésére összpontosító projekteket.

A LIFE Természet és a LIFE Biológiai sokféleség kiemelt terület projektjei kiegészítik egymást, és adott esetben a természettel és a biológiai sokféleséggel kapcsolatos egyéb tematikus prioritásokat, például amikor egy projekt a Natura 2000 hálózattal foglalkozik, adott esetben az idegenhonos inváziós fajokkal is foglalkoznia kell. Ezért a következetlenségek elkerülése érdekében a tematikus prioritások egyike esetében alkalmazott alapelvek a kiegészítő prioritások esetében is alkalmazandók. Ha a biológiai sokféleséggel kapcsolatos, 2020-ig teljesítendő stratégia 2., 3., 4. és/vagy 5. célját végrehajtó projektek megvalósítására (akár részben) Natura 2000 területen kerül sor, a tervezett intézkedéseknek meg kell felelniük az adott területre vonatkozó természetvédelmi célkitűzéseknek, a terület kezelési tervének vagy az egyenértékű eszköznek és/vagy a különleges természetmegőrzési területek kijelöléséről szóló jogi aktusnak. Emellett az erdők védelmével foglalkozó LIFE projektek adatokkal is szolgálnak a fenntartható erdőgazdálkodás aktualizált pán-európai mutatói szerinti 1., 2., 4. és 5. kritériumban szereplő releváns mutatókkal kapcsolatban (75).

LIFE rendelet, III. melléklet a) A természetre vonatkozó tematikus prioritások : a 92/43/EGK és a 2009/147/EK irányelv végrehajtására irányuló tevékenységek, különösen: i. az uniós jelentőségű élőhelyek és fajok, köztük a tengeri élőhelyek és fajok, valamint madárfajok természetvédelmi helyzetének javítását célzó tevékenységek; ii. a Natura 2000 hálózattal kapcsolatos biogeográfiai szemináriumok támogatására irányuló tevékenységek; iii. a priorizált intézkedési keret végrehajtására irányuló integrált megközelítések.

Az alábbi, a biológiai sokféleséggel kapcsolatos, 2020-ig teljesítendő stratégiának a madár- és az élőhelyvédelmi irányelv maradéktalan végrehajtására irányuló 1. céljához hozzájáruló projekttémák kapnak elsőbbséget:

1. a közösségi jelentőségű élőhelyek és fajok természetvédelmi helyzetének javítása (76) a madár- és az élőhelyvédelmi irányelv értelmében, az ezen élőhelyek vagy fajok számára javasolt vagy kijelölt Natura 2000 területek esetében (77);

2. olyan projektek, amelyek célja a közösségi jelentőségű élőhelytípusok vagy fajok természetvédelmi helyzetének javítása, amennyiben helyzetük a tagállamok által az élőhelyvédelmi irányelv 17. cikke értelmében a megfelelő földrajzi szinten benyújtott legfrissebb átfogó értékelések vagy pedig a madárvédelmi irányelv 12. cikke értelmében benyújtott legújabb értékelések és a madarakra vonatkozó uniós szintű értékelések alapján nem „kedvező/biztonságos és nem romlik” vagy „ismeretlen”;

3. az élőhely- és a madárvédelmi irányelv tengerekkel kapcsolatos részének és a tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelv 1. mutatójában meghatározott kapcsolódó rendelkezéseknek a végrehajtása, amennyiben a projektek az alábbi fellépések közül egyre vagy többre összpontosítanak: — nemzeti nyilvántartások készítése és véglegesítése a Natura 2000 tengeri területek hálózatának létrehozása érdekében, — a Natura 2000 tengeri területek helyreállítása és kezelése, ideértve a területgazdálkodási tervek elkészítését és alkalmazását is, — a tengeri környezet védelme és a halászok vagy más „tengerhasználók” közötti, a fajokkal, az élőhellyel vagy a területtel kapcsolatos konfliktusokkal foglalkozó fellépések, továbbá olyan fellépések, amelyek a védelmi intézkedéseket a Natura 2000 területek fenntartható használatával kombinálják; és/vagy — demonstratív vagy innovatív megközelítések, amelyek az emberi tevékenységeknek a kritikus tengeri élőhelyekre és fajokra kifejtett hatását értékelik vagy követik nyomon, és a konkrét védelmi intézkedések irányítására szolgáló eszközként való alkalmazásuk.

LIFE rendelet, III. melléklet b) A biológiai sokféleségre vonatkozó tematikus prioritások : a biológiai sokféleséggel kapcsolatos, 2020-ig teljesítendő uniós stratégia végrehajtására irányuló tevékenységek, különösen: i. a 2. cél eléréséhez történő hozzájárulást célzó tevékenységek; ii. a 3., 4. és 5. cél eléréséhez történő hozzájárulást célzó tevékenységek.

Az alábbi projekttémák a biológiai sokféleséggel kapcsolatos, 2020-ig teljesítendő stratégia 2., 3., 4. és 5. céljának teljesítésére összpontosítanak, amennyiben elsősorban az általános és konkrét célkitűzéseket veszik figyelembe a LIFE rendelet 3. és 11. cikke értelmében, és így a LIFE program keretében finanszírozhatóak.

Az alább felsorolt projekttémák kapnak elsőbbséget:

1. a zöld infrastruktúrával (78) foglalkozó, az ökoszisztémák és az általuk kínált szolgáltatások (79) állapotát és/vagy a Natura 2000 területek és/vagy egyéb védett területek közötti összeköttetést javító tervek és fellépések kidolgozása és végrehajtása; olyan, a zöld infrastruktúrával kapcsolatos széles körben megismételhető módszerek és/vagy technológiák kidolgozása és alkalmazása, amelyek az összeköttetés fokozásával hatékonyan csökkentik az energetikai vagy közlekedési infrastruktúra által a biológiai sokféleségre gyakorolt negatív hatásokat. Ezeknek a technikáknak és/vagy módszereknek költséghatékonyabbnak kell lenniük, mint a piacon már elérhető, minőségileg egyenértékű megoldásoknak, és adott esetben a megoldások szabadon megosztását vagy műszaki szabványok kidolgozását kell eredményezniük;

2. a biológiai sokféleségnek a pénzügyi és üzleti döntésekbe való integrálását célzó eszközök kifejlesztése és alkalmazása, hogy a biológiai sokféleségnek a projekt során történő megőrzése és helyreállítása révén ne csökkenjen a nettó biológiai sokféleség és/vagy az ökoszisztéma-szolgáltatások fokozott bevétellel járjanak (80).

3. olyan veszélyeztetett fajokra vagy élőhelyekre irányuló projektek, amelyek nem szerepelnek az élőhelyvédelmi irányelv mellékleteiben, de amelyek az európai fajok (81) vagy élőhelyek (82) vörös listáján vagy a Természetvédelmi Világszövetség vörös listáján – amely azokra a fajokra vonatkozik, amelyekre nem terjed ki az európai vörös lista – a „veszélyeztetett” vagy rosszabb kategóriába tartozó fajok között szerepelnek (83);

4. az idegenhonos inváziós fajok (84) kezelése az alábbi három lépés tesztelésével és alkalmazásával megfelelő kiterjedésű területen átfogó keretek között: — az idegenhonos inváziós fajok betelepítésének megelőzése, főként a betelepítés főbb útvonalainak megszüntetése révén, — korai riasztást és gyors kiirtást biztosító rendszer létrehozása, és — a betelepített idegenhonos inváziós fajok kiirtása vagy féken tartása. A projekteket úgy kell létrehozni, hogy javítsák a meglévő műszaki, adminisztratív és/vagy jogi keretrendszereket – vagy újakat vezessenek be – a megfelelő szinten, különösen többek között az 1143/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 4. cikkének (1) bekezdése értelmében az Unió számára veszélyt jelentő idegenhonos inváziós fajok jegyzékében (85) szereplő fajok vonatkozásában. Magyarázó megjegyzés: Ha az egyik lépést a projekttől függetlenül már megtették vagy a projekt összefüggésében nem lehetséges megtenni, a fellépésekre legalább egy mindhárom lépést összekapcsoló, tágabb keretrendszerben kell, hogy sor kerüljön.

3.3. Környezetvédelmi irányítás és tájékoztatás kiemelt terület

A LIFE rendelet 12. cikkének a) pontja értelmében az ehhez a kiemelt területhez tartozó projekttémák és a LIFE rendelet III. mellékletében felsorolt, kapcsolódó tematikus prioritások a következő célkitűzés megvalósítására törekszenek: „a környezeti ügyekkel kapcsolatos tudatosságnövelés előmozdítása, ideértve az uniós környezetvédelmi döntéshozatalhoz nyújtott lakossági és érdekelti támogatás elnyerését, valamint a fenntartható fejlődéssel kapcsolatos tudás és a fenntartható fogyasztás új mintáinak ösztönzése”.

LIFE rendelet, III. melléklet Környezetvédelmi irányítás és tájékoztatás kiemelt terület: a) tájékoztatási, kommunikációs és tudatosságnövelő kampányok a hetedik környezetvédelmi cselekvési program prioritásaival összhangban; b) a hatékony ellenőrzési eljárásokat és az uniós környezetvédelmi jogszabályok betartásának előmozdítására irányuló intézkedéseket, valamint az uniós környezetvédelmi jogszabályok végrehajtásával kapcsolatos információs rendszereket és információs eszközöket támogató tevékenységek.

Tájékoztatási, kommunikációs és tudatosságnövelő kampányok – III. melléklet, C. szakasz, a) pont

A tájékoztatási, kommunikációs és tudatosságnövelő kampányok földrajzi kiterjedését figyelembe kell venni a javasolt projektek európai hozzáadott értékének értékelése során.

Az érintett célközönség tudatosságának növelése a környezetvédelmi problémákkal, valamint az uniós környezetvédelmi szakpolitikákkal, eszközökkel és/vagy jogszabályokkal kapcsolatban a felfogás megváltoztatása érdekében, elősegítve a környezetbarát viselkedést és gyakorlatokat és/vagy a polgárok közvetlen részvételét. A pályázóknak érdemi bizonyítékokat kell benyújtaniuk azzal kapcsolatban, hogy a projekt által megcélzott terület(ek)en a tudatosság szintjének (86) megváltozása olyan lényeges tényező, amely támogatja az uniós környezetvédelmi szakpolitikai eszközök és/vagy jogszabályok helyes alkalmazását és/vagy jövőbeli kidolgozását. A tudatosságnövelő tevékenységeknek az adott kérdés vonatkozásában a legszélesebb körre ki kell terjedniük (87). A környezetvédelmi problémáknak, valamint az uniós környezetvédelmi szakpolitikáknak, eszközöknek és/vagy jogszabályoknak közvetlenül kapcsolódniuk kell az alábbi három prioritás keretében felsorolt egy vagy több témához (88):

Környezeti szempontból fenntartható növekedés: — fenntartható fogyasztás a hulladék termelésének megelőzésére összpontosítva, különös tekintettel a műanyaghulladékra, az élelmiszer-hulladékra és a tengeri hulladékra, — áttérés a körforgásos gazdaságra, különösen a fenntartható üzleti modellek, illetve a fenntartható termelés, termékek és szolgáltatások alkalmazása (89),

Kapcsolat kialakítása a polgárokkal: — a Natura 2000 és az európai természetvédelmi jogszabályok végrehajtásából származó előnyök a „Cselekvési terv a természetért, az emberekért és a gazdaságért” című közleménynek (90) megfelelően, — idegenhonos inváziós fajok, — a vegyi anyagok biztonságos használata, — a természetből származó előnyök, beleértve a zöld infrastruktúrát és a kapcsolódó ökoszisztéma-szolgáltatásokat.

Tegyünk a sikerért: — a levegő minősége a városi területeken és az egészségügyi hatásai, és/vagy — a vízügyi jogszabályok végrehajtásából származó előnyök.

A hatékony ellenőrzési eljárások támogatására irányuló tevékenységek és a jogszabályok betartásának előmozdítására szolgáló intézkedések – III. melléklet, C. szakasz, b) pont

Információs rendszerek, a közigazgatás minősége és önkéntes megközelítések

1. A hatóságok által működtetett környezetvédelmi információs rendszerek fejlesztése a környezetvédelmi információk elektronikus gyűjtése, feldolgozása, tárolása és megosztása céljából új rendszerek kidolgozásával vagy adott esetben meglévő rendszerek továbbfejlesztésével. A projekteknek fejleszteniük kell az uniós környezetvédelmi politika végrehajtását, és meg kell felelniük az uniós jelentési kötelezettségeknek Magyarázó megjegyzés: A fejlesztések közé tartozhat az adminisztratív terhek csökkentése, a hatóságokon belüli és a hatóságok közötti információmegosztás hatékonyabbá tétele, a környezetvédelmi információk hatékonyabb végfelhasználása, beleértve a jelentéstételt, és jobb szolgáltatások nyújtása a végfelhasználóknak, beleértve a nagyközönséget. A vegyi anyagok ellenőrzési adatait illetően a projekteknek fokozniuk kell a vegyi anyagok ellenőrzési adatainak elérhetőségét és az ilyen adatokhoz való hozzáférhetőséget a szabályozási eljárások céljából a vegyi anyagok nyomon követésére szolgáló információs platform (IPCHEM) használatával, összekapcsolva és megfeleltetve egymásnak a vegyi anyagok ellenőrzési adatait, valamint az emberi egészségre és a környezeti egészségre vonatkozó adatokat.

2. A közigazgatás kapacitásának és minőségének fejlesztése a tervekkel, programokkal, elemzésekkel, felülvizsgálatokkal és értékelésekkel és/vagy a konkrét tevékenységekre vonatkozó engedélyekkel, eltérésekkel és egyéb határozatokkal kapcsolatban, adott esetben a magánjogi szervekkel partnerségekben, az adminisztratív terhek csökkentése, ugyanakkor a környezetvédelmi eredmények optimalizálása és adott esetben a természetvédelem integrálása érdekében. Az alábbiak közül egyet vagy többet meg kell célozni: Tervek, programok, elemzések, felülvizsgálatok és értékelések — levegőminőségi tervek (91), — nemzeti levegőszennyezés-csökkentési programok (92), — vízgyűjtő-gazdálkodási tervek (93) és kapcsolódó intézkedési programok, elemzések és felülvizsgálatok, — tengeri területrendezési tervek és kapcsolódó intézkedési programok és tengeri stratégiák a Natura 2000 hálózattal és a vízgyűjtő-gazdálkodási tervekkel való szinergiák biztosítása érdekében, — árvízkockázat-kezelési tervek (94), — nitrátokkal kapcsolatos cselekvési tervek (95), — hulladékgazdálkodási tervek (96), — a Natura 2000 kezelési tervek (97), — erdőgazdálkodási tervek a vidékfejlesztési rendelet értelmében a nagyobb biológiai sokféleséggel rendelkező erdők biztosítása érdekében, — területhasználati tervek és egyéb, stratégiai környezeti vizsgálatot igénylő tervek (98) az ökoszisztémák (99) és az ökoszisztéma-szolgáltatások (100) jobb figyelembevétele érdekében, — az ökoszisztéma-szolgáltatások és a kapcsolódó munkák vizsgálata (101), és/vagy Az alábbiakkal kapcsolatos határozatok: — ipari kibocsátások, — hulladékgazdálkodás, — vízszennyezés és vízkivétel (102), — természetvédelem (103). Magyarázó megjegyzés: A megcélzott tervek, programok, vagy más intézkedések esetében a közigazgatás kapacitásának és minőségének fejlesztése a következőkhöz kapcsolódhat: az érdekelt felek bevonása és támogatása, a nyilvánossággal folytatott konzultáció, a tartalom optimalizálása, a megcélzott intézkedés végrehajtásának és megfelelésének nyomon követése, a bevált gyakorlatok megosztása, a megcélzott intézkedések előkészítésére, felülvizsgálatára és környezeti vizsgálatára hatékony módszerek alkalmazása. A nyomonkövetési kapacitásnak például a több helyszínen egységesen létrehozott, rendkívül elszórt és valós idejű nyomonkövetési technikák általi fokozása több lehetőséget teremt, és kiszélesíti az információs bázist nemcsak a tervek vizsgálata, hanem az új, dinamikus tervek létrehozása szempontjából is. A Natura 2000 kezelési tervekkel és a természetvédelemmel kapcsolatos határozatokat illetően figyelembe kell venni a Natura 2000 biogeográfiai szemináriumokon megfogalmazott ajánlásokat. A természetvédelemmel kapcsolatos határozatokat illetően ez az engedélyezéssel kapcsolatos előírásokat érinti az élőhelyvédelmi irányelv 6. cikkének (3) és (4) bekezdése értelmében, illetve a fajvédelmi szabályokat az élőhelyvédelmi irányelv 12. és 16. cikke, valamint a madárvédelmi irányelv 5. és 9. cikke értelmében. A vizsgálat körébe tartozik a mérések és a modellezés, valamint a kibocsátási nyilvántartás létrehozása és/vagy fejlesztése. A határozatok az illetékes hatóságok határozatai a vonatkozó uniós környezetvédelmi jogszabályok betartása vonatkozásában.

3. Az alábbi egy vagy több önkéntes megközelítés kidolgozása, támogatása, végrehajtása és/vagy harmonizálása és az ilyen megközelítések használata olyan szervek által, amelyek csökkenteni kívánják a tevékenységeik, termékeik és szolgáltatásaik környezetre gyakorolt hatását: — az innovatív technológiák teljesítményének harmadik fél általi hitelesítése, amikor készen állnak a piaci forgalmazásra, ilyen például a környezettechnológiai hitelesítés (ETV) (104), — a környezeti lábnyomra vonatkozó kategóriaszabályok és/vagy a szervezeti környezeti lábnyomra vonatkozó ágazati szabályok európai szinten olyan termékek és ágazatok esetében, amelyekre még nem vonatkoznak ilyen meglévő kategóriaszabályok/szabályok és a kapcsolódó jó minőségű adatbázisok a környezeti lábnyomra vonatkozó európai módszertan (105) és a legújabb elérhető útmutató (106) alapján, — fellépések, szolgáltatások, hálózatok és új üzleti modellek az átalakított, javított, felújított és/vagy újrafelhasznált termékek használatának előmozdítására, kapcsolódva a termékek tartósságához és tervezett elavulásához is, és/vagy a hivatalosan elismert ökocímkék, például az uniós ökocímke használatának előmozdítására, — közös kiírási feltételek és/vagy a felhasználás nyomon követésére szolgáló eszközök a hasonló beszerzési igényű hatóságok esetében a zöld és körforgásos közbeszerzés alkalmazásának előmozdítása érdekében, — a szabályozási, pénzügyi vagy hírnévvel kapcsolatos ösztönzők összekapcsolása a környezeti teljesítménnyel az EMAS segítségével, — az épületek környezeti teljesítményének vizsgálata az építési keretrendszer és az alapmutatók használatával (107).

A környezetvédelmi előírásoknak való megfelelés biztosítása és az igazságszolgáltatáshoz való jog

1. A környezetvédelmi előírásoknak való megfelelés biztosításának támogatása határokon átnyúló, nemzeti vagy regionális kockázatalapú stratégiák kidolgozásával és végrehajtásával, illetve ilyen meglévő stratégiák végrehajtásával a megfelelés elősegítése, ellenőrzése és érvényesítése érdekében a közigazgatási jog, a büntetőjog és a környezeti felelősség együttes alkalmazásával az alábbiak közül egyet vagy többet tekintve: — hulladékkal kapcsolatos bűncselekmények és szabálysértések, — vadon élő állatokkal és növényekkel való illegális kereskedelem, — a vadon élő állatokkal és növényekkel kapcsolatos bűncselekmények és szabálysértések, beleértve az illegális fakitermelést, — diffúz és/vagy pontszerű szennyezőforrásokból történő vízszennyezés és/vagy illegális vízkivétel, — a levegőszennyezés pontszerű és mobil forrásai. Magyarázó megjegyzés: A „kockázatalapú” olyan értékelésre utal, amely először megvizsgálja, mekkora a valószínűsége annak, hogy adott kategóriákba tartozó személyek szabálysértést kövessenek el, majd megvizsgálja, hogy várhatóan milyen súlyos a környezeti és az emberi egészségre gyakorolt hatás. Minél nagyobb a szabálysértés valószínűsége, illetve minél nagyobb a várt hatás, annál sürgősebb beavatkozásra van szükség. A beavatkozás típusának tükröznie kell a kockázatok jellegét, és a kockázatok lehető legnagyobb mértékű mérsékelésére kell irányulnia.

2. A környezetvédelmi előírásoknak való megfelelés biztosításának támogatása a környezetvédelmi előírásoknak való megfelelés biztosításával foglalkozó szakemberek vagy szakértők határokon átnyúló, nemzeti vagy regionális hálózatainak létrehozásával, vagy adott esetben a meglévő ilyen hálózatok fejlesztésével, és/vagy szakképesítések és képzések kidolgozásával vagy adott esetben a meglévő szakképesítések és képzések (108) fejlesztésével a kötelező érvényű uniós környezetvédelmi eszközöknek való jobb megfelelés érdekében a megfelelés elősegítése, ellenőrzése és érvényesítése révén, a közigazgatási jog, a büntetőjog és a környezeti felelősség együttes alkalmazásával. Magyarázó megjegyzés: A környezetvédelmi előírásoknak való megfelelés biztosításával foglalkozó szakemberek közé tartozhatnak olyan szakemberek, akik a megfelelés biztosításával foglalkozó hatóságoknál vagy szerveknél dolgoznak, például helyi vagy regionális hatóságoknál, a rendőrségen, vámhatóságoknál, környezetvédelmi ügynökségeknél és felügyeleteken, legfelsőbb közjogi ellenőrző szerveknél és bíróságokon. Közéjük tartozhatnak a nem kormányzati szervezetek munkatársai és a megfelelés biztosításának egy vagy több szempontjára specializálódott tudósok és kutatók. A szakképesítések és képzések tekintetében a projekteknek biztosítaniuk kell a végzettséget, és maximalizálniuk kell az információs technológiában rejlő lehetőségeket például webináriumok vagy virtuális szabadegyetemi képzések révén, hogy a lehető legtöbb szakember vegyen részt távoktatásban a lehető legköltséghatékonyabban.

3. Innovatív eszközök és fellépések kidolgozása és használata a megfelelés elősegítése, ellenőrzése és érvényesítése érdekében olyan új eszközök és fellépések kidolgozásával és használatával, illetve adott esetben meglévő eszközök és fellépések fejlesztésével, amelyek az alábbi egy vagy több kategóriába tartoznak: — a megfelelést elősegítő, kockázatalapú rendszerek és technikák, — kockázatalapú rendszerek és technikák a kötelező érvényű uniós környezetvédelmi eszközöknek való megfelelés hatékony ellenőrzésére, valamint a megfeleléssel kapcsolatos problémákra vonatkozó bizonyítékok megszerzésére és az ilyen problémák elemzésére, ami megbízható alapul szolgálhat az utánkövető intézkedésekhez, — kockázatalapú rendszerek és technikák a hatékony nyomon követés és érvényesítés érdekében a kötelező érvényű uniós környezetvédelmi eszközöknek való meg nem felelésre vagy az ilyen eszközökkel kapcsolatos felelősségre reagálva, a közigazgatási jog, a büntetőjog és a környezeti felelősség alkalmazásával. Magyarázó megjegyzés A kockázatalapú rendszerek és technikák célja annak megértése, mennyire kell eleget tenniük a földtulajdonosoknak, az iparnak, a kkv-knak, a közüzemi szolgáltatóknak és másoknak („felelősök”) a kötelező érvényű uniós környezetvédelmi eszközök értelmében fennálló kötelezettségeiknek, és milyen hatást fog gyakorolni a meg nem felelés a környezeti és az emberi egészségre. Ez alapján a támogatás, az ellenőrzés és az érvényesítés révén az ilyen rendszerek és technikák ösztönözni kívánják a megfelelést, és vissza akarnak tartani a meg nem feleléstől. A támogatási rendszerek és technikák közé tartozhatnak az útmutatók, a tanácsadó szolgáltatások, a tudatosságnövelő kampányok, a partnerségi megállapodások és az önellenőrző rendszerek, amelyek segítséget nyújtanak a felelősöknek kötelezettségeik betartásához. Az ellenőrző rendszerek és technikák például az alábbiakhoz kapcsolódhatnak: helyszíni ellenőrzések, felderítés (többek között műholdakkal és drónokkal), szúrópróbaszerű ellenőrzések, információgyűjtés, ipari elemzés, rendőrségi vizsgálat, adatelemzés és belső környezetvédelmi ellenőrzések. Az utánkövetési és érvényesítési technikák köre hasonlóan széles lehet.

4. A nagyközönség által benyújtott környezetvédelmi panaszok és beadványok hatékonyabb hatósági kezelése, adott esetben magánjogi szervekkel együtt, a nagyközönség által benyújtott panaszok és beadványok kezelésére szolgáló rendszerek és technikák kidolgozásával és használatával, illetve adott esetben a meglévő ilyen rendszerek és technikák fejlesztésével az információk megbízhatóságának optimalizálása, a hatóságok és a nagyközönség közötti interakció elősegítése, az adminisztratív terhek minimalizálása, valamint a kötelező érvényű uniós környezetvédelmi eszközök sikeres végrehajtásához való hozzájárulás érdekében. Magyarázó megjegyzés: A panaszok és beadványok kezelésére szolgáló rendszerek és technikák közé sorolhatók az elektronikus panaszkezelő rendszerek, a segélyvonalak, a lakossági megfigyelések és az egyéb lakossági tudományos platformok. A lakossági tudományos platformok többek között lehetővé tehetik, hogy az illetékes nemzeti, regionális és helyi hatóságok bevonják a lakosságot az ellenőrzés legmodernebb környezetvédelmi és egyéb formáiba, miközben harmonizáltabb és használhatóbb adatok kerülnek előállításra.

5. A környezeti ügyekben az igazságszolgáltatáshoz való jog és/vagy a közvetítés elősegítése a lakosság, a nem kormányzati szervezetek, az ügyvédek, a bírói kar, a közigazgatás és egyéb érdekelt felek körében a környezeti vitás ügyek kezelésére szolgáló említett eszközök jobb ismerete, megértése és alkalmazása érdekében, különös figyelemmel az alábbiakra: — az emberek egészségének és jólétének védelme a LIFE tematikus prioritásai között szereplő, a levegővel, a vízzel és a hulladékkal kapcsolatos uniós eszközök követelményei révén, — a természet, a biológiai sokféleség és a vízminőség védelme a LIFE tematikus prioritásai között szereplő, a természettel, a biológiai sokféleséggel és a vízzel kapcsolatos eszközökkel, — a környezeti felelősségről szóló irányelv (109) hatékony alkalmazása. A projekteknek a Bizottság által kidolgozott környezetvédelmi jogi képzés meglévő moduljaira és know-how-jára kell támaszkodniuk. (110)

4. AZ ÁLTALÁNOS CÉLKITŰZÉSEK ÖSSZEKAPCSOLÁSA AZ ÉGHAJLAT-POLITIKA ALPROGRAM KERETÉBEN NYÚJTOTT TEVÉKENYSÉGI TÁMOGATÁSSAL

A LIFE rendelet általános célkitűzéseivel összhangban, illetve a szükséges uniós hozzáadott érték biztosítása érdekében a tevékenységi támogatások végrehajtása a LIFE rendelet 13. cikkében említett három éghajlat-politikai kiemelt területhez – Az éghajlatváltozás mérséklése, Alkalmazkodás az éghajlatváltozáshoz, valamint az Éghajlat-politikai irányítás és tájékoztatás –, valamint a LIFE rendelet 14., 15. és 16. cikkében szereplő konkrét célkitűzésekhez fog kapcsolódni. A tematikus prioritásokra és projekttémákra nem terjednek ki az Éghajlat-politika alprogram keretében végrehajtott tevékenységi támogatások, ugyanakkor az alábbiakban felsorolásra kerülnek a vonatkozó szakpolitikai területek, és az éves pályázati felhívások is részletesebb munkaterületeket tartalmaznak az ilyen szakpolitikai területekkel kapcsolatban.

A LIFE program hozzá fog járulni az alacsony szén-dioxid-kibocsátású és az éghajlatváltozás hatásaival szemben ellenállóképes Európai Unió létrejöttéhez az uniós éghajlat-politika végrehajtásának támogatásával és az Európai Uniónak az elkövetkezendő években és évtizedekben jelentkező éghajlat-politikai kihívásokra való felkészítésével. Ebben a tekintetben a prioritások a következők: A 2030-ig tartó időszakra vonatkozó energia- és éghajlat-politikai keret és a 2050-ig szóló ütemterv célkitűzéseinek, valamint a Párizsi Megállapodás és az alkalmazkodási szakpolitika végrehajtása. Az éghajlatváltozás mérséklésére irányuló új technológiák kifejlesztését bevált gyakorlati, demonstrációs és kísérleti projektek segítik elő a megfelelő esetekben a későbbi finanszírozás érdekében. Az uniós éghajlat-politikát erős kapocs fűzi majd a helyi bevált gyakorlatokhoz és kezdeményezésekhez, és példákkal szolgál az alacsony szén-dioxid-kibocsátású és az éghajlatváltozás hatásaival szemben ellenállóképes társadalomra való áttérés megvalósításának új és jobb megközelítésére. Ehhez meg kell vizsgálni a létező alacsony szén-dioxid-kibocsátású technológiákat/megoldásokat is az olyan nem technológiai jellegű akadályok tekintetében, amelyek akadályozzák a piacra jutást. A LIFE továbbá támogatja majd az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodást célzó uniós stratégia végrehajtását, és ezáltal segít biztosítani, hogy az EU ellenállóbb legyen az éghajlatváltozás hatásaival szemben (111).

Az éghajlatváltozás mérséklése terén a projekteknek nemzeti, regionális vagy szubregionális szinten be kell mutatniuk az alacsony szén-dioxid-kibocsátást célzó stratégiák vagy földhasználati tervek végrehajtását. Ebbe beletartozna a kibocsátáscsökkentő és erőforrás-hatékonysági intézkedések hatékonyabbá tétele számos ágazatban, valamint a magatartásváltozás ösztönzésére irányuló eszközök alkalmazásának előmozdítása. Emellett támogatásban fog részesülni az új megközelítések (bemutatóvárosok és -régiók) alkalmazása, adott esetben a Polgármesterek Globális Éghajlat- és Energiaügyi Szövetsége (112) révén, az átalakító hatású gyártás, fogyasztás és irányítás érdekében.

Az alkalmazkodással kapcsolatos kiemelt terület vonatkozásában támogatni kell az alkalmazkodási stratégiák végrehajtását az uniós hozzáadott értékkel rendelkező főbb területekre összpontosítva, beleértve a regionális vagy a határokon átnyúló projekteket, illetve adott esetben az ökoszisztéma-alapú alkalmazkodás révén. A projektek potenciálisan demonstrálhatók és átadhatók, és elő kell segíteniük az innovatív alkalmazkodási megoldásokat, különösen a magánszektor mobilizálásával, illetve adott esetben a Polgármesterek Szövetségén keresztül. A projekteknek emellett támogatniuk kell az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodás és az éghajlatváltozás mérséklése közötti szinergiákat, valamint a katasztrófakockázatok csökkentésére irányuló szakpolitikákat.

Az Európai Unió jelenlegi és jövőbeli éghajlat-politikája az Éghajlat-politika alprogram keretében meghatározott alábbi területeken támogatható:

a) Az éghajlatváltozás mérséklése — a tagállamok és a regionális/helyi hatóságok erőfeszítései az üvegházhatásúgáz-kibocsátás csökkentésére az uniós kibocsátáskereskedelmi rendszer (EU ETS, 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (113)) és az erőfeszítés-megosztási határozat (406/2009/EK európai parlamenti és tanácsi határozat (114)) által nem érintett ágazatokban: szállítás és tüzelőanyagok, mezőgazdaság, építőipar (például az épületek energiahatékonysága), földhasználat, a földhasználat megváltoztatása és erdőgazdálkodás, — az üvegházhatásúgáz-kibocsátás elszámolásának és az éghajlatváltozás mérséklésének a földhasználati ágazatban történő kidolgozása és végrehajtása, — olyan területgazdálkodási gyakorlatok kifejlesztése, amelyek például az európai strukturális és beruházási alapok keretében támogatott intézkedéseket kiegészítő intézkedésként hatást gyakorolnak a kibocsátásokra és a kibocsátások megszüntetésére; az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (115), — a kibocsátás-kereskedelmi rendszer és az energiaigényes és nagy üvegházhatásúgáz-kibocsátású ipari termelés működését javító fellépések, — fluortartalmú gázok és ózonkárosító anyagok, különösen olyan projektek, amelyek elősegítik a Montreali Jegyzőkönyv és a kigali módosításának végrehajtását, valamint a fluortartalmú üvegházhatású gázokról szóló uniós rendelet végrehajtását, és/vagy — az üvegházhatású gázok hatósági ellenőrzése és jelentéstétel.

b) Alkalmazkodás az éghajlatváltozáshoz — az éghajlatváltozás hatásait korlátozó városi alkalmazkodás és földhasználati tervezés, — az infrastruktúra alkalmazkodóképessége, beleértve a kék-zöld infrastruktúra és az ökoszisztéma-alapú alkalmazkodási megközelítések alkalmazását, — fenntartható vízgazdálkodás az aszályra hajlamos területeken, árvízkezelés és partkezelés, — a mezőgazdasági, erdészeti és idegenforgalmi ágazat alkalmazkodóképessége, beleértve a szigeteket és a hegyes területeket, és/vagy — az EU legkülső régióinak támogatása: az extrém időjárási eseményekre való felkészültség, különösen a part területeken.

c) Éghajlat-politikai irányítás és tájékoztatás — a 2030-ig tartó időszakra vonatkozó nemzeti éghajlat-politikai és energetikai stratégiák és/vagy a 2050-ig tartó időszakra vonatkozó stratégiák kidolgozása és végrehajtása, — a viselkedésbeli változás ösztönzése, hatékonyabb kibocsátáscsökkentési és erőforrás-hatékonysági fellépések az egyes ágazatokban, — az uniós kibocsátáskereskedelmi rendszer működésének hatósági értékelése, — kapacitásépítés, a tudatosság növelése a végfelhasználók körében és a fluortartalmú gázokat tartalmazó berendezések értékesítési láncában, — az éghajlat-politika nyomon követése, értékelése és utólagos értékelése, és/vagy — bevált gyakorlatok és tudatosságnövelő tevékenységek az alkalmazkodási szükségletek kezelésére.

5. A PROJEKTKIVÁLASZTÁSI ELJÁRÁSOK TECHNIKAI MÓDSZERTANA ÉS A TÁMOGATÁSOKRA VONATKOZÓ KIVÁLASZTÁSI ÉS ODAÍTÉLÉSI KRITÉRIUMOK (A LIFE RENDELET 24. CIKKE (2) BEKEZDÉSÉNEK d) PONTJA)

A következőkben ismertetésre kerül a projektkiválasztási eljárások technikai módszertana, valamint a támogatásokra vonatkozó fő kiválasztási (116) és odaítélési kritériumok a LIFE rendelet 2. és 19. cikke alapján. Mivel a módszertan és a kritériumok a két alprogram keretében finanszírozott ugyanazon projekttípusok esetében alapvetően megegyeznek, csak akkor történik kifejezett utalás az alprogramok egyikére, ha különbségek állnak fenn.

Minden támogatástípus esetében az „Uniós hozzáadott érték: szinergiák” odaítélési kritériumnál kerül sor a kiegészítő jelleg és az uniós finanszírozás optimális felhasználásának értékelésére és figyelembevételére, ideértve a LIFE rendelet 8. cikkének megfelelően az EU egyéb pénzügyi eszközei segítségével támogatott kiegészítő tevékenységek finanszírozását is. A nemkívánatos átfedések elkerülése érdekében a pályázóknak meg kell indokolniuk, hogy miért a LIFE keretében nyújtott finanszírozásra pályáztak a többi uniós finanszírozási forma helyett, amennyiben az utóbbiak is támogathatnak hasonló projekteket vagy intézkedéseket.

A valamely kiemelt területen belül finanszírozott projektek nem veszélyeztethetik egy másik kiemelt terület környezet- vagy éghajlat-politikai célkitűzéseit, kivéve, ha a pályázat ezt a hatást egyértelműen kifejti és megindokolja, és szükség esetén megfelelően sor kerül a lehetséges alternatívák és a mérséklési és alkalmazkodási intézkedések megtervezésére.

További részletek a pályázati és értékelési útmutatókban szerepelnek, amelyek közzétételére a kapcsolódó pályázati felhívásokkal együtt kerül sor. A jelenlegi többéves munkaprogram és a LIFE rendelet keretében a projektek kiválasztása módosítható és egyszerűsíthető az évente kiírt pályázati felhívásokban.

5.1. Tevékenységi támogatás

Nem kapnak finanszírozást az olyan pályázók által benyújtott pályázatok, akiket ki kell zárni, vagy akik a költségvetési rendelet 131. cikke értelmében nem felelnek meg az általános támogathatósági kritériumoknak.

Emellett a pályázatoknak meg kell felelniük az elfogadhatósági követelményeknek (például bizonyos projektek esetében a pályázatot csak digitálisan lehet benyújtani) és a támogathatósági kritériumoknak (például az EU által finanszírozott vissza nem térítendő támogatások, pénzdíjak és pénzügyi eszközök vonatkozásában az izraeli szervezetek és azoknak az Izrael által 1967 júniusa óta elfoglalt területeken folytatott tevékenységének 2014. évtől kezdődő támogathatóságáról szóló iránymutatás betartása (117)), amelyek az összes LIFE tevékenységi támogatásra vonatkoznak, és amelyek a pályázati útmutatókban is szerepelni fognak.

A különböző projekttípusokra vonatkozó támogathatósági kritériumok a megfelelő fejezetben szerepelnek. A különböző projekttípusokra ugyanolyan módon vonatkozó kritériumok az 5.1.1. szakaszban szerepelnek (a LIFE rendelet 18. cikkének a), b), c) és h) pontja szerinti projektek).

A LIFE rendelet 6. cikkének (2) bekezdése értelmében a LIFE rendelet 18. cikkében említett projektekben részt vehet az Unión kívül letelepedett jogi személy, amennyiben a projektet koordináló kedvezményezett székhelye az Unióban található, és az Unión kívül végzett tevékenység megfelel a LIFE rendelet 6. cikkének (1) bekezdésében foglalt követelményeknek. Ezért ezeknek a tevékenységeknek szükségesnek kell lenniük az uniós környezetvédelmi és éghajlat-politikai célkitűzések eléréséhez és a Szerződések hatálya alá tartozó tagállamok területén végrehajtott projektfellépések („beavatkozások”) hatékonyságának biztosításához.

A LIFE rendelet 7. cikke értelmében a LIFE program végrehajtása során lehetőség van az érintett nemzetközi szervezetekkel, valamint azok intézményeivel és szerveivel folytatott együttműködésre, amennyiben ez a LIFE rendelet 3. cikkében meghatározott általános célkitűzések megvalósításához szükséges.

Emellett a pályázatok csak akkor kerülnek kiválasztásra, ha a pályázó előző években mutatott teljesítményével kapcsolatos igazoló dokumentumok alapján igazolni lehet az alábbiakat:

— működési kapacitás – a pályázónak rendelkeznie kell a projekt végrehajtásához szükséges szakmai alkalmassággal és képesítéssel, és

— pénzügyi kapacitás – a pályázónak stabil és elegendő finanszírozási forrással kell rendelkeznie ahhoz, hogy a projekt teljes időtartama alatt folytatni tudja a tevékenységét, és részt tudjon venni a finanszírozásában.

A költségvetési rendelet 131. cikkét az állami szervek és nemzetközi szervezetek kiválasztása során kell alkalmazni pénzügyi kapacitásuk tekintetében.

5.1.1. A LIFE rendelet 18. cikke a), b), c) és h) pontjának megfelelő projektek

A kísérleti, demonstrációs, bevált gyakorlati, valamint tájékoztató, tudatosságnövelő és terjesztési projektek kiválasztása során a LIFE rendelet 18. cikkének a), b), c) és h) pontja értelmében ugyanazt a technikai módszertant kell használni és hasonló támogathatósági és odaítélési kritériumokat kell alkalmazni, az alábbiak szerint.

5.1.1.1. A projektbenyújtási és -kiválasztási eljárások technikai módszertana

A félidős értékelésben tett javaslatra, illetve a néhány más uniós programhoz kapcsolódóan a kétlépcsős megközelítéssel kapcsolatban szerzett pozitív tapasztalatokra való tekintettel a LIFE jelenlegi többéves munkaprogramja kétlépcsős megközelítést vezet be azokon a kiemelt területeken, amelyeken úgy tűnik, hogy eddig a magas uniós hozzáadott értékkel rendelkező projektötleteket felmutató, de a LIFE programban tapasztalatlan potenciális pályázókat elriasztotta a teljeskörű ajánlatok elbírálásához szükséges részletek mennyisége, tekintettel a viszonylag alacsony sikerességi arányra. A kétlépcsős megközelítés keretében csak azoknak a pályázóknak kell teljeskörű ajánlatot benyújtaniuk, akik nagy eséllyel kerülnek kiválasztásra (lásd az 5.1.1.2. szakasz b) pontját).

A LIFE jelenlegi többéves munkaprogramjában ezért két eljárás létezik:

— kétlépcsős eljárás, amely pályázatleíráson, majd az azt követően benyújtott teljeskörű ajánlaton alapul,

— egylépcsős eljárás, amely során csak teljeskörű ajánlat kerül benyújtásra.

A Bizottsággal (a Környezetvédelmi Főigazgatóság és az Éghajlatpolitikai Főigazgatóság) egyetértésben az egyes pályázati felhívások szervezeti és működési korlátai alapján a végrehajtó ügynökség dönt a két megközelítés egyikének alkalmazásáról.

A 2018. évi felhívás esetében a Környezetvédelem alprogram vonatkozásában kétlépcsős megközelítés kerül alkalmazásra. A kedvezményezettek visszajelzései alapján a megközelítés az elkövetkező években kiterjeszthető az Éghajlat-politika alprogramra.

A teljeskörű ajánlatoknak az egylépcsős megközelítés alkalmazásával történő elbírálását az 5.1.1.2. és az 5.1.1.3. szakasz ismerteti.

A kétlépcsős megközelítés megszervezése a következőképpen történik:

a) Kétlépcsős megközelítés

1. lépcső:

— Pályázati felhívás

— A pályázatleírás benyújtása A pályázó egy legfeljebb tízoldalas pályázatleírást nyújt be, amely tartalmazza az alábbiakat: — a projektben részt vevő kedvezményezettekre vonatkozó űrlapok, — a projekt tartalma nagy vonalakban, beleértve a fő környezetvédelmi projektcélkitűzések leírását, a tervezett partnerséget, az esetleges korlátozásokat és az ezek kezelésére hivatott vészhelyzeti tervet, valamint az annak biztosítására kiválasztott stratégiát, hogy a projekteredmények a projekt futamidejét követően is fenntarthatók legyenek, és — a projekt költségvetése a költségkategóriák szintjén.

— A pályázatleírás elbírálása és rangsorolása A pályázatleírásra vonatkozó támogathatósági kritériumok A pályázatleírás alapján a végrehajtó ügynökség azonosítja a támogathatósági kritériumoknak megfelelő ajánlatokat (lásd az 5.1.1.2. szakasz a) pontját). A pályázatleírásra vonatkozó odaítélési kritériumok A pályázatok rangsorolása minőségi alapon, vagyis „A pályázat általános minősége” és „Az általános uniós hozzáadott érték” odaítélési kritériumnak megfelelően kapott pontszámok alapján történik. Nem támogathatók azok a pályázatok, amelyek az egyik vagy mindkét kritérium vonatkozásában nem érik el a minimális pontszámot. „A pályázat általános minősége” odaítélési kritérium alapján azonos pontszámmal rendelkező pályázatok közül az élvez elsőbbséget, amely magasabb pontszámot kapott „Az általános uniós hozzáadott érték” odaítélési kritérium alapján. A mindkét kritérium esetében azonos pontszámot kapott pályázatok esetében az értékelő bizottság dönt a végleges rangsorról.

— A kiválasztott projektek listája A pályázatleírások alapján a teljeskörű ajánlat benyújtására meghívást kapott pályázatok hosszú listája tartalmazza a legmagasabb pontszámot elért pályázatokat, amelyek esetében a kért uniós támogatás összege az elérhető költségvetés 2–2,5-szerese. A végrehajtó ügynökség a rangsorolás eredménye alapján meghatározza a faktort, figyelembe véve a pályázatok nagyságát és a kétlépcsős megközelítéssel kapcsolatos tapasztalatokat. A hosszú lista minden kiemelt terület vonatkozásában allistákat tartalmaz. Amennyiben valamelyik kiemelt területen nem mutatkozik megfelelő érdeklődés, a többi kiemelt terület listája bővíthető.

2. lépcső:

— A teljeskörű ajánlat benyújtása Az esetlegesen támogatható pályázatként rangsorolt támogatható pályázatleírásokat benyújtó pályázók felkérést kapnak teljeskörű ajánlat benyújtására. A fellépések, a partnerség és a költségvetés tekintetében korlátozott rugalmasságra van lehetőség a pályázatleírások és a teljeskörű ajánlatok között. Ugyanakkor ez a rugalmasság nem jelentheti azt, hogy megváltozik a pályázatleíráshoz kapcsolódó pályázat jellege. A költségvetés legfeljebb 10 %-kal térhet el a pályázatleírásban szereplő költségvetéstől.

— A teljeskörű ajánlatok elbírálása és rangsorolása A pályázatok elbírálására és rangsorolására az 5.1.1.2. szakasz b) pontjában ismertetett kiválasztási és odaítélési kritériumok alapján kerül sor.

— A finanszírozható projektek végleges listájának és a tartaléklistának az összeállítása A felülvizsgálati szakasz után sor kerül a sikeres projektek finanszírozásra való előterjesztésére a rendelkezésre álló költségvetés keretein belül. Azokból a projektekből, amelyek a ranglista elején szerepelnek, de a rendelkezésre álló költségvetésből nem kaphatnak finanszírozást, megtörténik a tartaléklista összeállítása. A tartaléklistára a rendelkezésre álló LIFE költségvetés további 20 %-a vonatkozik.

— A támogatási megállapodás aláírása

b) Az egylépcsős megközelítés

— Pályázati felhívás

— Teljeskörű ajánlatok benyújtása A pályázók benyújtják a teljeskörű ajánlatot.

— A teljeskörű ajánlatok elbírálása és rangsorolása A pályázatok kiválasztási és odaítélési kritériumok szerinti elbírálására és rangsorolására az 5.1.1.2. szakasznak megfelelően kerül sor.

— A finanszírozható projektek végleges listájának és a tartaléklistának az összeállítása A felülvizsgálati szakasz után sor kerül a sikeres projektek finanszírozásra való előterjesztésére a rendelkezésre álló költségvetés keretein belül. Azokból a projektekből, amelyek a ranglista elején szerepelnek, de a rendelkezésre álló költségvetésből nem kaphatnak finanszírozást, megtörténik a tartaléklista összeállítása. A tartaléklistára a rendelkezésre álló LIFE költségvetés további 20 %-a vonatkozik.

— A támogatási megállapodás aláírása

5.1.1.2. Támogathatósági és odaítélési kritériumok

Az a) pontban szereplő támogathatósági kritériumok a kétlépcsős megközelítés esetében a pályázatleírásra, az egylépcsős megközelítés esetében a teljeskörű ajánlatokra vonatkoznak.

A b) pontban szereplő odaítélési kritériumok az 5.1.1.1. szakaszban leírtaknak megfelelően alkalmazandók.

a) Támogathatósági kritériumok

Nem kerül elbírálásra a LIFE rendelet 18. cikke a), b), c) vagy h) pontjának megfelelő pályázatleírások és teljeskörű ajánlatok minősége, ha a pályázat nem bizonyítja, hogy a projekt:

— hozzájárul a LIFE rendelet 3. cikkében meghatározott általános célkitűzések és a LIFE rendelet 10., 11., 12., 14., 15. és 16. cikkében előírt konkrét célkitűzések közül egyhez vagy többhöz,

— a LIFE rendelet 9. és 13. cikke értelmében a LIFE alprogram azon kiemelt területének hatálya alá tartozik, amelynek keretében a projektpályázatot benyújtották, és

— megfelel az alábbi projekttípusok egyikének, a LIFE rendelet 2. cikke a), b), c) és h) pontjában foglaltaknak megfelelően: — „Kísérleti projekt”: korábban vagy máshol még nem alkalmazott vagy vizsgált technikát vagy módszert alkalmazó projekt, amely a jelenlegi bevált gyakorlatokkal összehasonlítva környezeti és éghajlati előnyökkel járhat, és amely a továbbiakban hasonló helyzetekben szélesebb körben alkalmazható. — „Demonstrációs projekt”: a projekt konkrét, például földrajzi, ökológiai vagy társadalmi-gazdasági összefüggéseiben új vagy ismeretlen cselekvéseket, módszertanokat vagy megközelítéseket a gyakorlatban létrehozó, vizsgáló, értékelő és terjesztő projekt, és amely hasonló körülmények között máshol is alkalmazható; — „Bevált gyakorlati projekt”: olyan projekt, amely a projekt sajátos körülményeit figyelembe véve megfelelő, költséghatékony és korszerű technikákat, módszereket és megközelítéseket alkalmaz. — „Tájékoztató, tudatosságnövelő és terjesztési projektek”: a környezetvédelmi és éghajlat-politikai program alprogramjainak terén történő tájékoztatás, információterjesztés és tudatosságnövelés támogatására irányuló projektek. — A Környezet és erőforrás-hatékonyság kiemelt területhez kapcsolódó kísérleti és demonstrációs projekteknek, illetve Az éghajlatváltozás mérséklése és az Alkalmazkodás az éghajlatváltozáshoz kiemelt területhez kapcsolódó kísérleti, demonstrációs és bevált gyakorlati projekteknek olyan fellépéseket kell tartalmazniuk, amelyek lényeges és mérhető közvetlen hatást gyakorolnak a megcélzott környezetvédelmi és/vagy éghajlat-politikai kérdés(ek)re. — A Természet és biológiai sokféleség kiemelt területhez kapcsolódó kísérleti, demonstrációs és bevált gyakorlati projektek esetében a támogatható költségvetés legalább 25 %-át konkrét védelmi fellépésekhez kell hozzárendelni (néhány kivétel a konkrét szakpolitikai igények alapján lehetséges, ezek kifejezetten meghatározásra kerülnek a pályázati útmutatóban). A konkrét védelmi fellépések olyan fellépések, amelyek lényeges és mérhető közvetlen hatást gyakorolnak a megcélzott környezetvédelmi és/vagy éghajlat-politikai kérdés(ek)re, és jelen esetben az érintett fajok, élőhelyek, ökoszisztémák vagy ökoszisztéma-szolgáltatások védettségi helyzetének vagy ökológiai állapotának javulásához vagy az ilyen helyzetben vagy állapotban bekövetkező romlás lassításához/feltartóztatásához/visszafordításához vezetnek. — A Környezetvédelmi vagy éghajlat-politikai irányítás és tájékoztatás kiemelt területhez kapcsolódó kísérleti, demonstrációs, bevált gyakorlati, valamint tájékoztató, tudatosságnövelő és terjesztési projekteknek olyan fellépéseket kell tartalmazniuk, amelyek lényeges és mérhető közvetett vagy közvetlen hatást gyakorolnak a megcélzott környezetvédelmi és/vagy éghajlat-politikai kérdés(ek)re a környezetvédelemmel és/vagy az éghajlat-politikával kapcsolatban megcélzott irányítási, tájékoztató és/vagy tudatosságnövelő és terjesztési kérdés(ek)re gyakorolt jelentős mérhető közvetlen hatások révén.

A megcélzott környezetvédelmi, éghajlat-politikai és/vagy kapcsolódó irányítási és tájékoztatási hatásoknak már mérhetőnek és mértnek kell lenniük vagy modellezni kell őket a mérések alapján a projekt futamideje alatt.

A más uniós programokkal (118) való