A Tanács határozata

(2000. december 20.)

a nemek közötti egyenlőségre vonatkozó közösségi keretstratégiához kapcsolódó cselekvési program létrehozásáról (2001–2005)

(2001/51/EK)

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 13. cikkére,

tekintettel a Bizottság javaslatára [1],

tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],

tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],

tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére [4],

mivel:

(1) A nők és a férfiak közötti egyenlő bánásmód elve a közösségi jog alapelve, és az annak betartására elfogadott irányelvek és egyéb jogi aktusok jelentős szerepet játszottak a nők helyzetének javításában.

(2) A közösségi szintű fellépés tapasztalatai azt mutatják, hogy a nők és a férfiak közötti egyenlőség gyakorlati előmozdítása az egymást erősítő intézkedések, különösen pedig a jogalkotási és a gyakorlati lépések együttes alkalmazását igényli. A tapasztalat megmutatta azt is, hogy a nemi dimenzió integrációjának és a konkrét intézkedéseknek a kombinációjával folytatni kell e téren a közösségi tevékenységet. A tapasztalat azt is megmutatta, hogy a nők és a férfiak közötti egyenlőség megteremtésében a férfiak jelentős szerepet játszanak.

(3) A nemi hovatartozáson nyugvó hátrányos strukturális megkülönböztetés fennmaradása, a sok nőt érintő kétszeres, sőt gyakran többszörös hátrányos megkülönböztetés, illetve a nemek közötti egyenlőtlenség indokolja a Közösség fellépésének folytatását és fokozását, illetve új módszerek és megközelítések elfogadását e téren.

(4) Az Európai Parlament – a férfiak és a nők esélyegyenlőségével foglalkozó középtávú közösségi cselekvési program (1996–2000) végrehajtásáról szóló közbenső bizottsági jelentésről szóló állásfoglalásában [5] – felszólította a Bizottságot az ötödik cselekvési programjavaslat előterjesztésére.

(5) A Tanács 1999. október 22-i következtetéseiben hangsúlyozta az új cselekvési program jelentőségét a nők és a férfiak közötti egyenlőség előmozdításában.

(6) Az 1995. szeptember 15-én Pekingben megtartott negyedik női világkonferencia nyilatkozatot és cselekvési programot fogadott el, amelyben felszólította a kormányokat, a nemzetközi közösséget és a civil szervezeteket, hogy tegyenek stratégiai lépéseket mind a nőkkel szembe alkalmazotti hátrányos megkülönböztetés felszámolása, mind a nők és a férfiak közötti egyenlőség akadályainak eltávolítása érdekében. Az utókonferencián született záróokmány és a 2000. június 5-9. között New Yorkban, az ENSZ Közgyűlésén készült értékelés (Peking + 5) megerősítette a nyilatkozatot és a cselekvési programot, sőt ez utóbbit néhány területen kiegészítette. A záróokmány és az értékelés ismételten hangsúlyozta a gyors és teljes körű végrehajtás szükségességét is.

(7) Minden tagállam és minden tagjelölt aláírta és megerősítette a nőkkel szemben alkalmazott hátrányos megkülönböztetés minden formájának kiküszöböléséről (CEDAW) szóló ENSZ egyezményt.

(8) A 2000. március 23-24-i lisszaboni és a 2000. június 19-20-i Santa Maria da Feira-i Európai Tanács felszólította a Bizottságot és a tagállamokat, hogy minden tekintetben támogassák a foglalkoztatáspolitikai esélyegyenlőséget, például a munkahelyi elkülönülés csökkentésével, valamint a munka és a családi élet összeegyeztetésének megkönnyítésével, különösen a magasabb színvonalú gyermekgondozás előírásával. A Tanács mennyiségi célokat is kitűzött, többek között azt, hogy a foglalkoztatott nők jelenlegi – átlagosan 51 %-os – arányát 2010-re 60 % fölé kell emelni.

(9) A Tanács 2000. június 29-i állásfoglalásában [6] hangsúlyozta a nők és a férfiak kiegyensúlyozott részvételének fontosságát a családi életben és a munkában.

(10) A nemek közötti egyenlőségéről szóló új közösségi keretstratégia minden olyan közösségi tevékenységet magába foglal, amelynek célja – a szerződés 3. cikke (2) bekezdésének megfelelően – a férfiak és a nők közötti egyenlőtlenségek megszüntetése és az egyenlőség előmozdítása. Ez a határozat a közösségi keretstratégia végrehajtásához szükséges következetességet és az együttműködés kialakításához szükséges szervezeti keretet biztosítja a horizontális és a koordinációs tevékenység terén.

(11) A közösségi fellépés kiegészítő értékének növelése céljából, a Bizottságnak – a tagállamokkal együttműködve – minden szinten biztosítania kell az e határozat keretében hozott intézkedések, valamint az egyéb közösségi politikák, eszközök és intézkedések következetes és egymást kiegészítő jellegét, különös tekintettel az összehangolt foglalkoztatási stratégiával, a szociálpolitikával, az Európai Szociális Alappal, az oktatással, a szakképzéssel és az ifjúsággal kapcsolatos intézkedésekre.

(12) A nemek közötti egyenlőség előmozdításában kulcsszerepet játszók teljesítményének növelése érdekében hozott intézkedéseknek ki kell terjedniük az információk, a tapasztalat és a legmegfelelőbb eljárások cseréjére a hálózatok között, ideértve a tagállamokban és az Európai Parlamentben működő, a nők és a férfiak közötti esélyegyenlőséggel foglalkozó parlamenti bizottságokat, valamint a Bizottság szakértői hálózatait. A hálózatok tagjai közötti együttműködés előmozdítását elsőbbségi kérdésként kell kezelni.

(13) Fontos, hogy a Bizottság és a tagállamok erőfeszítéseket tegyenek annak biztosítására, hogy az ennek a programnak a keretében közzétett szövegek, iránymutatások és pályázati felhívások világos, egyszerű és érthető nyelven készüljenek.

(14) Bármely közösségi program sikeréhez szükség van arra, hogy az eredményeket a célokkal összevetve nyomon kövessék és értékeljék.

(15) Az e határozat [7] végrehajtásához szükséges intézkedéseket, a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozatnak megfelelően kell meghozni.

(16) Az Európai Gazdasági Térségről (EGT) szóló megállapodás fokozott szociális együttműködést ír elő egyrészről az Európai Közösség és tagállamai, másrészről Európai Szabadkereskedelmi Társulásnak (EFTA/EGT) az Európai Gazdasági Térségben részt vevő országai között. Ezt a programot az Európa-megállapodásokban, ezek kiegészítő jegyzőkönyveiben és a társulási tanácsok határozataiban megállapított feltételek szerint meg kell nyitni továbbá a közép- és kelet-európai tagjelölt államok, valamint Ciprus, Málta és Törökország számára. A részvételt, az érintett országokkal egyeztetett eljárás szerint, a kiegészítő előirányzatokból kell finanszírozni.

(17) Ennek a programnak a végrehajtása során kiemelkedő jelentősége lesz az egyéb nemzetközi szervezetek, így az Egyesült Nemzetek Szervezete, a Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezet, a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet és az Európa Tanács által kifejtett tevékenységnek.

(18) A költségvetési fegyelemről és a költségvetési eljárás javításáról az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság között 1999. május 6-án létrejött intézményközi megállapodás [8] 34. pontja értelmében ez a határozat a program teljes időtartamára vonatkozó pénzügyi referenciaösszeget tartalmaz, amely azonban nem érinti a költségvetési hatóság szerződésben meghatározott hatáskörét.

(19) Mivel a javasolt közösségi program célkitűzéseit – nevezetesen a nemek közötti egyenlőség előmozdítását – a tagállamok önállóan nem képesek megfelelően megvalósítani, többek között a sokoldalú partnerség, a nemzetközi információcsere és a helyes gyakorlat közösségi szintű elterjesztésének szükségessége következtében, a Közösség, a szerződés 5. cikkében előírt szubszidiaritás elvének megfelelően, intézkedéseket hozhat. Ez a határozat, az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően, nem lép túl a fenti célok megvalósításához szükséges szinten,

A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:

1. cikk

A program megállapítása

Ez a határozat 2001. január 1-jétől 2005. december 31-éig terjedő közösségi cselekvési programot (a továbbiakban: "program") állapít meg. A program célja a nemek közötti egyenlőség előmozdítása, elsősorban a közösségi keretstratégia segítésével és támogatásával.

2. cikk

Alapelvek

(1) A program a nemek közötti egyenlőségre vonatkozó átfogó közösségi stratégia végrehajtásának egyik szükséges eszköze, amely kiterjed a férfiak és nők közötti egyenlőség megteremtését szolgáló összes közösségi politikára és intézkedésre, ideértve a nemek közötti egyenlőséggel kapcsolatos általános politikákat és a nőkre vonatkozó konkrét intézkedéseket.

(2) A program összehangolja, támogatja és finanszírozza a férfiak és nők közötti egyenlőségről szóló közösségi keretstratégia érvényesülési területeihez tartozó horizontális tevékenységek végrehajtását. Az érvényesülési területek a következők: a gazdasági élet, az egyenlő részvétel és képviselet, a szociális jogok, a polgári élet, a nemi szerepek és a sztereotípiák. A nemek közötti egyenlőség elvének az Unió bővítése során való megnyilvánulása, valamint a Közösség külkapcsolataiban és együttműködési politikáinak fejlesztésében megnyilvánuló nemi dimenziónak hatást kell gyakorolnia a közösségi keretstratégia érvényesülésének minden területére.

3. cikk

Célok

A 2. cikkben említett alapelvek keretében, illetve adott esetben figyelembe véve a jövőbeli jogalkotási tevékenységet, a program céljai a következők:

a) a nemek közötti egyenlőség alapjául szolgáló értékek és gyakorlat előmozdítása és terjesztése;

b) a nemek közötti egyenlőséggel kapcsolatos problémák jobb megértésének előmozdítása, ideértve a nemek közötti közvetlen és közvetett hátrányos megkülönböztetést és a nőkkel szembeni többszörösen hátrányos megkülönböztetést, a politikák és a gyakorlat hatékonyságának – előzetes elemzéssel, a végrehajtás ellenőrzésével és hatásvizsgálattal történő – értékelése útján;

c) a szereplők teljesítményének fejlesztése a nemek közötti egyenlőség hatékony előmozdítása érdekében, különösen a közösségi szintű információcsere, a helyes gyakorlat átvétele és a hálózatépítés támogatásával.

4. cikk

Közösségi fellépések

(1) A 3. cikkben említett célok megvalósítása érdekében az alábbi közösségi fellépéseket kell transznacionális keretek között végrehajtani:

a) a figyelem felkeltése, elsősorban a nemek közötti egyenlőség előmozdítása közösségi dimenziójának hangsúlyozásával, valamint a program eredményeinek közzétételével, különösen kiadványok, kampányok és rendezvények révén;

b) a nemek közötti egyenlőségre ható tényezők és politikák elemzése, ideértve a statisztikák gyűjtését, a tanulmányokat, a nemekre gyakorolt hatások értékelését, az eszközöket és a mechanizmusokat, a mutatószámok és a szintek alakulását, valamint az eredmények hatékony terjesztését. Ez a fellépés a jogszabályok és a gyakorlat értékelése révén – ezek hatásának és hatékonyságának felmérése érdekében – az egyenlőségre vonatkozó közösségi jog végrehajtásának és alkalmazásának nyomon követésére is kiterjed;

c) a felek közötti transznacionális együttműködés a közösségi szintű hálózatépítés és tapasztalatcsere előmozdításával.

(2) Az (1) bekezdésben ismertetett intézkedések végrehajtását szolgáló rendelkezéseket a melléklet tartalmazza.

5. cikk

A program végrehajtása és együttműködés a tagállamokkal

(1) A Bizottság a következő feladatokat látja el:

a) biztosítja ennek a programnak a keretébe tartozó közösségi fellépések végrehajtását;

b) a 7. cikkben említett bizottság tagjaival, a közösségi szintű szociális partnerek képviselőivel és a nem kormányzati szervezetekkel való rendszeres eszmecserét folytat a program végrehajtásáról, annak nyomon követéséről, illetve azzal kapcsolatos politikák irányultságáról. Ebből a célból a Bizottság a nem kormányzati szervezetek és a szociális partnerek rendelkezésére bocsátja a vonatkozó információt. A Bizottság tájékoztatja az említett bizottságot ezekről a szempontokról;

c) elősegíti az aktív partnerséget és a párbeszédet, többek között a nemek közötti egyenlőség előmozdítását szolgáló egységes és összehangolt szemlélet támogatása érdekében.

(2) A Bizottság – a tagállamokkal együttműködve – megteszi a szükséges lépéseket ahhoz, hogy:

a) elősegítse minden érintett fél részvételét a programban;

b) biztosítsa a program keretében tett intézkedések eredményeinek közzétételét;

c) hozzáférhetővé tegye az információt, és biztosítsa a megfelelő nyilvánosságot és a nyomon követést a programban támogatott fellépések tekintetében.

6. cikk

Végrehajtási intézkedések

(1) Az e határozat – alábbi kérdésekre kiterjedő – végrehajtásához szükséges intézkedéseket a 7. cikk (2) bekezdésében előirt irányítóbizottsági eljárás szerint kell elfogadni a következőket:

a) a program végrehajtásának általános iránymutatásai;

b) a programhoz kapcsolódó fellépések végrehajtásának éves munkaterve;

c) a Közösség által nyújtandó pénzügyi támogatás;

d) az éves költségvetés és a finanszírozásnak a program egyes fellépései közötti allokációja;

e) a Közösség által támogatandó fellépések kiválasztásának eljárásai, illetve a Bizottság által támogatásra előterjesztett fellépések listájának tervezete;

f) a program ellenőrzésének és értékelésének – különösképpen a költséghatékonyságra vonatkozó – ismérvei, illetve az eredmények terjesztéséről szóló rendelkezések.

(2) E határozat – minden egyéb kérdés tekintetében történő – végrehajtásához szükséges intézkedéseket a 7. cikk (3) bekezdésében előírt tanácsadó bizottsági eljárás szerint kell elfogadni.

7. cikk

A bizottság

(1) A Bizottságot egy bizottság segíti.

(2) Az e bekezdésre történő utalás esetén az 1999/468/EK határozat 4. és 7. cikkét alkalmazzák.

Az 1999/468/EK határozat 4. cikke (3) bekezdésében meghatározott időszak két hónap.

(3) Az e bekezdésre történő utalás esetén az 1999/468/EK határozat 3. és 7. cikkét alkalmazzák.

(4) A bizottság elfogadja az eljárási szabályzatát.

8. cikk

Együttműködés más bizottságokkal

A program és a 9. cikkben említett egyéb intézkedések közötti egységesség és kiegészítő jelleg biztosítása érdekében a Bizottság rendszeresen tájékoztatja a bizottságot a nemek közötti egyenlőség előmozdításához hozzájáruló egyéb közösségi intézkedésekről. A Bizottság indokolt esetben az Európai Bizottság rendszeres és szervezett együttműködést alakít ki e bizottság és más, kapcsolatos politikákkal, jogszabályokkal és intézkedésekkel összefüggésben létrehozott ellenőrző bizottságok között.

9. cikk

Egységesség és kiegészítő jelleg

(1) A Bizottság, a tagállamokkal együttműködve, biztosítja az átfogó egységességet egyéb uniós és közösségi politikákkal, jogszabályokkal és intézkedésekkel, elsősorban a megfelelő mechanizmusok és eszközök, így a nemekre gyakorolt hatások értékelése, az ellenőrzési eszközök és szintek megállapítása révén annak érdekében, hogy az e program keretében végzett tevékenységeket összehangolja a nők érvényesülésével hangsúlyozottan összefüggő tevékenységekkel, úgymint a kutatás, a foglalkoztatás, a hátrányos megkülönböztetés mentesség, a szegénység és a társadalmi kirekesztés elleni fellépés, az egészségügy, az oktatás, a képzési és ifjúságpolitika, a kultúra, a bel- és igazságügy, továbbá a bővítés és a közösségi külkapcsolatok területén kifejtett ténykedésekkel (ideértve a Közösség nemzetközi tevékenységét az emberi jogok terén).

(2) A Bizottság és a tagállamok biztosítják az e program keretében tett fellépések és egyéb lényeges uniós és közösségi fellépések, például a DAPHNE, STOP, Phare és MEDA programok, a társadalmi kirekesztés leküzdésére létrehozott kutatási keretprogramok, a szociális napirend és a hátrányos megkülönböztetés elleni fellépés közösségi cselekvési programja (2001–2006) által támogatott tevékenységek közötti egységességet és azok kiegészítő jellegét.

A programnak figyelembe kell vennie azokat a különleges fellépéseket, amelyek a foglalkoztatás és a munka terén a nők és a férfiak közötti egyenlő bánásmód előmozdítását szolgálják, és amelyeket a Közösség a Strukturális Alapok, az EQUAL közösségi kezdeményezés, illetve a foglalkoztatási stratégia erősítését szolgáló együttműködést támogató intézkedések keretében hajthat végre.

(3) A tagállamok elősegítik azt, illetve megtesznek minden lehetséges erőfeszítést annak érdekében, hogy az e program keretében hozott intézkedések és az országos, regionális és helyi szinten tett intézkedések között egységesség és kiegészítő jelleg érvényesüljön.

10. cikk

Az EFTA/EGT országok, a közép- és kelet-európai társult országok, Ciprus, Málta és Törökország részvétele

A program részvételre nyitva áll:

a) az EFTA/EGT országok előtt, az EGT-Megállapodásban meghatározott feltételek szerint;

b) a közép- és kelet-európai tagjelölt országok előtt az Európa-megállapodásokban, ezek kiegészítő jegyzőkönyveiben és a társulási tanácsok határozataiban megállapított feltételek szerint;

c) Ciprus, Málta és Törökország előtt, kiegészítő előirányzatokból történő finanszírozással, és a velük egyeztetendő eljárások szerint.

11. cikk

Finanszírozás

(1) A program 2001–2005 közötti végrehajtásának pénzügyi referenciaösszege 50 millió EUR.

(2) Az éves előirányzatokat a költségvetési hatóságnak kell engedélyeznie a pénzügyi terv korlátain belül.

12. cikk

Ellenőrzés és értékelés

(1) A Bizottság a 7. cikkben említett bizottsággal együttműködve rendszeresen ellenőrzi a programot.

(2) A Bizottságnak, független szakértők közreműködésével, a program-időszak félidején és végén értékelnie kell a programot. Az értékelés – a 2. cikkben foglalt célokra tekintettel – felméri a végrehajtott intézkedések jelentőségét, hatékonyságát, valamint a költség-haszon arányt. Az értékelés a program egészének hatását is vizsgálja.

Az értékelés az e program keretében végrehajtott intézkedések és a Közösség más politikái, jogszabályai és intézkedései közötti kiegészítő jellegre is kiterjed.

(3) A Bizottság legkésőbb 2003. december 31-ig időközi értékelő jelentést terjeszt be az Európai Parlament, a Tanács, a Gazdasági és Szociális Bizottság és a Régiók Bizottsága elé.

(4) A Bizottság legkésőbb 2006. december 31-ig a keretstratégiáról és a programról szóló záró értékelő jelentést terjeszt be az Európai Parlament, a Tanács, a Gazdasági és Szociális Bizottság és a Régiók Bizottsága elé.

(5) A (3) és (4) bekezdésben említett értékelő jelentéseknek tartalmazniuk kell azt, hogy milyen mértékű pénzügyi eszközöket bocsátottak a Bizottság, a tagállamok, a köztestületek és a nem kormányzati szervezetek rendelkezésére.

13. cikk

Címzettek

Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.

Készült Brüsszelben, 2000. december 20-án.

a Tanács részéről

az elnök

É. Guigou

[1] HL C 337. (E), 2000.11.28., 196. o.

[2] 2000. november 15-i vélemény (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé)

[3] 2000. november 28-i vélemény (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé)

[4] 2000. október 23-i vélemény (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé)

[5] HL C 279., 1999.10.1., 88. o.

[6] HL C 218., 2000.7.31., 5. o.

[7] HL L 184., 1999.7.17., 23. o.

[8] HL C 172., 1999.6.18., 1. o.

--------------------------------------------------

MELLÉKLET

I. MŰKÖDÉSI TERÜLETEK

A program, a 2. cikkben foglalt alapelveknek megfelelően, s a szerződés által a Közösségre ruházott hatáskörön belül, az alábbiak közül egy vagy több területre irányulhat:

1. Gazdasági élet

Ez a terület a nemek között a munkaerőpiacon még mindig létező különbségekre és kezelési módozataikra vonatkozik. Az intézkedések a nők foglalkoztatási arányának növelését, a női munkanélküliség csökkentését, illetve a munka és a családi élet összeegyeztetésének megkönnyítését foglalják magukban mind a nők, mind a férfiak számára.

A munkaerőpiacon jelentkező, a nemek közötti szegregáció problémái – ideértve a vertikális szegregációt (üvegmennyezet) és a különböző nemű személyek díjazásának különbségeit –, amelyek a 9. cikk (2) bekezdésében említett közösségi programok fő kérdései, e program keretébe tartozhatnak, ha biztosítják az annak hatáskörébe tartozó egyes szakterületek, illetve nem az említett programok által finanszírozott tevékenységtípusok egységes szemléletét.

2. Egyenlő részvétel és képviselet

Ez a terület a női részvétel hiányával foglalkozik a döntéshozó szervekben. Az intézkedések a nők politikai, gazdasági és társadalmi döntéshozatalának előmozdítását szolgáló stratégiák és jogszabályok elfogadására terjednek ki a döntések minden szintjén, ideértve a külkapcsolati tevékenységet és a fejlesztési együttműködést (például a nők szerepét és részvételét a nemzetközi küldöttségekben).

3. Szociális jogok

A nemek közötti egyenjogúság tényleges megteremtésére minden olyan területen szükség van, amely hatással van a nők mindennapi életére, így például a közlekedésben, a közegészségügyben és egyéb alapon megnyilvánuló hátrányos megkülönböztetés elleni fellépésben. A fellépéseket össze kell hangolni a hátrányos megkülönböztetés elleni közösségi cselekvési programmal és egyéb, kapcsolatos cselekvési programokkal, s azok célja a közösségi jog alkalmazásának javítása, különösen a szociális védelem, a szülői szabadság, az anyasági védelem és a munkaidő terén, valamint olyan módszerek és eszközök kidolgozásában, amelyek a családi élet és a munka összeegyeztetésének megkönnyítését, elsősorban a megemelt színvonalú gyermekgondozási ellátást és az idősgondozás szintjének megállapítását érintik.

4. Emberi jogok

Ez a terület a nők emberi jogainak érvényesítésével foglalkozik. Az intézkedések elősegítik a nők emberi jogainak elismertetését, az esélyegyenlőséghez való jogok érvényesítését, és fokozzák a nemekhez kötődő erőszak és a leánykereskedelem elleni fellépést.

5. A nemi szerepek és a sztereotípiák

Ez a terület a nőkről és a férfiakról kialakult sztereotípiákkal, valamint a viselkedés, a szemlélet, a normák és az értékek megváltoztatásának szükségességével foglalkozik a férfi és a női társadalmi szerepek alakulásának figyelembevételével. Az intézkedések a nemek egyenjogúsítására irányulnak, különösen az oktatás, a képzés, a kultúra, a tudomány, a média, az ifjúsági és a sport terén folytatott politikában.

II. RÉSZVÉTEL A PROGRAMBAN

Az e mellékletben előírt feltételek és végrehajtási rendelkezések szerint a programban részt vehet minden, a nők és a férfiak közötti egyenlőséget támogató köz- és/vagy magánszervezet és intézmény, nevezetesen:

a) tagállamok;

b) helyi és regionális hatóságok;

c) nemek közötti egyenlőség előmozdítását szolgáló szervezetek;

d) szociális partnerek;

e) nem kormányzati szervezetek;

f) egyetemek és kutatóintézetek;

g) országos statisztikai hivatalok;

h) a média.

III. A FELLÉPÉSEK TÍPUSAI

A program, nemzetközi keretekben, az alábbi tevékenységeket támogathatja:

1. csoport – Tudatosság erősítése

1. Európai szintű konferenciák, szemináriumok és rendezvények szervezése.

2. Évente egyszer a 10. cikk szerinti széleskörű európai rendezvény szervezése a tagállamokban vagy a tagjelölt országokban a program egyik elsőbbséget képező kérdéséről.

3. Európai médiakampányok és médiarendezvények szervezése a nemzetközi információcserének és a helyes gyakorlat meghatározásának és terjesztésének alátámasztására, ideértve az éves díjak kiosztását azoknak a vállalatoknak a részére, amelyek sikeresen támogatják a nemek közötti egyenlőséget, hogy ezáltal is érzékeltessék a nemekkel kapcsolatos kérdéskört.

4. Anyagok közzététele a program eredményeinek terjesztésére, ideértve internetes honlap készítését, amely példákat mutat be a helyes gyakorlatra, az eszmecseréhez fórumot biztosít, lehetséges partnerek adatbázisaként szolgál a transznacionális csereprogramokhoz, és elektronikus kapcsolatokat biztosít a tagállamok meglévő kapcsolódó weboldalaihoz.

5. Nemzetek közötti kezdeményezések megvalósítása, így például – a 7. cikkben említett bizottsággal folytatott konzultációt követően – az évente jóváhagyott, konkrét témákkal foglalkozó értekezletek, szemináriumok és kampányok. E tevékenységek célja a nemek közötti egyenlőséggel kapcsolatos nemzeti politikák közötti együttműködés támogatása és javítása, illetve a közösségi hozzáadott érték kidolgozása.

6. A nők és a férfiak közötti egyenlőségről hozott közösségi jogszabályok végrehajtásáról szóló és azt támogató szemináriumok rendezése és információterjesztés, különös tekintettel a tagjelölt országok szükségleteire és igényeire.

2. csoport – Elemzés és értékelés

1. A nemek és lehetőleg életkor szerinti bontásban készült összehasonlítható statisztikák, valamint a nők és férfiak egyes politikai területeken elfoglalt helyzetéről szóló statisztikai sorozatok kidolgozása és terjesztése.

2. A nők és a férfiak közötti egyenlőséget szolgáló politikák és gyakorlat hatékonyságának értékelésére szóló módszerek és mutatók kidolgozása és terjesztése (szintek megállapítása).

3. Sor kerül a nők munkaerő-piaci helyzetének, az egyenlőségre vonatkozó jogszabályok tagállamokban történő végrehajtásának, a szociális védelemnek és az adóztatásnak a nőkre és a férfiakra gyakorolt befolyását és hatását érintő, valamint a nők döntéshozói szintig történő előmenetelének elemzésére, az eredmények és a tanulságok terjesztésére.

4. A nőkkel és a médiával kapcsolatos sikeres kezdeményezésekre, módszerekre és eljárásokra vonatkozó új információk és tapasztalat összegyűjtése, értékelése és terjesztése, ideértve a nők és férfiak pozitív és változatos bemutatásának előmozdítását a médiában, felülemelkedve a nemekkel kapcsolatos sztereotípiákon.

5. A nők és a férfiak közötti egyenlőség unión belüli érvényesüléséről szóló éves jelentés közzététele, ideértve a kitűzött szintek elérése irányában tett előrehaladást, illetve az elért eredmények értékelését.

6. Tematikus tanulmányok készítése és terjesztése a célterületekről, a tagállamokban és tagjelölt országokban, és a tagállamokon és a tagjelölt országokon belüli és azok közötti szemléletmódok összehasonlításával és szembeállításával.

7. Egy megvalósíthatósági tanulmány elemzi a nemek európai intézetének létrehozásához szükséges előzetes feltételeket.

Ennek az intézkedési területnek a végrehajtása során a Bizottság kiemelt figyelmet fordít a Bizottság egyéb intézményei vagy az európai hivatalok által tett intézkedésekkel kapcsolatosan az egységesség és a kiegészítő jelleg biztosítására, különös tekintettel az Európai Alapítvány az Élet- és Munkakörülmények Javításáért, a közösségi KTF-keretprogram és az Európai Szakképzési-fejlesztési Központ (CEDEFOP) által végzett tevékenységekre.

3. csoport – A teljesítmény növelése

Az alábbi intézkedések támogathatók abból a célból, hogy javítsák a nemek közötti egyenlőség terén érintett kulcsszereplők teljesítményét és hatékonyságát.

Nemzetek közötti csereprogramok, legalább három tagállamból érkező résztvevőkkel; e csereprogramok az információk, a levont tanulságok és a helyes gyakorlat átadását jelentik. Ezeket a tevékenységeket nem kormányzati szervezetek, vagy olyan európai szintű szociális partnerek, illetve nemzetek közötti hálózatok végezhetik, amelyek regionális vagy helyi hatóságokból vagy a nők és a férfiak közötti egyenlőséget előmozdító szervezetekből állnak.

Ezek az intézkedések kiterjedhetnek a kiválasztott témához kötődő folyamatok, módszerek és eszközök hatékonyságának összehasonlítására, a helyes gyakorlat kölcsönös átadására és alkalmazására, a személycserére, termékek, eljárások, stratégiák és módszertan közös kidolgozására, a helyes gyakorlatnak tartott módszerek, eszközök és folyamatok különböző szempontjaihoz való alkalmazkodásra és/vagy az eredmények, profilteremtő anyagok és rendezvények terjesztésére.

IV. A TÁMOGATÁS IRÁNTI KÉRELMEK BENYÚJTÁSÁNAK MÓDJA

1. intézkedési terület E terület 2., 3. és 4. intézkedését nyílt ajánlati felhívások útján kell megvalósítani. A tagállamok, illetve az egyenlőség kérdésével foglalkozó szervezetek hatáskörébe tartozó 5. és 6. intézkedés a tagállamoknak címzett zárt ajánlati felhíváson nyerhetnek támogatást.

2. intézkedési terület Az intézkedések e csoportját a Bizottság közreműködésével kell végrehajtani, általában ajánlati felhívások útján. Az 1. intézkedést a vonatkozó Eurostat-eljárásnak megfelelően kell megvalósítani.

3. intézkedési terület A 3. csoport intézkedéseit a Bizottság által szervezett nyílt ajánlati felhívások útján valósítják meg, az ajánlatokat a Bizottság ellenőrzi. Ezeket az intézkedéseket megtehetik nem-kormányzati szervezetek, illetve európai szintű szociális partnerek és regionális vagy helyi hatóságokból álló, nemzetek közötti hálózatok, vagy a nemek közötti egyenlőséget előmozdító szervezetekből álló nemzetközi hálózatok.

V. AZ INTÉZKEDÉSEK VÉGREHAJTÁSA

1. Az elvégzendő intézkedések finanszírozása vagy az ajánlati felhívásokat követő szolgáltatási szerződések alapján, vagy egyéb források bevonásával vegyes finanszírozással történik. Ez utóbbi esetben a Bizottság által nyújtott pénzügyi támogatás mértéke általában nem haladhatja meg a támogatást elnyerő részéről ténylegesen felmerülő költségek 80 %-át.

2. A program végrehajtása során a Bizottság pótlólagos forrásokat igényelhet, akár szakértők részvételét is. Ezekről az igényekről a Bizottság által készített, a források felosztásáról szóló folyamatos értékelés függvényében kell dönteni.

3. A program végrehajtása során a Bizottság a kiválasztással, előkészítéssel, irányítással, felügyelettel, könyvvizsgálattal és ellenőrzéssel összefüggő, a Bizottság és a kedvezményezettek kölcsönös érdeket szolgáló technikai és/vagy adminisztratív segítséget vehet igénybe.

4. A Bizottság információs, közzétételi és terjesztési tevékenységet is folytathat. A Bizottság értékelő tanulmányokat készíthet, szemináriumokat, eszmecseréket és egyéb szakértői találkozókat szervezhet.

5. A Bizottság éves munkatervet készít a prioritásokról és az elvégzendő feladatokról. Meghatározza továbbá a program keretében hozandó intézkedések kiválasztása és azok finanszírozása során alkalmazandó rendelkezéseket és kritériumokat, meghallgatva a 7. cikkben említett bizottság véleményét.

6. A tevékenységek megvalósítása során teljes mértékben be kell tartani az adatvédelem elveit.

--------------------------------------------------