5.

A tőzsdén forgalmazott hitelviszonyt megtestesítő értékpapír- és osztalékra jogosító értékpapír-pozíciókkal kapcsolatos egyedi kockázatokra vonatkozó tőkekövetelmény kiszámítását illetően az illetékes hatóságok akkor ismerhetik el egy intézmény belső modelljének használatát, ha az e melléklet további részében szereplő feltételeken felül a következő feltételeknek is megfelel: a) magyarázatot ad a portfólió időbeli árváltozásaira; b) képes mérni a koncentrációt a portfólió nagyságát és az összetételében bekövetkezett változásokat illetően; c) kedvezőtlen körülmények között is teherbíró; d) arra irányuló utólagos ellenőrzéssel érvényesítik, hogy képes-e az egyedi kockázat pontos észlelésére. Ha az illetékes hatóságok lehetővé teszik ezen utólagos ellenőrzésnek az adott al-portfóliókon való elvégzését, akkor azokat következetesen kell kiválasztani; e) méri a névhez kapcsolódó alapkockázatot, vagyis az intézmény bizonyítja, hogy a modell érzékeny a hasonló, de nem azonos pozíciók közötti lényeges sajátságbeli különbségekre; és f) méri az eseménykockázatot. Az intézménynek az alábbi feltételeknek is meg kell felelnie: — amennyiben az intézmény a VaR számításban nem jelentkező eseménykockázatnak van kitéve, mert a 10 napos tartási periódus és a 99 %-os konfidenciaintervallum fölött van (kis valószínűségű és nagyon súlyos események), az intézmény gondoskodik arról, hogy ezen események szerepeljenek a belső tőkeértékelésben; és — az intézmény modelljének konzervatív becsléssel kell megállapítania a kevésbé likvid és a korlátozott ár-átláthatóságú pozíciókból adódó, reális piaci helyzetekben megvalósuló kockázatot. A modellnek továbbá az adatok tekintetében meg kell felelnie a minimális standardoknak. A helyettesítő értékeknek megfelelően konzervatívoknak kell lenniük és csak akkor használhatók, ha a rendelkezésre álló adatok nem elegendőek, vagy a pozíció illetve a portfolió valós volatilitását nem tükrözik kellőképpen. Továbbá, a technika és a legjobb gyakorlat fejlődésével az intézményeknek ki kell használniuk a fejlődés adta lehetőségeket. Továbbá, az intézménynek tőkekövetelménye számításakor rendelkeznie kell az ebben a bekezdésben előbb leírtak szerinti VaR számítás által mért nemteljesítési kockázatot növelő, a kereskedési könyvi pozíció szerinti nemteljesítési kockázat mérésére szolgáló módszerrel. A kétszeres beszámítás elkerülése érdekében a nemteljesítési kockázat miatti költségnövekmény számításakor az intézmény figyelembe veheti a VaR számításkor már beszámított nemteljesítési kockázat mértékét, különösen olyan kockázati pozícióknál, amelyeket a piaci körülmények rosszabbodása, illetve a hitelkörnyezet romlására utaló egyéb jelek esetén 10 napon belül be lehet és be is kell zárni. Ha az intézmény a nemteljesítési kockázat miatti növekményt a pótdíjon keresztül méri, rendelkeznie kell a mérés más módszerekkel való igazolására szolgáló módszerekkel. Az intézménynek bizonyítania kell, hogy módszere megfelel a 2006/48/EK irányelv 84–89. cikkében meghatározott módszerrel egyenértékű megbízhatósági standardoknak, a kockázat állandó meglétének feltételezése, és a likviditás, a koncentráció, a fedezés és az opcionalitás hatását kellően tükröző szükség szerinti kiigazítások megtétele mellett. Ha az intézmény a nemteljesítési kockázat miatti növekményt nem belső fejlesztésű módszer segítségével méri, akkor a pótdíjat vagy a 2006/48/EK irányelv 78-83. cikkében meghatározott módszerrel, vagy a 2000/12/EK irányelv 84-89. cikkében meghatározott módszerrel egyenértékű módszerrel kell kiszámítania. A 2006/48/EK irányelv 66. cikkének (2) bekezdésében meghatározott eljárás szerinti levonási eljárás alá tartozó, illetve azon irányelv IX. mellékletének 4. részében meghatározott 1250 %-os kockázati súlyozású készpénz-, illetve szintetikus értékpapírosítási kockázatokra az idézett eljárásban meghatározottnál nem alacsonyabb összegű tőkekövetelményt kell alkalmazni. Az ilyen kitettségekkel kereskedő intézmények más eljárást is alkalmazhatnak, ha az illetékes hatóságok felé a kereskedési célon felül bizonyítani tudják, hogy az értékpapírosítási kitettségekre, illetve a kizárólag hitelderivatívákra támaszkodó szintetikus értékpapírosítás esetén az értékpapírosítási kitettségekre magukra, vagy összes kockázati összetevőikre likvid kétirányú kereslet van. Ezen szakasz alkalmazásában a kétirányú kereslet akkor jön létre, ha független és jóhiszemű vételi és eladási ajánlat áll fenn, és a legutolsó eladási árhoz vagy a jóhiszemű folyó vételi, illetve eladási ajánlattételi árhoz elfogadhatóan viszonyuló ár egy napon belül meghatározható, és az üzlet a kereskedési szokásoknak megfelelő viszonylag rövid időn belül ezen az áron megköthető. Ha egy intézmény más eljárást kíván alkalmazni, elegendő piaci adattal kell rendelkeznie ahhoz, hogy a nemteljesítés kockázat miatti növekmény a fentiekben meghatározott normáknak megfelelő mérésére szolgáló belső módszerével a kitettségek koncentrált nemteljesítés kockázatát teljes mértékben képes legyen felmérni.