A BIZOTTSÁG (EU) 2021/1773 VÉGREHAJTÁSI HATÁROZATA

(2021. június 28.)

az (EU) 2016/680 európai parlamenti és tanácsi irányelv szerint a személyes adatok Egyesült Királyság által biztosított megfelelő szintű védelméről

(az értesítés a C(2021) 4801. számú dokumentummal történt)

AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,

tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,

tekintettel a személyes adatoknak az illetékes hatóságok által a bűncselekmények megelőzése, nyomozása, felderítése, a vádeljárás lefolytatása vagy büntetőjogi szankciók végrehajtása céljából végzett kezelése tekintetében a természetes személyek védelméről és az említett adatok szabad áramlásáról, valamint a 2008/977/IB tanácsi kerethatározat hatályon kívül helyezéséről szóló, 2016. április 27-i (EU) 2016/680 európai parlamenti és tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 36. cikke (3) bekezdésére,

mivel:

1. BEVEZETÉS

(1) Az (EU) 2016/680 európai parlamenti és tanácsi rányelv meghatározza a személyes adatoknak az Unió illetékes hatóságaitól harmadik országokba és nemzetközi szervezeteknek történő átadására vonatkozó szabályokat, amennyiben az említett adattovábbítások az irányelv alkalmazási körébe tartoznak. Az illetékes hatóságok által végzett nemzetközi adattovábbítás szabályait az (EU) 2016/680 irányelv V. fejezete, pontosabban a 35–40. cikk tartalmazza. Noha a személyes adatok Európai Unión kívüli országokba és az onnan az Unióba történő áramlása elengedhetetlen a hatékony bűnüldözési együttműködéshez, garantálni kell, hogy az említett adattovábbítás ne veszélyeztesse az Európai Unióban a személyes adatok védelmi szintjét (2).

(2) Az (EU) 2016/680 irányelv 36. cikkének (3) bekezdése értelmében a Bizottság végrehajtási jogi aktusok útján határozhat arról, hogy a harmadik ország, a harmadik ország valamely területe, illetve egy vagy több meghatározott ágazata, illetve valamely nemzetközi szervezet biztosítja a megfelelő védelmi szintet. E feltétel szerint a személyes adatok harmadik országba történő továbbítására további engedély megszerzésének szükségessége nélkül kerülhet sor (kivéve, ha annak a másik tagállamnak, ahonnan az adatokat nyerték, engedélyt kell adnia az adattovábbításra), az (EU) 2016/680 irányelv 35. cikkének (1) bekezdésében és (66) preambulumbekezdésében előírtak szerint.

(3) Az (EU) 2016/680 irányelv 36. cikkének (2) bekezdésében meghatározottak szerint a megfelelőségi határozat elfogadásának a harmadik ország jogrendjére vonatkozó átfogó elemzésen kell alapulnia. Az értékelés során meg kell határozni, hogy az érintett harmadik ország olyan szintű védelmet biztosít-e, amely „lényegében egyenértékű” az Európai Unión belül biztosított védelem szintjével (az (EU) 2016/680 irányelv (67) preambulumbekezdése). A „lényegi egyenértékűség” értékelése az uniós jogszabályok, nevezetesen az (EU) 2016/680 irányelv, valamint az Európai Unió Bíróságának ítélkezési gyakorlata által meghatározott mércéhez képest történik (3). Az Európai Adatvédelmi Testület megfelelőségi referenciája ebben a tekintetben is jelentős (4).

(4) Az Európai Unió Bíróságának pontosítása szerint ez nem feltétlenül jelent azonos szintű védelmet (5). Különösen a harmadik ország által igénybe vett eszközök különbözhetnek az Európai Unióban alkalmazott eszközöktől, amennyiben – a gyakorlatban – ténylegesen megfelelő szintű védelmet biztosítanak (6). A megfelelőségre vonatkozó előírás ezért nem követeli meg az uniós szabályok pontról pontra történő leképezését. A vizsgálat ehelyett arra irányul, hogy a magánélet tiszteletben tartásához való jog tartalmát, hatékony végrehajtását, felügyeletét és érvényesítését tekintve az érintett harmadik ország rendszere összességében véve biztosítja-e az elvárt fokú védelmet (7).

(5) A Bizottság gondosan elemezte az Egyesült Királyság vonatkozó jogszabályait és gyakorlatát. Az alábbiakban kifejtett megállapításai alapján a Bizottság arra a következtetésre jut, hogy az Egyesült Királyság megfelelő szintű védelmet biztosít az (EU) 2016/680 irányelv hatálya alá tartozó, az uniós illetékes hatóságoktól az Egyesült Királyság Data Protection Act 2018 elnevezésű törvény (a 2018. évi adatvédelmi törvény) (8) 3. részének hatálya alá tartozó hatóságainak továbbított személyes adatok vonatkozásában.

(6) Ez a határozat azzal a következménnyel jár, hogy az említett adattovábbítások négyéves időtartamon át további engedély megszerzése nélkül történhetnek, esetleges megújítás mellett, és az (EU) 2016/680 irányelv 35. cikkében megállapított feltételek sérelme nélkül.

2. A SZEMÉLYES ADATOK ILLETÉKES HATÓSÁGOK ÁLTALI, BŰNÜLDÖZÉSI CÉLÚ KEZELÉSÉRE VONATKOZÓ SZABÁLYOK

2.1. Alkotmányos keret

(7) Az Egyesült Királyság parlamentáris demokrácia. Minden más kormányzati intézmény felett álló szuverén parlamenttel, a parlamentből választott és a parlament által elszámoltatható végrehajtó hatalommal, valamint független igazságszolgáltatással rendelkezik. A végrehajtó hatalom felhatalmazását abból a képességéből nyeri, hogy képes elnyerni a megválasztott alsóház bizalmát, és elszámoltatható a parlament mindkét háza (az alsóház és a felsőház) felé, amelyek feladata a kormány ellenőrzése, valamint a törvények megvitatása és elfogadása. Az Egyesült Királyság parlamentje átruházta az egyes skóciai, walesi és észak-írországi belső ügyekben történő törvényhozás terén a felelősséget rendre a skót parlamentre, a walesi parlamentre (Senedd Cymru) és az észak-írországi parlamentre. Míg az adatvédelem az Egyesült Királyság parlamentje számára fenntartott tárgykör, azaz ugyanazon jogszabályok érvényesek az ország egész területén, az e határozat szempontjából releváns egyéb szakpolitikai területek átruházott tárgykörök. Például Skócia és Észak-Írország büntető igazságszolgáltatási rendszereit – beleértve a rendészetet (a rendőrség által végzett tevékenységeket) – a skót parlamentre és az észak-írországi parlamentre (9) ruházták át.

(8) Míg az Egyesült Királyságnak nincs egy rögzített konstitutív dokumentumként értelmezhető kodifikált alkotmánya, az idők során kialakultak alkotmányos elvei az ítélkezési gyakorlatból és különösen a konvenciókból eredően. Elismerik bizonyos törvények, például a Magna Carta, az 1689-es Bill of Rights és az 1998-as Human Rights Act (emberi jogi törvény) alkotmányos értékét. Az egyének alapvető jogait az alkotmány részeként, a „common law”, a törvények és a nemzetközi szerződések, különösen az Egyesült Királyság részéről 1951-ben ratifikált Emberi Jogok Európai Egyezménye (EJEE) révén fejlesztették ki. Az Egyesült Királyság 1987-ben ratifikálta az Európa Tanács az egyéneknek a személyes adatok gépi feldolgozása során való védelméről szóló egyezményét (108. egyezmény) (10).

(9) Az 1998. évi emberi jogi törvény beépíti az EJEE-ben foglalt jogokat az Egyesült Királyság jogába. A törvény minden egyén számára biztosítja az EJEE 2–12. és 14. cikkében, valamint az első jegyzőkönyv 1–3. cikkében és a tizenharmadik jegyzőkönyv 1. cikkében – az EJEE 16–18. cikkével együttesen – biztosított alapvető jogokat és szabadságokat. Ez magában foglalja a magán- és a családi élet tiszteletben tartásához való jogot, amelynek viszont része az adatvédelemhez való jog, valamint a tisztességes eljáráshoz való jog (11). Különösen az EJEE 8. cikkével összhangban e jogot hatóság csak a törvényben meghatározott esetekben korlátozhatja, amikor az egy demokratikus társadalomban a nemzetbiztonság, a közbiztonság vagy az ország gazdasági jóléte érdekében, zavargás vagy bűncselekmény megelőzése, a közegészség vagy az erkölcsök védelme, avagy mások jogainak és szabadságainak védelme érdekében szükséges.

(10) Az 1998. évi emberi jogi törvénynek megfelelően a hatóságok minden fellépésének összeegyeztethetőnek kell lennie az EJEE által garantált jogokkal (12). Ezenkívül az elsődleges és az alárendelt jogszabályokat olyan módon kell értelmezni és érvényre juttatni, amely e jogokkal összeegyeztethető (13). Amennyiben az egyén úgy ítéli meg, hogy jogait – ideértve a magánélethez és az adatvédelemhez fűződő jogokat – a hatóságok megsértették, az 1998. évi emberi jogi törvény alapján jogorvoslattal élhet az Egyesült Királyság bíróságai előtt, és végül a nemzeti jogorvoslati lehetőségek kimerítését követően az EJEE által garantált jogok megsértése esetén jogorvoslatot nyerhet az Emberi Jogok Európai Bírósága előtt.

2.2. Az Egyesült Királyság adatvédelmi kerete

(11) Az Egyesült Királyság 2020. január 31-én kilépett az Unióból. A Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságának az Európai Unióból és az Európai Atomenergia-közösségből történő kilépéséről szóló megállapodás (14) alapján az uniós jogszabályok a 2020. december 31-ig tartó átmeneti időszakban alkalmazandók voltak az Egyesült Királyságban. A kilépés előtt és az átmeneti időszak alatt az Egyesült Királyságban a személyes adatok védelméről szóló jogszabályi keretet – amely szabályozza a személyes adatok illetékes hatóságok által bűncselekmények megelőzése, kivizsgálása, felderítése vagy büntetőeljárás lefolytatása vagy büntetőjogi szankciók végrehajtása céljából történő kezelését, a közbiztonságot fenyegető veszélyek elleni védelemre és azok megelőzésére kiterjedően – az (EU) 2016/680 irányelvet átültető 2018. évi adatvédelmi törvény releváns részei alkották.

(12) Az EU-ból való kilépés előkészítése érdekében az Egyesült Királyság kormánya elfogadta az European Union (Withdrawal) Act 2018 elnevezésű (kilépési) törvényt (kilépési törvény) (15), amely beépítette a közvetlenül alkalmazandó uniós jogszabályokat az Egyesült Királyság jogába, és előírta, hogy az úgynevezett „uniós jogból eredő nemzeti jogszabályok” az átmeneti időszak végét követően is érvényesek. A kilépési törvény értelmében a 2018. évi adatvédelmi törvény (EU) 2016/680 irányelvet átültető 3. része (16) az „uniós jogból eredő nemzeti jogszabály”. A kilépési törvénnyel összhangban a módosítatlan „uniós jogból eredő nemzeti jogszabályokat” az Egyesült Királyság bíróságainak az Európai Unió Bírósága (Bíróság) vonatkozó ítélkezési gyakorlatának és az uniós jog általános elveinek megfelelően kell értelmezniük, mivel azok közvetlenül az átmeneti időszak vége előtt hatályban voltak (a továbbiakban: „megtartott uniós ítélkezési gyakorlat”, illetve „az uniós jog megtartott általános elvei”) (17).

(13) A kilépési törvény értelmében az Egyesült Királyság miniszterei hatáskörrel rendelkeznek arra, hogy jogszabályi eszközökön keresztül másodlagos jogszabályokat vezessenek be, hogy beiktassák a megtartott uniós jogszabályokba az Egyesült Királyság Unióból való kilépéséből következő módosításokat. A Data Protection, Privacy and Electronic Communications (Amendments etc.) (EU Exit) Regulations 2019 elnevezésű jogszabály (a kilépéssel kapcsolatos adatvédelmi szabályozás) (18) jelentette e hatáskör gyakorlását. Módosítja az Egyesült Királyság adatvédelmi jogszabályait, beleértve a 2018. évi adatvédelmi törvényt is, a hazai környezetnek megfeleltetés céljából (19).

(14) Következésképpen a személyes adatok illetékes hatóságok által bűncselekmények megelőzése, kivizsgálása, felderítése vagy büntetőeljárás lefolytatása vagy büntetőjogi szankciók végrehajtása céljából történő kezelésére vonatkozó jogi előírásokat – az Egyesült Királyságban a közbiztonságot fenyegető veszélyek elleni védelemre és azok megelőzésére kiterjedően – a kilépési megállapodás szerinti átmeneti időszak után továbbra is a 2018. évi adatvédelmi törvény vonatkozó részei fogják meghatározni, de a kilépéssel kapcsolatos adatvédelmi szabályozás, különösen az említett törvény 3. része által módosított formában. Az Egyesült Királyság általános adatvédelmi rendelete nem vonatkozik az említett típusú adatkezelésre.

(15) A 2018. évi adatvédelmi törvény 3. része a személyes adatok bűnüldözési célú kezelésének szabályait tartalmazza, ideértve az adatvédelem elveit, az adatkezelés jogalapjait (jogszerűség), az érintettek jogait, az illetékes hatóságokat adatkezelőként terhelő kötelezettségeket és az adattovábbításra vonatkozó korlátozásokat. Ugyanakkor a bűnüldözési ágazatra alkalmazandó felügyeletre, végrehajtásra és jogorvoslatra vonatkozó szabályokat a 2018. évi adatvédelmi törvény 5. és 6. része tartalmazza.

(16) Ezen túlmenően, figyelemmel a rendőrségnek a bűnüldözési ágazatban betöltött szerepére, fontolóra kell venni a rendészeti tevékenységre vonatkozó szabályokat. Mivel a rendészet decentralizált ügy, arra eltérő, de tartalmuk szerint gyakran hasonló jogszabályok vonatkoznak a) Angliában és Walesben, b) Skóciában és c) Észak-Írországban (20). Ezenkívül a különféle útmutató dokumentumok további pontosítást nyújtanak a rendőrség hatáskörei felhasználási módjaira vonatkozóan. A rendőrségnek szóló útmutatóknak három fő formája létezik: 1) jogszabályok, például az Etikai Kódex alapján kiadott törvényi útmutatás (21) és az 1996-os rendőrségi törvény (22) alapján kiadott, rendőrségi információkezelés gyakorlati kódexe (23) vagy a rendőrségről és büntetőügyekben történő bizonyításfelvételről szóló törvény (24) alapján kiadott, a rendőrségi törvényhez készült kódexek (25), 2) a rendőrségi információk kezelésének a Rendészeti Főiskola által kiadott, engedélyezett szakmai gyakorlata (APP-útmutató a rendőrségi információk kezeléséhez) (26), és 3) működési útmutatók (maga a rendőrség adja ki). A Rendőrfőkapitányok Országos Tanácsa (az összes brit rendőri erő koordináló testülete) operatív útmutatókat tesz közzé, amelyeket a teljes rendőrség elfogad, és ezért országosan érvényesülnek (27). Ennek az útmutatónak az a célja, hogy biztosítsa az információkezelés terén a rendőri egységek következetes gyakorlatát (28).

(17) A rendőrségi információkezelés gyakorlati kódexét a miniszter 2005-ben adta ki, az 1996. évi rendőrségi törvény 39A. szakaszában előírt hatáskörök felhasználásával (29). A rendőrségi törvény alapján kiadott bármely gyakorlati kódexhez a miniszter jóváhagyása szükséges, és a Parlament elé terjesztése előtt konzultálni kell a Nemzeti Bűnügyi Ügynökséggel. A rendőrségi törvény 39A. szakaszának (7) bekezdése előírja, hogy a rendőrség vegye kellően figyelembe a törvény alapján kiadott kódexeket, ezért a rendőrség várhatóan betartja azokat (30). Sőt, a nem jogszabályi útmutatóknak (mint amilyen az APP-útmutató a rendőrségi információk kezeléséhez) mindig összhangban kell lenniük a rendőrségi információkezelés gyakorlati kódexével, amely azok felett áll (31). Mindenesetre, bár vannak olyan operatív helyzetek, amikor a rendőröknek el kell térniük ettől az útmutatótól, továbbra is meg kell felelniük a 2018. évi adatvédelmi törvény 3. része követelményeinek (32).

(18) Az Egyesült Királyság adatvédelmi jogszabályairól a bűnüldözési ágazatban történő adatkezeléssel kapcsolatban további információkat az információügyi biztos (Information Commissioner – ICO, a továbbiakban: biztos) nyújt (33) (a biztossal kapcsolatos további részletekért lásd a (93)–(109) preambulumbekezdést). Noha jogilag nem kötelező érvényű, bírósági eljárásban a bíróságok kötelesek lesznek figyelembe venni az útmutató megsértését, mivel értelmezési súlya van, és bemutatja, hogy a biztos az adatvédelmi jogszabályokat a gyakorlatban miként értelmezi és hajtja végre (34).

(19) Végül, amint az a (8)–(10) preambulumbekezdésben szerepel, az Egyesült Királyság bűnüldöző szerveinek biztosítaniuk kell az (EJEE) és a 108. egyezmény betartását.

(20) Felépítésében és fő alkotóelemeiben az Egyesült Királyság bűnüldöző hatóságai által végzett adatkezelésre vonatkozó jogi keret tehát nagyon hasonló az EU-ban alkalmazotthoz. Ennek része az a tény, hogy az említett keretrendszer nem csak a nemzeti jogban meghatározott, az uniós jog által kialakított kötelezettségekre támaszkodik, hanem a nemzetközi jogban rögzített kötelezettségekre is, különösen az EJEE és a 108. egyezmény Egyesült Királyság általi betartása, valamint az Emberi Jogok Európai Bírósága joghatóságának való alávetése révén. Ezek a jogilag kötelező érvényű nemzetközi okmányokból eredő, nevezetesen a személyes adatok védelme tekintetében fennálló kötelezettségek ezért az e határozatban értékelt jogi keret kiemelt jelentőségű elemét képezik.

2.3. Tárgyi és területi hatály

(21) A 2018. évi adatvédelmi törvény 3. részének tárgyi hatálya egybeesik az (EU) 2016/680 irányelv 2. cikkének (2) bekezdésében meghatározott hatállyal. A 3. rész vonatkozik a személyes adatok illetékes hatóságok általi, részben vagy egészben automatizált módon történő kezelésére, valamint az illetékes hatóságok által a ténylegesen a nyilvántartási rendszer részét képező vagy abba szánt személyes adatok nem automatizált kezelésére.

(22) Ezenkívül ahhoz, hogy az adatkezelő az említett 3. rész hatálya alá kerüljön, „illetékes hatóságnak” kell lennie, és az adatkezelést „bűnüldözési célból” kell végeznie. Ezért az e határozatban értékelt adatvédelmi rendszer ezen illetékes hatóságok valamennyi bűnüldözési tevékenységére irányadó.

(23) „Illetékes hatóság” az adatvédelmi törvény 30. szakaszának fogalommeghatározása szerint a 2018. évi adatvédelmi törvény 7. mellékletében felsorolt személy, valamint bármely más személy, amennyiben bármely bűnüldözési célból jogszabályi feladatai vannak. A 7. mellékletben felsorolt illetékes hatóságok nemcsak a rendőrséget, hanem az egész Egyesült Királyság minisztériumi kormányzati szerveit, valamint egyéb nyomozati feladatokkal rendelkező hatóságokat (pl. Commissioner for Her Majesty’s Revenue and Customs – Őfelsége Adó- és Vámügyi Biztosa, a Welsh Revenue Authority – a walesi adóhatóság, a Competition and Markets Authority – Verseny- és Piacfelügyelet, Her Majesty’s Land Register – Őfelsége Ingatlannyilvántartása, vagy a Nemzeti Bűnügyi Ügynökség (National Crime Agency – NCA)), ügyészségi szerveket, más büntető igazságszolgáltatási szerveket és egyéb bűnüldözési tevékenységet folytató személyeket vagy szervezeteket is magukban foglalják (35). A 2018. évi adatvédelmi törvény 3. része a bíróságokra is vonatkozik, amikor bírói funkcióikat gyakorolják, kivéve az érintett jogaival és a biztos általi felügyelettel kapcsolatos részeket (36). A 7. mellékletben szereplő illetékes hatóságok listája nem tételes, és a miniszter rendeletekkel frissítheti azt, figyelembe véve a közhivatalok szervezetében bekövetkezett változásokat (37).

(24) A szóban forgó adatkezelésnek „bűnüldözési célt” kell szolgálnia, amely meghatározása szerint a bűncselekmények megelőzése, nyomozása, felderítése, a vádeljárás lefolytatása vagy büntetőjogi szankciók végrehajtása, beleértve a közbiztonságot fenyegető veszélyekkel szembeni védelmet és e veszélyek megelőzését is (38). Az illetékes hatóság általi, nem bűnüldözési célból történő adatkezelésre a 2018. évi adatvédelmi törvény 3. része nem vonatkozik. Ez érvényesül például akkor, amikor a Verseny- és Piacfelügyelet kivizsgálja a bűncselekménynek nem minősülő ügyeket (pl. vállalatok egyesülése). Ebben az esetben az Egyesült Királyság általános adatvédelmi rendelete a 2018. évi adatvédelmi törvény 2. részével együtt alkalmazandó, mivel a személyes adatok illetékes hatóságok általi feldolgozása nem bűnüldözési célokból történik. Annak megállapításához, hogy melyik adatvédelmi rendszer irányadó (a 2018. évi adatvédelmi törvény 3. vagy 2. része) a szóban forgó személyes adatok kezelésére, az illetékes hatóságnak, azaz az adatkezelőnek mérlegelnie kell, hogy az említett adatkezelés „elsődleges célja” a 2018. évi adatvédelmi törvény szerinti bűnüldözési célok egyike-e.

(25) Ami a 2018. évi adatvédelmi törvény 3. részének területi hatályát illeti, a 207. cikk (2) bekezdése előírja, hogy az adatvédelmi törvény a személyes adatok olyan személy tevékenységével összefüggésben történő kezelésére vonatkozik, akinek székhelye az Egyesült Királyság teljes területén belül van. Ide tartoznak Anglia, Wales, Skócia és Észak-Írország azon területeinek hatóságai, amelyek a 2018. évi adatvédelmi törvény 3. részének tárgyi hatálya alá tartoznak (39).

2.3.1. A személyes adat és az adatkezelés meghatározása

(26) A személyes adat és az adatkezelés kulcsfogalmait a 2018. évi adatvédelmi törvény 3. szakasza határozza meg, és azok az adatvédelmi törvény egészére érvényesek. A meghatározások szorosan követik az (EU) 2016/680 irányelv 3. cikkében szereplő megfelelő meghatározásokat. A 2018. évi adatvédelmi törvény értelmében személyes adat az azonosított vagy azonosítható természetes személyre vonatkozó minden adat (40). A 2018. évi adatvédelmi törvény 3. szakaszának (3) bekezdése szerint az a személy azonosítható, aki közvetlenül vagy közvetve beazonosítható az információk alapján, többek között névre vagy azonosítóra, vagy a személyre jellemző egy vagy több fizikai, fiziológiai, genetikai, mentális, gazdasági, kulturális vagy társadalmi identitási tényezőre hivatkozással. Az „adatkezelés” a fogalommeghatározás szerint olyan művelet vagy műveletsorozat, amelyet információkkal vagy információkészletekkel hajtanak végre, például a) gyűjtés, rögzítés, rendszerezés, strukturálás vagy tárolás; b) kiigazítás vagy átalakítás; c) visszakeresés, betekintés vagy felhasználás; d) továbbítással, terjesztéssel vagy más módon való hozzáférhetővé tétel; e) összehangolás vagy kombináció; vagy f) korlátozás, törlés vagy megsemmisítés. Ezenkívül a törvény meghatározása szerint „különleges adat kezelése”„a) a faji vagy etnikai származást, politikai véleményeket, vallási vagy filozófiai meggyőződéseket vagy szakszervezeti tagságot feltáró személyes adatok kezelése; b) genetikai adatok vagy biometrikus adatok az egyén egyedi azonosítása céljából történő kezelése; c) egészségügyi adatok kezelése; d) az egyén nemi életére vagy szexuális irányultságára vonatkozó adatok kezelése” (41). E tekintetben a 2018. évi adatvédelmi törvény 205. szakasza meghatározza a „biometrikus adatok” (42), az „egészségügyi adatok” (43) és „genetikai adatok” (44) fogalmát.

(27) A 2018. évi adatvédelmi törvény 32. szakasza pontosítja az „adatkezelő” és az „adatfeldolgozó” fogalmát a személyes adatok bűnüldözési célú feldolgozása összefüggésében, szorosan követve a 2016/680 irányelvben szereplő megfelelő meghatározásokat. Adatkezelő az az illetékes hatóság, amely meghatározza a személyes adatok kezelésének céljait és eszközeit. Amennyiben az adatkezelést jogszabály írja elő, az adatkezelő az az illetékes hatóság, amelyre az említett jogszabály ilyen kötelezettséget ró. Adatfeldolgozónak minősül minden olyan személy, aki az adatkezelő nevében személyes adatokat dolgoz fel (az adatkezelő munkavállalója kivételével).

2.4. Biztosítékok, jogok és kötelezettségek

2.4.1. Az adatkezelés jogszerűsége és tisztességessége

(28) A 2018. évi adatvédelmi törvény 35. szakasza szerint a személyes adatok kezelésének jogszerűnek és tisztességesnek kell lennie, az (EU) 2016/680 irányelv 4. cikke (1) bekezdésének a) pontjához hasonló módon. A 2018. évi adatvédelmi törvény 35. szakaszának (2) bekezdése szerint a személyes adatok bármely bűnüldözési célból történő kezelése csak akkor jogszerű, ha az törvényen alapul, és vagy az érintett hozzájárult az e célból történő adatkezeléshez, vagy az adatkezelés az illetékes hatóság által e célból ellátott feladat ellátásához szükséges.

2.4.1.1. Adatkezelés jogszabály alapján

(29) Az (EU) 2016/680 irányelv 8. cikkéhez hasonlóan, a 2018. évi adatvédelmi törvény 3. részének hatálya alá tartozó adatkezelés jogszerűségének biztosítása érdekében az említett adatkezelésnek „törvényen kell alapulnia”. A „jogszerű” adatkezelés a törvény, a „common law” vagy a királyi előjogok által engedélyezett (45) adatkezelés.

(30) Az illetékes hatóságok hatásköreit általában törvények szabályozzák, vagyis feladataikat és hatásköreiket egyértelműen meghatározzák a Parlament által elfogadott jogszabályok (46). Bizonyos esetekben a rendőrség, valamint a 2018. évi adatvédelmi törvény 7. függelékében felsorolt egyéb illetékes hatóságok a „common law”-ra támaszkodhatnak az adatkezeléshez (47). A „common law” a bíróságok határozataival létrehozott precedensek révén épült fel. A „common law” a rendőrség rendelkezésére álló hatáskörök összefüggésében releváns, amelynek e jogforrásból fakad a bűncselekmények felderítésével és megelőzésével a lakosság védelmére vonatkozó alapvető kötelessége (48). A rendőrségnek mind „common law”, mind jogalkotói hatáskörei is vannak (49) az említett kötelezettség végrehajtására. Amennyiben a rendőrség törvényi hatáskörrel rendelkezik, ez minden „common law” hatáskört hatálytalanít (50).

(31) A bíróság elismerte, hogy a rendőr „common law” hatáskörei és kötelezettségei kiterjednek „minden olyan lépésre, amely szükségesnek tűnik a béke fenntartásához, a bűncselekmények megelőzéséhez vagy a tulajdon bűncselekményektől való védelméhez” (51). A „common law” hatáskörök nem korlátlan hatáskörök. Számos korlátozás vonatkozik azokra, beleértve a bíróságok (52), valamint a jogszabályok – különösen a Human Rights Act 1998 elnevezésű (az emberi jogokról szóló 1998. évi) törvény és az Equality Act 2010 elnevezésű (egyenlőségről szóló 2010. évi) törvény (53) – által megállapított korlátozásokat is. Ezenkívül a 2018. évi adatvédelmi törvény 3. része alapján adatokat kezelő illetékes hatóságok esetében ez magában foglalja a „common law” hatáskörök 2018. évi adatvédelmi törvényben meghatározott követelményekkel összhangban történő gyakorlását (54). Ezenkívül a bármilyen típusú adatkezelés végrehajtása tekintetében hozott döntésnek figyelembe kell vennie az alkalmazandó útmutatók követelményeit, például a rendőrségi információkezelés gyakorlati kódexét, valamint az Egyesült Királyság valamely országára vonatkozó útmutatót (55). A kormány és az operatív rendőrség számos útmutatót ad ki annak biztosítására, hogy a rendőrök hatásköreiket a „common law” vagy a vonatkozó törvény által meghatározott keretek között gyakorolják (56).

(32) A királyi előjogok a „jog” egy másik elemét képviselik, és a Koronának biztosított és a végrehajtó hatalmi ág által gyakorolható bizonyos olyan hatáskörökre vonatkoznak, amelyek nem törvényen alapulnak, hanem az uralkodó szuverenitásából fakadnak (57). Nagyon kevés példa van arra, hogy az előjogon alapuló hatáskörök relevánsak lennének a bűnüldözéssel összefüggésben. Idetartozik például a kölcsönös jogi segítségnyújtási keretrendszer, amely lehetővé teszi a miniszter számára az adatok bűnüldözési célú megosztását harmadik országokkal, és az adatok ilyen módon történő megosztásának hatásköre nem mindig törvényben rögzített (58). A királyi előjogokat a „common law” elvei kötik (59) és a törvényeknek vannak alárendelve, ezért az 1998. évi emberi jogi törvény és a 2018. évi adatvédelmi törvény által előírt korlátok vonatkoznak azokra (60).

(33) Az (EU) 2016/680 irányelv 8. cikkéhez hasonlóan az Egyesült Királyság rendszere előírja, hogy a jogszerűség elvének való megfelelés érdekében az illetékes hatóságoknak biztosítaniuk kell, hogy amikor az adatkezelés törvényen alapul, annak akkor is „szükségesnek” kell lennie a rendvédelmi célból elvégzett feladat ellátásához. A biztos útmutatót ad e tekintetben, pontosítva, hogy „célzottan és arányosan kell megvalósítani a cél elérését. A jogszerű alap nem érvényes, ha a cél más, kevésbé beavatkozó jellegű eszközzel észszerűen megvalósítható. Nem elég azt állítani, hogy az adatkezelésre azért van szükség, mert valaki úgy döntött, hogy üzleti vállalkozását egy adott módon működteti. A kérdés az, hogy az adatkezelés szükséges-e a megjelölt cél érdekében” (61).

2.4.1.2. Adatkezelés az érintett „hozzájárulása” alapján

(34) Amint a (28) preambulumbekezdés említi, a 2018. évi adatvédelmi törvény 35. szakaszának (2) bekezdése lehetőséget biztosít a személyes adatok egyén „hozzájárulása” alapján történő kezelésére.

(35) A hozzájárulás azonban nem tűnik releváns jogalapnak az e határozat hatálya alá tartozó adatkezelési műveletek szempontjából. Valójában az e határozat hatálya alá tartozó adatkezelési műveletek mindig azokra az adatokra vonatkoznak, amelyeket az (EU) 2016/680 irányelv alapján egy tagállam illetékes hatósága az Egyesült Királyság illetékes hatóságának továbbított. Ezért jellemzően nem fogják magukban foglalni a hatóság és az érintettek közötti közvetlen interakción (adatgyűjtésen) alapuló típust, amely a 2018. évi adatvédelmi törvény 35. cikke (2) bekezdésének a) pontja alapján hozzájáruláson alapulhat.

(36) Noha a hozzájárulásra hagyatkozás nem tekinthető relevánsnak az e határozat alapján végzett értékelés szempontjából, a teljesség kedvéért érdemes megjegyezni, hogy a bűnüldözési környezetben az adatkezelés soha nem kizárólag hozzájáruláson alapul, mivel az illetékes hatóságnak mindig rendelkeznie kell mögöttes hatáskörrel, amely lehetővé teszi számára az adatok kezelését (62). Pontosabban – és hasonlatosan az (EU) 2016/680 irányelvben (63) megengedettekhez – ez azt jelenti, hogy a hozzájárulás további feltételként szolgál bizonyos korlátozott és specifikus adatkezelési műveletek lehetővé tételére, amelyeket egyébként nem lehetne végrehajtani, például egy gyanúsítottnak nem minősülő személy DNS-mintájának levételét és kezelését. Ebben az esetben az adatkezelésre nem kerül sor, ha a hozzájárulást nem adják meg vagy visszavonják (64).

(37) Azokban az esetekben, amikor az egyén hozzájárulása szükséges, ennek a hozzájárulásnak egyértelműnek kell lennie és annak egyértelmű megerősítő cselekményt kell tükröznie (65). A rendőrség köteles adatvédelmi tájékoztatót rendszeresíteni, amely tartalmazza többek között a hozzájárulás érvényes felhasználásával kapcsolatos szükséges információkat. Ezen kívül egyes rendőri szervek további anyagokat tesz közzé arról, hogy miként tartják be az adatvédelmi jogszabályokat, többek között arról, hogy miként és mikor használják fel jogalapként a hozzájárulást (66).

2.4.1.3. Különleges adatok kezelése

(38) „Különleges adatok kategóriáinak” kezelése esetén külön biztosítékokat kell rendszeresíteni. Ebben a tekintetben – hasonlóan az (EU) 2016/680 irányelv 10. cikkében előírtakhoz – a 2018. évi adatvédelmi törvény 3. része erősebb biztosítékokat nyújt az úgynevezett „különleges adatok kezelése” tekintetében (67).

(39) Az 1998. évi adatvédelmi törvény 35. szakaszának (3) bekezdése szerint az illetékes hatóságok bűnüldözési célból csak két esetben dolgozhatnak fel különleges adatokat: (1) az érintett hozzájárult a bűnüldözési célból történő adatkezeléshez, és az adatkezelő megfelelő adatvédelmi szabályzattal (68) rendelkezik; vagy (2) az adatkezelés szigorúan bűnüldözési célból szükséges, az adatkezelés megfelel a 2018. évi adatvédelmi törvény 8. mellékletében szereplő feltételek legalább egyikének, és az adatkezelés időpontjában az adatkezelő megfelelő adatvédelmi szabályzattal rendelkezik (69).

(40) Az első esetet illetően és a (38) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint a hozzájárulásra való hivatkozás nem tekinthető relevánsnak az e határozat hatálya alá tartozó jellegű adattovábbítási helyzetben (70).

(41) Ha a különleges adatok kezelése nem hozzájáruláson alapul, az a 2018. évi adatvédelmi törvény 8. mellékletében felsorolt feltételek valamelyikének felhasználásával végezhető el. Ezek a feltételek a jogszabályi célból szükséges adatkezelésre vonatkoznak; az igazságszolgáltatás igazgatása; az érintett vagy más személy létfontosságú érdekeinek védelme; a gyermekek és a veszélyeztetett személyek védelme; jogi igények; bírósági cselekmények; csalás megelőzése; archiválás; amennyiben a személyes adatokat nyilvánvalóan az érintett közli. A nyilvánvaló adatközlés esetein kívül a 8. mellékletben előírt összes feltételre szigorú szükségességi vizsgálat vonatkozik. Amint azt az információügyi biztos pontosította, „ebben az összefüggésben a feltétlenül szükséges azt jelenti, hogy az adatkezelésnek egy fontos társadalmi szükséglethez kell kapcsolódnia, amelyet kevésbé beavatkozó jellegű eszközökkel nem lehet észszerűen elérni” (71). Sőt, néhány feltételre további korlátozások vonatkoznak. Például a „jogszerű célok” és a „garanciális feltételre” (8. melléklet, 1. és 4. pont) hivatkozáskor meg kell felelni a jelentős közérdek további vizsgálatán. Ezenkívül a gyermek védelmével kapcsolatos feltételekkel (8. melléklet, 4. pont) kapcsolatban az érintettnek meghatározott életkorúnak kell lennie és veszélyeztetettnek kell minősülnie. Ezenkívül az adatkezelő csak kivételes körülmények esetén alkalmazhatja a 8. melléklet 4. pontjában előírt feltételt (72). Hasonlóképpen vannak korlátozások a „bírósági cselekmények” és a „csalás megelőzése” feltétel tekintetében (8. melléklet, 7., illetve 8. pont). Mindkettő csak meghatározott adatkezelőkre vonatkozik. Bírósági cselekmények esetén csak bíróság vagy más igazságügyi hatóság alkalmazhatja ezt a feltételt, csalásmegelőzés esetén pedig csak azok az adatkezelők támaszkodhatnak erre a feltételre, amelyek csalásellenes szervezetek.

(42) Végül amikor az adatkezelés a 8. mellékletben felsorolt feltételek valamelyike alapján, illetve a 2018. évi adatvédelmi törvény 42. szakaszának megfelelően történik, egy „megfelelő adatvédelmi szabályzatnak” kell léteznie – amely elmagyarázza az adatkezelő adatvédelmi elvek betartásának biztosítását szolgáló eljárásait, valamint az adatkezelő személyes adatok megőrzésére és törlésére vonatkozó irányelveit –, és kiterjesztett nyilvántartási kötelezettségek alkalmazandók.

2.4.2. Célhoz kötöttség

(43) A személyes adatok kezelésének konkrét célra kell történnie, és később csak olyan mértékben használhatók fel, amely az adatkezelés céljával nem összeegyeztethetetlen. Ezt az adatvédelmi elvet a 2018. évi adatvédelmi törvény 36. szakasza garantálja. Ez a rendelkezés az (EU) 2016/680 irányelv 4. cikke (1) bekezdésének b) pontjához hasonlóan előírja, hogy a) meg kell határozni a bűnüldözési célt, amelyre személyes adatokat bármely alkalommal gyűjtenek, annak egyértelműnek és jogosnak kell lennie, és b) az így összegyűjtött személyes adatokat tilos olyan módon kezelni, amely összeegyeztethetetlen azzal a céllal, amelyre azokat gyűjtötték.

(44) Ha az illetékes hatóságok bűnüldözési célból kezelnek adatokat, ez magában foglalhat archiválási, tudományos vagy történelmi kutatási és statisztikai célokat is (73). Ezekben az esetekben a 2018. évi adatvédelmi törvény azt is pontosítja, hogy az archiválás (vagy tudományos vagy történelmi kutatási és statisztikai célokra történő kezelés) nem megengedett, ha azt az adott érintettre vonatkozóan hozott döntések tekintetében végzik, vagy ha ez valószínűleg jelentős kárt vagy sérelmet okoz számára (74).

2.4.3. Pontosság és adattakarékosság

(45) Az adatoknak pontosnak, és adott esetben naprakésznek kell lenniük; az adatoknak az adatkezelési célokhoz képest megfelelőnek és jelentősnek kell lenniük, valamint azokkal arányban kell állniuk. Az (EU) 2016/680 irányelv 4. cikke (1) bekezdésének c), d) és e) pontjához hasonlóan, ezek az elvek biztosítottak a 2018. évi adatvédelmi törvény 37. és 38. szakaszában. Minden észszerű lépést meg kell tenni annak érdekében, hogy a pontatlan személyes adatokat (75) késedelem nélkül töröljék vagy kijavítsák (76), figyelemmel arra a bűnüldözési célra, amelyre az adatkezelés folyik (77), valamint annak biztosítása érdekében, hogy a pontatlan, hiányos vagy már nem naprakész személyes adatokat ne továbbítsák vagy tegyék elérhetővé bűnüldözési célra (78).

(46) Ezenkívül, az (EU) 2016/680 irányelv 7. cikkéhez hasonlóan az Egyesült Királyság adatvédelmi rendszere előírja, hogy a tényeken alapuló személyes adatokat lehetőség szerint meg kell különböztetni a személyes értékelésen alapuló személyes adatoktól (79). Adott esetben és lehetőség szerint egyértelmű különbséget kell tenni az érintettek különböző kategóriáira, például gyanúsítottakra, bűncselekmény miatt elítélt személyekre, bűncselekmény áldozataira és tanúkra vonatkozó személyes adatok között (80).

2.4.4. A tárolás korlátozása

(47) Az (EU) 2016/680 irányelv 5. cikke értelmében az adatokat elvben csak addig szabad tárolni, ameddig az a személyes adatok kezelésének céljaihoz szükséges. A 2018. évi adatvédelmi törvény 39. szakasza szerint és az említett irányelv 5. cikkéhez hasonlóan tilos a bűnüldözési célokból kezelt személyes adatokat hosszabb ideig megőrizni, mint ami az adatkezelés céljához szükséges. Az Egyesült Királyság jogrendszere megköveteli, hogy megfelelő határidőket kell meghatározni a személyes adatok bármely bűnüldözési célú folyamatos tárolása szükségességének időszakos felülvizsgálatára. A személyes adatok megőrzésével kapcsolatos gyakorlatokra és az alkalmazandó határidőkre vonatkozó további szabályokat a rendőrség hatáskörét és működését szabályozó, vonatkozó jogszabályok és útmutatók határozzák meg. Például Angliában és Walesben a Rendészeti Főiskola rendőrségi információkezelés gyakorlati kódexe, valamint az APP-útmutató a rendőrségi információk kezeléséhez biztosít keretet az operatív rendészeti információk kezelésének következetes, kockázatalapú megőrzési, felülvizsgálati és megsemmisítési folyamata biztosításához (81). Ez a keret egyértelmű elvárásokat támaszt az egész testületben azzal kapcsolatban, hogy az információkat miként kell létrehozni, megosztani, felhasználni és kezelni az egyes rendőrségi szerveken és más ügynökségeken belül és azok között (82). A rendőrségtől elvárt a gyakorlati kódex betartása, és azt a Her Majesty’s Inspectorate of Constabulary and Fire & Rescue Services ellenőrzi (83).

(48) Az észak-írországi rendőrséget (PSNI) a törvény nem kötelezi a rendőrségi információkezelés gyakorlati kódexének betartására. A 2011-ben elfogadott a rendőrségi információkezelés gyakorlati kódexének keretrendszerét azonban kiegészíti egy PSNI kézikönyv (84), amely irányelveket és eljárásokat határoz meg a rendőrségi információkezelés gyakorlati kódexének Észak-Írországban történő alkalmazása módjáról.

(49) Skóciában a rendőrség a szabványos iratmegőrzési operatív eljárásra (szabványos operatív eljárás) (85) támaszkodik, amely a skóciai rendőrség iratkezelési szabályzatát (86) támogatja. A szabványos operatív eljárás konkrét megőrzési szabályokat határoz meg a Skóciai Rendőrség irataira vonatkozóan.

(50) A nyilvántartások felülvizsgálatára vonatkozó átfogó követelményen túlmenően – amely az Egyesült Királyság egész területén érvényesül – további részleteket a helyi szabályok tartalmaznak. Néhány példa: Anglia és Wales tekintetében a Protection of Freedom Act 2012 elnevezésű (a szabadságjogok védelméről szóló) 2012. évi törvény által módosított rendőrségről és büntetőügyekben történő bizonyításfelvételről szóló törvény rendelkezik az ujjlenyomatok és a DNS-profilok megőrzéséről, valamint külön rendszert ír elő nem elítélt személyekre (87). A szabadságjogok védelméről szóló törvény létrehozta a biometrikus anyagok megőrzéséért és felhasználásáért felelős biztos („a biometriáért felelős biztos”) hivatalát is (88). Az őrizetbe vettek képeire vonatkozó konkrét szabályokat a 2017 Custody Image Review elnevezésű (az őrizetbe vettek képeinek felülvizsgálatáról szóló) 2017. évi törvény tartalmazza (89). Skóciát illetően a büntetőeljárásról (Skócia) szóló 1995. évi törvény tartalmazza az ujjlenyomat és biológiai minták levételének és megőrzésének szabályait (90). Akárcsak Anglia és Wales esetében, a jogszabályok különböző esetekre szabályozzák a biometrikus adatok megőrzését (91).

2.4.5. Adatbiztonság

(51) A személyes adatokat olyan módon kell kezelni, amely biztosítja a biztonságukat, többek között a jogosulatlan vagy jogellenes kezelés elleni védelmüket, illetve az adatok véletlen elvesztésével, megsemmisülésével vagy sérülésével szembeni védelmét. A hatóságoknak ebből a célból megfelelő technikai vagy szervezeti intézkedéseket kell hozniuk, hogy megvédjék a személyes adatokat a lehetséges veszélyektől. Ezeket az intézkedéseket a csúcstechnológia és a kapcsolódó költségek figyelembevételével kell értékelni.

(52) Ezek az elvek tükröződnek a 2018. évi adatvédelmi törvény 40. szakaszában, amely szerint – az (EU) 2016/680 irányelv 4. cikke (1) bekezdésének f) pontjához hasonlóan – a bűnüldözési célokból kezelt személyes adatokat a megfelelő biztonságot biztosító módon kell kezelni, megfelelő technikai vagy szervezési intézkedések alkalmazásával. Idetartozik az adatok védelme az illetéktelen vagy jogellenes kezeléssel, valamint a véletlen elvesztéssel, megsemmisüléssel vagy sérüléssel szemben (92). A 2018. évi adatvédelmi törvény 66. szakasza meghatározza továbbá, hogy minden adatkezelőnek és minden adatfeldolgozónak megfelelő technikai és szervezési intézkedéseket kell végrehajtania a személyes adatok kezeléséből eredő kockázatoknak megfelelő biztonsági szint biztosítása érdekében. Az indokolás szerint az adatkezelőnek értékelnie kell a kockázatokat, és ezen értékelés alapján megfelelő biztonsági intézkedéseket kell végrehajtania, például titkosítást vagy az adatok kezelését végző személyzet hozzáférési engedélyének bizonyos szintjét (93). Az értékelésnek figyelembe kell vennie például a feldolgozott adatok jellegét és minden egyéb olyan releváns tényezőt vagy körülményt, amely befolyásolhatja az adatkezelés biztonságát.

(53) Az adatbiztonsági elvek betartását szabályozó rendszer nagyon hasonló az (EU) 2016/680 irányelv 29–31. cikkében megállapított rendszerhez. Különösen a biztonsági intézkedések személyes adatokkal kapcsolatos olyan megsértése esetén, amelyért az adatkezelő felelős, a 2018. évi adatvédelmi törvény 67. szakaszának (1) bekezdése szerint az adatkezelőnek indokolatlan késedelem nélkül, és lehetőség szerint a jogsértésről való tudomásszerzést követő 72 órán belül köteles bejelenteni a személyes adatok megsértését az információügyi biztosnak (94). A bejelentési kötelezettség nem alkalmazandó, ha a személyes adatok megsértése valószínűleg nem veszélyezteti az egyének jogait és szabadságait (95). Az adatkezelőnek dokumentálnia kell a személyes adatok megsértésével, annak következményeivel és a megtett korrekciós intézkedésekkel kapcsolatos tényeket, amelyek lehetővé teszik az információügyi biztos számára, hogy ellenőrizze az adatvédelmi törvény betartását (96). Ha egy adatfeldolgozó tudomást szerez a biztonsági szabályok megsértéséről, indokolatlan késedelem nélkül értesítenie kell az adatkezelőt (97).

(54) A 2018. évi adatvédelmi törvény 68. szakaszának (1) bekezdése szerint, ha a személyes adatok megsértése valószínűleg nagy kockázatot jelent az egyének jogaira és szabadságaira, az adatkezelőnek indokolatlan késedelem nélkül tájékoztatnia kell az érintettet a jogsértésről (98). Az értesítésnek ugyanazokat az információkat kell tartalmaznia, mint az információügyi biztos (53) preambulumbekezdésben leírt értesítésének. Ez a kötelezettség nem érvényesül, ha az adatkezelő megfelelő technikai és szervezeti védelmi intézkedéseket hajtott végre, amelyeket a jogsértés által érintett személyes adatokra alkalmaztak. Nem vonatkozik arra az esetre sem, ha az adatkezelő utólagos intézkedéseket tett, amelyek biztosítják, hogy az érintettek jogait és szabadságait érintő magas kockázat valószínűleg már nem realizálódik. Végül az adatkezelőnek nem kell értesítenie az érintettet, ha ez aránytalan erőfeszítéssel járna (99). Ebben az esetben az információt más ugyanolyan hatékony módon, például nyilvános közlemény útján kell az érintett számára elérhetővé tenni (100). Ha az adatkezelő nem tájékoztatta az érintettet a jogsértésről, az információügyi biztos az adatvédelmi törvény 67. szakasza szerint értesítést kézhezvétele után, és amennyiben megítélése szerint a jogsértés valószínűleg magas kockázatú, megkövetelheti az adatkezelőtől, hogy értesítse az érintettet a jogsértésről (101).

2.4.6. Átláthatóság

(55) Az érintetteket tájékoztatni kell személyes adataik kezelésének főbb jellemzőiről. Ezt az adatvédelmi elvet tükrözi a 2018. évi adatvédelmi törvény 44. szakasza, amely az (EU) 2016/680 irányelv 13. cikkéhez hasonlóan előírja, hogy az adatkezelőnek általános kötelessége, hogy az érintettek számára hozzáférhetővé tegye a személyes adatok kezelésével kapcsolatos információkat (akár az információk nyilvánosság számára általánosan elérhetővé tételével, akár bármilyen más módon) (102). A rendelkezésre bocsátandó információk a következőket tartalmazzák: a) az adatkezelő személyazonossága és elérhetőségei; b) adott esetben az adatvédelmi tisztviselő elérhetőségei; c) azok a célok, amelyekre az adatkezelő a személyes adatokat kezeli; d) az érintettek azon jogainak megléte, hogy az adatkezelőtől kérjék a személyes adatokhoz való hozzáférést, a személyes adatok helyesbítését és a személyes adatok törlését vagy azok kezelésének korlátozását; és e) az információügyi biztoshoz panasz benyújtásának joga és a biztos elérhetőségei (103).

(56) Az adatkezelőnek bizonyos esetekben az érintett 2018. évi adatvédelmi törvény szerinti jogainak gyakorlása lehetővé tétele céljából (például amikor a kezelt személyes adatokat az érintett tudomása nélkül gyűjtötték) tájékoztatást kell adnia az érintettnek a következőkről: a) az adatkezelés jogalapja; b) a személyes adatok tárolásának időtartama, vagy ha ez nem lehetséges, ezen időtartam meghatározásának szempontjai; c) adott esetben információk a személyes adatok címzettjeinek kategóriáiról (ideértve a harmadik országbeli címzetteket vagy a nemzetközi szervezeteket is); d) az érintettek 2018. évi adatvédelmi törvény 3. része szerinti jogainak gyakorlásához szükséges további információk (104).

2.4.7. Az egyének jogai

(57) Az érintetteknek számos érvényesíthető jogot kell biztosítani. A 2018. évi adatvédelmi törvény 3. részének 3. fejezete hozzáférési, helyesbítési, törlési és korlátozási jogot biztosít az egyének számára (105), amelyek összehasonlíthatók az (EU) 2016/680 irányelv 3. fejezetének rendelkezéseivel.

(58) A hozzáférési jog fogalmát a 2018. évi adatvédelmi törvény 45. szakasza határozza meg. Először is, az egyén jogosult annak megerősítést kérni az adatkezelőtől, hogy személyes adatait feldolgozzák-e (106). Másodszor, amennyiben a személyes adatokat feldolgozzák, az érintettnek joga van hozzáférni ezekhez az adatokhoz, és az adatkezelésről a következő információk kikéréséhez: a) az adatkezelés céljai és jogalapja; b) az érintett adatok kategóriái; c) a címzett, akivel az adatokat közölték; d) a személyes adatok tárolásának időtartama; e) az érintett joga személyes adatainak kijavításához és töröltetéséhez; f) panasz benyújtásának joga; és g) az érintett személyes adatok eredetére vonatkozó minden információ (107).

(59) A 2018. évi adatvédelmi törvény 46. szakasza értelmében az érintettnek joga van arra, hogy az adatkezelőtől megkövetelje a rá vonatkozó pontatlan személyes adatok helyesbítését. Az adatkezelőnek az adatokat indokolatlan késedelem nélkül ki kell javítania (vagy ha az adatok azért pontatlanok, mert hiányosak, ki kell egészítenie). Ha a személyes adatokat bizonyítás céljából meg kell őrizni, az adatkezelőnek (a személyes adatok helyesbítése helyett) korlátoznia kell azok kezelését (108).

(60) A 2018. évi adatvédelmi törvény 47. szakasza jogot biztosít az egyéneknek a törléshez és az adatfeldolgozás korlátozásához. Az adatkezelőnek indokolatlan késedelem nélkül törölnie kell (109) a személyes adatokat, ha a személyes adatok kezelése az adatvédelmi elvekbe, az adatkezelés jogalapjába, vagy az archiválással és a különleges adatok kezelésével kapcsolatos biztosítékokba ütközne. Az adatkezelőnek törölnie kell az adatokat is, ha erre törvényi kötelezettsége van. Ha a személyes adatokat bizonyítás céljából kell megtartani, az adatkezelőnek (a személyes adatok törlése helyett) korlátoznia kell azok kezelését (110). Az adatkezelőnek korlátoznia kell a személyes adatok kezelését, ha az érintett vitatja a személyes adatok pontosságát, de nem lehet megállapítani, hogy azok pontosak-e vagy sem (111).

(61) Amennyiben az érintett kéri a személyes adatok helyesbítését vagy törlését vagy feldolgozásuk korlátozását, az adatkezelőnek írásban tájékoztatnia kell az érintettet arról, hogy a megkeresést teljesítették-e, és ha elutasították, tájékoztatnia kell az érintettet az elutasítás okairól és a rendelkezésre álló jogorvoslati lehetőségekről (az érintett arra vonatkozó jogáról, hogy az információügyi biztoshoz forduljon a korlátozás jogszerű alkalmazásának kivizsgálásához, panaszt nyújtson be az információügyi biztoshoz, és a megfelelés elrendelése érdekében a bírósághoz fordulás jogáról) (112).

(62) Ha az adatkezelő egy másik illetékes hatóságtól kapott személyes adatokat helyesbít, erről értesítenie kell a másik hatóságot (113). Amennyiben az adatkezelő helyesbíti, törli az adatkezelő által feltárt személyes adatokat vagy korlátozza azok kezelését, az adatkezelőnek értesítenie kell a címzetteket, és a címzetteknek hasonló módon helyesbíteniük, törölniük kell a személyes adatokat vagy korlátozniuk kell azok kezelését (amennyiben a felelősség azért őket terheli) (114).

(63) Ezenkívül az érintettnek joga van ahhoz, hogy az adatkezelőtől indokolatlan késedelem nélkül tájékoztatást kapjon a személyes adatok megsértéséről, ha ez valószínűleg nagy kockázatot jelent az egyének jogai és szabadságai szempontjából (115).

(64) Az érintett valamennyi jogával kapcsolatban és az (EU) 2016/680 irányelv 12. cikkében előírtakhoz hasonlóan az adatkezelő köteles gondoskodni arról, hogy az érintettel minden információt tömören, érthetően és könnyen hozzáférhető formában (116) közöljön, és azt lehetőség szerint a kérelemmel megegyező formában adja meg (117). Az adatkezelőnek indokolatlan késedelem nélkül vagy minden esetben elvileg a kéréstől számított egy hónapos időszak vége előtt eleget kell tennie az érintett kérésének (118). Ha az adatkezelőnek észszerű kétségei vannak az egyén személyazonosságával kapcsolatban, további információkat kérhet, és a személyazonosság megállapításáig késleltetheti a kérés elintézését. Az adatkezelő észszerű díjat követelhet, vagy megtagadhatja az intézkedést, ha a kérést nyilvánvalóan megalapozatlannak tartja (119). Az információügyi biztos útmutatást adott arról, hogy a kérelem mikor minősül nyilvánvalóan megalapozatlannak vagy eltúlzottnak, és mikor lehet díjat kérni (120).

(65) Ezenkívül a 2018. évi adatvédelmi törvény 53. szakaszának (4) bekezdése alapján a miniszter rendelettel meghatározhatja a díj maximális összegét.

2.4.7.1. Az érintett jogainak korlátozása és az átláthatósági kötelezettségek

(66) Az illetékes hatóság bizonyos körülmények között korlátozhatja az érintett bizonyos jogait: a hozzáféréshez (121), a tájékoztatáshoz (122), a személyes adatok megsértéséről való tudomásszerzéshez (123), valamint arról való tájékoztatáshoz való jog, hogy a helyesbítés vagy törlés iránti kérelem elutasításának mi volt az oka (124). Az (EU) 2016/680 irányelv III. fejezetében foglalt rendszerhez hasonlóan az illetékes hatóság csak akkor alkalmazhatja a korlátozást, ha az az érintett alapvető jogaira és jogos érdekeire tekintettel szükséges és az alábbiak érdekében arányos: a) hivatalos vagy jogi vizsgálat, nyomozás vagy eljárás akadályozásának elkerüléséhez; b) a bűncselekmények megelőzése, felderítése, nyomozása vagy a vádeljárás lefolytatása, illetve a büntetőjogi szankciók végrehajtása sérelmének megelőzéséhez; c) a közbiztonság védelméhez; d) a nemzetbiztonság védelméhez; e) mások jogainak és szabadságainak védelméhez.

(67) Az információügyi biztos útmutatást adott e korlátozások alkalmazásáról. Ezen útmutató szerint az adatkezelőknek eseti alapon elemzést kell végezniük, hogy egyensúlyba hozzák az egyén jogait és azt a hátrányt, amelyet a közlés okozhat. Különösen indokolniuk kell az alkalmazott korlátozások szükségességét és arányosságát, és csak akkor korlátozhatják a rendelkezéseket, ha az sérti a fent említett célokat (125).

(68) Számos egyéb, az illetékes hatóságok által kiadott útmutató is létezik, amelyek részletes tájékoztatást nyújtanak az adatvédelmi jogszabályok minden vonatkozásáról, ideértve az érintettek jogaira (126) korlátozás alkalmazását is. Például a 45. szakasz (4) bekezdésével kapcsolatban az országos rendőrfőkapitány jogtanácsosának adatvédelmi kézikönyve kimondja: „Fontos megjegyezni, hogy a korlátozások csak a szükséges mértékben, és csak a szükséges ideig alkalmazhatók. Következésképpen a kérelmező összes személyes adatára vonatkozó korlátozás vagy állandó korlátozás alkalmazása nem megengedett. Ez utóbbi vonatkozásban gyakran előfordul, hogy egy nyomozás gyanúsítottjának minősülő érintett tudomása nélkül gyűjtött személyes adatokat először védeni kell közlés ellen a nyomozás folyamán a nyomozás sérelmének megelőzése érdekében, de egy későbbi időpontban nem okozna hátrányt a közlés, ha a személyes adatokat a kihallgatás során közölnék az egyénnel. A rendőrségnek olyan eljárásokat kell elfogadnia, amelyek biztosítják, hogy e korlátozások csak a szükséges mértékben és csak a szükséges időtartamig érvényesüljenek” (127). Ez az útmutató példákat is tartalmaz arra vonatkozóan, hogy az egyes korlátozásokra mikor kerülhet sor (128).

(69) Ezenkívül a fent említett jogok bármelyikének a „nemzetbiztonság” védelme érdekében történő korlátozásának lehetősége kapcsán az adatkezelő kérhet a miniszter vagy a legfőbb ügyész (vagy a skóciai főügyész) által aláírt tanúsítványt ), amely tanúsítja, hogy az említett jogok korlátozása szükséges és arányos intézkedés a nemzetbiztonság védelme érdekében (129). Az Egyesült Királyság kormánya útmutatót adott ki a nemzetbiztonsági tanúsítványokról a 2018. évi adatvédelmi törvény alapján, amely különösen kiemeli, hogy az érintettek jogainak korlátozásának arányosnak és szükségesnek kell lennie a nemzetbiztonság védelme érdekében (130) (a nemzetbiztonsági tanúsítványokról bővebben lásd a (131)–(134) preambulumbekezdést).

(70) Ezenkívül, ha az érintett jogainak korlátozása érvényesül, az illetékes hatóságnak indokolatlan késedelem nélkül tájékoztatnia kell az érintettet jogainak korlátozásáról, a korlátozás okairól és a rendelkezésre álló jogorvoslati lehetőségekről, kivéve, ha az információ rendelkezésre bocsátása aláásná a korlátozás alkalmazásának okát (131). A korlátozásokkal való visszaélések elleni további biztosítékként az adatkezelőnek rögzítenie kell a tájékoztatás korlátozásának okait, és kérésre a nyilvántartást az információügyi biztos rendelkezésére kell bocsátania (132).

(71) Ha az adatkezelő megtagadja az átláthatóságra vonatkozó további tájékoztatás nyújtását vagy a hozzáférést, vagy elutasítja az adatkezelés helyesbítésére, törlésére vagy korlátozására vonatkozó kérést, az egyén kérheti az információügyi biztostól annak vizsgálatát, hogy az adatkezelő jogszerűen alkalmazta-e a korlátozást (133). Az érintett személy panasszal fordulhat az információügyi biztoshoz, vagy bírósághoz fordulhat, hogy az kötelezze az adatkezelőt a kérelem teljesítésére (134).

2.4.7.2. Automatizált döntéshozatal

(72) A 2018. évi adatvédelmi törvény 49. az automatizált döntéshozatalhoz kapcsolódó jogokat, az 50. szakasza az alkalmazandó biztosítékokat rendezi (135). Az (EU) 2016/680 irányelv 11. cikkéhez hasonlóan az adatkezelő csak akkor hozhat kizárólag a személyes adatok automatizált feldolgozásán alapuló jelentős döntést, ha ezt törvény előírja vagy engedélyezi (136). A döntés akkor jelentős, ha az érintettre nézve hátrányos joghatással járna, vagy jelentősen érintené az érintettet (137).

(73) Ha az adatkezelő számára törvény írja elő vagy engedélyezi jelentős döntés meghozatalát, a 2018. évi adatvédelmi törvény 50. szakasza meghatározza azokat a biztosítékokat, amelyek egy ilyen döntés esetében alkalmazandók (amelyet „minősített jelentős döntésként” határoznak meg). Az adatkezelőnek a lehető leghamarabb értesítenie kell az érintettet arról, hogy ilyen döntés született. Az érintett ezután egy hónapon belül kérheti az adatkezelőt, hogy vizsgálja felül a döntést, vagy hozzon olyan új döntést, amely nem kizárólag automatizált feldolgozáson alapul. Az adatkezelőnek mérlegelnie kell a kérést, és tájékoztatnia kell az érintettet a mérlegelés eredményéről. A 2018. évi adatvédelmi törvény felhatalmazza a minisztert a további biztosítékokról szóló szabályozás elfogadására (138). Még nem fogadtak el ilyen szabályozást.

2.4.8. Adattovábbítás harmadik fél részére

(74) A valamely tagállam bűnüldöző hatóságától az egyesült királyságbeli bűnüldöző hatóságnak továbbított személyes adatok védelmének szintjét nem veszélyeztetheti az említett adatok Egyesült Királyságon kívüli harmadik országokban található adatátvevők részére történő továbbítása. Az említett „újbóli adattovábbítás”, amely az egyesült királyságbeli adatkezelők vagy adatfeldolgozók szemszögéből Egyesült Királyságból történő nemzetközi adattovábbításnak minősül, csak abban az esetben engedélyezett, ha az Egyesült Királyságon kívüli újabb adatátvevőre olyan szabályok vonatkoznak, amelyek biztosítják az Egyesült Királyság jogrendje szerint biztosított védelem szintjéhez hasonló szintű védelmet.

(75) A nemzetközi adattovábbításokra vonatkozó egyesült királyságbeli rendszert a 2018. évi adatvédelmi törvény 3. részének 5. fejezete szabályozza (139) és az (EU) 2016/680 irányelv V. fejezetében alkalmazott megközelítést tükrözi. A személyes adatok harmadik országba történő továbbításához az illetékes hatóságnak különösen három feltételnek kell megfelelnie: a) az adattovábbításnak bűnüldözési célból szükségesnek kell lennie; b) az adattovábbításnak a következőkön kell alapulnia: i. megfelelőségi rendeleten a harmadik ország vonatkozásában, ii. ha nem megfelelőségi rendeleten alapul, a megfelelő biztosítékok meglétén, vagy iii. ha nem megfelelőségi rendeleten vagy megfelelő biztosítékokon alapul, akkor a kivételes körülményeken kell alapulnia; és c) az adattovábbítás címzettjének az alábbinak kell lennie: i. a harmadik ország megfelelő hatósága (azaz az illetékes hatóság megfelelője); ii. „érintett nemzetközi szervezet”, például olyan nemzetközi testület, amely a bűnüldözési célok bármelyikének megfelelő feladatokat lát el; vagy iii. az illetékes hatóságtól eltérő személy, de csak akkor, ha az adattovábbítás feltétlenül szükséges a bűnüldözési célok valamelyikének teljesítéséhez; a szóban forgó érintetteknek nincsenek olyan alapvető jogai és szabadságai, amelyek elsőbbséget élveznének az adattovábbításhoz fűződő közérdekkel szemben; a személyes adatok harmadik ország illetékes hatóságához történő továbbítása hatástalan vagy nem helyénvaló lenne; és a címzettet tájékoztatják az adatok kezelésének lehetséges céljairól (140).

(76) Harmadik országra, egy harmadik ország területére vagy ágazatára, nemzetközi szervezetre vonatkozó megfelelőségi rendeleteket vagy (141) az ilyen állam, terület, ágazat vagy szervezet leírását a miniszter fogadja el. Az elérendő szintet illetően a miniszternek értékelnie kell, hogy az említett terület/ágazat/szervezet biztosítja-e a személyes adatok megfelelő szintű védelmét. A 2018. évi adatvédelmi törvény 74A. szakaszának (4) bekezdése előírja, hogy ennek érdekében a miniszternek számos olyan elemet kell figyelembe vennie, amely az (EU) 2016/680 irányelv 36. cikkében felsoroltakat tükrözi (142). Ebben a tekintetben az átmeneti időszak vége óta a 2018. évi adatvédelmi törvény 3. része alkotja az „uniós jogból eredő nemzeti jogszabályokat”, amelyeket – a magyarázat szerint – az Egyesült Királyság bíróságai a Bíróság vonatkozó, az Egyesült Királyság Unióból való kilépése előtti időből származó ítélkezési gyakorlatának és az uniós jog közvetlenül az átmeneti időszak vége előtt hatályos általános elveinek megfelelően fognak értelmezni. Idetartozik a „lényegi egyenértékűség” mérce, amelyet ekként alkalmazni fognak az Egyesült Királyság hatóságai által végzett megfelelőségértékelések esetében is.

(77) Ami az eljárást illeti, a szabályozásra a 2018. évi adatvédelmi törvény 182. szakaszában előírt „általános” eljárási követelmények vonatkoznak. Ennek az eljárásnak az alapján a miniszternek konzultálnia kell az információügyi biztossal, amikor javaslatot tesz az Egyesült Királyság jövőbeli megfelelőségi rendeleteinek megalkotására (143). Miután a miniszter elfogadta ezeket a rendeleteket, azokat a Parlament elé terjesztik, és a „negatív állásfoglalási” eljárás érvényesül, amelynek során a Parlament mindkét háza megvizsgálhatja a rendeletet, és 40 napos határidőn belül elfogadhat a rendelet megsemmisítésére vonatkozó indítványt (144).

(78) A 2018. évi adatvédelmi törvény 74B. szakaszának (1) bekezdése szerint a megfelelőségi rendeletet legfeljebb négyéves időközönként felül kell vizsgálni, a miniszternek pedig folyamatosan figyelemmel kell kísérnie a harmadik országokban és nemzetközi szervezetekben azokat a fejleményeket, amelyek befolyásolhatják a megfelelőségi rendeletek megalkotására, illetve az említett rendeletek módosítására vagy visszavonására vonatkozó döntéseket. Ha a miniszter tudomására jut, hogy egy adott ország vagy szervezet már nem biztosítja a személyes adatok megfelelő szintű védelmét, a szükséges mértékben módosítania vagy hatályon kívül kell helyeznie a szabályokat, és konzultációt kell folytatnia a harmadik országgal vagy nemzetközi szervezettel a megfelelő védelem hiányának orvoslása érdekében.

(79) Az (EU) 2016/680 irányelv 37. cikkében előírtakhoz hasonlóan, megfelelőségi rendelet hiányában a személyes adatok továbbítása a bűnüldözési ágazattal összefüggésben lehetséges, ha megfelelő biztosítékokat rendszeresítettek. Ezek a biztosítékok a következők révén biztosíthatók: a) a személyes adatok védelmére megfelelő biztosítékokat tartalmazó, kötelező érvényű jogi eszköz; vagy b) az adatkezelő által elvégzett értékelés, amely az adattovábbítással kapcsolatos összes körülmény felmérése után arra a következtetésre jut, hogy megfelelő biztosítékok léteznek az adatok védelmére (145). Továbbá, ha az adattovábbítások megfelelő biztosítékokon alapulnak, a 2018. évi adatvédelmi törvény előírja, hogy a biztos szokásos felügyeleti szerepe mellett az illetékes hatóságoknak konkrét információkat kell szolgáltatniuk a biztosnak történő adattovábbításokról (146).

(80) Ha az adattovábbítás nem megfelelőségi rendeleten vagy megfelelő biztosítékokon alapul, akkor arra csak bizonyos, meghatározott körülmények között kerülhet sor, amelyeket „kivételes körülményeknek” nevezünk (147). Ez a helyzet áll fen, ha az adattovábbítás az alábbiak miatt szükséges: a) az érintett vagy egy másik személy létfontosságú érdekeinek védelme érdekében; b) az érintett jogos érdekeinek biztosításához; c) harmadik ország közbiztonságát közvetlenül és komolyan fenyegető veszély elhárítása érdekében; d) egyedi esetekben bármely bűnüldözési célból; vagy e) egyedi esetekben jogi célból (például jogi eljárásokkal vagy jogi tanács kikérésével kapcsolatban) (148). Megjegyzendő, hogy a d) és e) pont nem alkalmazandó, ha az érintett jogai és szabadságai felülírják az adattovábbítással kapcsolatos közérdeket (149). Ezek a körülmények megfelelnek az (EU) 2016/680 irányelv 38. cikke alapján „eltérésnek” minősülő kivételes eseteknek és feltételeknek.

(81) Ilyen körülmények között az adattovábbítás napját, idejét és indokát, a címzett nevét és minden egyéb vonatkozó információt, valamint az átadott személyes adatok leírását dokumentálni kell, és kérésre át kell adni az információügyi biztosnak (150).

(82) A 2018. évi adatvédelmi törvény 78. szakasza szabályozza az „utólagos továbbítás” esetét, nevezetesen amikor az Egyesült Királyságból egy harmadik országba továbbított személyes adatokat utóbb egy másik harmadik országba vagy egy nemzetközi szervezetnek továbbítják. A 78. szakasz (1) bekezdése szerint az egyesült királyságbeli átadó adatkezelőnek az adattovábbítás feltételeként kell megszabnia, hogy az adatokat nem szabad továbbítani harmadik országba az átadó adatkezelő engedélye nélkül. A 2018. évi adatvédelmi törvény továbbá – a 78. szakasz (3) bekezdése szerint, hasonlóan az (EU) 2016/680 irányelv 35. cikke (1) bekezdése e) pontjában előírtakhoz – lényegi követelményeket ír elő abban az esetben, ha ilyen engedélyre van szükség. Pontosabban az illetékes hatóságnak az adattovábbítás engedélyezésének vagy elutasításának eldöntésekor meg kell győződnie arról, hogy a további adattovábbítás bűnüldözési célból szükséges-e, és figyelembe kell vennie többek között a következőket: az engedély iránti kérelemhez vezető körülmények súlyossága, b) a személyes adatok eredeti továbbításának célja és c) a személyes adatok védelmére vonatkozó azon normák, amelyek azon harmadik országban vagy nemzetközi szervezetben érvényesek, amelynek a személyes adatokat továbbítanák.

(83) Ezenkívül amikor az Egyesült Királyságból a további adattovábbítással érintett adatokat eredetileg az Európai Unióból továbbították, további biztosítékok érvényesülnek.

(84) Először is, a 2018. évi adatvédelmi törvény 73. szakasza (1) bekezdésének b) pontja – az (EU) 2016/680 irányelv 35. cikke (1) bekezdésének c) pontjához hasonlóan – előírja, hogy abban az esetben, ha a személyes adatokat eredetileg az adatkezelő vagy más tagállami illetékes hatóság részére továbbították vagy más módon rendelkezésére bocsátották, az a tagállam, vagy az adott tagállamban letelepedett és az (EU) 2016/680 irányelv alkalmazásában illetékes hatóságnak minősülő más személy a tagállam jogával összhangban engedélyezte az adattovábbítást.

(85) Ugyanakkor az (EU) 2016/680 irányelv 35. cikkének (2) bekezdéséhez hasonlóan ilyen engedélyre nincs szükség, ha a) az adattovábbításra a tagállam vagy harmadik ország közbiztonságát vagy valamely tagállam alapvető érdekeit fenyegető közvetlen vagy súlyos veszély megelőzése érdekében van szükség, és b) az engedély nem szerezhető be időben. Ebben az esetben haladéktalanul tájékoztatni kell a tagállam azon hatóságát, amely felelős lett volna az adattovábbítás engedélyezéséről való döntésért (151).

(86) Másodszor, ugyanez a megközelítés vonatkozik azokra az adatokra, amelyeket eredetileg az Európai Unióból továbbítottak az Egyesült Királyságba, majd az Egyesült Királyság továbbított egy harmadik országba, amely ezt követően azokat egy másik harmadik országba továbbította. Ebben az esetben a 78. szakasz (4) bekezdése szerint az egyesült királyságbeli illetékes hatóság ez utóbbi további adattovábbításhoz nem adhatja hozzájárulását a 78. szakasz (1) bekezdése szerint, kivéve, ha „a (szóban forgó adatokat eredetileg továbbító) tagállam vagy a bűnüldözési irányelv alkalmazásában illetékes hatóságnak minősülő, az adott tagállamban letelepedett más személy a tagállam jogával összhangban engedélyezte az adattovábbítást”. Ezek a biztosítékok fontosak, mivel lehetővé teszik a tagállami hatóságoknak, hogy az EU adatvédelmi jogszabályainak megfelelően biztosítsák a védelem folytonosságát a teljes „továbbítási láncban”.

(87) A nemzetközi adattovábbítások új keretrendszere az átmeneti időszak végén vált alkalmazhatóvá (152). Azonban a 21. melléklet 10–12. pontja (amelyet a kilépéssel kapcsolatos adatvédelmi szabályozás vezetett be) előírja, hogy az átmeneti időszak végétől kezdve a személyes adatok bizonyos továbbítását úgy kezelik, mintha azok megfelelőségi rendeleteken alapulnának. Ezen adattovábbítások körébe tartoznak a valamely tagállamba, EFTA-államba, Gibraltár területére, valamint olyan harmadik országokba történő adattovábbítások, amelyekre az átmeneti időszak végén uniós megfelelőségi határozat vonatkozik. Következésképpen az ezekbe az országokba irányuló adattovábbítások ugyanúgy folytatódhatnak, mint az Egyesült Királyság Unióból való kilépése előtt. Az átmeneti időszak lejárta után a miniszternek négy éven belül, azaz 2024. december végéig felül kell vizsgálnia ezeket a megfelelőségi megállapításokat. Az Egyesült Királyság hatóságainak magyarázata szerint, bár a miniszternek 2024 december végéig el kell végeznie egy ilyen felülvizsgálatot, az átmeneti rendelkezések nem tartalmaznak „megszüntetési” rendelkezést, és a vonatkozó átmeneti rendelkezések hatálya nem szűnik meg automatikusan, ha a felülvizsgálat 2024. december végéig nem fejeződik be.

2.4.9. Elszámoltathatóság

(88) Az elszámoltathatóság elve értelmében az adatkezelőknek megfelelő technikai és szervezeti intézkedéseket kell hozniuk, hogy ténylegesen megfeleljenek adatvédelmi kötelezettségeiknek, és bizonyítani tudják ezt a megfelelést, különösen az illetékes felügyeleti hatóság felé.

(89) Ezt az elvet tükrözi a 2018. évi adatvédelmi törvény 56. szakasza, amely általános elszámoltathatósági kötelezettséget vezet be az adatkezelő számára, azaz megfelelő technikai és szervezési intézkedések végrehajtásának kötelezettségét annak biztosítására és bizonyítására, hogy a személyes adatok kezelése megfelel a 2018. évi adatvédelmi törvény 3. része követelményeinek. A végrehajtott intézkedéseket szükség esetén felül kell vizsgálni és frissíteni kell, és amennyiben az arányos az adatkezeléssel, megfelelő adatvédelmi irányelveket kell tartalmazniuk.

(90) Az (EU) 2016/680 irányelv IV. fejezetével összhangban a 2018. évi adatvédelmi törvény 55–71. szakasza különböző mechanizmusokat ír elő az elszámoltathatóság biztosítása érdekében, és lehetővé teszi az adatkezelőknek és az adatfeldolgozóknak a megfelelőség bizonyítását. Az adatkezelőknek különösen beépített adatvédelmi intézkedéseket kell végrehajtaniuk alapértelmezésben, vagyis biztosítaniuk kell az adatvédelmi elvek eredményes végrehajtását, és nyilvántartást kell vezetniük az adatkezelő felelősségi körébe tartozó összes adatkezelési tevékenységről (ideértve a következőket is: az adatkezelő azonosító adatai, az adatvédelmi tisztviselő elérhetőségei, az adatkezelés céljai, a közlés címzettjeinek kategóriái, valamint az érintettek és a személyes adatok kategóriáinak leírása), és ezeket az adatokat kérésre az információügyi biztos számára hozzáférhetővé kell tenni. Az adatkezelőnek és az adatfeldolgozónak naplót is vezetnie kell bizonyos adatkezelési műveletekről, és azt az információügyi biztos rendelkezésére kell bocsátania (153). Az adatkezelőknek kifejezetten együtt kell működniük az információügyi biztossal a biztos feladatainak ellátása során.

(91) A 2018. évi adatvédelmi törvény további követelményeket is megállapít az adatkezelésre, ha az valószínűsíthetően magas kockázattal jár az egyének jogaira és szabadságaira nézve. Ezek magukban foglalják az adatvédelmi hatásvizsgálatok elvégzésének és az adatkezeléssel foglalkozó biztossal való konzultáció kötelezettségét, ha az említett értékelés azt jelzi, hogy az adatkezelés (a kockázat csökkentésére irányuló intézkedések hiányában) magas kockázatot jelentene az egyének jogaira és szabadságaira.

(92) Az adatkezelőknek továbbá ki kell jelölniük egy adatvédelmi tisztviselőt, kivéve, ha az adatkezelő bíróság vagy más, igazságszolgáltatási minőségben eljáró igazságügyi hatóság (154). Az adatkezelőnek biztosítania kell, hogy az adatvédelmi tisztviselőt bevonják a személyes adatok védelmével kapcsolatos minden kérdésbe, rendelkezzen a szükséges erőforrásokkal és hozzáféréssel a személyes adatokhoz, valamint az adatkezelési műveletekhez, és önállóan el tudja látni feladatait. Az adatvédelmi tisztviselő feladatait a 2018. évi adatvédelmi törvény 71. szakasza határozza meg, ideértve a tájékoztatás és tanácsadás nyújtását, a megfelelés nyomon követését, valamint az információügyi biztossal való együttműködést és vele kapcsolattartóként történő eljárást. Feladatainak ellátása során az adatvédelmi tisztviselőnek figyelembe kell vennie az adatkezelési műveletekhez kapcsolódó kockázatokat, figyelembe véve az adatkezelés jellegét, terjedelmét, összefüggéseit és céljait.

2.5. Felügyelet és végrehajtás

2.5.1. Független felügyelet

(93) Az adatvédelem megfelelő szintjének gyakorlati biztosítása érdekében létre kell hozni egy független felügyeleti hatóságot, amely hatáskörrel rendelkezik az adatvédelmi szabályoknak való megfelelés nyomon követésére és a megfelelés kikényszerítésére. Ennek a hatóságnak teljes egészében függetlenül és pártatlanul kell eljárnia feladatainak ellátása és hatáskörének gyakorlása során.

(94) Az Egyesült Királyság általános adatvédelmi rendeletének és a 2018. évi adatvédelmi törvénynek való megfelelés felügyeletét és kikényszerítését az Egyesült Királyságban az információügyi biztos (155) végzi. Az információügyi biztos felügyeli továbbá a személyes adatok illetékes hatóságok általi, a 2018. évi adatvédelmi törvény 3. részének hatálya alá tartozó kezelését (156). Az információügyi biztos „Corporation Sole”: egyetlen személyben megtestesülő önálló jogi személy. Az információügyi biztos munkáját egy hivatal támogatja. Az Információs Biztos Hivatalának 2020. március 31-én 768 állandó munkavállalója volt (157). Az információügyi biztos támogató minisztériuma a Digitális, Kulturális, Média- és Sportminisztérium (158).

(95) A biztos függetlenségét az Egyesült Királyság általános adatvédelmi rendeletének 52. cikke kifejezetten rögzíti, amely tükrözi az (EU) 2016/679 európai parlamenti és tanácsi rendelet (159) 52. cikkének (1)–(3) bekezdésében megállapított követelményeket. A biztosnak teljesen függetlenül kell eljárnia feladatainak ellátása és hatásköreinek az Egyesült Királyság általános adatvédelmi rendeletével összhangban történő gyakorlása során, mentesnek kell maradnia bármiféle közvetlen vagy közvetett külső befolyástól e feladatok és hatáskörök tekintetében, és senkitől nem kérhet és nem fogadhat el utasításokat. A biztosnak tartózkodnia kell minden olyan feladattól is, amely összeegyeztethetetlen a feladataival, és hivatali idejében nem folytathat összeegyeztethetetlen foglalkozást, legyen az fizetett vagy önkéntes munka.

(96) Az információügyi biztos kinevezésének és visszahívásának feltételeit a 2018. évi adatvédelmi törvény 12. melléklete tartalmazza. Az információügyi biztost a királynő nevezi ki a kormány ajánlása alapján, tisztességes és nyílt verseny alapján. A jelöltnek rendelkeznie kell a megfelelő képesítéssel, készségekkel és kompetenciákkal. A Governance Code on Public Appointments (állami kinevezések irányítása kódexe) elnevezésű dokumentummal összhangban (160) a kinevezhető jelöltek listáját egy tanácsadó értékelő testület állítja össze. Mielőtt a Digitális, Kulturális, Média- és Sportminisztérium minisztere véglegesíti döntését, az illetékes parlamenti válogató bizottságnak kinevezés előtti ellenőrzést kell lefolytatnia. A bizottság álláspontját nyilvánosságra hozzák (161).

(97) Az információügyi biztos hivatali ideje legfeljebb hét év. Őfelsége a Parlament mindkét házának beszédét követően felmentheti hivatalából (162). Az információügyi biztos felmentésére vonatkozó kérelem nem terjeszthető be a Parlament egyik házához sem, ha egy miniszter nem terjesztett elő jelentést az adott háznak, amelyben kijelenti, hogy meg van győződve arról, hogy az információügyi biztos súlyos kötelességszegésben vétkes és/vagy a biztos már nem felel meg a biztos feladatainak ellátásához szükséges feltételeknek (163).

(98) Az információügyi biztos finanszírozása három forrásból származik: i. az adatkezelők által fizetett adatvédelmi díjak, amelyeket a miniszter rendelete határoz meg (164) és ezek a Hivatal éves költségvetésének 85–90 %-át teszik ki (165); ii. támogatás, amelyet a kormány fizethet az információügyi biztos részére, és amelyet elsősorban az információügyi biztos adatvédelemhez nem kapcsolódó feladatai tekintetében felmerülő működési költségeinek finanszírozására fordítanak (166); iii. a szolgáltatásokért felszámított díjak (167). Jelenleg ilyen díjakat nem számítanak fel.

(99) Az információügyi biztos általános feladatait a 2018. évi adatvédelmi törvény 3. részének hatálya alá tartozó személyes adatok kezelésével kapcsolatban a 2018. évi adatvédelmi törvény 13. melléklete határozza meg. A feladatok magukban foglalják a 2018. évi adatvédelmi törvény 3. részének nyomon követését és végrehajtását, a közvélemény tudatosságának elősegítését, tanácsadást a Parlamentnek, a kormánynak és más intézményeknek a jogalkotási és adminisztratív intézkedések terén, az adatkezelők és az adatfeldolgozók tudatosságának fokozását kötelezettségeikről, az érintettek tájékoztatását az érintett jogainak gyakorlásáról és vizsgálatok lefolytatását. Az igazságszolgáltatás függetlenségének fenntartása érdekében az információügyi biztos nem jogosult feladatait a személyes adatok bírói minőségben eljáró egyén, vagy bírósági minőségében eljáró bíróság vagy törvényszék általi kezelésével kapcsolatban ellátni. Az igazságszolgáltatás felügyeletét azonban az alábbiakban tárgyalt szakosított testületek biztosítják.

2.5.1.1. Jogérvényesítés, ezen belül a szankciók

(100) A biztos általános nyomozati, korrekciós, engedélyezési és tanácsadói hatáskörrel rendelkezik azon személyes adatok kezelésével kapcsolatban, amelyekre a 2018. évi adatvédelmi törvény 3. része vonatkozik. A biztos hatáskörrel rendelkezik arra, hogy értesítse az adatkezelőt vagy az adatfeldolgozót a 3. rész állított megsértéséről, figyelmeztetést adjon ki az adatkezelőnek vagy az adatfeldolgozónak, hogy a tervezett adatkezelési műveletek valószínűleg a 3. rész rendelkezéseibe ütköznek, és megrovást adhat az adatkezelőnek vagy az adatfeldolgozónak, ha az adatkezelési műveletek a 3. rész rendelkezéseibe ütköznek. Ezenkívül saját kezdeményezésére vagy kérelemre a biztos véleményt nyilváníthat az Egyesült Királyság Parlamentjének, a kormánynak vagy más intézményeknek és szerveknek, valamint a nyilvánosságnak a személyes adatok védelmével kapcsolatos bármely kérdésben (168).

(101) Ezenkívül a biztos hatáskörrel rendelkezik az alábbiakra: — az adatkezelő és az adatfeldolgozó (és bizonyos körülmények között bármely más személy) számára a szükséges információk megadásának elrendelése tájékoztatás kérésével („adatkérési felhívás”) (169); — vizsgálat és ellenőrzés végzése vizsgálati felhívás útján, amelyben elrendelheti az adatkezelő vagy az adatfeldolgozó számára, hogy engedélyezze a biztos számára a belépést meghatározott helyiségekbe, dokumentumok vagy berendezések megtekintését vagy vizsgálatát, a személyes adatokat az adatkezelő nevében feldolgozó emberek kihallgatását („vizsgálati felhívás”) (170); — egyébként hozzáférés az adatkezelők és az adatfeldolgozók dokumentumaihoz, valamint belépés helyiségeikbe a 2018. évi adatvédelmi törvény 154. szakaszának („belépési és ellenőrzési jogkör”) megfelelően; — korrekciós hatáskör gyakorlása, többek között jogérvényesítési felhívás útján figyelmeztetések és megrovások, vagy utasítás adása révén, amelyben megköveteli az adatkezelőktől/adatfeldolgozóktól konkrét lépések megtételét vagy azoktól tartózkodást („jogérvényesítési felhívás”) (171); valamint — bírságértesítő formájában közigazgatási bírságot szab ki („bírságértesítő”) (172).

(102) A biztos szabályozási cselekvési politikája meghatározza azokat a körülményeket, amelyek mellett a biztos adatkérési, vizsgálati, jogérvényesítési felhívást és bírságértesítőt fog kiadni (173). A jogérvényesítési felhívás olyan követelményeket támaszthat, amelyeket a biztos a mulasztás orvoslása érdekében megfelelőnek tart. A bírságértesítő előírja a személynek, hogy az értesítésben meghatározott összeget fizesse meg az információügyi biztosnak. Bírságértesítőt akkor lehet kiadni, ha a 2018. évi adatvédelmi törvény bizonyos rendelkezéseit nem tartották be (174) vagy olyan adatkezelőnek/adatfeldolgozónak adható, amely nem tett eleget adatkérési, vizsgálati vagy jogérvényesítési felhívásnak.

(103) Pontosabban, annak eldöntésekor, hogy valamely adatkezelőnek/adatfeldolgozónak bírságértesítőt küldenek-e, valamint a büntetés összegének meghatározásakor, az információügyi biztosnak figyelembe kell vennie a 2018. évi adatvédelmi törvény 155. szakaszának (3) bekezdésében felsorolt kérdéseket, ideértve a mulasztás jellegét és súlyosságát, a mulasztás szándékos vagy gondatlan jellegét, az adatkezelő vagy az adatfeldolgozó által az érintettek által elszenvedett kár enyhítése érdekében tett bármely intézkedést, az adatkezelő vagy az adatfeldolgozó felelősségének mértékét (figyelembe véve az adatkezelő vagy az adatfeldolgozó által végrehajtott technikai és szervezési intézkedéseket), az adatkezelő vagy az adatfeldolgozó esetleges korábbi mulasztásait; a mulasztás által érintett személyes adatok kategóriáit, valamint hogy a büntetés hatékony, arányos és visszatartó erejű legyen.

(104) A bírságértesítővel kiszabható büntetés maximális összege a) 17 500 000 GBP az adatvédelmi elvek (a 2018. évi adatvédelmi törvény 35., 36., 37. szakasza, 38. szakaszának (1) bekezdése, 39. szakaszának (1) bekezdése és 40. szakasza) az átláthatósági kötelezettségek és az egyének jogai (a 2018. évi adatvédelmi törvény 44., 45., 46., 47., 48., 49., 52. és 53. szakasz), valamint a személyes adatok nemzetközi továbbításának elvei (a 2018. évi adatvédelmi törvény 73., 75., 76., 77. vagy 78. szakasza) be nem tartása kapcsán; és b) 8 700 000 GBP egyéb esetekben (175). Az adatkérési, vizsgálati vagy jogérvényesítési felhívás be nem tartásával kapcsolatban a bírságértesítővel kiszabható büntetés maximális összege 17 500 000 GBP.

(105) Legfrissebb éves jelentései szerint (2018–2019 (176), 2019–2020 (177)) az információügyi biztos számos vizsgálatot folytatott a személyes adatok bűnüldöző szervek általi kezelése kapcsán. Például a biztos vizsgálatot folytatott, és 2019 októberében véleményt tett közzé az arcfelismerési technológia nyilvános helyeken bűnüldözési céllal történő használatáról. A vizsgálat különösen az élő arcfelismerő képességek használatára összpontosított a dél-walesi rendőrség és a Metropolitan Police Service (MPS) területén. Ezenkívül a biztos megvizsgálta az MPS „bandamátrixát” (178) és számos olyan adatvédelmi jogi jogsértést állapított meg, amelyek valószínűleg aláássák a lakosság mátrixba és az adatok felhasználásába vetett bizalmát.

(106) 2018 novemberében az információügyi biztos jogérvényesítési felhívást adott ki, és az MPS ezt követően megtette a szükséges lépéseket a biztonság és az elszámoltathatóság növelése, valamint az adatok arányos felhasználásának biztosítása érdekében.

(107) A legutóbbi jogérvényesítési intézkedésekre másik példa a 325 000 GBP összegű bírság, amelyet a biztos 2018 májusában bocsátott ki a Crown Prosecution Service (királyi ügyészség) ellen, a rendőrségi kihallgatásokat tartalmazó titkosítatlan DVD-k elvesztése miatt. Emellett az információügyi biztos tágabb témákban folytatott vizsgálatokat, például 2020 első felében a mobiltelefonból kinyert adatok rendészeti célokra történő felhasználásáról és az áldozatok adatainak rendőrség általi kezeléséről.

(108) Az információügyi biztos e végrehajtási hatáskörein túl az adatvédelmi jogszabályok bizonyos megsértései bűncselekménynek minősülnek, ezért büntetőjogi szankciókkal sújthatók (a 2018. évi adatvédelmi törvény 196. szakasza). Ez vonatkozik például a személyes adatok adatkezelő hozzájárulása nélküli megszerzésére vagy közlésére, valamint más személy megbízása a személyes adatok adatkezelő hozzájárulása nélküli közlésével (179); az anonimizált személyes adatnak minősülő információk újbóli azonosítása a személyes adatok anonimizálásáért felelős adatkezelő hozzájárulása nélkül (180); a biztos szándékosan akadályozása abban, hogy gyakorolja a személyes adatok nemzetközi kötelezettségekkel összhangban történő ellenőrzésével kapcsolatos hatáskörét (181), hamis állítások megtétele az adatkérési felhívásra adott válaszul, vagy információk megsemmisítése az adatkérési és vizsgálati felhívások kapcsán (182).

(109) Az információügyi biztosnak a 2018. évi adatvédelmi törvény 139. szakasza értelmében kötelessége a Parlament mindegyik házának általános jelentés benyújtása a törvény szerinti feladataik ellátásáról (183).

2.5.2. Az igazságszolgáltatás felügyelete

(110) A személyes adatok bíróságok és igazságszolgáltatás általi kezelésének felügyelete kettős. Ha egy igazságügyi tisztségviselő vagy bíróság nem bírói minőségben jár el, a felügyeletet az információügyi biztos látja el. Amennyiben az adatkezelő bírói minőségben jár el, a biztos nem gyakorolhatja felügyeleti funkcióit (184) és a felügyeletet speciális szervek végzik. Ez az (EU) 2016/680 irányelv 32. cikkében megjelenő felfogást tükrözi.

(111) A második esetkörben az angliai és walesi bíróságok, valamint az angliai és walesi első és felsőbb bíróságok esetében az említett felügyeletet konkrétan a bírói adatvédelmi testület biztosítja (185). Ezenkívül a Lord Chief Justice és a Senior President of Tribunals adatkezelési tájékoztatót adott ki (186) amely meghatározza, hogy az angliai és walesi bíróságok miként kezelik a személyes adatokat bírósági funkciók ellátása céljából. Hasonló nyilatkozatot adott ki az északír (187) és a skót bírói kar is (188).

(112) Sőt, Észak-Írországban az északír Lord Chief Justice kinevezett egy legfelsőbb bírósági bírót adatvédelmi felügyelő bírónak (Data Supervisory Judge – DSJ) (189). Ugyancsak útmutatót adtak ki az északír bírói karnak arról, hogy mit kell tenniük adatok elvesztése vagy potenciális elvesztése esetén, valamint az ebből adódó kérdések kezelésének folyamatáról (190).

(113) Skóciában a Lord President nevezett ki egy adatvédelmi felügyelő bírót az adatvédelmi alapon tett esetleges panaszok kivizsgálására. Ezt a bírósági panaszokra vonatkozó szabályok rögzítik, amelyek az Anglia és Wales vonatkozásában megállapított szabályokat tükrözik (191).

(114) Végül a Legfelsőbb Bíróságon az egyik legfelsőbb bírósági bírót nevezik ki az adatvédelem felügyeletére.

2.5.3. Jogorvoslat

(115) A megfelelő védelem biztosítása és különösen a személyhez fűződő jogok érvényesítésének biztosítása érdekében az érintettet hatékony közigazgatási és bírósági jogorvoslatban kell részesíteni, beleértve a kártérítést.

(116) Először is, az érintettnek joga van panaszt benyújtani az információügyi biztoshoz, ha az érintett úgy ítéli meg, hogy a rá vonatkozó személyes adatokkal kapcsolatban a 2018. évi adatvédelmi törvény 3. részét megszegték (192). A (100) és (109) preambulumbekezdésben leírtak szerint az információügyi biztos hatáskörrel rendelkezik annak értékelésére, hogy az adatkezelő és az adatfeldolgozó megfelel-e a 2018. évi adatvédelmi törvénynek, megkövetelheti tőlük, hogy tegyék meg a szükséges lépéseket, vagy tartózkodjanak azoktól meg nem felelés esetén és bírságot szab ki.

(117) Másodszor, a 2018. évi adatvédelmi törvény jogot biztosít az információügyi biztos elleni jogorvoslatra. Ha a biztos nem „halad” (193) az érintett által benyújtott panasz ügyében, a panaszost bírósági jogorvoslat illeti meg, mivel a First Tier Tribunal (194) előtt kérheti a biztos arra kötelezését, hogy tegye meg a megfelelő lépéseket a panasz elintézésére, vagy tájékoztassa a panaszost a panasz állásáról (195). Ezenkívül bárki, aki a biztostól a fenti bármelyik felhívást (adatkérési, vizsgálati, jogérvényesítési felhívás vagy bírságértesítő) megkapja, fellebbezést nyújthat be a First Tier Tribunalhoz. Ha ez a bíróság úgy ítéli meg, hogy a biztos döntése nincs összhangban a jogszabályokkal, vagy az információügyi biztosnak másként kellett volna gyakorolnia mérlegelési jogkörét, akkor engedélyeznie kell a fellebbezést, vagy olyan másik felhívást vagy határozatot kell elfogadnia, amelyet az információügyi biztos elfogadhatott volna (196).

(118) Harmadszor: az egyének az adatkezelőkkel és az adatfeldolgozókkal szemben közvetlenül a bírósághoz fordulva is bírósági jogorvoslatot nyerhetnek a 2018. évi adatvédelmi törvény 167. szakasza alapján. Ha az érintett kérelmére a bíróság meggyőződik arról, hogy megsértették az érintett adatvédelmi jogszabályok szerinti jogait, a bíróság kötelezheti az adatkezelésben érintett adatkezelőt, vagy az adatkezelő nevében eljáró adatfeldolgozót a kötelezésben maghatározott intézkedések megtételére, vagy az abban meghatározott lépésektől való tartózkodásra. Ezenkívül a 2018. évi adatvédelmi törvény 169. szakasza szerint minden olyan személy kártérítésre jogosult az adatkezelőtől vagy az adatfeldolgozótól, aki – az Egyesült Királyság általános adatvédelmi rendeletétől eltérő – adatvédelmi jogszabályok (ideértve a 2018. évi adatvédelmi törvény 3. részét) valamely követelményének megsértése miatt szenved kárt, kivéve, ha az adatkezelő vagy az adatfeldolgozó bizonyítja, hogy az adatkezelő vagy adatfeldolgozó semmilyen módon nem felelős a kárt okozó eseményért. A kártérítés kiterjed mind az anyagi veszteségre, mind a nem vagyoni kárra, például a sérelemre.

(119) Negyedszer, amennyiben bárki úgy ítéli meg, hogy a hatóságok megsértették jogait, beleértve a magánélethez és az adatvédelemhez fűződő jogokat, az 1998. évi emberi jogi törvény alapján jogorvoslatot kaphat az Egyesült Királyság bíróságai előtt. A 2018. évi adatvédelmi törvény 3. része szerinti adatkezelők – vagyis az illetékes hatóságok – mindig az 1998. évi emberi jogi törvény értelmében vett hatóságok. Az a személy, aki azt állítja, hogy egy hatóság olyan módon járt el (vagy olyan eljárást javasol), amely összeegyeztethetetlen az egyezmény szerinti joggal, következésképpen az 1998. évi emberi jogi törvény 6. szakaszának (1) bekezdése alapján jogellenes, eljárást indíthat a hatóság ellen a megfelelő bíróság vagy törvényszék előtt, vagy bármely bírósági eljárásban hivatkozhat az érintett jogokra, amennyiben a jogellenes cselekmény áldozata (vagy az lenne) (197).

(120) Ha a bíróság valamely hatóság valamely cselekményét jogellenesnek találja, hatáskörein belül olyan kártérítést vagy jogorvoslatot adhat, illetve határozatot hozhat, amelyet igazságosnak és megfelelőnek tart (198). A bíróság összeegyeztethetetlennek nyilváníthatja az elsődleges jogszabályok valamely rendelkezését az EJEE által biztosított jogokkal is.

(121) Végül, a nemzeti jogorvoslatok kimerülése után az egyén az Emberi Jogok Európai Bíróságánál kérhet jogorvoslatot az EJEE által biztosított jogok megsértése miatt.

2.6. Adatok további megosztása

(122) Az Egyesült Királyság joga bizonyos feltételek mellett engedélyezi a bűnüldöző hatóságok számára az adatok más hatóságokkal való megosztását, a gyűjtés eredeti céljától eltérő célra (úgynevezett „további megosztás”).

(123) Az (EU) 2016/680 irányelv 4. cikkének (2) bekezdésében előírtakhoz hasonlóan a 2018. évi adatvédelmi törvény 36. szakaszának (3) bekezdése lehetővé teszi az illetékes hatóságok által bűnüldözési célból gyűjtött személyes adatokat további feldolgozását (akár az eredeti adatkezelő vagy egy másik adatkezelő által) bármely más bűnüldözési célra, feltéve, hogy az adatkezelőt törvény felhatalmazza az adatok más célú kezelésére, és az adatkezelés szükséges és arányos (199). Ebben az esetben a 2018. évi adatvédelmi törvény 3. részében biztosított és a fent elemzett összes biztosíték vonatkozik a fogadó hatóság által végzett adatkezelésre.

(124) Az Egyesült Királyság jogrendjében különböző törvények kifejezetten megengedik a további megosztást. Különösen: i. a Digital Economy Act 2017 elnevezésű (a digitális gazdaságról szóló 2017. évi) törvény lehetővé teszi a hatóságok közötti megosztást többféle célra, például az állami szektorral szembeni bármilyen csalás esetén, amely egy hatóság számára veszteséggel vagy veszteség kockázatával járna (200) vagy hatósággal vagy az állammal szemben fennálló tartozás esetén (201); ii. a Crime and Courts Act 2013 elnevezésű (a bűncselekményekről és bíróságokról szóló 2013. évi) törvény lehetővé teszi az információk Nemzeti Bűnügyi Ügynökséggel (NCA) (202) való megosztását a súlyos bűncselekmények és a szervezett bűnözés elleni küzdelem, azok nyomozása és a büntetőeljárás lefolytatása érdekében; iii. a Serious Crime Act 2007 elnevezésű (a súlyos bűncselekményekről szóló 2007. évi) törvény lehetővé teszi a hatóságok számára, hogy csalás megelőzése céljából információkat közöljenek a csalásellenes szervezetekkel (203).

(125) Ezek a törvények kifejezetten előírják, hogy az információmegosztásnak meg kell felelnie a 2018. évi adatvédelmi törvényben meghatározott szabályoknak. Emellett a Rendészeti Főiskola kiadta az információmegosztás engedélyezett szakmai gyakorlatát (204) a rendőrségnek az Egyesült Királyság általános adatvédelmi rendelete, adatvédelmi törvény és 1998. évi emberi jogi törvény szerinti adatvédelmi kötelezettségeik teljesítésében történő segítségnyújtás céljából. A megosztás irányadó adatvédelmi jogi keretnek való megfelelése tekintetében természetesen bírósági felülvizsgálatnak helye van (205).

(126) Ezenkívül az (EU) 2016/680 irányelv 9. cikkében foglaltakhoz hasonlóan a 2018. évi adatvédelmi törvény előírja, hogy a bűnüldözési célokból gyűjtött személyes adatokat a bűnüldözés céljától eltérő célból is fel lehet dolgozni, amennyiben az adatkezelést törvény engedélyezi (206). Ez a típusú megosztás két esetkört ölel fel: 1) amikor a bűnüldöző hatóság az adatokat egy hírszerző ügynökségnek nem minősülő, nem bűnüldöző végrehajtó hatósággal osztja meg (például pénzügyi vagy adóhatóság, versenyhatóság, ifjúsági jóléti hivatal); 2) amikor a bűnüldöző hatóság az adatokat hírszerző ügynökséggel osztja meg. Az első esetkör szerint a személyes adatok feldolgozása az Egyesült Királyság általános adatvédelmi rendeletének, valamint a 2018. évi adatvédelmi törvény 2. részének hatálya alá tartozik. Az (EU) 2016/679 rendelet alapján elfogadott határozatban előírtak szerint az Egyesült Királyság általános adatvédelmi rendelete és a 2018. évi adatvédelmi törvény 2. része által biztosított biztosítékok olyan szintű védelmet nyújtanak, amely lényegében megegyezik az Unión belül biztosított védelemmel (207).

(127) A második esetkörben a bűnüldöző hatóságok által nemzetbiztonsági célokból gyűjtött adatok hírszerző ügynökséggel történő megosztása tekintetében az említett megosztás jogalapja a Counter Terrorism Act 2008 elnevezésű (terrorizmus elleni 2008. évi) törvény (208). A terrorizmus elleni 2008. évi törvény alapján bárki információt adhat bármely hírszerző ügynökségnek az ügynökség bármely feladatának ellátása céljából, beleértve a „nemzetbiztonságot” is.

(128) Az adatok nemzetbiztonsági célú megosztását illetően a hírszerző ügynökségekről szóló törvény és a biztonsági szolgálatokról szóló törvény a törvényi funkcióik ellátásához szükséges mértékre korlátozza a hírszerző ügynökségek adatszerzési képességét. A 2018. évi adatvédelmi törvény 3. részének hatálya alá tartozó, az adatok hírszerző ügynökségekkel történő megosztására törekvő illetékes hatóságoknak az ügynökségek jogszerű feladatain túlmenően számos tényezőt/korlátozást is figyelembe kell venniük, amelyeket a hírszerző ügynökségekről szóló törvény és a biztonsági szolgálatokról szóló törvény (209) határoz meg. A terrorizmus elleni 2008. évi törvény 20. szakasza egyértelművé teszi, hogy a terrorizmus elleni 2008. évi törvény 19. szakasza szerinti adatmegosztásnak továbbra is meg kell felelnie az adatvédelmi jogszabályoknak; ami azt jelenti, hogy a 2018. évi adatvédelmi törvény összes korlátozása és követelménye érvényesül. Ezenkívül a bűnüldöző hatóságok és a hírszerző ügynökségek az 1998. évi emberi jogi törvény alkalmazásában hatóságok, és ezért biztosítaniuk kell, hogy az EJEE által garantált jogokkal – ideértve annak 8. cikkét is – összhangban járjanak el. Más megfogalmazásban ezek a követelmények azt jelentik, hogy a bűnüldöző szervek és a hírszerző ügynökség közötti minden adatmegosztásnak meg kell felelnie az adatvédelmi jogszabályoknak és az EJEE-nek.

(129) A bűnüldöző hatóságoktól kapott vagy megszerzett személyes adatok hírszerző ügynökségek általi, nemzetbiztonsági célokra történő kezelésére számos feltétel és biztosíték vonatkozik (210). A 2018. évi adatvédelmi törvény 4. része a hírszerző ügynökség által vagy nevében végzett minden adatkezelésre vonatkozik, meghatározza a fő adatvédelmi elveket (jogszerűség, tisztesség és átláthatóság) (211); célhoz kötöttség (212); adattakarékosság (213); pontosság (214); tárolás korlátozása (215) és biztonság (216), feltételeket szab a különleges adatok kategóriáinak kezelésére (217), rendelkezik az érintettek jogairól (218), megköveteli a beépített adatvédelmet (219) és szabályozza a személyes adatok nemzetközi továbbítását (220).

(130) Ugyanakkor a 2018. évi adatvédelmi törvény 110. szakasza kivételt ír elő a 2018. évi adatvédelmi törvény 4. részének meghatározott rendelkezései alól, amennyiben az említett kivételre a nemzetbiztonság megőrzése érdekében van szükség. A 2018. évi adatvédelmi törvény 110. szakaszának (2) bekezdése sorolja fel azokat a rendelkezéseket, amelyek alól kivétel engedélyezhető. Ide tartoznak az adatvédelmi elvek (a jogszerűség elvének kivételével), az érintettek jogai, az információügyi biztos tájékoztatásának kötelezettsége a személyes adatok megsértéséről, az információügyi biztos nemzetközi kötelezettségeknek megfelelő ellenőrzési hatásköre, az információügyi biztos bizonyos végrehajtási hatáskörei, az egyes adatvédelmi megsértéseket bűncselekménnyé nyilvánító rendelkezések, valamint az adatkezelés speciális, például újságírói, tudományos vagy művészeti céljaira, vonatkozó rendelkezések. Ezt a kivételt eseti elemzés alapján lehet igénybe venni (221). Amint azt az Egyesült Királyság hatóságai kifejtették és az Egyesült Királyság bíróságainak ítélkezési gyakorlata megerősítette, „a) az adatkezelőnek mérlegelnie kell a nemzetbiztonságra vagy a védelemre gyakorolt tényleges következményeket, ha be kellene tartaniuk az adott adatvédelmi rendelkezést, és ha észszerűen eleget tudnak tenni a szokásos szabálynak a nemzetbiztonság vagy a védelem befolyásolása nélkül” (222). Az, hogy a kivételt megfelelően alkalmazzák-e, a biztos felügyelete alá tartozik (223).

(131) Ezenkívül a fent említett jogok bármelyike korlátozásának lehetőségével kapcsolatban a 2018. évi adatvédelmi törvény 79. szakasza előírja, hogy a „nemzetbiztonság” érdekében az adatkezelő kérhet a kabinetminiszter vagy a legfőbb ügyész által aláírt tanúsítványt, amely tanúsítja, hogy az említett jogok korlátozása jelenleg vagy mindenkor szükséges és arányos intézkedés a nemzetbiztonság védelme érdekében (224). Az Egyesült Királyság kormánya útmutatót adott ki a 2018. évi adatvédelmi törvény szerint a nemzeti biztonsági tanúsítványokról, amely kiemeli, hogy az érintettek jogai korlátozásának a nemzetbiztonság védelme érdekében arányosnak és szükségesnek kell lennie (225). Valamennyi nemzeti biztonsági tanúsítványt közzé kell tenni a biztos honlapján (226).

(132) A tanúsítvány meghatározott időtartamra, legfeljebb öt évre szólhat, ezért azt a végrehajtó hatalom rendszeresen felülvizsgálja (227). A tanúsítványban meg kell jelölni a kivétel hatálya alá tartozó személyes adatokat vagy személyesadat-kategóriákat, valamint a 2018. évi adatvédelmi törvény azon rendelkezéseit, amelyekre a kivétel vonatkozik (228).

(133) Fontos megjegyezni, hogy a nemzetbiztonsági tanúsítványok nem jelentenek további alapot az adatvédelmi jogok nemzetbiztonsági okokból történő korlátozásához. Más megfogalmazásban: az adatkezelő vagy az adatfeldolgozó csak akkor veheti igénybe a tanúsítványt, ha megállapítást nyert, hogy szükség van a nemzetbiztonsági kivételre, amelyet esetenkénti alapon kell alkalmazni. Még ha nemzetbiztonsági tanúsítvány is vonatkozik a szóban forgó kérdésre, a biztos megvizsgálhatja, hogy a nemzetbiztonsági kivételre hivatkozás egy adott esetben indokolt volt-e (229).

(134) Bármely személy, akit a tanúsítvány kiállítása közvetlenül érint, fellebbezést nyújthat be a Felsőbb Törvényszékhez (230) a tanúsítvány ellen (231) vagy ha a tanúsítvány általános leírás alapján azonosítja az adatokat, megtámadhatja a tanúsítvány konkrét adatokra való alkalmazását (232).

(135) A törvényszék felülvizsgálja a tanúsítvány kiadásáról szóló határozatot, és dönt, hogy volt-e észszerű indok a tanúsítvány kiadására (233). Számos kérdést mérlegelhet, beleértve a szükségességet, az arányosságot és a jogszerűséget, figyelemmel az érintettek jogaira gyakorolt hatásra, és a nemzetbiztonság védelme szükségességének kiegyensúlyozására. Ennek eredményeként a bíróság megállapíthatja, hogy a tanúsítvány nem vonatkozik a fellebbezés tárgyát képező konkrét személyes adatokra (234).

(136) A lehetséges korlátozások egy másik csoportja a 2018. évi adatvédelmi törvény 11. melléklete alapján a 2018. évi adatvédelmi törvény 4. részének egyes rendelkezéseire (235) egyéb fontos általános közérdekű vagy védett érdekek – például parlamenti kiváltságok, jogi szakmai kiváltságok (ügyvédi titoktartás), bírósági eljárások lefolytatása vagy a fegyveres erők harci hatékonysága – védelmére alkalmazott korlátozá