A Bizottság 1978. december 18-i közleménye az egyes alvállalkozási megállapodásoknak az EGK-Szerződés 85. cikkének (1) bekezdése szerint történő értékeléséről

1. Ebben a közleményben az Európai Közösségek Bizottsága az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződés 85. cikkének (1) bekezdésével kapcsolatos alvállalkozási megállapodásokat illetően közli álláspontját. E megállapodás-típus olyan modern munkamegosztást hoz létre, amely mérettől függetlenül minden vállalkozást egyaránt érint, de amely különösen a kis- és középvállalkozások számára nyújt fejlődési lehetőségeket.

A Bizottság úgy ítéli meg, hogy önmagukban véve nem tartoznak a 85. cikk (1) bekezdésében megfogalmazott tilalom hatálya alá azok a megállapodások, amelyek alapján egy cég – amelyet "megbízónak" nevezünk – egy harmadik féltől származó korábbi megrendelés alapján vagy attól függetlenül, egy másik cégre – amelyet "alvállalkozónak" nevezünk – bízza a megbízó utasításai szerinti áruk előállítását, szolgáltatások nyújtását, vagy munka elvégzését, amelyet a megbízó részére vagy az ő nevében kell elvégezni.

Bizonyos alvállalkozási megállapodásoknak a megbízó utasításai szerinti teljesítése érdekében az alvállalkozónak esetleg sajátos technológiát vagy berendezéseket kell igénybe vennie, amelyekről a megbízónak kell gondoskodnia. A szóban forgó technológia vagy berendezés gazdasági értékének védelmében a megbízó szükségesnek tarthatja, hogy a megállapodás végrehajtásához szükséges mértékre korlátozza ezeknek az alvállalkozó részéről történő használatát. Felmerül a kérdés, hogy e korlátozások a 85. cikk (1) bekezdésének hatálya alá tartoznak-e. Ebben a közleményben a szóban forgó megállapodásokat sajátos céljukra figyelemmel képezik a vizsgálat tárgyát, amely megkülönbözteti ezeket a szokványos szabadalmi és know-how licenciamegállapodásoktól.

2. A Bizottság álláspontja szerint a 85. cikk (1) bekezdése nem vonatkozik azokra a kikötésekre, amelyek alapján:

- a megbízó által rendelkezésre bocsátott technológiát vagy berendezést kizárólag az alvállalkozási megállapodás céljaira lehet használni,

- a megbízó által rendelkezésre bocsátott technológia vagy berendezés nem bocsátható harmadik fél rendelkezésére,

- a megbízó által rendelkezésre bocsátott technológia vagy berendezés használatából származó árukat, szolgáltatásokat, illetve munkát csak a megbízó részére vagy az ő nevében lehet szállítani illetve teljesíteni,

feltéve hogy és amennyiben ez a technológia vagy berendezés szükséges ahhoz, hogy az alvállalkozó megfelelő körülmények között és a megbízó utasításainak megfelelően állíthassa elő az árukat, nyújtsa a szolgáltatásokat vagy végezze el a munkát. Ennek során az alvállalkozó olyan árukat, szolgáltatásokat, illetve munkát szolgáltat, amely tekintetében nem önálló szállító a piacon.

Ez rendszerint akkor áll fenn, ha az alvállalkozási megállapodás teljesítéséhez szükséges, hogy az alvállalkozó hasznosítsa:

- a megbízónak szabadalmak, használati minták, szerzői jog által védett ipari minták, bejegyzett formatervezési minták vagy egyéb jogok formájában tulajdonában lévő vagy rendelkezésére álló ipari tulajdonjogokat,

- a megbízó tulajdonában lévő vagy rendelkezésére álló titkos jellegű műszaki ismereteket vagy gyártási eljárásokat (know-how), vagy

- a kapott információt kísérő, a megbízó által vagy részére készített tanulmányokat, terveket vagy más dokumentumokat, vagy

- a megbízó tulajdonát képező mintanyomókat, mintákat vagy szerszámokat és tartozékaikat,

amelyek – még ha nem is képezik ipari tulajdonjogok tárgyát, és nem tartalmaznak semmilyen titkos elemet, lehetővé teszik olyan áruk előállítását, amelyek formájukban, funkciójukban vagy összetételükben különböznek más előállított, vagy a piacon kapható áruktól.

A fentiekben említett korlátozások azonban nem indokoltak, ha az alvállalkozó rendelkezésére áll az áruk előállításához, a szolgáltatások nyújtásához vagy a munka elvégzéséhez szükséges technológia vagy berendezés, illetve méltányos feltételekkel hozzájuthat azokhoz. Általában ez a helyzet, amikor a megbízó legfeljebb olyan általános tájékoztatást ad, amellyel az elvégzendő munkát pusztán leírja. Ilyen körülmények között a korlátozások megfoszthatnák az alvállalkozót attól a lehetőségtől, hogy a megállapodás által érintett területeken önálló gazdasági tevékenységet alakítson ki.

3. A megbízó műszaki információinak átadásával összefüggésben az alvállalkozási megállapodások a Bizottság álláspontja szerint az alábbi korlátozásokat is magukban foglalhatják, anélkül hogy ez a 85. cikk (1) bekezdése alapján kifogásra alapot szolgáltatna:

- bármelyik fél arra vonatkozó kötelezettségvállalása, hogy nem tárja fel a titkos jellegű gyártási eljárásokat vagy egyéb titkos know-how-t, vagy olyan bizalmas jellegű információt, amelyet a másik fél nyújtott a tárgyalások alatt és a megállapodás teljesítése során mindaddig, amíg a szóban forgó know-how vagy információ nem vált közismertté,

- az alvállalkozó arra vonatkozó kötelezettségvállalása, hogy nem hasznosítja – még a megállapodás lejártát követően sem – a megállapodás időtartama alatt kapott titkos jellegű gyártási eljárásokat vagy egyéb know-how-t mindaddig, amíg azok nem váltak közismertté,

- az alvállalkozó arra vonatkozó kötelezettségvállalása, hogy a megbízót nem kizárólagos módon tájékoztatja azokról a műszaki továbbfejlesztésekről, amelyeket a megállapodás időtartama alatt valósított meg, vagy – ha szabadalmaztatható találmányt talált fel az alvállalkozó – a megbízónak a megbízó szabadalmának érvényességi idejére nem kizárólagos licenciákat ad az eredeti találmány továbbfejlesztéseire és új alkalmazásaira vonatkozó találmányokról.

A megbízó kizárólagos kedvezményezettje lehet az alvállalkozó fenti kötelezettségvállalásának, ha az alvállalkozó által a megállapodás időtartama alatt megvalósított fejlesztések és találmányok nem alkalmazhatók a megbízó titkos know-how-jától vagy szabadalmától függetlenül, mivel ez a kötelezettségvállalás nem képez érzékelhető versenykorlátozást.

Az alvállalkozónak a saját kutatási és fejlesztési munka eredményeivel való rendelkezés jogára vonatkozó kötelezettségvállalása azonban korlátozhatja a versenyt, ha az eredmények önálló felhasználásra alkalmasak. Ebben az esetben az alvállalkozási kapcsolat nem elegendő ahhoz, hogy az ipari tulajdonjogokkal, illetve a titkos műszaki ismeretekre vonatkozó jogokkal való rendelkezésre vonatkozó versenyjogi szabályoktól való eltérést indokolttá tegye.

4. Ha az alvállalkozót az alvállalkozási megállapodás feljogosítja meghatározott védjegy, kereskedelmi név vagy megjelenítés használatára, a megbízó megtilthatja a használatot olyan áruk, szolgáltatások vagy munka esetén, amelyet nem neki teljesítenek.

5. Ezen közlemény alapján ugyan általában szükségtelenné válik, hogy a vállalkozások a jogi helyzetet a Bizottság egyedi határozatai révén tisztázzák, ez azonban nem érinti a vállalkozásoknak azt a jogát, hogy nemleges megállapításért folyamodjanak a 17. rendelet [1] 2. cikke alapján, vagy bejelentsék a megállapodást a Bizottságnál ugyanazon rendelet 4. cikkének (1) bekezdése alapján.

A vállalkozások közötti együttműködésről szóló, 1968. évi közlemény [2], amely számos, jellegénél fogva versenyellenesnek nem tekinthető megállapodást sorol fel, e közlemény révén kiegészül az alvállalkozási területen. A Bizottság arra is emlékeztet, hogy a kis- és középvállalkozások közötti együttműködés támogatása érdekében már közzétett egy közleményt azokról a csekély jelentőségű megállapodásokról, amelyek nem tartoznak az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó Szerződés 85. cikke (1) bekezdésének hatálya alá [3].

Ez a közlemény nem érinti az Európai Közösségek Bíróságának az alvállalkozási megállapodások értékelésére vonatkozó esetleges megítélését.

[1] Az EGK-Szerződés 85. és 86. cikkének végrehajtásáról szóló első rendelet (HL 13., 1962.2.21., 204/62. o.).

[2] A vállalkozások közötti együttműködéssel kapcsolatos megállapodásokról, határozatokról és összehangolt magatartásokról szóló közlemény (HL C 75., 1968.7.29., 3. o.)

[3] HL C 313., 1977.12.29., 3. o.

--------------------------------------------------