A Bizottság 1623/2000/EK rendelete

(2000. július 25.)

a piaci mechanizmusokra tekintettel a borpiac közös szervezéséről szóló 1493/1999/EK rendelet végrehajtása részletes szabályainak megállapításáról

AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,

tekintettel a borpiac közös szervezéséről szóló, 1999. május 17-i 1493/1999/EK tanácsi rendeletre [1], és különösen annak 24., 25., 26., 33., 34., 35., 36. és 80. cikkére,

mivel:

(1) Az 1493/1999/EK rendelet III. címe megállapítja a piaci mechanizmusok általános szabályait, és utal arra, hogy a továbbiakat illetően a részletes végrehajtási szabályokat a Bizottságnak kell elfogadnia.

(2) Mostanáig ezek a szabályok sok különböző közösségi rendeletben voltak megtalálhatóak. Mind a Közösség gazdasági szereplőinek, mind a közösségi szabályok alkalmazásáért felelős hatóságok érdekében, ezeket a rendelkezéseket egyetlen rendeletben kell összefoglalni.

(3) E rendeletnek tartalmaznia kell a jelenlegi szabályokat és azokat az 1493/1999/EK rendelet új követelményeihez kell igazítania. Egyúttal egyszerűbbé és egységesebbé kell tenni őket, valamint a joghézagokat meg kell szüntetni annak biztosítására, hogy a közösségi szabályok e területen teljesek legyenek. Ezenkívül egyes szabályokat pontosítani kell, hogy alkalmazásuk során nagyobb jogbiztonságot nyújtsanak.

(4) Az 1493/1999/EK rendelet 35. cikke (1) bekezdésének a) pontja támogatási rendszert vezet be a Közösségben termelt szőlőből készült olyan szőlőmustra és sűrített szőlőmustra, amelyek szőlőlé gyártására és e lével készült más étkezési célú termékek gyártására szolgálnak.

(5) Az ilyen egyéb étkezési célú termékeket pontosan meg kell határozni.

(6) A támogatási rendszer gazdasági célja az, hogy ösztönözze a közösségi eredetű nyersanyagok felhasználását az importált nyersanyagokkal szemben a szőlőlé és e lével készült más étkezési célú termékek gyártásánál. A támogatást ennek megfelelően a nyersanyagok felhasználóinak, azaz a feldolgozóknak kell nyújtani.

(7) Ki kell kötni, hogy a támogatást csak olyan nyersanyagokra adják, amelyek rendelkeznek a szőlőlévé történő feldolgozáshoz megkövetelt minőségi jellemzőkkel. Ennek megfelelően különösen azt kell meghatározni, hogy a nyilatkozatban szereplő szőlő és szőlőmust sűrűségének 20 °C-on köbcentiméterenként 1,055 és 1,100 gramm közöttinek kell lennie.

(8) A támogatási rendszer alkalmazása olyan adminisztrációs rendszert igényel, amely figyelemmel kíséri mind a támogatásra jogosult termékek eredetét, mind azok tervezett felhasználását.

(9) Annak biztosítása érdekében, hogy a támogatási rendszer és az ellenőrzések megfelelően működjenek, az érintett feldolgozóknak írásbeli nyilatkozat benyújtását kell előírni, amely tartalmazza a műveletek ellenőrzéséhez szükséges információkat.

(10) A túlzott adminisztráció elkerülése érdekében azonban, mind az érintett feldolgozók, mind a hatóságok oldalán, nem kell előzetes írásbeli nyilatkozatot kérni olyan feldolgozóktól, amelyek borászati évente csak kis mennyiségű szőlőt vagy szőlőmustot használnak fel. A mennyiséget meg kell határozni. Ennek ellenére az érintett feldolgozóknak értesíteniük kell a tagállamuk illetékes hatóságát minden borászati év elején arról a szándékukról, hogy bizonyos mennyiségű szőlőt vagy szőlőmustot fel kívánnak dolgozni.

(11) Ha a feldolgozó nem az érintett termék felhasználója, különösen, ha az érintett felügyelő hatóság egy másik tagállamban van, mint a feldolgozó, e hatóságnak nincs mindig tudomása arról, hogy a nyilatkozat olyan szőlőmustra vonatkozik-e, amely még nem részesült támogatásban e rendelet alapján, vagy olyan szőlőlére, amelyre már benyújtottak támogatás iránti kérelmet. Az érintett terméket kísérő szállítólevélben ezért fel kell tüntetni, hogy benyújtottak-e már arra támogatási kérelmet.

(12) Annak érdekében, hogy a támogatási rendszer lényegesen növelje a közösségi nyersanyagok felhasználását, ki kell kötni, hogy a támogatási kérelmeket minden egyes termékre egy meghatározott minimális mennyiségre kell benyújtani.

(13) Az 1493/1999/EK rendelet 35. cikkének (5) bekezdése alapján a támogatás egy részét a szőlőléfogyasztást ösztönző reklámkampányok szervezésére kell fordítani. Az e célra előirányzott támogatás arányának elegendőnek kell lennie ahhoz, hogy megfelelő pénzügyi alapot teremtsen a hatékony promóciós kampányok finanszírozására.

(14) A feldolgozást alkalmi feldolgozók és folyamatosan működő üzemek egyaránt végzik. A támogatási rendszer alkalmazásának részletes szabályai figyelembe kell, hogy vegyék e szerkezetbeli különbséget.

(15) Ahhoz, hogy a tagállamok illetékes hatóságai elvégezhessék a szükséges ellenőrzéseket, meg kell határozni a feldolgozók készlet-nyilvántartási kötelezettségeit.

(16) Az indokolatlan kiadások elkerülése és az ellenőrzések megkönnyítése érdekében meg kell határozni egy maximális arányt a felhasznált nyersanyagok és az előállított szőlőlé között, az általános feldolgozási technika alapján.

(17) Egyes gazdasági szereplők az előállított szőlőlevet kereskedelmi okokból hosszú ideig raktározzák, mielőtt azt fogyasztásra kínálnák. E helyzet miatt előlegfizetési rendszert kell bevezetni azért, hogy a támogatást előre ki lehessen fizetni a gazdasági szereplőknek olyan megfelelő biztosíték ellenében, amely védelmet nyújt az illetékes hatóságoknak a jogtalan kifizetés kockázatával szemben. Meg kell határozni tehát az előlegek kifizetésének határidejét, a biztosítékok felszabadítására vonatkozó részletes szabályokkal együtt.

(18) A támogatás elnyerése érdekében az érintett feleknek kérelmet kell benyújtaniuk bizonyos alátámasztó iratokkal együtt. Annak biztosítása érdekében, hogy a rendszer valamennyi tagállamban azonos módon működjön, határidőket kell megállapítani a kérelmek benyújtására és a feldolgozóknak szóló támogatás kifizetésére.

(19) Az 1493/1999/EK rendelet 44. cikke (5) bekezdésének értelmében szőlőlé nem alakítható borrá vagy nem adható borhoz. E rendelkezés teljesítésének biztosítása érdekében meg kell állapítani a szőlőlé feldolgozóira és palackozóira háruló kötelezettségeket és különleges ellenőrzéseket.

(20) Az 1493/1999/EK rendelet 34. cikke támogatási rendszert vezet be a Közösségben termelt és a borok alkoholtartalmának növelésére használt sűrített mustra és finomított mustsűrítményre.

(21) Az 1493/1999/EK rendelet 36. cikke alapján részletes szabályokat lehet megállapítani, különösen a támogatásnyújtás feltételeinek meghatározása céljából. Ezen az alapon szabályokat kell megállapítani az intézkedésnek a kistermelők esetében való alkalmazására. Azt is ki kell kötni, hogy csak azok a termelők lehetnek jogosultak erre az intézkedésre, akik egy meghatározott időszakban teljesítették közösségi kötelezettségeiket.

(22) Az illetékes hatóságokat értesíteni kell a sűrített szőlőmust és finomított szőlőmustsűrítmény hozzáadásával történő alkoholtartalom-növelési műveletekről, valamint e termékek tárolt mennyiségeiről. Mivel az alkoholtartalom-növeléshez felhasználásra kerülő vagy felhasznált termékek mennyiségét az 1493/1999/EK rendelet 70. cikke (2) bekezdésében meghatározott nyilvántartásokba be kell jegyezni, nincs szükség további iratok bemutatásának előírására a támogatás megszerzése érdekében.

(23) Az adott támogatási rendszer egységes alkalmazásának biztosítása érdekében közösségi szinten össze kell hangolni a mustok potenciális alkoholtartalmának megállapítási módszerét.

(24) A sűrített szőlőmust és finomított szőlőmustsűrítmény készítésére felhasznált szőlőmust előállítási ára annak potenciális természetes alkoholtartalmától függ. E tény figyelembevétele és a fennálló kereskedelmi forgalom megzavarásának elkerülése érdekében a támogatást úgy kell differenciálni, hogy nagyobb összeget lehessen nyújtani a Közösség legdélibb térségeiből – amelyek hagyományosan a legnagyobb potenciális természetes alkoholtartalmú mustot termelik – származó sűrített szőlőmust és finomított szőlőmustsűrítmény után.

(25) Az 1493/1999/EK rendelet 35. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja támogatási rendszert vezet be a C. III. a) és C. III. b) szőlőtermő övezetben termelt szőlőmustok és sűrített szőlőmustok felhasználásához egyes, a 220600 KN-kód alá tartozó termékeknek az Egyesült Királyságban és Írországban történő készítésére, valamint a Közösségben termelt sűrített szőlőmust felhasználásához bizonyos termékek készítéséhez, amelyeket az Egyesült Királyságban és Írországban értékesítenek olyan használati utasítással, amellyel azokból borhoz hasonló jellegű ital készíthető.

(26) Az 1493/1999/EK rendelet 35. cikke (1) bekezdésének c) pontjában említett, a 220600 KN-kód alá tartozó termékeket jelenleg kizárólag sűrített szőlőmustból készítik. Ebben a szakaszban ezért egyedül csak a sűrített szőlőmust felhasználására kell a támogatást rögzíteni.

(27) A támogatási rendszer alkalmazása olyan adminisztrációs rendszert igényel, amely figyelemmel kíséri mind a támogatásra jogosult termékek eredetét, mind azok tervezett felhasználását.

(28) Annak biztosítása érdekében, hogy a támogatási rendszer és az ellenőrzések megfelelően működjenek, az érintett gazdasági szereplőktől írásbeli kérelem benyújtását kell megkövetelni, amely megadja a szükséges információkat a termék azonosításához és a műveletek ellenőrzésének lehetővé tételéhez.

(29) Annak érdekében, hogy a támogatási rendszer lényegesen növelje a közösségi termékek felhasználását, ki kell kötni, hogy a támogatási kérelmeket egy meghatározott minimális mennyiségre kell benyújtani.

(30) Támogatás csak az 1493/1999/EK rendelet 35. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontjában említett célokra való felhasználáshoz megkövetelt minimális minőségi jellemzőkkel rendelkező termékekre nyújtható.

(31) Ahhoz, hogy a tagállamok illetékes hatóságai elvégezhessék a szükséges ellenőrzéseket, meg kell határozni a feldolgozók készlet-nyilvántartási kötelezettségeit.

(32) A támogatásra való jogosultság akkor keletkezik, ha a feldolgozási műveletek befejeződtek. Technológiai veszteségek figyelembevétele érdekében megengedhető, hogy a ténylegesen felhasznált mennyiség legfeljebb 10 százalékkal kevesebb legyen a nyilatkozatban szereplő mennyiségnél.

(33) A gazdasági szereplők technológiai okokból hosszú ideig raktáraikban tartják a forgalomba hozott termékeket, mielőtt feldolgoznák azokat. E helyzet miatt előlegfizetési rendszert kell bevezetni azért, hogy a támogatást előre ki lehessen fizetni a gazdasági szereplőknek olyan megfelelő biztosíték ellenében, amely védelmet nyújt az illetékes hatóságoknak a jogtalan kifizetés kockázatával szemben. Meg kell határozni tehát az előlegek kifizetésének határidejét, a biztosítékok felszabadítására vonatkozó részletes szabályokkal együtt.

(34) Az 1493/1999/EK rendelet III. címének I. fejezete alapján magánraktározási támogatást lehet nyújtani asztali borhoz, szőlőmusthoz, sűrített szőlőmusthoz és finomított szőlőmustsűrítményhez. Az említett rendelet 24. cikkének (2) bekezdése értelmében a támogatás nyújtása raktározási szerződés megkötésétől függ. Részletes szabályokat kell megállapítani e szerződések megkötésére, tartalmára, érvényességi időtartamára és hatályára.

(35) Meg kell határozni a "termelő" kifejezést, és – tekintettel az e személyekre rótt kötelezettségekre – ki kell kötni, hogy a termelőknek a raktározási szerződés hatálya alá tartozó termékek tulajdonosainak kell lenniük.

(36) A raktározási szerződések hatálya alá tartozó termékeket hatékony ellenőrzés alatt kell tartani. Ebből a célból a tagállam intervenciós hivatala részére lehetővé kell tenni, hogy csak a tagállam területén tárolt mennyiségekre kössön szerződést, és értesíteni kell a terméknek vagy a raktár helyének bármely változásáról.

(37) Az egységesség érdekében a szerződéseket az egész Közösségben azonos feltételekkel kell megkötni; a szerződéseknek megfelelően pontosnak kell lenniük az adott termék azonosításának lehetővé tétele érdekében.

(38) A mezőgazdasági termékek különböző magánraktározási rendszereinek tapasztalata azt mutatta, hogy szükséges meghatározni az 1182/71/EGK-Euratom tanácsi rendelet alkalmazásának mértékét az e rendszerekkel kapcsolatos időszakok, időpontok és határidők meghatározására, és hogy pontosan meg kell állapítani a szerződéses raktározási időtartam kezdetének és végének időpontját.

(39) Az 1182/71/EGK-Euratom rendelet 3. cikkének (4) bekezdése értelmében, ha egy időtartam utolsó napja hivatalos szünnap, vasárnap vagy szombat, az időtartam a következő munkanap utolsó órájának végén jár le. Lehetséges, hogy e rendelkezés alkalmazása a raktározási szerződések esetében nem áll a gazdasági szereplők érdekében, mivel egyenlőtlen bánásmódot eredményezhet a raktározás utolsó napjainak meghosszabbításával. Ezért rendelkezni kell az eltérés lehetőségéről, ha a raktározás utolsó napja a szerződés alapján meg van határozva.

(40) Annak biztosítása érdekében, hogy a szerződések rendszerének hatása legyen a piaci árakra, szerződéseket csak jelentős mennyiségekre lehet kötni.

(41) A raktározási támogatást olyan termékekre kell korlátozni, amelyeknek hatásuk van a piaci árakra. Ennek megfelelően csak a nagy tételű termékek részesülhetnek támogatásban. Ugyanebből az okból a szerződések csak a megfelelően magas színvonalú termékekre vonatkozhatnak. Asztali bor esetében a szerződéseknek a borkészítés előrehaladott állapotában lévő borra kell vonatkozniuk, de lehetségesnek kell lennie, hogy a szerződés ideje alatt végrehajtsanak bármilyen olyan borászati kezelést, amely a termék megőrzéséhez szükséges.

(42) A minőség javításának ösztönzése érdekében rögzíteni kell a raktározási intézkedésekre jogosult bor és must minimális alkoholtartalmát. Ugyanebből a célból lehetővé kell tenni, hogy szigorúbb feltételeket állapítsanak meg a raktározási szerződések tárgyát képező asztali borokra a szüret minősége alapján.

(43) A rendszerrel való visszaélés elkerülése érdekében a szerződéssel raktározott asztali borok ezt követően nem ismerhetők el m. t. minőségi borokként.

(44) Annak megelőzése érdekében, hogy szerződés hatálya alá tartozó termékek befolyásolják a piaci helyzetet, a szerződéses raktározási időszak alatt az értékesítést és az ennek előkészítését célzó egyes cselekményeket meg kell tiltani.

(45) Az 1493/1999/EK rendelet 26. cikke (1) bekezdésének harmadik francia bekezdése értelmében elfogadhatók olyan szabályok, amelyek megengedik a hosszú távú szerződés hatálya alá tartozó szőlőmust sűrített szőlőmusttá vagy finomított szőlőmustsűrítménnyé való feldolgozását a szerződés érvényességi ideje alatt. Mivel ez a feldolgozás általános művelet, alkalmazását tartósan engedélyezni lehet.

(46) Az intervenciós hivatalokat értesíteni kell a szükséges ellenőrzések elvégzése érdekében, ha a szőlőmustot a raktározási szerződés időtartama alatt feldolgozzák.

(47) A szőlőmust sűrített szőlőmusttá és finomított szőlőmustsűrítménnyé való feldolgozása csökkenti a raktározott termék térfogatát, és ezáltal lecsökkenti a raktározási költségeket. Miután azonban az előállított terméknek nagyobb az értéke, a raktározási költségek csökkenését ellensúlyozza a kamat emelkedése. Ezért indokolt, hogy ha a terméket a raktározás alatt feldolgozzák, a támogatás a szerződés érvényességének egész időszakában azon a szinten maradjon, amelyet megállapítottak a feldolgozást megelőzően a szerződés alatt álló szőlőmust mennyisége alapján. Ezenkívül az előállított termékeknek rendelkezniük kell a közösségi szabályok által megkövetelt jellemzőkkel.

(48) A magánraktározási támogatás összegének figyelembe kell vennie a tárolás technológiai költségeit és a kamatot. A tárolás technológiai költségei a termék típusától függően eltérhetnek, míg a kamat összege a termék értékétől függ. Ennek megfelelően az adminisztráció könnyítése végett a napi hektoliterenkénti támogatási összeget az asztali borok és mustok különböző csoportjaira rögzíteni kell. Az 1493/1999/EK rendelet 25. cikkének (4) bekezdése értelmében a sűrített szőlőmust támogatási összegének 1,5-szer nagyobbnak kell lennie, mint a szőlőléének. Az e rendeletben rögzített összegek azonban módosíthatók, figyelemmel a piaci árak és a kamatlábak jelentős ingadozásaira.

(49) Lehetővé kell tenni a raktározási időtartam lerövidítését is, ha a termékeket exportra szánják a raktárból való eltávolítást követően. Annak a bizonyítása, hogy a terméket exportálták, ugyanúgy történik, mint a visszatérítésnél, a mezőgazdasági termékek export-visszatérítési rendszere alkalmazásának közös, részletes szabályainak megállapításáról szóló, 1999. április 15-i 800/1999/EK bizottsági rendeletnek megfelelően [2].

(50) E rendszer hatékonyságának a biztosítása érdekében, és figyelembe véve ugyanakkor az intervenciós hivatalok adminisztrációs követelményeit, határidőt kell megállapítani a támogatás kifizetésére. A hosszú távú szerződések esetében azonban, annak elősegítése érdekében, hogy az érintett termelők pénzforgalmi elvárásainak eleget tudjanak tenni, a tagállamokat fel kell hatalmazni megfelelő biztosítékok letétbe helyezését magában foglaló előlegfizetési rendszer bevezetésére.

(51) Ha egy asztali borra vonatkozó raktározási szerződés lejár, a termelők – kérelemre – egyszerűsített formában köthetnek új szerződést, feltéve hogy az ugyanazon termékre vonatkozó új szerződés megkötésének feltételei teljesülnek.

(52) A szőlőlégyártásra használt must és sűrített must piaca bővülőben van, és a borászati termékek nem borkészítési célra való felhasználásának elősegítése érdekében engedélyt kell adni arra, hogy a raktározási szerződések tárgyát képező és szőlőlékészítésre szánt mustot és sűrített mustot a szerződés ötödik hónapjától kezdve értékesíteni lehessen a termelőnek az intervenciós hivatalnál tett egyszerű bejelentése alapján. Ugyanezt a lehetőséget kell alkalmazni e termékek exportjának elősegítésére is.

(53) Meg kell határozni a lepárlással nyerhető termékeket, és meg kell állapítani különösen a semleges alkoholra vonatkozó minimális minőségi követelményeket. E követelmények megállapításakor figyelembe kell venni a technológiai fejlődést, valamint annak szükségességét, hogy az előállított alkohol egyszerűen eladható legyen a piacokon különböző felhasználási célokra.

(54) Fokozni kell a lepárlásra szánt termékek ellenőrzését.

(55) Az 1493/1999/EK rendelet 29. és 30. cikke szerinti önkéntes lepárlás esetében a termelőktől meg kell követelni, hogy a lepárlóval szállítási szerződést kössenek, amelyet az intervenciós hivatalnak jóvá kell hagynia azért, hogy felügyelhetők legyenek a műveletek és ellenőrizhető legyen, hogy mindkét fél eleget tesz kötelezettségének. E rendszer alapján a lepárlási műveletek piacra gyakorolt mennyiségi hatásai pontosabban figyelemmel kísérhetők lennének. A szerződési rendszert azonban annak a ténynek a figyelembevételével kell kiigazítani, hogy egyes termelők a lepárlást bérlepárlóra kívánják bízni, míg mások saját maguk rendelkeznek lepárlóüzemmel.

(56) Különleges szabályokra van szükség annak biztosításához, hogy a választható lepárlási műveletek valamelyikére beszállított bor a termelő saját termeléséből származzon. Evégett az ilyen termelőktől meg kell követelni bizonyíték szolgáltatását arról, hogy valóban ők termelték és tárolják a beszállítandó bort. Szabályokra van szükség annak biztosításához is, hogy a lepárlási szerződés lényeges elemeit megfelelően ellenőrizzék.

(57) A tapasztalat szerint bizonyos tűréshatárra szükség van a lepárlási szerződések tárgyát képező bor mennyiségét és térfogatszázalék szerinti tényleges alkoholtartalmát illetően.

(58) Az intervenciós hivataloknak határidőket kell megállapítaniuk a lepárlóknak juttatandó támogatás kifizetéséhez. Lehetővé kell tenni azt is, hogy a támogatást előre kifizethessék a lepárlóknak. Olyan biztosítékrendszerre van szükség, amely biztosítja, hogy az intervenciós hivatal ne legyen kitéve indokolatlan kockázatoknak.

(59) Az 1493/1999/EK rendelet 27. és 28. cikke szerinti lepárlás esetében a tapasztalat azt mutatja, hogy a termelőknek nem mindig könnyű pontosan kiszámítani azokat a termékmennyiségeket, amelyeket kötelesek beszállítani kötelezettségük teljesítéséhez. Ha a termelők csaknem az összes szükséges mennyiséget leszállították a beszállítási időtartam lejártáig és csak kisebb kiigazításokat kell végezniük, a kiszabott bírság nem lehet aránytalan az elkövetetett szabályszegéshez képest. Ezért az ilyen termelőket úgy kell tekinteni, mint akik határidőn belül teljesítették kötelezettségeiket, feltéve hogy a fennmaradó mennyiségeket kellő időben beszállítják.

(60) Az 1493/1999/EK rendelet 27. és 28. cikke szerinti lepárlásnak alapvető szerepe van az asztali borok piacán való egyensúly eléréséhez, és közvetetten segít hozzáigazítani a bortermelő potenciált a szükségletekhez. A kötelező lepárlást ezért nagyon szigorúan be kell tartatni, és minden személy, aki lepárlási kötelezettség alá esik, ténylegesen be kell, hogy szállítsa lepárlásra a megkövetelt mennyiségeket. Egyes esetekben az intervenciós intézkedésekből való kizárás nem volt elegendő ösztönzés annak biztosításához, hogy a kötelező lepárlás alá tartozó személyek teljesítsék kötelezettségüket. Emiatt további közösségi intézkedésekre van szükség azokkal a termelőkkel kapcsolatban, akik a megállapított határidőn belül nem teljesítik kötelezettségüket, de egy későbbi, meghatározandó időpont előtt igen.

(61) A különböző borlepárlási műveletek eredményezhetnek az e rendelet mellékletében az összetételére vonatkozó szempontok alapján meghatározott semleges alkoholt. Közösségi analitikai módszereket kell elfogadni e szempontok teljesítésének biztosítása érdekében.

(62) Ezeknek a módszereknek minden kereskedelmi tranzakcióra és igazolási eljárásra nézve kötelezőnek kell lenniük. A kereskedelem korlátozott lehetőségeire való tekintettel néhány szokásos eljárást is célszerű engedélyezni azért, hogy a szükséges tényezőket gyorsan és megfelelő pontossággal lehessen meghatározni.

(63) A közösségi analitikai módszereknek általánosan elismert módszereknek kell lenniük, és azokat egységesen kell alkalmazni.

(64) Annak biztosítása érdekében, hogy az 1493/1999/EK rendeletben említett analitikai módszerek alkalmazásával nyert eredmények összehasonlíthatók legyenek, meg kell határozni az e módszerek felhasználásával nyert eredmények megismételhetőségének és újraelvégezhetőségének a feltételeit.

(65) A borszállítmányok felvásárlási árát a lepárló telephelyétől kezdve kell alkalmazni. Egyes esetekben gyakorlati okokból a lepárló végzi a szállítást. Azért, hogy ne zavarják meg e – gyakran szükséges – gyakorlatot, ilyen esetekben a szállítási költségeket le kell vonni a felvásárlási árból.

(66) A lepárlási kötelezettség komoly terhet jelent azokra az elszigetelt termelőkre nézve, akik csak kis mennyiségű bort termelnek. Ezek a termelők a szőlőtörköly és a borseprő lepárlásra való szállítása miatt aránytalan költségeket viselnének ahhoz a haszonhoz képest, amit a belőlük lepárolt alkoholért kapni remélhetnének. Ezért számukra lehetővé kell tenni, hogy ne kelljen beszállítást végezniük.

(67) Az 1493/1999/EK rendelet 28. cikke alapján a bortermelésük ténylegesen beszállított részére vonatkozóan a termelők csak a rendelet 27. cikke szerinti, lepárlásra szánt borkészítési melléktermékek beszállítására kötelezhetők.

(68) A melléktermékek lepárlására vonatkozó kötelezettség aránytalan terhet jelent egyes termelőknek, akik bizonyos bortermő helyeken kis mennyiségeket termelnek. Tagállamuk kérésére az ilyen termelőknek megengedhető, hogy melléktermékeiket a lepárlásra történő beszállítás helyett felügyelet mellett kivonják.

(69) Azok a termelők, akik a törkölyt önocianin gyártására szállítják be, általában erjesztetlen szőlőtörkölyt szállítanak. Az önocianinnak az ilyen törkölyből való kinyerésére szolgáló eljárás a törkölyt alkalmatlanná teszi az erjedésre és az azt követő lepárlásra. Ezeket a termelőket ennélfogva fel kell menteni a lepárlási kötelezettség alól annak a szőlőtörköly-mennyiségnek az arányában, amelyet ilyen gyártás céljára szállítanak.

(70) Ha a lepárlásra szállított bort borecet készítésére használják fel, valószínűleg csökken az intervenciós hivatalokhoz szállított alkohol mennyisége. A termelőket ezért fel kell menteni a lepárlási kötelezettség alól, ha a borecetiparnak szállítják azt a bort, amelyre egyébként a kötelező lepárlási mennyiség eléréséhez lett volna szükség.

(71) Ha a borkészítés melléktermékeit az 1493/1999/EK rendelet 27. cikkének (7) és (8) bekezdése szerint felügyelet mellett vonják ki, annak a borászati évnek a végéig, amelyben azokat termelték, minden ilyen mellékterméket ki kell vonni. Ennek érdekében megfelelő felügyelő rendszerre van szükség, amely nem eredményez aránytalanul magas adminisztrációs költségeket, különösen azokban a tagállamokban, ahol a bortermelés nagyon csekély.

(72) A törköly, borseprő és bor lepárlóba történt szállítását igazoló adminisztrációnak különbséget kell tennie aközött, hogy a lepárló a termelővel azonos tagállamban működik-e, vagy egy másik tagállamban.

(73) Az 1493/1999/EK rendelet 27. cikkének (11) bekezdése és 28. cikkének (5) bekezdése szerint a lepárlók választhatnak, hogy támogatást kapnak a lepárlandó termék után, vagy beszállítják a lepárlással nyert terméket az intervenciós hivatalnak. A támogatás összegét a lepárlással nyerhető különféle termékek piaci ára alapján kell megállapítani.

(74) A támogatás elnyerése érdekében az érintett feleknek együttesen kell kérelmet benyújtaniuk, az azt alátámasztó iratokkal együtt. Az előírt iratok típusának és számának tükröznie kell egyrészt a bor és borseprő, másrészt a szőlőtörköly közti különbségeket. Annak biztosítása érdekében, hogy a rendszer egységesen működjön valamennyi tagállamban, a később meghatározásra kerülő határidőkön belül kell a kérelmeket benyújtani, valamint a támogatást a lepárlóknak kifizetni. Bizonyos arányos engedményeket kell tenni azoknak a lepárlóknak, akik teljesítették ugyan legfőbb kötelezettségeiket, de késnek az erre vonatkozó igazolás benyújtásával.

(75) Az intervenciós hivatalok által a hozzájuk beszállított termékért fizetendő ár megállapításakor figyelembe kell venni az adott termékek átlagos szállítási és lepárlási költségeit.

(76) Az 1493/1999/EK rendelet 27. cikke szerinti lepárlás kapcsán az intervenciós hivatalokhoz beszállított termékekre egységes átalányárat kell megállapítani, tekintet nélkül a nyersanyagok eredetére.

(77) A Közösség egyes térségeiben a törköly-, illetve a bor- és a borseprőmennyiségek aránya olyan, hogy az átlagos lepárlási költségek eltérnek azoktól, amelyeket az átalányár kiszámításakor használnak. Ez a helyzet e térségek némelyikében gazdaságilag lehetetlenné teszi vagy teheti annak a célnak az elérését, amelyre a borkészítés melléktermékeinek kötelező lepárlása által törekednek. Ezért az átalányár megállapításával egyidejűleg meg kell állapítani a lepárlással előállított termék nyersanyaga szerint differenciált árakat is, a tagállamokra bízva annak eldöntését, hogy ezeket a differenciált árakat alkalmazzák-e az olyan térségekben, ahol az átalányár alkalmazása a fent említett nehézségekhez vezetne.

(78) E választási lehetőség igénybevétele nem növelheti az intervenciós hivatal és ezáltal az EMOGA kiadásait. Az alkohol eredete szerint differenciált áraknak ezért oly módon kell összefüggésben lenniük az átalányárral, hogy az előbbiek súlyozott átlaga ne haladja meg az átalányárat.

(79) Szervezett közösségi etil-alkohol-piac hiányában az alkohol értékesítéséért felelős intervenciós hivataloknak a felvásárlási árnál alacsonyabb áron kell újraértékesíteniük azt az alkoholt, amelyet az 1493/1999/EK rendelet 27. és 28. cikke szerinti lepárlást követően kötelesek átvenni. Az ilyen alkohol felvásárlási ára és eladási ára közti különbséget, átalányértéken, az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap (EMOGA) Garancia Részlegének kell viselnie.

(80) Az 1493/1999/EK rendelet 29. cikke rendelkezik a lepárlásról, mely támogatja a borpiacot, és ennek következményeképpen megkönnyíti a borpárlat készleteinek fenntartását a szeszesital-ágazat egyes részei számára. Az év végi feleslegek figyelembevétele érdekében, az intézkedésnek minden piaci év szeptember 1-jén kell hatályba lépnie.

(81) Miután egyes boralkoholok értékesítésének megszervezéséért a Bizottság felelős, részletesebb ismeretekkel kell rendelkeznie az alkoholpiacon végzett tranzakciókról. A tagállamok által a Bizottságnak a kötelező lepárlásból származó alkoholról küldött adatokat ezért ki kell bővíteni úgy, hogy az terjedjen ki az intervenciós hivataloknál tárolt, önkéntes lepárlásból származó alkoholra is.

(82) Részletesebben meg kell határozni a lepárlás céljára beszállítható termékek megkívánt jellemzőit.

(83) A lepárlóüzemekbe bekerülő termékeket fizikailag ellenőrizni kell, olyan eljárásokkal, amelyek megfelelő reprezentativitást biztosítanak.

(84) Meg kell határozni, hogy milyen következményekkel kell számolniuk azoknak a termelőknek, akik elmulasztanak eleget tenni kötelezettségeiknek. A Bizottságnak viszont szabályokat kell elfogadnia az olyan lepárlók támogatásra való jogosultságáról, akik nem tartanak be egyes adminisztratív határidőket, különösen az arányosság elvének figyelembevétele érdekében.

(85) Szabályokra van szükség a vis maior esetekre, amelyek akadályozhatják, hogy a lepárlás a tervezettek szerint történjen meg.

(86) A lepárlási műveletek megfelelő felügyeletének biztosítása érdekében a lepárlókat jóváhagyási rendszernek kell alávetni.

(87) A lepárlásra szánt bor piaca tényleges helyzetének figyelembevétele érdekében a lepárlók és a szeszezett borok készítői számára egyaránt lehetővé kell tenni, hogy az ilyen lepárlásra szánt bort szeszezzék, és ennek megfelelően ehhez kell igazítani az átfogó szabályozást.

(88) A felügyelet legmegfelelőbb formájának biztosítása érdekében a tagállamoknak korlátozniuk kell azokat a helyeket, ahol bor lepárlás céljából szeszezhető.

(89) Részletes szabályokra van szükség a bor felvásárlási árának kifizetéséhez, a szeszezett bor készítőinek járó támogatás kifizetéséhez, a támogatás előzetes kifizetéséhez, valamint a biztosítékok letételéhez és felszabadításához.

(90) Miután egy indikátor hozzáadása a lepárlásra kerülő borhoz a felügyelet hatékony módszere, elő kell írni, hogy az ilyen indikátor jelenléte ne akadályozhassa meg az ilyen bor vagy az abból nyert termékek szabad mozgását.

(91) Annak figyelembevétele érdekében, ahogyan egyes tagállamokban a termékeket a lepárlóüzemekbe szállítják, főként ha kis mennyiségekről van szó, a tagállamoknak lehetővé kell tenni, hogy azokat közösen szállítsák.

(92) Az 1493/1999/EK rendelet 32. cikkében szabályozott esetben a lepárlás egyes típusainál a bor felvásárlási árát csökkenteni kell, ha a termelők répacukor vagy olyan sűrített szőlőmust hozzáadásával növelték az alkoholtartalmat, amiért az említett rendelet 34. cikke alapján már támogatást kaptak vagy azért folyamodtak.

(93) Nagyon nehéz kapcsolatot találni az egyes termelők által végzett alkoholtartalom-növelés és a lepárlásra beszállított bor között. Az egyes termelőkre jutó gazdasági előny pontos megállapítása ezért túlságosan sok adminisztratív munkát igényelne, és ez késleltethetné a támogatás kifizetését, és befolyásolhatná az egész intervenciós rendszert. A felvásárlási árat ezért valamennyi szőlőtermő övezetben a természetes alkoholtartalom átlagos növekedése alapján kell csökkenteni. A túlzott mértékű adminisztratív munka elkerülése végett, amire az alkoholtartalom-növekedés termelőnkénti ellenőrzéséhez szükség volna, a lepárlásra beszállított bor felvásárlási árát egy rögzített összeggel kell csökkenteni minden övezetben vagy övezetrészben.

(94) Úgy méltányos, hogy azok a termelők, akik asztali boruk egy részének az alkoholtartalmát sem répacukor, sem olyan sűrített szőlőmust hozzáadásával nem növelték, amelyre az 1493/1999/EK rendelet 34. cikke alapján támogatást kaptak, kapják meg a teljes árat. Sőt, azoknak a termelőknek, akik termelésük kisebb részének alkoholtartalmát növelték, mint amennyit lepárlásra beszállítanak, ki kell fizetni a teljes árat az alkoholtartalom-növelésben részesített mennyiség és a szállított mennyiség közötti különbségre.

(95) A lepárlással nyert termékért adott támogatást és az 1493/1999/EK rendelet 28. cikke szerinti lepárlás kapcsán az intervenciós hivatal által átvett termékek árát ki kell igazítani azért, hogy figyelembe vegyék a bor felvásárlási árának csökkenését.

(96) A közösségi alkoholpiac egyik jellemzője az 1493/1999/EK rendelet 27., 28. és 30. cikke szerinti intervenciókból származó készletek [3] megléte.

(97) Különleges részletes szabályokra van szükség annak biztosítására, hogy az ilyen versenytárgyalási eljárásokon minden vevőt egyenlő bánásmódban részesítsenek.

(98) Ezeket az alkoholkészleteket három különböző típusú versenytárgyalási eljárással lehet értékesíteni, az alkohol felhasználásától és rendeltetési helyétől, illetve az értékesítendő 100 térfogat-százalékos alkohol mennyiségétől függően.

(99) Miután a versenytárgyalási eljárások célja az, hogy a legkedvezőbb árat érjék el, ha a Bizottság úgy dönt, hogy versenytárgyalási eljárást követően kerül sor az értékesítésre, a legmagasabb árat kínáló ajánlattevőnek kell odaítélni az árut. Szabályokra van szükség olyan esetekre is, amikor több ajánlattétel azonos árat kínál ugyanazért a tételért.

(100) Engedélyezni kell az 5000 hektoliterig terjedő ajánlattételeket bizonyos feltételek mellett, annak érdekében, hogy közepes ipari méretekben tesztelhessenek az alkohol felhasználására kifejlesztett új felhasználásokat, és ezzel elősegítsék hosszabb távon számottevő mennyiségű közösségi alkohol elhelyezését anélkül, hogy zavart okoznának a szeszes italok piacán.

(101) Meg kell határozni, hogy az aktív feldolgozással kapcsolatos intézkedések alapján exportált áruvá való feldolgozás mely formái tekinthetők egyenértékűnek a tényleges ipari felhasználással.

(102) Annak biztosítása érdekében, hogy az ilyen versenytárgyalási eljárások során értékesített alkoholt ténylegesen olyan célokra használják, amelyek nem zavarhatják az alkohol piacát, az ajánlattételeknek pontosan meg kell jelölniük a tervezett felhasználást.

(103) Az ajánlattevők csak egy ajánlattételt adhatnak be alkoholtípusonként, a végső felhasználás típusa szerint, valamint versenytárgyalási eljárásonként. Meg kell határozni annak a jogi következményeit, ha egy ajánlattevő egynél több ajánlattételt nyújt be.

(104) Annak érdekében, hogy ne zavarják a versenyt olyan termékekkel, amelyeket az alkohol helyettesíthet, a Bizottságnak jogában áll, hogy egyáltalán ne ítéljen oda mennyiségeket a kapott ajánlattételek alapján.

(105) Azért, hogy a lehető legtöbb benyújtott ajánlattételre lehessen árut odaítélni, ha a javasolt árakat kielégítőnek tartják, és a javasolt végső felhasználások alkalmasak arra, hogy a terméknek új ipari piacot teremtsenek, bizonyos határok között lehetségesnek kell lennie, hogy azon ajánlattevők számára, akik ilyen ajánlattételt nyújtanak be, egy helyettesítő tételt ítéljenek meg. Az ilyen eljárás valószínűleg növeli a közösségi alkohol eladásait, és így csökkenti a készleteket, amelyeket különben a költségvetés terhére felmerülő magas költségek árán kell kezelni.

(106) Az ajánlattétellel eladásra kínált összes alkohol mennyiségére vonatkozó tűréshatárra tekintet nélkül, a kitárolási utalvány kibocsátását megelőzően a kifizetendő árat 100 térfogat-százalékos alkoholmennyiség alapján kell számítani, hektoliterre felkerekítve.

(107) Rendszeres versenytárgyalási eljárásokat kell tartani a Karib-térség országaiba irányuló, üzemanyag-ágazatban való végső felhasználásra vonatkozóan odaítélt alkohol exportjára, úgy, hogy biztosítsák ezen országok részére a kínálat nagyobb folytonosságát. A tapasztalat szerint a legkevésbé sem valószínű, hogy ez az elhelyezés zavarokat okozna a piacon, mindamellett jelentős piaci lehetőséget nyújt.

(108) A karibi országokba irányuló exportra kiírt versenytárgyalások keretében történő eladás tételeinek méretét az általános tengeri szállítási kapacitásokhoz kell kötni, csökkentve ezzel az érintett kereskedőknek azokat a költségeit, amelyek teljesítés biztosítékaként merülnek fel. Ennek megfelelően kell módosítani az odaítélt alkohol elszállítására megállapított határidőket is.

(109) A Közösségen belüli üzemanyagként való felhasználásra szánt boralkohol árverését bizonyos feltételekhez kell kötni, azért hogy így bizonyos mértékig ellássák a vállalkozásokat, és figyelembe vegyék a feldolgozóüzemeknek az ezen sajátos felhasználáshoz szükséges beruházási költségét, anélkül azonban, hogy megakadályoznák az eladásra szánt alkohol fizikai mozgatását.

(110) Elő kell írni, hogy az ilyen típusú árveréseknek több tétel alkoholra kell vonatkozniuk, ha jelentős mennyiségeket tartanak fenn ilyen árverésekre, és a tartályokban lévő alkoholt addig nem lehet fizikailag elmozdítani, amíg ki nem adták rá a kitárolási utalványt.

(111) Az üzemanyagként való felhasználásra versenytárgyalás vagy árverés útján történő eladás esetén, mivel az alkohol fizikai elszállításához és feldolgozásához valószínűleg többéves időszakra van szükség, a sikeres ajánlattevő által ajánlott 100 térfogat-százalékos alkohol hektoliterére vonatkozó árat háromhavonta ki kell igazítani egy, az adott ajánlati felhívásban megjelölt együttható alkalmazásával azért, hogy az odaítélt alkoholért fizetendő árak pontosabban kövessék az üzemanyagárak ingadozását a nemzetközi piacokon.

(112) Tekintettel egyes tartályok méretére, amelyekben a kötelező lepárlással előállított alkohol egy részét tárolják, és a jelentős időtartamra, amelyen keresztül ezen alkohol egy része tárolás alatt marad, gyakorlatilag nem lehet pontosan tudni, hogy mekkora mennyiségű értékesíthető alkohol van egyes tárolótartályokban.

(113) Mivel ez a helyzet, minden olyan versenytárgyalási eljárást elvégzettnek kell tekintetni, amely a végén az eredetileg eladásra felkínált alkoholmennyiség 99 és 101 százaléka közötti értékesített alkoholmennyiségre vonatkozik.

(114) Az ajánlattevők olyan nyilatkozatai, miszerint lemondanak minden igényükről a nekik odaítélt alkohol minősége és jellemzői vonatkozásában, nem terjedhetnek ki olyan rejtett hibákra, amelyeket jellegükből adódóan nem fedezhettek fel korábban, és amelyek az alkoholt a tervezett felhasználási célra alkalmatlanná teszik.

(115) Az egyes versenytárgyalási eljárások keretében történő eladásokra fenntartott alkoholt szükség esetén denaturálni kell, hogy megakadályozzák annak más célra való felhasználását. Ilyen esetekben az odaítélt alkoholmennyiséget benzin hozzáadásával kell denaturálni.

(116) Biztosítékrendszert kell bevezetni annak biztosítására, hogy a versenytárgyalási eljárásokat megfelelő módon folytassák le, és az alkoholt valóban az adott ajánlati felhívásban meghatározott célra használják fel. A biztosítékokat olyan szinten kell megállapítani, amely megakadályoz bármely, a versenytárgyalási eljárás céljával ellentétes felhasználást, amely zavart okozhatna a Közösségben előállított alkohol és szeszes ital piacán az 1493/1999/EK rendelet 31. cikke értelmében. Figyelembe kell venni a mezőgazdasági termékek biztosítékrendszerének alkalmazására vonatkozó közös részletes szabályok megállapításáról szóló, 1985. július 22-i 2220/85/EK bizottsági rendeletben megállapított szabályokat, amelyek a borra is vonatkoznak. Ezért meg kell határozni a biztosítékhoz fűződő kötelezettségekre vonatkozó elsődleges követelményeket.

(117) Az alkohol szárazföldi és tengeri szállítása és végső felhasználását megelőző feldolgozása során veszteségek keletkezhetnek. Figyelembe kell venni az adott műszaki szabványokat az alkohol térfogatában a be- és kirakodásakor észlelt változások értékeléséhez, és különleges tűréshatárt kell megállapítani minden egyes veszteségkategóriára.

(118) Általános tűréshatárt kell megállapítani azokra a többszörös szárazföldi és tengeri szállítási műveleteknek tulajdonítható alkoholveszteségekre, amelyek az e rendelet hatálya alá tartozó, harmadik országokban való feldolgozásra szánt alkohol exportjára vonatkozó versenytárgyalási eljárással kapcsolatosak. Magasabb tűréshatárt kell megállapítani az e harmadik országokban történő feldolgozási műveleteknek tulajdonítható alkoholveszteségekre a Közösségben végzett hasonló műveletekhez viszonyítva, tekintettel a műveleti, a klimatikus és más feltételekre és arra a tényre, hogy egyes harmadik országokban a felszerelések kevésbé hatékonyak.

(119) A megállapított tűréshatárokat meghaladó veszteségeket a teljesítés biztosítéka átalányösszegének visszatartásával kell szankcionálni, ami fedezi az 1493/1999/EK rendelet 27., 28. és 30. cikke szerinti lepárlás kapcsán az intervenciós hivatalhoz beszállított alkohol előállítási árát. Azért, hogy a rendelkezésre álló biztosíték összege elegendő legyen az ilyen illegális alkoholveszteségek szankcionálására, a teljesítés biztosítékának egy részét csak azután szabad felszabadítani, ha a sikeres ajánlattevő bizonyítékot szolgáltatott minden, az adott versenytárgyalási eljárással kapcsolatos veszteségről.

(120) A versenytárgyalási eljárás alá tartozó alkohol egyes, tervezett végső felhasználási céljai azt igénylik, hogy az odaítélt alkohol egészét vagy egy részét finomszesszé dolgozzák fel. Az eladott alkohol egyes tervezett felhasználásai olyan előzetes finomítást vagy dehidratációt igényelnek, amelyek olyan kellemetlen ízű alkoholt is eredményeznek, amely alkalmatlan az ilyen versenytárgyalási eljárások eredetileg tervezett felhasználási céljaira. E helyzet miatt módosítani kell azokat a feltételeket, amelyek alapján a teljesítési biztosítékok felszabadíthatók.

(121) Azok az ellenőrzések, amelyeket annak igazolására végeznek, hogy az alkoholt a vonatkozó ajánlati felhívásokban megállapított célokra használják-e fel, legalább azzal egyenértékű ellenőrzéseket kell, hogy tartalmazzanak, mint amelyeket a Közösségben előállított alkohol figyelemmel kísérésére alkalmaznak. Bizonyos felhasználások vagy rendeltetési helyek ellenőrzése céljából nemzetközi felügyelő társaságot lehet alkalmazni annak igazolására, hogy az odaítélt szerződést megfelelően teljesítik-e. A belső piac erősítésével és fejlesztésével összefüggésben a fizikai ellenőrzéseket az alkohol szállítási műveleteinek indulási vagy érkezési helyén kell elvégezni.

(122) Az e rendeletben megállapított intézkedések összhangban vannak a Borpiaci Irányítóbizottság véleményével,

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

1. cikk

Cél

Az 1493/1999/EK rendelet III. címe és ez a rendelet állapítja meg a borágazat piaci mechanizmusaira alkalmazandó közösségi szabályokat.

E rendelet részletes szabályokat állapít meg az 1493/1999/EK rendelet alkalmazására, különösen a szőlő, a szőlőmust és a sűrített szőlőmust felhasználásának támogatására (I. cím), a magánraktározási támogatásra (II. cím) és a lepárlásra (III. cím) vonatkozóan.

2. cikk

Általános rendelkezések

(1) A tagállamok rendelkezhetnek úgy, hogy az adott borászati évben tevékenységüket első alkalommal megkezdő gazdasági szereplők e rendelet alapján csak a saját szőlőtermelésük feldolgozásából nyert termékek után jogosultak támogatásra.

(2) E rendelet 30. cikkének sérelme nélkül, azok a gazdasági szereplők, akikre az előző borászati évben vonatkoztak az 1493/1999/EK rendelet 27. és 28. cikkében megállapított kötelezettségek, csak akkor jogosultak az e rendeletben foglalt intézkedésekre, ha bizonyítékot szolgáltatnak arról, hogy az adott borászati évben teljesítették a beszállításra vagy a felügyelet melletti kivonásra vonatkozó kötelezettségeiket.

I. CÍM

TÁMOGATÁS SZŐLŐ, SZŐLŐMUST, SŰRÍTETT SZŐLŐMUST VAGY FINOMÍTOTT SZŐLŐMUSTSŰRÍTMÉNY FELHASZNÁLÁSÁRA

I. FEJEZET

SZŐLŐLÉ ELŐÁLLÍTÁSA

3. cikk

A támogatás célja

(1) E fejezet megállapítja az 1493/1999/EK rendelet 35. cikke (1) bekezdésének a) pontjával bevezetett támogatási rendszer alkalmazásának részletes szabályait. A támogatást olyan feldolgozóknak kell nyújtani,

a) akik maguk is termelők vagy termelők csoportjai, és akik maguk dolgozzák vagy dolgoztatják fel az általuk leszüretelt szőlőt és a teljes egészében saját szőlőtermésükből előállított szőlőmustot és sűrített szőlőmustot szőlőlévé vagy más, ilyen szőlőléből készített élelmiszertermékké; vagy

b) akik termelőktől vagy termelők csoportjaitól közvetlenül vagy közvetve vásárolnak Közösségben termelt szőlőt és szőlőmustot vagy sűrített szőlőmustot, azért, hogy azokat szőlőlévé vagy ilyen szőlőléből készített más élelmiszertermékké dolgozzák fel.

A felhasznált nyersanyagok kizárólag a Közösségben termelt szőlőből származhatnak.

(2) Az élelmiszertermékké történő feldolgozáskor a szőlőlé meg kell, hogy feleljen a 93/77/EK tanácsi irányelvnek.

4. cikk

A támogatás összege

Az 1493/1999/EK rendelet 35. cikke értelmében a szőlő, szőlőmust és sűrített szőlőmust felhasználására adott támogatást a következő értékekben kell meghatározni:

a) szőlő (100 kg-onként): 4,952 euró;

b) szőlőmust (hektoliterenként): 6,193 euró;

c) sűrített szőlőmust (hektoliterenként): 21,655 euró.

5. cikk

A feldolgozás technológiai követelményei

Az e rendelet 4. cikkének (1) bekezdésében említett termékeknek egészségi szempontból megfelelő és kifogástalan forgalomképes minőségűnek, illetve szőlőlé készítésére alkalmasnak kell lennie. A szőlőmust és a felhasznált szőlőből nyert must sűrűsége 20 °C-on 1,055 és 1,100 gramm/köbcentiméter között kell, hogy legyen.

6. cikk

A feldolgozókra vonatkozó adminisztratív szabályok

(1) Azok a feldolgozók, akik a borászati év folyamán feldolgozási műveleteket végeznek és támogatást szeretnének kapni az 1493/1999/EK rendelet 35. cikke (1) bekezdésének a) pontja alapján, a borászati év kezdete előtt – vagy, ha első alkalommal állítanak elő szőlőlevet, ezen előállítást megelőzően – tervet nyújtanak be annak a tagállamnak az illetékes hatóságánál, amelyben a feldolgozás történik. A terv legalább a következő információkat tartalmazza:

a) a feldolgozó neve vagy cégneve és címe;

b) a következő gyakorlati információk:

i. a nyersanyagok típusa (szőlő, szőlőmust vagy sűrített szőlőmust);

ii. az a hely, ahol a feldolgozásra szánt szőlőmustot és a sűrített szőlőmustot tárolják;

iii. az a hely, ahol a feldolgozást végzik.

A tagállamok felügyeleti célból negyedévente nyilatkozatokat és további információkat kérhetnek.

(2) Azoknak a feldolgozóknak, akik meghatározott időpontban végeznek feldolgozási műveleteket, és támogatást szeretnének kapni az 1493/1999/EK rendelet 35. cikke (1) bekezdésének a) pontja alapján, a műveletek megkezdése előtt legalább három munkanappal írásbeli nyilatkozatot kell benyújtaniuk az illetékes hatósághoz, amely különösen a következőket tartalmazza:

a) az e cikk 1. bekezdésének a) és b) pontjában kért információk;

b) az 1493/1999/EK rendelet III. mellékletében szereplő osztályozásnak megfelelően annak a szőlőtermő övezetnek a megnevezése, ahonnan a nyersanyagok származnak;

c) a következő gyakorlati információk:

i. mennyiség (szőlőnél 100 kilogrammban, szőlőmustnál vagy sűrített szőlőmustnál hektoliterben);

ii. szőlőmust és sűrített szőlőmust esetében a sűrűség;

iii. a feldolgozási műveletek kezdő időpontja és várható időtartama.

A nyilatkozat a következő minimális mennyiségekre vonatkozik:

a) szőlő esetében 1300 kg;

b) szőlőmust esetében 10 hektoliter;

c) sűrített must esetében 3 hektoliter.

A tagállamok további információkat kérhetnek a termék azonosítása végett.

(3) Azoknak a feldolgozóknak, akik az egyes borászati években nem használnak fel 50 tonnánál több szőlőt, 800 hl-nél több szőlőmustot vagy 150 hl-nél több sűrített szőlőmustot szőlőlé készítésére, nyilatkozatot kell benyújtaniuk a borászati év elején az illetékes hatóságokhoz, amely az e cikk 1. bekezdésének a) és b) pontja alatt kért információkat tartalmazza. Az e cikk 1. és 2. bekezdésében említett egyéb nyilatkozatokat nem kell benyújtaniuk.

(4) Az (1), (2) és (3) bekezdésben említett nyilatkozatokat és terveket legalább két példányban kell benyújtani, amelyek közül legalább egyet, az illetékes hatóság által pecséttel megfelelően ellátva, vissza kell adni a feldolgozónak.

(5) A feldolgozóknak készletnyilvántartást kell vezetniük, amely az 1493/1999/EK rendelet 70. cikkében említett kísérő okmányok vagy nyilvántartás alapján különösen a következő információkat tartalmazza:

a) a naponta a telephelyükre beérkező nyersanyagok mennyisége, sűrűsége és származásuk szőlőtermő övezete és – amennyiben lehetséges – a szállító(k) neve és címe;

b) a naponta felhasznált nyersanyagok mennyisége és sűrűsége;

c) a feldolgozás után naponta előállított szőlőlé mennyisége;

d) a telephelyüket naponta elhagyó szőlőlé mennyisége és a címzett(ek) neve és címe.

Ha a feldolgozók e rendelet 7. cikkének (1) bekezdésében említett műveletek valamelyikét maguk végzik szőlőlégyártó üzemükben, esetleg a szőlőlét más termékekkel keverve, az előző albekezdés d) pontjában említett információt nem kell megadni. Ilyen esetekben a készletnyilvántartásban a naponta csomagolt szőlőlé mennyiségeit is fel kell tüntetni.

(6) Az (5) bekezdésben említett készletnyilvántartásra vonatkozó alátámasztó iratokat minden ellenőrzés alkalmával a felügyelő hatóságok rendelkezésére kell bocsátani.

7. cikk

A felhasználókra vonatkozó adminisztratív szabályok

(1) E cikk alkalmazásában "felhasználó" minden olyan gazdasági szereplő, a szőlőlé-feldolgozó kivételével, aki a következő műveletek bármelyikét végzi: palackozás, csomagolás vagy kiszerelés, élelmiszertermékek készítése szőlőlé más termékekkel való keverésével, vagy tárolás az előbb említett műveletek valamelyikének elvégzéséért felelős vállalkozás vagy vállalkozások számára történő eladás szándékával.

(2) Ha a feldolgozók nem maguk végzik az (1) bekezdésben említett műveleteket, az 1493/1999/EK rendelet 70. cikk (1) bekezdésében említett kísérő iratban jelezni kell, hogy az e rendelet alapján járó, szőlőlé készítésére szóló támogatásért benyújtottak-e már vagy szándékoznak-e benyújtani kérelmet.

(3) Ha a feldolgozók a szőlőlevet továbbítják valamely közösségbeli felhasználóhoz, aki azt palackozás vagy más élelmiszertermék készítéséhez történő felhasználás előtt tárolni szándékozik,

a) a raktározó vállalkozás a szőlőlé kísérő iratát elküldi a kirakodás helye szerint illetékes hatóságnak, legkésőbb a termék átvételét követő 15 napon belül;

b) az illetékes hatóság csak azután pecsételi le az a) pontban említett kísérő okmányt, miután megállapította, hogy legalább az érintett szállítmánnyal egyenlő mennyiséget elküldték a megfelelő kísérő okmányokkal a palackozóhoz vagy ahhoz a vállalkozáshoz, amely az e rendelet hatálya alá tartozó élelmiszertermékeket gyárt, és azt a felhasználó megkapta.

Ha a b) pontban foglalt követelmények teljesültek és a kísérő okmány átvétele megtörtént, a kirakodás helye szerint illetékes hatóság az a) pontban említett okmány másolatát megfelelően lepecsételve visszajuttatja az érintett szőlőlé feldolgozójához/feladójához.

(4) Ha a feldolgozók a szőlőlevet továbbítják valamely, közösségbeli felhasználóhoz, aki azt palackozni szándékozik, ez utóbbi továbbítja a kísérő okmány egy másolatát a kirakodás helye szerint illetékes hatósághoz, legkésőbb a termék átvételétől számított 15 napon belül.

A kirakodás helye szerint illetékes hatóság legkésőbb 30 nappal a kísérő irat másolatának kézhezvételét követően, megfelelően lepecsételve visszajuttatja azt az érintett szőlőlé feldolgozójához/feladójához.

A feldolgozók vagy a levet palackozni kívánó felhasználók kérelmére azonban a kirakodás helye szerint illetékes hatóság vagy a felhatalmazott osztály a kísérő okmány megfelelően lepecsételt másolatát közvetlenül nekik küldi vissza.

(5) Ha a feldolgozók a szőlőlevet olyan közösségbeli felhasználóhoz küldik el, aki ezzel a lével más élelmiszertermékeket állít elő,

a) e termékek gyártója küldi el a szőlőlé kísérő iratát az illetékes hatóságnak, a termék kézhezvételétől számított legkésőbb 15 napon belül;

b) az illetékes hatóság az a) pontban említett kísérő okmányt csak akkor pecsételi le, ha elegendő biztosítéka van arra, hogy a szőlőlevet valóban az érintett élelmiszertermék készítésére szánják.

Feltéve, hogy van ilyen biztosíték, a kirakodás helye szerint illetékes hatóság az e bekezdésben említett kísérő okmány másolatát megfelelően lepecsételve visszajuttatja az érintett szőlőlé feldolgozójának/feladójának, az annak kézhezvételétől számított legkésőbb 30 napon belül.

(6) Az e cikk hatálya alá tartozó esetekben a felhasználóknak készletnyilvántartást kell vezetniük, amely különösen a következőket tartalmazza:

a) a telephelyeikre naponta érkező csomagolatlan szőlőlémennyiségek és a feladó/feldolgozó neve és címe;

b) a telephelyeiket naponta elhagyó csomagolatlan szőlőlémennyiségek és a címzett(ek) neve és címe;

c) a szőlőlé és/vagy a más termékekkel kevert szőlőlé naponta csomagolt mennyiségei, megjelölve az érintett termék készítéséhez felhasznált szőlőlé mennyiségét.

(7) Az e cikk (7) bekezdésében említett készletnyilvántartásra vonatkozó alátámasztó iratokat minden ellenőrzés alkalmával a felügyelő hatóságok rendelkezésére kell bocsátani.

8. cikk

Támogatási kérelmek

(1) A támogatásra pályázó, az e rendelet 6. cikkének (1) bekezdésének hatálya alá tartozó feldolgozóknak a támogatási kérelmet vagy kérelmeket az illetékes hatósághoz, legkésőbb hat hónappal a borászati év vége után, a következőkkel együtt kell benyújtaniuk:

a) a birtokukban lévő éves vagy negyedéves nyilatkozatok másolata vagy azok kivonata;

b) az e rendelet 6. cikkének (5) bekezdésében említett készletnyilvántartás másolata vagy kivonata. A tagállamok előírhatják, hogy ezeket a másolatokat és kivonatokat le kelljen bélyegeztetni egy, a felügyeletért felelős hatósággal.

(2) A támogatásra pályázó, az e rendelet 6. cikkének (2) bekezdésének hatálya alá tartozó feldolgozóknak a támogatási kérelmet vagy kérelmeket az illetékes hatósághoz, legkésőbb hat hónappal a feldolgozási művelet befejezése után, a következőkkel együtt kell benyújtaniuk:

a) a birtokukban lévő nyilatkozat egy másolata;

b) a 6. cikk (5) bekezdésében említett készletnyilvántartás másolata vagy kivonata. A tagállamok előírhatják, hogy ezeket a másolatokat és kivonatokat le kelljen bélyegeztetni egy, a felügyeletért felelős hatósággal;

c) a nyersanyagoknak a feldolgozó telephelyére történő szállítását kísérő okmány másolata vagy annak kivonata. A tagállamok előírhatják, hogy ezeket a másolatokat és kivonatokat le kelljen bélyegeztetni egy, a felügyeletért felelős hatósággal.

A támogatási kérelmekben fel kell tüntetni a ténylegesen feldolgozott nyersanyagok mennyiségét és azt a napot, amikor a feldolgozási műveleteket befejezték.

(3) Ezen felül, az e rendelet 7. cikkében előírt lepecsételés dátumától vagy a szőlőlé exportjának időpontjától számított hat hónapon belül az érintett feldolgozóknak – az adott esettől függően – be kell nyújtaniuk

a) a 7. cikkben előírt, az illetékes hatóság által lepecsételt kísérő okmány másolatát;

b) a kísérő okmány egy olyan másolatát, amely tartalmazza az exportot igazoló vámbélyegzőt.

(4) Minden, a támogatás megpályázásához előírt iratot a támogatási kérelem benyújtását követő legkésőbb hat hónapon belül be kell nyújtani. Amennyiben az e határidő letelte utáni hat hónapon belül nyújtják be ezeket, a támogatás összegét 30 százalékkal csökkenteni kell. Ezen időponton túl nem lehet támogatást kifizetni.

9. cikk

A támogatás odaítélésének feltételei

(1) A vis maior eseteit kivéve a támogatás csak ténylegesen felhasznált nyersanyagok mennyisége után esedékes, nem meghaladva a következő arányokat a felhasznált termék és az előállított szőlőlé között:

a) a szőlő esetében 1,3, hektoliterenként 100 kg-ra vetítve;

b) a must esetében 1,05, hektoliter/hektoliterben;

c) a sűrített must esetében 0,30, hektoliter/hektoliterben.

Ha az előállított termék sűrített szőlőlé, az arányokat 5-tel kell szorozni.

(2) A vis maior eseteit kivéve, ha a feldolgozók nem teljesítik az e rendelet alapján rájuk háruló kötelezettségek valamelyikét, kivéve a támogatási kérelmük tárgyát képező nyersanyagok szőlőlévé való feldolgozását, a kifizetendő támogatást egy, az illetékes hatóság által a kötelezettségszegés súlyosságától függően megállapított összeggel kell csökkenteni.

(3) Vis maior eseteiben az illetékes hatóság állapítja meg azokat az intézkedéseket, amelyeket a felmerült körülményekre való tekintettel szükségesnek tart.

10. cikk

A támogatás kifizetése

A ténylegesen feldolgozott nyersanyagok mennyisége után járó támogatást az illetékes hatóságnak a 8. cikkben említett valamennyi alátámasztó irat benyújtásától számított legkésőbb három hónapon belül ki kell fizetnie, kivéve

- a vis maior eseteit,

- ha közigazgatási vizsgálat indult a támogatásra való jogosultság ügyében. Ilyen esetekben a kifizetést csak akkor lehet teljesíteni, ha a kérelmezőt támogatásra jogosultnak ismerték el.

11. cikk

Előlegfizetések

(1) A feldolgozók kérhetik, hogy a nyersanyagokra kiszámított támogatással egyenlő összeget fizessenek ki nekik előlegben, feltéve hogy bizonyítékot szolgáltatnak arra, hogy a nyersanyagok beléptek a telephelyükre és ha biztosítékot helyeztek letétbe az intervenciós hivatal javára. Ez a biztosíték az említett összeg 120 százaléka. Ilyen esetekben a 8. cikkben említett alátámasztó iratokat nem kell ebben a szakaszban benyújtani.

Ha a feldolgozók több kérelmet készítenek az e rendeletben foglalt támogatásokra, az illetékes hatóság vagy az e célra felhatalmazott osztály hozzájárulhat egyetlen biztosíték letétbe helyezéséhez. Ilyen esetekben a biztosíték az első albekezdésnek megfelelően a kiszámított teljes összeg 120 százalékának felel meg.

(2) Az (1) bekezdésben említett előlegeket a biztosíték letételére vonatkozó bizonyíték bemutatásától számított három hónapon belül kell kifizetni. Nem lehet azonban előleget kifizetni az adott borászati év január 1-je előtt.

(3) Miután az illetékes hatóság vagy a felhatalmazott osztály megvizsgált minden, az e rendelet 8. cikkében említett iratot, az (1) bekezdésben említett biztosítékot az esettől függően egészben vagy részben fel kell szabadítani a 2220/85/EGK bizottsági rendelet 19. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően. A vis maior eseteit kivéve a biztosíték elveszik, ha a felhasznált mennyiség kevesebb, mint 95 százaléka annak a mennyiségnek, amelyre az előleget kifizették.

Ha a felhasznált mennyiség kevesebb, mint 95 százaléka annak a mennyiségnek, amelyre az előleget kifizették, a feldolgozó a ténylegesen feldolgozott mennyiség után továbbra is jogosult a támogatásra.

Ha a felhasznált mennyiség annak a mennyiségnek a 95, illetve 99,9 százaléka között van, amelyre az előleget kifizették, a biztosíték csak a borászati évben fel nem dolgozott mennyiségre nézve vész el.

II. FEJEZET

A BORÁSZATI TERMÉKEK ALKOHOLTARTALMÁNAK NÖVELÉSÉRE FELHASZNÁLT MUST UTÁN JÁRÓ TÁMOGATÁS

12. cikk

A támogatás célja

(1) Az 1493/1999/EK rendelet 34. cikkének (1) bekezdésében említett támogatást azon asztali borok vagy meghatározott termőhelyről származó minőségi borok (m. t. minőségi borok) termelőinek lehet nyújtani, akik a Közösségben termelt sűrített szőlőmustot és finomított szőlőmustsűrítményt használnak fel az 1493/1999/EK rendelet V. melléklete C. pontjában említett termékek térfogatban számított természetes alkoholtartalmának növelésére.

(2) Az (1) bekezdéstől eltérően a borászati évenkénti tíz hektoliter vagy annál kisebb mennyiségek esetében a tagállamok dönthetnek arról, hogy a sűrített szőlőmust és finomított szőlőmustsűrítmény termelői akkor kaphatnak támogatást, ha a vevők egyéni bortermelők, akik kizárólag saját termésük alkoholtartalom-növelésére használják a terméket.

A tagállamoknak részletes szabályokat kell elfogadniuk ennek az intézkedésnek az alkalmazására és arról értesíteniük kell a Bizottságot.

13. cikk

A támogatás összege

(1) Az 1493/1999/EK rendelet 34. cikkének (1) bekezdésében említett támogatás összegét a következőképpen kell meghatározni a hektoliterenkénti térfogatban számított potenciális alkoholtartalom (térfogatszázalék) szerint a következő termékkategóriákra:

a) szüretelt szőlőből származó sűrített szőlőmust esetében:

- a C. III. a) és C. III. b) szőlőtermő övezetben 1,699 euró/térfogat %/hl,

- máshol 1,466 euró/térfogat %/hl;

b) szüretelt szőlőből származó finomított szőlőmustsűrítmény esetében:

- a C. III. a) és C. III. b) bortermelő zónában 2,206 euró/térfogat %/hl,

- máshol 1,955 euró/térfogat %/hl.

A 2000/2001-es, a 2001/2002-es és a 2002/2003-as borászati évben azonban olyan finomított szőlőmustsűrítmények esetében, amelyeket nem a C. III. a) és C. III. b) szőlőtermő övezetben szüretelt szőlőből nyertek ki, és olyan létesítményekben készítettek, amelyek a finomított szőlőmustsűrítmény termelését Spanyolországban 1986. január 1. előtt kezdték meg, vagy máshol 1982. június 30. előtt, az összeg azonos a C. III. szőlőtermő övezetek termékeire megállapítottakéval.

(2) Az (1) bekezdésben felsorolt termékek potenciális alkoholtartalmát úgy kell megállapítani, hogy a borászati eljárások és kezelések közösségi kódexének létrehozásáról szóló, 1622/2000/EK rendelet XVIII. mellékletében megállapított módszernek megfelelően használt refraktométeren 20 °C-on leolvasott értékekre az e rendelet I. mellékletében található megfelelőségi táblázat értékeit kell alkalmazni.

14. cikk

Támogatási kérelmek

Azoknak a termelőknek, akik támogatást szeretnének kapni az 1493/1999/EK rendelet 34. cikkének (1) bekezdése alapján, kérelmet kell benyújtaniuk az illetékes intervenciós hivatalhoz, amely minden, az említett cikk alkalmazása alá tartozó, az alkoholtartalom növelésére irányuló műveletre kiterjed. A kérelmeknek az utolsó művelet elvégzésének napjától számított két hónapon belül kell beérkezniük az intervenciós hivatalhoz.

A kérelmekhez mellékelni kell azokat az iratokat, amelyek azokra a műveletekre vonatkoznak, amelyekre a támogatást kérik.

15. cikk

A támogatás odaítélésének feltételei

(1) A vis maior eseteit kivéve nem fizethető támogatás, ha a termelő az 1493/1999/EK rendelet 34. cikkének (1) bekezdésében említett műveletet nem az említett rendelet V. melléklete C. és D. pontjának megfelelően hajtja végre.

(2) A vis maior eseteit kivéve, ha a feldolgozók nem teljesítik az e rendelet alapján rájuk háruló kötelezettségek valamelyikét, kivéve az (1) bekezdésben említettet, a fizetendő támogatást egy, az illetékes hatóság által a kötelezettségszegés súlyosságától függően megállapított összeggel kell csökkenteni.

(3) Vis maior eseteiben az illetékes hatóság állapítja meg azokat az intézkedéseket, amelyeket a felmerült körülményekre való tekintettel szükségesnek tart.

16. cikk

A támogatás kifizetése

Az intervenciós hivatalnak az adott borászati év végét követő augusztus 31. előtt kell kifizetnie a támogatást a termelőknek, kivéve

a) a vis maior eseteit;

b) ha közigazgatási vizsgálat indult a támogatásra való jogosultság ügyében. Ilyen esetekben a kifizetést csak akkor lehet teljesíteni, ha a kérelmezőt támogatásra jogosultnak ismerik el.

17. cikk

Előlegfizetések

(1) Az adott borászati év január 1-jétől a termelők kérhetik, hogy az alkoholtartalom növeléséhez felhasznált termékekre kiszámított támogatással egyenlő összeget fizessenek ki nekik előlegben, feltéve hogy biztosítékot helyeztek letétbe az intervenciós hivatal javára. A biztosíték az igényelt támogatás 120 százalékával kell, hogy egyenlő legyen.

A kérelmekhez mellékelni kell azokat az iratokat, amelyek a 14. cikk második bekezdésében említettek közül rendelkezésre állnak. A többi iratot a borászati év vége előtt kell benyújtani.

(2) Az intervenciós hivatal az előlegeket a biztosíték letételére vonatkozó bizonyíték bemutatásától számított három hónapon belül fizeti ki.

(3) Miután az illetékes hatóság vagy a felhatalmazott osztály megvizsgált minden iratot, és figyelembe vette a kifizetendő összeget, a biztosítékot az esettől függően egészében vagy részben fel kell szabadítani a 2220/85/EGK bizottsági rendelet 19. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően.

III. FEJEZET

TÁMOGATÁS EGYES TERMÉKEK ELŐÁLLÍTÁSÁRA AZ EGYESÜLT KIRÁLYSÁGBAN ÉS ÍRORSZÁGBAN

18. cikk

A támogatás célja és összege

(1) Az 1493/1999/EK rendelet 35. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontjában említett támogatást kell nyújtani:

a) azoknak a gyártóknak – a továbbiakban: "gyártók" –, akik teljes egészében a C. III. a) és C. III. b) szőlőtermő övezetben termelt szőlőből előállított sűrített szőlőmustot használnak az Egyesült Királyságban és Írországban olyan termékek előállítására, amelyek a 220600 KN-kód alá tartoznak, és amelyekre nézve e tagállamok engedélyezhetik egy, a "bor" szót magában foglaló összetett név használatát az 1493/1999/EK rendelet VII. melléklete C. pontjának (3) bekezdése alapján. A támogatás összege kilogrammonként 0,2379 euró;

b) azoknak a gazdasági szereplőknek – a továbbiakban: "gazdasági szereplők" –, akik teljes egészében a Közösségben termelt szőlőből előállított sűrített szőlőmustot használnak több termék fő összetevőjeként, amelyeket az Egyesült Királyságban és Írországban értékesítenek olyan használati utasítással, amely a fogyasztó számára lehetővé teszi, hogy ebből borhoz hasonló jellegű italt nyerjen. A támogatás összege kilogrammonként 0,3103 euró.

(2) A támogatás elnyeréséhez a sűrített szőlőmustnak egészségi szempontból megfelelő és kifogástalan minőségűnek és az 1493/1999/EK rendelet 35. cikke (1) bekezdésének b) vagy c) pontjában említett célokra való felhasználásra alkalmasnak kell lennie.

19. cikk

Támogatási kérelmek

(1) Azoknak a gyártóknak és gazdasági szereplőknek, akik az 1493/1999/EK rendelet 35. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja szerinti támogatásban szeretnének részesülni, írásos kérelmet kell benyújtaniuk az érintett borászati év augusztus 1. és július 31. között annak a tagállamnak az illetékes hatóságához, amelyben a sűrített szőlőmustot felhasználják.

A kérelmeket legalább hét munkanappal a gyártási műveletek megkezdése előtt kell benyújtani.

Ha azonban az illetékes hatóság ezt írásban engedélyezi, a hét munkanapos határidő lerövidíthető.

(2) A támogatási kérelmeknek legalább 50 kg sűrített szőlőmustra kell vonatkozniuk.

(3) A támogatási kérelmeknek főként a következőket kell tartalmazniuk:

a) a gyártó vagy a gazdasági szereplő neve vagy cégneve és címe;

b) a szőlőtermő övezet, amelyből a sűrített szőlőmust származik, az 1493/1999/EK rendelet III. mellékletében meghatározottak szerint;

c) a következő gyakorlati információk:

i. a tárolás helye;

ii. mennyiség (kilogrammban, vagy ha az 1493/1999/EK rendelet 35. cikk (1) bekezdésének c) pontjában említett sűrített szőlőmustot 5 kilogrammot nem meghaladó tárolóedényekbe töltötték, a tárolóedények száma);

iii. sűrűség;

iv. fizetett árak;

v. az a hely, ahol az 1493/1999/EK rendelet 35. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontjában említett műveleteket végzik.

A tagállamok további információkat kérhetnek a sűrített szőlőmust azonosítása végett.

(4) A támogatási kérelemhez csatolni kell a sűrített szőlőmustnak a gyártó vagy a gazdasági szereplő telephelyére történő szállítására vonatkozó kísérő okmány(ok) egy, a tagállam illetékes hatósága által kiállított másolatát.

Az okmány 8. oszlopában kell feltüntetni azt a szőlőtermő övezetet, ahol a friss szőlőt szüretelték.

20. cikk

A támogatás odaítélésének feltételei

(1) A gyártók és a gazdasági szereplők kötelesek az 1493/1999/EK rendelet 35. cikk (1) bekezdésének b) és c) pontjában említett célokra felhasználni a teljes sűrítettszőlőmust-mennyiséget, amelyre támogatási kérelmet adtak be. A kérelemben szereplő sűrítettmust-mennyiséghez képest 10 százalékos hiány megengedett.

(2) A gyártóknak és a gazdasági szereplőknek készletnyilvántartásokat kell vezetniük, amelyeknek különösen a következőket kell tartalmazniuk:

a) a beszerzett és a telephelyeikre naponta behozott sűrítettszőlőmust-szállítmányok, az e rendelet 19. cikke (2) bekezdésének b) és c) pontjában említett adatokkal együtt, valamint az eladó(k) neve és címe;

b) az 1493/1999/EK rendelet 35. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja szerinti célokra naponta felhasznált sűrített szőlőmust mennyisége;

c) az 1493/1999/EK rendelet 35. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontjában említett késztermékek naponta termelt és telephelyeikről feladott szállítmányai, a címzett(ek) nevével és címével együtt.

(3) A gyártók és a gazdasági szereplők írásban értesítik az illetékes hatóságot, az adott támogatási kérelem tárgyát képező összes sűrített szőlőmustnak az 1493/1999/EK rendelet 35. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontjában említett célokra történő felhasználásától számított egy hónapon belül, megengedve az e cikk (1) bekezdésében említett hiányt.

(4) A vis maior eseteit kivéve nem lehet támogatást fizetni, ha a gyártók vagy a gazdasági szereplők nem teljesítik az e cikk (1) bekezdésében megállapított követelményt.

(5) A vis maior eseteit kivéve, ha a gyártók vagy a gazdasági szereplők nem teljesítik a rendelet e cikkének (1) bekezdésétől eltérő egyéb követelményeit, a kifizetendő támogatást olyan összeggel csökkentik, amelyet az illetékes hatóság a kötelezettségszegés súlyosságától függően állapít meg.

(6) Vis maior eseteiben az illetékes hatóság állapítja meg azokat az intézkedéseket, amelyeket a felmerült körülményekre való tekintettel szükségesnek tart.

21. cikk

A támogatás kifizetése

Az illetékes hatóság a ténylegesen felhasznált sűrített szőlőmust mennyisége után járó támogatást az e rendelet 20. cikke (3) bekezdésében említett adatok kézhezvételétől számított legkésőbb három hónapon belül fizeti ki.

22. cikk

Előlegfizetések

(1) Az e rendelet 18. cikkében említett gyártók és gazdasági szereplők igényelhetik a támogatással megegyező összeg előzetes kifizetését, amennyiben letétbe helyeztek egy, az említett összeg 120 százalékát kitevő biztosítékot az illetékes hatóság javára.

(2) Az (1) bekezdésben említett előlegeket három hónapon belül fizetik ki azt követően, hogy bizonyítékot szolgáltattak a biztosíték letételére vonatkozóan, feltéve hogy bizonyítani tudják, hogy a sűrített szőlőmustot kifizették.

(3) Miután az illetékes hatóság megkapta az e rendelet 20. cikkének (3) bekezdésében említett adatokat, és figyelembe véve a fizetendő támogatás mértékét, az (1) bekezdésben említett biztosítékot a 2200/85/EGK bizottsági rendelet 19. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően, az esettől függően egészben vagy részben fel kell szabadítani.

II. CÍM

MAGÁNRAKTÁROZÁSI TÁMOGATÁS

23. cikk

Cél

Ez a cím az 1493/1999/EK rendelet III. címe I. fejezetében említett raktározás támogatási rendszerének alkalmazása részletes szabályait állapítja meg.

24. cikk

Meghatározások

E cím alkalmazásában "termék": szőlőmust, sűrített szőlőmust, finomított szőlőmustsűrítmény és asztali borok, tekintet nélkül arra, hogy melyik borászati évben termelték azokat.

25. cikk

A támogatás mértéke

A raktározási támogatás az egész Közösségben a következő naponkénti és hektoliterenkénti átalányáron fizetendő:

a) szőlőmustra 0,01837 euró;

b) sűrített szőlőmustra 0,06152 euró;

c) finomított szőlőmustsűrítményre 0,06152 euró;

d) asztali borokra 0,01544 euró.

26. cikk

A kedvezményezettekre vonatkozó szabályok

(1) Az intervenciós hivatalok csak termelőkkel kötnek magánraktározási szerződéseket.

E cím alkalmazásában "termelő" bármely olyan természetes vagy jogi személy vagy ilyen személyek csoportja, aki, illetve amely a következő műveletek bármelyikét végzi vagy végezteti:

a) friss szőlő feldolgozása szőlőmusttá;

b) szőlőmust feldolgozása sűrített szőlőmusttá vagy finomított szőlőmustsűrítménnyé;

c) friss szőlő, szőlőmust vagy részben erjedt szőlőmust feldolgozása asztali borrá.

Az 1493/1999/EK rendelet 39. cikkében említett szervezeteket a tagjaik által előállított mennyiségek tekintetében termelőknek kell tekinteni. Az e rendelet 2. cikkében foglalt kötelezettségek teljesítéséért a magánraktározási szerződés tárgyát képező bort szállító egyes tagok felelnek.

(2) Termelők csak olyan termékekre köthetnek szerződéseket, amelyeket:

- saját maguk termeltek, vagy

- az ő felelősségükre termeltek, és az a tulajdonukat képezi, vagy

- az (1) bekezdés harmadik albekezdésében említett termelői szervezetek esetében, a tagjaik felelősségére termeltek.

(3) Valamely tagállam intervenciós hivatala csak az adott tagállam területén tárolt termékekre köthet szerződéseket.

(4) A termékek nem képezhetik egyidejűleg magánraktározási szerződés és az 565/80/EGK tanácsi rendelet 5. cikke (1) bekezdésében említett intézkedések tárgyát.

27. cikk

A támogatásra jogosult termékek jellemzői

A szerződések megkötésekor

a) az érintett szőlőmustoknak kizárólag az 1493/1999/EK rendelet 19. cikkének megfelelően borszőlőként osztályba sorolt fajtákból nyertnek kell lenniük, és természetes alkoholtartalmuk nem lehet alacsonyabb, mint az arra a szőlőtermő övezetre megállapított minimális természetes alkoholtartalom, amelyből származnak;

b) az asztali boroknak

i. meg kell felelniük az e rendelet II. mellékletében megállapított minimális minőségi követelményeknek arra a kategóriára vonatkozóan, amelyre a szerződést kötik;

ii. a reduktív cukortartalma legfeljebb literenkénti két gramm lehet, kivéve a Portugáliából származó asztali borokat, amelyeknek a reduktív cukortartalma literenkénti legfeljebb négy gramm lehet;

iii. megfelelően kell tűrniük, ha 24 órán át levegőnek vannak kitéve;

iv. kellemetlen ízektől mentesnek kell lenniük.

c) Az e rendelet 24. cikkében említett termékek radioaktivitási szintje nem haladhatja meg a közösségi szabályok alapján megengedett maximális szintet. A termékek radioaktív szennyezettségét azonban csak akkor vizsgálják, ha azt a helyzet megköveteli és csak a szükséges időszakon keresztül.

28. cikk

Támogatható mennyiségek

(1) A termelők által raktározási szerződésbe vont összes termékmennyiség nem haladhatja meg az érintett borászati évre az 1493/1999/EK rendelet 18. cikkének (1) bekezdésének megfelelően benyújtott termelési jelentésükben szereplő mennyiséget, hozzáadva bármilyen olyan mennyiséget, amelyet jelentésük benyújtását követően készítettek, és amelyet az 1493/1999/EK rendelet 70. cikkében említett nyilvántartásokba bejegyeztek.

(2) A szerződésekben szereplő minimális mennyiségnek asztali bor esetében 50 hektoliternek, szőlőmust esetében 30 hektoliternek, sűrített szőlőmust és finomított szőlőmustsűrítmény esetében pedig 10 hektoliternek kell lennie.

29. cikk

A szerződések megkötése

(1) A termelők akkor köthetnek szerződéseket, ha a következő információkat megadják valamennyi tárolóedényről, amelyben az érintett terméket tárolják:

a) a termék azonosítását lehetővé tevő adatok;

b) a következő analitikai adatok:

i. szín;

ii. kén-dioxid-tartalom;

iii. vörös termékek esetében a hibridek hiánya, malvidol-diglükozid elemzéssel bizonyítva.

Szőlőmust, sűrített szőlőmust és finomított szőlőmustsűrítmény esetében a következő információkat is meg kell adni:

c) az 558/93/EGK bizottsági rendelet mellékletében említett módszernek megfelelően használt refraktométeren20 °C-os hőmérsékleten leolvasott eredmény. A mérési eredmény hatóság általi ellenőrzése során 0,2-es eltérés megengedett.

Asztali borokra vonatkozóan a következő analitikai adatokat is meg kell adni:

d) a térfogatban számított összes alkoholtartalom;

e) a térfogatban számított tényleges alkoholtartalom;

f) összes savtartalom, literenkénti borkősavgrammban vagy literenkénti milliekvivalensben kifejezve; a tagállamok azonban ettől az előírástól fehérborok esetében eltekinthetnek;

g) az illósavtartalom, literenkénti ecetsavgrammban vagy literenkénti milliekvivalensben kifejezve; a tagállamok azonban ettől az előírástól fehérborok esetében eltekinthetnek;

h) a reduktív cukortartalom;

i) a viselkedés 24 órás levegőn tartáskor;

j) a kellemetlen ízek hiánya.

A fenti analitikai adatokat egy, az 1493/1999/EK rendelet 72. cikkében foglaltak szerinti hivatalos laboratóriumnak kell megállapítania, a szerződéskötést megelőző 30 napon belül.

(2) A tagállamok korlátozhatják az egy termelő által borászati évente megköthető szerződések számát.

(3) Asztali borokra nem köthető szerződés az adott bor első fejtése előtt.

(4) Azok a termelők, akik asztali borokra szeretnének raktározási szerződést kötni, kérelmük benyújtásakor tájékoztatják az intervenciós hivatalt a folyó borászati évben általuk termelt asztali bor összes mennyiségéről.

Ebből a célból be kell nyújtaniuk az 1493/1999/EK rendelet 18. cikkének (2) bekezdésében előírt termelési jelentés(ek) másolatát, és – adott esetben – az e rendelet 28. cikkében említett nyilvántartások másolatát. Azokban az esetekben, amikor a jelentés még nem áll rendelkezésre, ideiglenes tanúsítványt lehet készíteni.

(5) Az 1493/1999/EK rendelet 25. cikke (2) bekezdésének sérelme nélkül, a szerződéseknek legalább a következőket kell tartalmazniuk:

a) az érintett termelők neve és címe;

b) az intervenciós hivatal neve és címe;

c) a termék típusa e rendelet 25. cikke szerinti osztályozásban;

d) a mennyiség;

e) a tárolás helye;

f) a raktározási időszak első napja;

g) a támogatás összege euróban.

Asztali bor esetében a szerződéseknek ezen kívül tartalmazniuk kell:

h) nyilatkozatot arról, hogy az első fejtés megtörtént;

i) kikötést arra nézve, hogy a mennyiség a Bizottság által megállapított százalékkal csökkenthető az 1493/1999/EK rendelet 75. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően, amennyiben a szerződésekben foglalt összmennyiség jelentősen meghaladja az utolsó három borászati év átlagos mennyiségét; ilyen csökkentés nem csökkentheti a raktározott mennyiségeket a 28. cikk (2) bekezdésében említett minimális szintek alá. Ha ezt a kikötést alkalmazzák, a csökkentés előtti időszakra esedékes támogatás teljes összege kifizetendő marad.

(6) A tagállamok további információkat kérhetnek az érintett termék azonosítása végett.

30. cikk

Az e rendelet 2. cikkétől való eltérés

A tagállamok engedélyezhetik a szerződések megkötését, mielőtt a termelők bemutatták volna az e rendelet 2. cikkében említett bizonyítékot, feltéve hogy e szerződések tartalmaznak egy olyan nyilatkozatot a termelők részéről, amely bizonyítja, hogy teljesítették az e cikkben említett kötelezettségeiket vagy megfelelnek az e rendelet III. címének 58. cikkében említett követelménynek, és vállalják, hogy beszállítják a fennmaradó mennyiséget, amely ahhoz szükséges, hogy az illetékes nemzeti hatóság által megállapított határidőn belül teljes egészében eleget tegyenek kötelezettségeiknek.

Az első bekezdésben említett bizonyítékot az érintett borászati év augusztus 31. előtt kell bemutatni.

31. cikk

A raktározási időszak kezdete

(1) A raktározási időszak első napja a szerződés megkötését követő nap.

(2) Ha azonban a szerződés olyan raktározási időszakra vonatkozik, amely a megkötését követő első nap után kezdődik, a raktározási időszak első napja nem lehet február 16-nál később.

32. cikk

A raktározási időszak vége

(1) A szőlőmustra, sűrített szőlőmustra és finomított szőlőmustsűrítményre vonatkozó raktározási szerződések a megkötés napját követő augusztus 1. és november 30. között járnak le.

(2) Az asztali borokra vonatkozó raktározási szerződések a megkötés napját követő szeptember 1. és november 30. között járnak le.

(3) A lejárat napjának megállapítása érdekében a termelőknek nyilatkozatot kell küldeniük az intervenciós hivatalnak, amelyben meghatározzák a szerződés érvényességének utolsó napját. A tagállamok állapítják meg e nyilatkozatok bemutatásának követelményeit.

Nyilatkozat hiányában a szerződések november 30-án járnak le.

(4) Azok a termelők, akik nem folyamodtak előlegért e rendelet 38. cikke alapján, a szőlőmustot vagy sűrített szőlőmustot a raktározás ötödik hónapjának első napjától eladhatják exportra vagy szőlőlé készítésére.

Ilyen esetekben a termelők a (3) bekezdésnek megfelelően tájékoztatják az intervenciós hivatalt.

Az intervenciós hivatalok biztosítják, hogy a termékeket ténylegesen a bejelentett célra használják fel.

33. cikk

A szerződés előrehozott megszüntetése a termelő kérésére

(1) Azok a termelők, akik nem folyamodtak előlegért e rendelet 38. cikke alapján, június 1-jétől megszüntethetik a raktározási szerződést, ha a Bizottság a piaci trendek alakulása, a készletekről szóló információk és a szüreti előrejelzések fényében erre engedélyt ad.

(2) Ezenkívül, ha a Bizottság e rendelet 29. cikke (5) bekezdésének i) pontja alapján a szerződésekben foglalt mennyiségek csökkentéséről dönt, a termelők teljesen vagy részben, egyoldalúan megszüntethetik a szerződésüket a döntés közzétételét követő hónapban.

34. cikk

A tárolásra vonatkozó részletes végrehajtási szabályok

(1) A raktározott termékeknek a raktározási időszak egésze alatt és a szerződés érvényességének utolsó napjáig,

a) meg kell felelniük az 1493/1999/EK rendelet I. melléklete vonatkozó meghatározásainak;

b) meg kell felelniük legalább az érintett asztali bor kategória esetén megkövetelt minimális alkoholtartalomnak a szerződés megkötésének időpontjában;

c) nem tarthatók 50 literesnél kisebb kapacitású tárolóedényekben;

d) hordós kiszerelésűnek kell maradniuk; és

e) bor esetében közvetlen emberi fogyasztásra alkalmasnak kell maradniuk a raktározási időszak végéig.

(2) A 6. cikk sérelme nélkül, a szerződés tárgyát képező termékek csak olyan borászati eljárásoknak és kezeléseknek vethetők alá, amelyek minőségük megőrzéséhez szükségesek. A térfogat változása bor esetében nem haladhatja meg a szerződésben szereplő térfogat 2 százalékát, szőlőmust esetében a 3 százalékát. Ha tartálycsere történt, ezek a százalékok 1 százalékponttal nőnek. Ha ezeket a százalékokat a szerződés egészére nézve nem lépik túl, a támogatás egész összege kifizethető marad. Egyébként nem jár támogatás.

(3) E rendelet 33. cikkének sérelme nélkül, a termelők nem adhatják el vagy értékesíthetik bármilyen más módon a szerződés tárgyát képező terméket a szerződés érvényességi időtartama alatt.

Az első albekezdéstől eltérően a termelők a szerződés érvényességének időtartama alatt vállalhatják, hogy az annak tárgyát képező asztali bort az e rendelet III. címében szabályozott lepárlásra küldik a szerződés lejártakor.

(4) A termelők előzetesen, az érintett tagállam által megállapítandó időn belül értesítik az intervenciós hivatalt a szerződési időszak alatti bármilyen változásról

a) a raktározás helyét illetően; vagy

b) a termék betárolásának módját illetően. Ilyen esetekben jelezni kell, hogy milyen tárolóedényekben fogják a terméket véglegesen tárolni.

(5) Ha a termelők a szerződés tárgyát képező terméket más raktározási helyre vagy nem a hozzájuk tartozó telephelyre kívánják szállítani, a termék csak akkor szállítható el, ha az intervenciós hivatal – a (4) bekezdésnek megfelelő tájékoztatás után – azt engedélyezte.

(6) Azok a termelők, akik magánraktározási szerződést kötöttek szőlőmustra, ezt a mustot teljes egészében vagy részben feldolgozhatják sűrített szőlőmusttá vagy finomított szőlőmustsűrítménnyé szerződésük érvényességi időtartama alatt.

Azok a termelők, akik magánraktározási szerződést kötöttek sűrített szőlőmustra vonatkozóan, ezt a sűrített szőlőmustot teljes egészében vagy részben feldolgozhatják finomított szőlőmustsűrítménnyé szerződésük érvényességi időtartama alatt.

A termelők az előző két albekezdésben említett feldolgozási műveleteket végeztethetik harmadik féllel is, ha a feldolgozás után nyert termékek az érintett termelők tulajdonát képezik és a termelők előzetes bejelentést tettek. Az érintett tagállam ellenőrzi ezeket a műveleteket.

(7) Az érintett termelők írásban értesítik az intervenciós hivatalt az e cikk (6) bekezdésében említett feldolgozás kezdő időpontjáról, a raktározás helyéről és a termék tárolásának módjáról.

Ennek az értesítésnek a feldolgozási művelet kezdő időpontja előtt legalább 15 nappal meg kell érkeznie az intervenciós hivatalhoz.

A termelők a feldolgozási műveletek befejezési napját követően egy hónapon belül analitikai jelentést küldenek az intervenciós hivatalnak az így előállított termékről, amely legalább azokat az adatokat tartalmazza, amelyeket e rendelet 29. cikke megkövetel az adott termékre.

(8) Ha a (6) bekezdés alatt említett feldolgozást végzik, a szerződés tárgyát képező termék raktározási támogatása egyenlő

a) az e rendelet 25. cikkének a) pontjában említett összeggel a (6) bekezdés első albekezdésében említett feldolgozásra;

b) az e rendelet 25. cikkének b) pontjában említett összeggel a (6) bekezdés második albekezdésében említett feldolgozásra.

A támogatást az egész raktározási időszakra nézve, a szerződés tárgyát képező termék feldolgozás előtti mennyisége alapján kell kiszámítani.

35. cikk

Változások a termékben a tárolás alatt

(1) Ha a szerződés tárgyát képező termék egésze vagy egy része a szerződés érvényességi időtartama alatt nem felel meg többé e rendelet 34. cikkének (1) bekezdése követelményeinek, a termelő haladéktalanul értesíti az intervenciós hivatalt. Ezt az értesítést analitikai jelentéssel kell alátámasztani. Az intervenciós hivatal az analitikai jelentés keltezési napjától hatályosan megszünteti a szerződést az adott mennyiségre.

(2) Ha az intervenciós hivatal vagy bármely más felügyeleti hivatal által végzett ellenőrzés feltárja, hogy a szerződés tárgyát képező termék egésze vagy egy része nem felel meg többé az e rendelet 34. cikkének (1) bekezdésében megállapított követelményeknek a szerződés érvényességi időtartama alatt, az intervenciós hivatal az általa meghatározott időpontban megszünteti a szerződést az adott mennyiségre.

36. cikk

A támogatás odaítélésének feltételei

(1) A vis maior eseteit kivéve,

a) ha a termelők nem teljesítik e rendelet 34. cikkének (1)–(5) és (7) bekezdésében foglalt kötelezettségeiket vagy visszautasítják, hogy ellenőrzések alá vonják őket, nem fizethető ki támogatás;

b) ha a termelők nem teljesítik az e rendelet vagy a szerződés szerinti valamelyik kötelezettségüket, kivéve az a) pont alatt említetteket, a támogatást az illetékes hatóság által a kötelezettségszegés súlyosságától függően megállapított összeggel kell csökkenteni.

(2) Azokban az esetekben, ahol a vis maiort elismerik, az intervenciós hivatal megteszi azokat az intézkedéseket, amelyeket a felmerült körülményekre való tekintettel szükségesnek tart.

37. cikk

A támogatás kifizetése

(1) A támogatást legkésőbb a szerződés lejárati napját követő három hónapon belül kell kifizetni, kivéve:

a) vis maior esetén;

b) ha közigazgatási vizsgálat kezdődött a támogatásra való jogosultság ügyében. Ilyen esetekben a kifizetést csak akkor lehet teljesíteni, ha a kérelmezőt támogatásra jogosultnak ismerték el.

(2) Olyan esetekben, ha egy szerződést e rendelet 33. vagy 36. cikkének megfelelően szüntettek meg, a kifizetendő támogatás a szerződés tényleges időtartamával arányos. A támogatást legkésőbb attól a naptól számított három hónap múlva kell kifizetni, amikor a szerződést megszüntették.

38. cikk

Előlegfizetések

(1) Azok a termelők, akik hosszú távú raktározási szerződést kötöttek, kérhetik egy, a szerződés elkészítésekor kiszámított támogatással egyenlő összeg előzetes kifizetését, feltéve hogy letétbe helyeztek egy, az említett összeg 120 százalékát kitevő biztosítékot az intervenciós hivatal javára.

Az előleget legkésőbb a biztosítékletételére vonatkozó igazolás bemutatásától számított három hónap múlva kell kifizetni.

A hátralékot legkésőbb a szerződés lejáratát követő három hónap múlva kell kifizetni.

(2) Az (1) bekezdésben említett biztosítékokat olyan, valamely intézmény által nyújtott biztosíték formájában kell letétbe helyezni, amely megfelel az azon tagállam által meghatározott kritériumoknak, amelyhez az intervenciós hivatal tartozik.

A biztosítékokat akkor lehet felszabadítani, ha a támogatás fennmaradó részét kifizették.

Ha a támogatásra való jogosultság e rendelet 36. cikke (1) bekezdése b) pontjának megfelelően elveszik, elvész az egész biztosíték.

Ha e rendelet 36. cikke (1) bekezdése b) pontjának alkalmazása kisebb támogatási összeget eredményez, mint a már kifizetett összeg, a biztosítékot annak az összegnek a 120 százalékával csökkenteni kell, amelyet az esedékes támogatáson felül fizettek ki. Az ily módon csökkentett biztosítékokat legkésőbb a szerződés lejártát követő három hónap múlva lehet felszabadítani.

(3) A tagállamok megteszik a szükséges kiigazításokat, amikor a 25. cikk (5) bekezdésének i) pontját alkalmazzák.

39. cikk

Minőségi borok

Az az asztali bor, amely raktározási szerződés tárgyát képezte, nem ismerhető el ezután m. t. minőségi bornak, illetve nem használható fel az 1493/1999/EK rendelet 54. cikkének (1) bekezdése szerint meghatározott m. t. minőségi bor, m. t. minőségi pezsgő, m. t. minőségi likőrbor vagy m. t. minőségi gyöngyözőbor készítésére.

III. CÍM

LEPÁRLÁS

Bevezetés

40. cikk

Cél

Ez a cím megállapítja az 1493/1999/EK rendelet III. címének II. fejezetében említett lepárlás alkalmazására vonatkozó részletes szabályokat.

41. cikk

Fogalommeghatározások

(1) E cím alkalmazásában:

a) "termelő":

i. e cím I. fejezetének alkalmazásában: bármely olyan természetes vagy jogi személy vagy ilyen személyek csoportja, aki, illetve amely bort készített friss szőlőből, szőlőmustból, részben erjedt szőlőmustból vagy még erjedésben lévő újborból, amelyet személyesen állított elő vagy vásárolt, vagy bármely természetes vagy jogi személy vagy ezek csoportja, akikre, illetve amelyekre az 1493/1999/EK rendelet 27. cikkében említett kötelezettségek vonatkoznak;

ii. e cím II. és III. fejezetének alkalmazásában: bármely olyan természetes vagy jogi személy vagy ilyen személyek csoportja, aki, illetve amely bort készített friss szőlőből, szőlőmustból, részben erjedt szőlőmustból vagy még erjedésben lévő újborból, amelyet személyesen állított elő vagy vásárolt;

b) "lepárló": bármely természetes vagy jogi személy vagy ilyen személyek csoportja,

i. aki, illetve amely bort, lepárlás céljára szeszezett bort, a borkészítés vagy a szőlő bármely más feldolgozásának melléktermékét párolja le; és

ii. akit, illetve amelyet elismertek annak a tagállamnak az illetékes hatóságai, amelynek területén a lepárlóüzemek találhatók;

c) "lepárlás céljára szeszezett bor készítője": bármely olyan természetes vagy jogi személy vagy ilyen személyek csoportja, kivéve a lepárlókat,

i. aki, illetve amely bort lepárlás céljára szeszezett borrá dolgoz fel; és

ii. akit, illetve amelyet elismertek annak a tagállamnak az illetékes hatóságai, amelynek területén a telephelyek találhatók;

d) "illetékes intervenciós hivatal":

i. a lepárlásra szánt bor beszállítására vonatkozó szerződések vagy jelentések átvétele és jóváhagyása, valamint a bornak a szeszezett bor készítésére történő beszállításra vonatkozó szerződések átvétele és jóváhagyása céljából az azon tagállam által kijelölt intervenciós hivatal, amelynek területén a bor a szerződés vagy a jelentés benyújtásakor található;

ii. a 69. cikk szerinti lepárlás céljára szeszezett bor készítőinek szóló támogatás kifizetése céljából, az azon tagállam által kijelölt intervenciós hivatal, amelynek területén a bort szeszezik;

iii. minden más esetben az azon tagállam által kijelölt intervenciós hivatal, amelynek területén a lepárlás történik.

(2) E cím alkalmazásában lepárlóknak kell tekinteni azokat a természetes vagy jogi személyeket vagy ilyen személyek csoportjait, kivéve a lepárlás céljára szeszezett bor készítőit, amennyiben

a) őket, illetve azokat elismerték annak a tagállamnak az illetékes hatóságai, ahol letelepedtek;

b) az (1) bekezdés a) pontja szerinti termelőtől bort vagy a borkészítés vagy a szőlő bármely más feldolgozásából származó melléktermékeket vásárolnak, hogy azt saját költségükre, valamely elismert lepárlóval lepároltassák; és

c) a termelőnek a vásárolt termékért legalább az érintett lepárolt termék minimális felvásárlási árát kifizetik.

A lepárlóknak tekintett személyek vagy csoportok ugyanazokkal a kötelezettségekkel és jogokkal rendelkeznek, mint a lepárlók.

(3) A tagállamok az általuk meghatározott szabályoknak megfelelően rendelkezhetnek úgy, hogy a szerződéskötés és a bor lepárlásra történő beszállítása céljából a bortermelői szövetkezetek társulásait kérelemre, a tagszövetkezetek által termelt és átadott borra vonatkozóan termelőnek lehet tekinteni. Az utóbbiak mindenesetre továbbra is a közösségi szabályok által megállapított jogokkal és kötelezettségekkel rendelkeznek.

Amennyiben valamely társulás egy meghatározott borászati évben e címben szabályozott lepárlási műveletet kíván végezni az érintett bortermelői szövetkezettel egyetértésben, erről írásban tájékoztatja az intervenciós hivatalt. Ilyen esetekben:

a) a tagszövetkezetek egyénileg nem írhatnak alá lepárlási szerződéseket, illetve nem szállíthatnak be az érintett lepárlásra;

b) az említett társulás által lepárlásra beszállított bor mennyiségét azoknál a szövetkezeteknél kell könyvelni, amelyek nevében a beszállítást végezték.

E rendelet 2. cikke alkalmazásában, amennyiben egy vagy több tagszövetkezet nem teljesíti az abban megállapított kötelezettségeket, az utóbbira vonatkozó következményekre való tekintet nélkül a társulást kizárják az érintett lepárlásra való beszállításokból a kötelességszegést elkövető bortermelői szövetkezetek nevében szállított bormennyiségek erejéig.

Azok a tagállamok, amelyek élni kívánnak az e bekezdésben foglalt lehetőséggel, erről tájékoztatják a Bizottságot és értesítik az e célból elfogadott rendelkezésekről. A Bizottság tájékoztatja a többi tagállamot.

42. cikk

A lepárlók elismerése

(1) A tagállamok illetékes hatóságai ismerik el azokat a területükön letelepedett lepárlókat, amelyek az e címben szabályozott lepárlási műveleteket kívánnak végezni és az elismert lepárlókról listát állítanak össze. E hatóságok azonban dönthetnek úgy, hogy nem vesznek fel a listára olyan elismert lepárlókat, amelyek nem képesek legalább 92 térfogatszázalékos alkoholtartalmú termékek készítésére az e cím I. fejezete szerinti lepárlás során.

Az illetékes hatóságok felelősek az említett lista naprakészségéért, a tagállamok pedig annak minden későbbi módosítását továbbítják a Bizottsághoz. A Bizottság közzéteszi a listát és annak módosításait.

(2) Az illetékes hatóság ideiglenesen vagy véglegesen visszavonhatja az elismerést azoktól a lepárlóktól, amelyek nem teljesítik a közösségi szabályok szerinti kötelezettségeiket.

43. cikk

A lepárlással nyert alkohol

Az e címben szabályozott lepárlással csak a következő termékek nyerhetők ki:

a) semleges alkohol, amely megfelel az e rendelet III. melléklete szerinti meghatározásnak; vagy

b) borból vagy szőlőtörkölyből készült párlatok, amelyek megfelelnek a szeszes italok meghatározására, leírására és kiszerelésére vonatkozó [4] általános szabályok megállapításáról szóló, 1989. május 29-i 1576/89/EGK tanácsi rendelet 1. cikke (4) bekezdésének d) és f) pontja szerinti meghatározásoknak; vagy

c) olyan párlat vagy nyersalkohol, amelynek alkoholtartalma legalább 52 térfogatszázalék.

Ha az első albekezdés c) pontjában meghatározott terméket nyerik ki, az csak hivatalos felügyelet mellett használható fel:

i. szeszes ital készítésére;

ii. az a) vagy b) pontban említett valamely termékké történő feldolgozásra, kivéve a szőlőtörkölypárlatot;

iii. ipari célra szolgáló alkohol előállítására.

A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket a második albekezdésben szabályozott kötelezettségek teljesítésének biztosítására.

44. cikk

A semleges alkohol analízisének módszere

E rendelet V. melléklete tartalmazza a IV. mellékletben meghatározott semleges alkohol analízisének közösségi elemzési módszereit.

I. FEJEZET

KÖTELEZŐ LEPÁRLÁS

I. szakasz: A borkészítési melléktermékek lepárlása

45. cikk

Melléktermékek lepárlásra történő beszállításának kötelezettsége

(1) Az 1493/1999/EK rendelet 27. cikke alapján lepárlásra kötelezett termelők a kötelezettségüknek azáltal tesznek eleget, hogy legkésőbb az érintett borászati év július 15-ig

a) beszállítják lepárlásra összes törkölyüket és borseprőjüket valamely elismert lepárlóhoz; és

b) adott esetben lepárlásra beszállítanak bármilyen bort valamely elismert lepárlóhoz vagy szeszezettbor-készítőhöz.

Ha a termelők olyan lepárlóhoz szállítanak, amelynek elismerését visszavonták, a mennyiségeket el lehet számolni, de valamennyi közösségi intervencióra nincs jogosultság.

(2) Azoknak a termelőknek, akik nem készítettek bort vagy nem dolgoztak fel szőlőt semmilyen más módon szövetkezeti üzemben, és nem termelnek az adott borászati évben 25 hektoliternél több bort vagy mustot, nem kell beszállítaniuk.

A C. szőlőtermő övezet olaszországi részén és a portugál szőlőtermő övezetben az (1) bekezdésben említett kötelezettség alá eső személyek mentesíthetők e kötelezettség alól az 1493/1999/EK rendelet 27. cikkének (8) bekezdésében foglalt lehetőség igénybevételével, feltéve hogy 25 hektoliternél több, de 40 hektoliternél kevesebb bornak megfelelő mennyiség felhasználásával bármely más módon készítettek bort vagy dolgoztak fel szőlőt.

46. cikk

A lepárlásra beszállított melléktermékekkel kapcsolatos követelmények

(1) Az 1493/1999/EK rendelet 27. cikkének (4) bekezdésétől eltérően az önocianin készítéséhez törkölyt szállító termelők lepárlásra szállított termékeiben lévő alkohol mennyisége a borban található alkoholénak legalább 5 százaléka kell legyen; m. t. minőségi fehérboroknál pedig legalább 7 %-a.

(2) Az e rendelet 48. cikkében meghatározott termékek formájában lepárlásra szállítandó alkohol mennyiségének meghatározásához a különböző szőlőtermő övezetekben alkalmazandó, térfogatban számított természetes alkoholtartalom egységes értéke a következő:

a) 8,5 % a B. övezetben;

b) 9,0 % a C. I. övezetben;

c) 9,5 % a C. II. övezetben;

d) 10,0 % a C. III. övezetben.

(3) A lepárlási költségek elfogadható határok között tartása érdekében a borkészítés melléktermékeinek a következő minimális átlagos követelményeknek kell megfelelniük a lepárlóüzembe szállításkor:

a) szőlőtörköly:

i. a B. szőlőtermő övezetben: két liter tiszta szesz/100 kilogramm;

ii. a C. szőlőtermő övezetben: két liter tiszta szesz/100 kilogramm, ha az érintett közigazgatási egységben a szőlőfajta-osztályozásban borszőlőfajtától eltérő fajtaként besorolt szőlőfajtákból nyerik; 2,8 liter tiszta alkohol/100 kilogramm, ha az érintett közigazgatási egységben a szőlőfajta-osztályozásban kizárólag borszőlőfajtaként besorolt fajtákból nyerik;

b) borseprő:

i. a B. szőlőtermő övezetben: három liter tiszta szesz/100 kilogramm, 45 % nedvességtartalom;

ii. a C. szőlőtermő övezetben: négy liter tiszta szesz/100 kilogramm, 45 % nedvességtartalom.

(4) Azon termelők esetében, akik saját termelésű bort szállítanak az ecetiparnak, a szállított borban lévő, tiszta szeszben kifejezett alkohol összegét le kell vonni az 1493/1999/EK rendelet 27. cikke (3) bekezdésében említett kötelezettség teljesítéséhez lepárlásra beszállított borban lévő, tiszta szeszben kifejezett alkohol összegéből.

Azon termelők esetében, akik saját termelésű bort és melléktermékeket szállítanak a tagállamok által felügyelt kísérletekhez, a 47. cikkben említett felvásárlási árakra vonatkozó rendelkezéseket kell alkalmazni, és a lepárlónak 0,277 euró/térfogat %/hl támogatást kell fizetni.

Kísérletek esetében a tagállamok nem haladhatják meg a 100 tonna törkölyt és a 100 tonna borseprőt kísérletenként.

47. cikk

Felvásárlási ár

(1) Az 1493/1999/EK rendelet 27. cikkének (9) bekezdésében említett felvásárlási árat kell alkalmazni a hordós árura, a lepárló telephelyén átvéve.

(2) A lepárlók az (1) bekezdésben említett felvásárlási árat az érintett mennyiség lepárlóüzembe történő beszállítását követő három hónapon belül fizetik ki a termelőknek.

Ha azonban a termelő nem ellenzi, a lepárlók

a) a felvásárlási ár 80 százalékának megfelelő előleget fizethetnek a termelőnek, legkésőbb a termék beszállítását követő három hónap múlva; vagy

b) az a) pontban említett előlegfizetést a termék beszállítása után és az adott borászati év végét követő augusztus 31. előtt szá