AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK 1374/2014/EU RENDELETE

(2014. november 28.)

a biztosítókra vonatkozó statisztikai adatszolgáltatási követelményekről

(EKB/2014/50)

AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK KORMÁNYZÓTANÁCSA,

tekintettel a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank Alapokmányára és különösen annak 5. cikkére,

tekintettel az Európai Központi Bank általi statisztikai információgyűjtésről szóló, 1998. november 23-i 2533/98/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (1) bekezdésére és 6. cikke (4) bekezdésére,

tekintettel az Európai Bizottság véleményére (2),

mivel:

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

1. cikk

Fogalommeghatározások

E rendelet alkalmazásában:

1. „biztosítók” (az ESA 2010 128 alszektora): azon pénzügyi vállalatok és kvázivállalatok, amelyek fő tevékenysége a kockázatok megosztásának formájában megvalósuló pénzügyi közvetítés, főként közvetlen biztosítás vagy viszontbiztosítás formájában.

E fogalommeghatározás körébe tartoznak:

Nem tartoznak e fogalommeghatározás körébe:

2. „fióktelep”: egy biztosító vagy viszontbiztosító jogi személyiséggel nem rendelkező képviselete vagy fióktelepe, a vállalatközpont kivételével;

3. „leányvállalat”: olyan jogi személyiséggel rendelkező egység, amelyben egy másik egység többségi vagy kizárólagos részesedéssel rendelkezik;

4. „adatszolgáltató”: jelentését a 2533/98/EK rendelet 1. cikkében szereplő meghatározás tartalmazza;

5. „rezidens”: jelentését a 2533/98/EK rendelet 1. cikkében szereplő meghatározás tartalmazza. E rendelet alkalmazásában, amennyiben egy jogalany nem rendelkezik fizikai dimenzióval, azt, hogy melyik terület rezidense, azon gazdasági terület alapján kell meghatározni, amelynek a joga szerint a vállalkozást bejegyezték. Amennyiben az egység nem rendelkezik jogi személyiséggel, azt, hogy melyik terület rezidense, jogi székhelye, vagyis azon ország alapján kell meghatározni, amelynek jogrendszere az egység létrehozását és fennállását szabályozza;

6. „érintett NKB”: azon euroövezeti tagállam NKB-ja, amelyben a biztosító rezidens;

7. „érintett illetékes nemzeti hatóság”: azon euroövezeti tagállam illetékes nemzeti hatósága, amelyben a biztosító rezidens;

8. „értékpapíronkénti adatok”: az egyes értékpapírokra lebontott adatok;

9. „tételes adatok”: az egyes eszközökre vagy eszközökre vagy forrásokra lebontott adatok;

10. „aggregált adatok”: az egyes eszközökre vagy forrásokra le nem bontott adatok;

11. „pénzügyi tranzakciók”: a pénzügyi eszközök vagy források létrejöttéből, megszüntetéséből vagy tulajdonjogának megváltozásából eredő tranzakciók, a II. melléklet 5. részében részletesebben leírtaknak megfelelően;

12. „ár- és árfolyamváltozás miatti átértékelések”: az eszközök és források értékelésének azon változásai, amelyek az eszközök és források árának változásából és/vagy az árfolyamok által a külföldi valutában denominált eszközök és források értékére gyakorolt hatásokból erednek, a II. melléklet 5. részében részletesebben leírtaknak megfelelően.

2. cikk

Tényleges adatszolgáltatói kör

(1) Amennyiben az NKB-k az ESA 2010 alapján gyűjtenek adatokat, amely előírja, hogy a gazdasági egységek eszközeit és forrásait abban az országban kell jelenteni, ahol ezen egységek rezidensek, a tényleges adatszolgáltatói kört az érintett euroövezeti tagállam területén rezidens biztosítók alkotják.

(2) Amennyiben az NKB-k az e rendelet alapján szolgáltatandó adatokat a 2009/138/EK irányelv vagy az irányelvet végrehajtó nemzeti jogszabály rendelkezései alapján gyűjtött adatokból vezetik le, a tényleges adatszolgáltatói kört az alábbiak alkotják:

Azon biztosítók fióktelepei, amelyek valamely euroövezeti tagállamban rezidensek, és amelyek vállalatközpontja az EGT-n belül található, nem képezik a tényleges adatszolgáltatói kör részét.

(3) A tényleges adatszolgáltatói körbe tartozó biztosítók teljes körű statisztikai adatszolgáltatásra kötelezettek, kivéve, ha a 7. cikk szerint megadott bármely eltérés alkalmazandó.

3. cikk

A biztosítók statisztikai célú jegyzéke

(1) Az EKB Igazgatósága az e rendelet szerinti tényleges adatszolgáltatói kört alkotó biztosítókról statisztikai célú jegyzéket hoz létre és vezet. A jegyzék alapulhat a nemzeti hatóságok által a biztosítókról jelenleg készített jegyzékeken (amennyiben ilyen jegyzékek rendelkezésre állnak), kiegészítve azon biztosítók egyéb jegyzékeivel, amelyek a „biztosító” 1. cikkben szereplő meghatározása alá tartoznak.

(2) Az érintett NKB felkérheti a 2. cikk (2) bekezdésének a) pontjában megjelölt adatszolgáltatót, hogy bocsássa rendelkezésére a fióktelepeire vonatkozó szükséges információkat, amennyiben ezen információk a jegyzék céljára szükségesek.

(3) Az NKB-k és az EKB megfelelő formátumban hozzáférhetővé teszik a jegyzéket és annak frissített változatait, ideértve az elektronikus eszközök és az internet használatát, vagy az érintett adatszolgáltatók kérésére nyomtatott formátumban.

(4) Amennyiben az e cikkben említett jegyzék legutolsó elektronikus változata hibás, az EKB nem alkalmaz szankciót azon adatszolgáltatókkal szemben, amelyek nem tettek megfelelően eleget a statisztikai adatszolgáltatási kötelezettségeiknek, amennyiben jóhiszeműen bíztak a hibás jegyzékben.

4. cikk

Statisztikai adatszolgáltatási követelmények

(1) Az adatszolgáltatók az érintett NKB részére –akár közvetlenül, akár a helyi együttműködési megállapodások alapján az érintett illetékes nemzeti hatóságon keresztül – továbbá az I. és II. mellékletnek megfelelően adatot szolgáltatnak a következőkről:

(2) Az (1) bekezdésben rögzített követelmények mellett az euroövezeti tagállamok területén bejegyzett és rezidens biztosító adatszolgáltatók – akár közvetlenül, akár a helyi együttműködési megállapodások alapján az érintett illetékes nemzeti hatóságon keresztül – az érintett NKB rendelkezésére bocsátják a díjbevételre, a felmerült kárigényekre és a kifizetett jutalékokra vonatkozó adatokat. Ezeket az adatokat évente, az I. és II. mellékletnek megfelelően kell szolgáltatni.

(3) Az NKB-k az e rendelet alapján szolgáltatandó adatokat a 2009/138/EK irányelvvel kialakított keretek között gyűjtött következő adatokból is megszerezhetik:

Amennyiben a felügyeleti adatszolgáltatás céljára szolgáló mennyiségi adatszolgáltatási formanyomtatvány az e rendelet szerinti statisztikai adatszolgáltatási követelmények teljesítéséhez szükséges adatokat tartalmaz, az NKB-k az adatminőség biztosításához szükséges teljes formanyomtatványhoz és bármely kapcsolódó formanyomtatványhoz hozzáféréssel rendelkeznek.

A tagállamok együttműködési megállapodásokat alakíthatnak ki annak érdekében, hogy az érintett illetékes nemzeti hatóság központosított módon gyűjtse a 2009/138/EK irányelvvel kialakított keret szerinti adatszolgáltatási követelményeket és az e rendeletben meghatározott további adatszolgáltatási követelményeket egyaránt kielégítő információkat, a nemzeti joggal és az adott esetben az EKB által meghatározott harmonizált feltételekkel összhangban.

(4) Az NKB-k tájékoztatják az adatszolgáltatókat arról, hogy adataik gyűjtése milyen célokat szolgál.

5. cikk

Átértékelési kiigazítások és pénzügyi tranzakciók

Az átértékelési kiigazításokra és a pénzügyi tranzakciókra vonatkozó, az I. mellékletben részletesebben meghatározott és a II. mellékletben leírt információk megszerzése a következőképpen történik:

6. cikk

Számviteli szabályok

(1) E rendelet eltérő rendelkezése hiányában az e rendelet szerinti adatszolgáltatás céljából a biztosítók által követendő számviteli szabályokat a 2009/138/EK irányelvet átültető vonatkozó nemzeti jogszabály vagy az NKB-k utasításai alapján a biztosítók által követendő bármely más nemzeti vagy nemzetközi standard határozza meg.

(2) A biztosítók által az (1) bekezdésnek megfelelően követett számviteli szabályok követelményei mellett a biztosítók által tartott, és az I. melléklet 2.1. táblázatában és 2.2. táblázatában „névértékként” megjelölt betéteket és hiteleket negyedév végi fennálló tőkeösszegen kell jelenteni. A vonatkozó számviteli szabályoknak megfelelően meghatározott leírásokat és leértékeléseket ez az összeg nem tartalmazza.

(3) Az egyes euroövezeti tagállamokban érvényes számviteli gyakorlatok és nettósítási eljárások sérelme nélkül statisztikai célokból az összes pénzügyi eszközt és forrást bruttó összegben kell jelenteni.

7. cikk

Eltérések

(1) A kis biztosítók részére eltérések adhatók az alábbiak szerint:

(2) Az NKB-k eltérést adhatnak a biztosítók részére a készpénz- és betétállomány névértéken történő jelentése tekintetében.

Amennyiben az összesítés magasabb szintjén gyűjtött adatok azt mutatják, hogy a rezidens biztosítók készpénz- és betétállománya a biztosítók nemzeti összesített mérlegfőösszegének kevesebb mint 10 %-át és az állomány tekintetében az euroövezeti biztosítók készpénz- és betétállományának kevesebb mint 10 %-át teszi ki, az érintett NKB dönthet úgy, hogy nem kéri a készpénz- és betétállomány névértéken történő jelentését. Az érintett NKB tájékoztatja az adatszolgáltatókat e döntéséről.

(3) A biztosítók dönthetnek úgy, hogy nem élnek az eltéréssel, és ehelyett teljesítik a 4. cikkben meghatározott, teljes körű statisztikai adatszolgáltatási követelményeket. Amennyiben valamely biztosító így dönt, az eltérések bármely későbbi igénybevétele esetét be kell szereznie az érintett NKB előzetes jóváhagyását.

8. cikk

Az adatszolgáltatás határideje

(1) A 2016-os év tekintetében az adatszolgáltatók az előírt negyedéves adatokat legkésőbb azon negyedév végét követő nyolc héttel, amely negyedévre az adatok vonatkoznak, továbbítják az érintett NKB vagy az érintett illetékes nemzeti hatóság, vagy a helyi együttműködési megállapodásoknak megfelelően mindkettő részére. E határidő ezt követően évente egy héttel rövidül, és a 2019-ben véget érő negyedévek esetében öt hetet tesz majd ki.

(2) A 2016-os év tekintetében az adatszolgáltatók az előírt éves adatokat legkésőbb azon év végét követő 20 héttel, amely évre az adatok vonatkoznak, továbbítják az érintett NKB vagy az érintett illetékes nemzeti hatóság, vagy a helyi együttműködési megállapodásoknak megfelelően mindkettő részére. E határidő ezt követően évente két héttel rövidül, és 2019-ben 14 hetet tesz majd ki.

9. cikk

Minimumelőírások és nemzeti adatszolgáltatási szabályok

(1) Az adatszolgáltatók betartják a statisztikai adatszolgáltatási követelményeket, az adattovábbításra, az adatok pontosságára, a koncepcionális megfelelésre és a revíziókra vonatkozó, a III. mellékletben meghatározott minimumszabályokkal összhangban.

(2) Az NKB-k a nemzeti követelményekkel összhangban meghatározzák és végrehajtják az adatszolgáltatók által követendő adatszolgáltatási szabályokat. Az NKB-k gondoskodnak arról, hogy az ilyen adatszolgáltatási szabályok biztosítsák az előírt statisztikai információk szolgáltatását, és lehetővé tegyék az adattovábbításra, az adatok pontosságára, a koncepcionális megfelelésre és a revíziókra vonatkozó, a III. mellékletben meghatározott minimumszabályok betartásának pontos ellenőrzését.

10. cikk

Egyesülések, szétválások és szervezeti átalakítások

Egyesülés, szétválás vagy olyan szervezeti átalakítás esetén, amely hatással lehet a statisztikai kötelezettségeik teljesítésére, az érintett adatszolgáltatók tájékoztatják az érintett NKB-t, közvetlenül vagy a helyi együttműködési megállapodásoknak megfelelően az érintett illetékes nemzeti hatóságon keresztül, – amint az ilyen művelet végrehajtásának szándékát nyilvánosságra hozzák, azonban annak hatálybalépését megelőzően – az e rendeletben rögzített statisztikai adatszolgáltatási követelmények teljesítése érdekében tervezett eljárásokról.

11. cikk

Ellenőrzés és kötelező adatgyűjtés

Az adatszolgáltatók által e rendelet szerint szolgáltatandó információk kötelező begyűjtésére, illetve azok ellenőrzésére vonatkozó jogosultságot az NKB-k gyakorolják, az EKB ezen információk kötelező begyűjtésére, illetve ellenőrzésére vonatkozó jogának sérelme nélkül. Az NKB-k e jogosultságukat különösen akkor gyakorolják, ha valamely adatszolgáltató nem tesz eleget az adattovábbításra, az adatok pontosságára, a koncepcionális megfelelésre és a revíziókra vonatkozó, az e rendelet III. mellékletében meghatározott minimumszabályoknak.

12. cikk

Első adatszolgáltatás

(1) Az első adatszolgáltatás a 2016. első negyedévére vonatkozó negyedéves adatokkal és a 2016-ra vonatkozó éves adatokkal kezdődik.

(2) A 7. cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett biztosítók a 2016-os referenciaévtől kezdődően jelentenek éves adatokat. Emellett 2016 elejétől a biztosítók alszektorára vonatkozó statisztikák összeállítása érdekében e biztosítók 2016. első negyedévére a 4. cikk (1) bekezdésének a) pontjával összhangban teljes adatkészletet jelentenek.

13. cikk

Záró rendelkezés

Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.

(1) HL L 318., 1998.11.27., 8. o.

(2) HL C 427., 2014.11.28., 1. o.

(3) Az Európai Központi Bank 1011/2012/EU rendelete (2012. október 17.) az értékpapírállományokról szóló statisztikákról (EKB/2012/24) (HL L 305., 2012.11.1., 6. o.).

(4) Az Európai Parlament és a Tanács 2009/138/EK irányelve (2009. november 25.) a biztosítási és viszontbiztosítási üzleti tevékenység megkezdéséről és gyakorlásáról (Szolvencia II) (HL L 335., 2009.12.17., 1. o.).

(5) Az Európai Parlament és a Tanács 549/2013/EU rendelete (2013. május 21.) az Európai Unió-beli nemzeti és regionális számlák európai rendszeréről (HL L 174., 2013.6.26., 1. o.).

(6) Az Európai Központi Bank 1073/2013/EU rendelete (2013. október 18.) a befektetési alapok eszközeiről és kötelezettségeiről szóló statisztikákról (EKB/2013/38) (HL L 297., 2013.11.7., 73. o.).

(7) Az Európai Központi Bank 1075/2013/EU rendelete (2013. október 18.) az értékpapírosítási tranzakciókban részt vevő pénzügyi közvetítő vállalatok eszközeiről és forrásairól szóló statisztikákról (EKB/2013/40) (HL L 297., 2013.11.7., 107. o.).

(8) Az Európai Központi Bank 1071/2013/EU rendelete (2013. szeptember 24.) a monetáris pénzügyi intézmények ágazati mérlegéről (EKB/2013/33) (HL L 297., 2013.11.7., 1. o.).

II. MELLÉKLET

LEÍRÁSOK

1. RÉSZ

Az instrumentumkategóriák leírása

1. Az A. táblázat az instrumentumkategóriák részletes standard leírását tartalmazza, amelyet a nemzeti központi bankoknak (NKB-k) e rendeletnek megfelelően át kell ültetniük nemzeti kategóriáikba. Sem a táblázatban szereplő egyes pénzügyi instrumentumok felsorolása, sem megfelelő leírásaik nem tekintendők kimerítőnek. A leírások az 549/2013/EU rendelettel kialakított számlák európai rendszerére (a továbbiakban: ESA 2010) hivatkoznak.

2. Egyes instrumentumkategóriák esetében futamidő szerinti bontást kell megadni. Ez az alábbiakra vonatkozik: a) eredeti futamidő, vagyis a kibocsátáskori futamidő, ami a pénzügyi instrumentum azon rögzített élettartama, amely előtt nem váltható vissza, pl. hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok, vagy amely előtt csak szankció mellett váltható vissza, pl. bizonyos típusú betétek; vagy b) hátralévő futamidő, vagyis a pénzügyi instrumentum fennmaradó élettartama az adatszolgáltatási időszak végén, amely előtt nem váltható vissza, pl. hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok, vagy amely előtt csak szankció mellett váltható vissza, pl. bizonyos típusú betétek.

3. A pénzügyi követelések megkülönböztethetők aszerint, hogy átruházhatók-e vagy nem. Egy követelés akkor átruházható, ha tulajdonjoga azonnal átruházható az egyik félről a másikra átadás vagy forgatmányozás, illetve származtatott pénzügyi eszközök esetében ellenirányú ügylet kötése révén. Míg bármelyik pénzügyi instrumentummal lehet kereskedni, az átruházható instrumentumokat szervezett tőzsdén történő vagy „tőzsdén kívüli” (OTC) kereskedésre tervezték, azonban a tényleges kereskedés nem képezi az átruházhatóság szükségszerű feltételét.

A. táblázat

Az instrumentumkategóriák leírása a biztosítók eszközei és forrásai körében

ESZKÖZÖK

Instrumentumkategória Főbb jellemzők leírása 1. Készpénz és betétek Forgalomban levő és fizetőeszközként használt euro- és külföldi bankjegyek és érmék állománya, amelyet a biztosítók a monetáris pénzügyi intézményeknél (MPI-k) történő betételhelyezésre használnak. Ez magában foglalhatja az egynapos betéteket, a lekötött betéteket, a felmondással visszaváltható betéteket, valamint a fordított repoügyletek vagy készpénzfedezet melletti értékpapír-kölcsönvétel alapján fennálló követeléseket. 1.1. Átruházható betétek Az átruházható betétek olyan betétek, amelyek általánosan használt fizetési eszközök útján, például átutalással és beszedéssel, vagy adott esetben hitelkártyával vagy betéti kártyával, elektronikuspénz-műveletekkel, csekkel és más hasonló módon más gazdasági szereplők részére történő fizetés érdekében közvetlenül átruházhatók, jelentős késedelem, korlátozás és szankció nélkül. Nem sorolandók az átruházható betétek közé azok a betétek, amelyek csak készpénzfelvételre használhatók és/vagy azok a betétek, amelyekből csak ugyanazon tulajdonos másik számláján keresztül lehet pénzeszközöket felvenni vagy átutalni. 2. Hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok Hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok állományai, amelyek az adósság tényét tanúsító, átruházható pénzügyi instrumentumok, amelyekkel általában másodlagos piacokon kereskednek. Ezekkel ellenirányú ügylet is köthető a piacon, és tulajdonosuknak nem biztosítanak tulajdonjogot az azokat kibocsátó intézményben. Ebbe az instrumentumkategóriába tartoznak: — az olyan értékpapír-állományok, amelyek tulajdonosuknak feltétlen jogot biztosítanak valamilyen rögzített vagy szerződésben meghatározott, kamatszelvény révén hozzáférhető jövedelemre és/vagy egy megállapított rögzített összegre, amely meghatározott napon (napokon), illetve a kibocsátáskor meghatározott dátumtól kezdődően jár, — azok a hitelek, amelyek átruházhatóvá válnak egy szervezett piacon, azaz a kereskedelem tárgyát képező hitelek, feltéve, hogy van bizonyíték a másodlagos piaci kereskedelemre, beleértve az árjegyzők meglétét is, és gyakori a pénzügyi eszköz árazása, például a vételi és eladási árfolyam különbözetének megadásával. Ha ezek a feltételek nem teljesülnek, a hiteleket a 3. „Hitelek” instrumentumkategóriába kell sorolni (lásd még a „kereskedelem tárgyát képező hiteleket” ugyanebben a kategóriában), — hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok formájában fennálló alárendelt adósság (lásd még a „hitelek formájában fennálló, alárendelt kölcsöntőkét” a 3. „Hitelek” instrumentumkategóriában). Az értékpapír-kölcsönzési műveletek alapján kölcsönbe adott vagy repomegállapodás alapján értékesített értékpapírok az eredeti tulajdonos mérlegében maradnak (és nem rögzítendők az ideiglenes megszerző mérlegében), amennyiben határozott kötelezettségvállalás történt a művelet visszafordítására, és nem csupán lehetőség van erre. Amennyiben az ideiglenes megszerző értékesíti a kapott értékpapírokat, ezt az értékesítést az értékpapírokkal végzett közvetlen tranzakciókként kell nyilvántartani, és az ideiglenes megszerző mérlegében az értékpapír-portfólió alatt negatív pozícióként kell rögzíteni. 3. Hitelek Az adatszolgáltatási rendszer alkalmazásában ez a kategória a biztosítók által a hitelfelvevőknek kölcsönadott pénzeszközökből és a biztosítók által megszerzett hitelekből áll, amelyeket nem átruházható dokumentumok igazolnak, vagy amelyet nem igazolnak dokumentumok. Ez az alábbi tételeket tartalmazza: — nem átruházható értékpapírok állományai: hitelviszonyt megtestesítő, olyan értékpapírok állományai, amelyek nem átruházhatók, és amelyekkel másodlagos piacokon nem lehet kereskedni, — kereskedés tárgyát képező hitelek: a de facto átruházhatóvá vált hiteleket a „hitelek” kategóriába kell besorolni, amennyiben nincs bizonyíték a másodlagos piaci kereskedelemre. Ellenkező esetben ezeket hitelviszonyt megtestesítő értékpapírként (2. instrumentumkategória) kell besorolni, — hitelek formájában fennálló, alárendelt kölcsöntőke: a hitelviszonyt megtestesítő alárendelt értékpapírok a kibocsátó intézménnyel szembeni járulékos követelést biztosítanak, amelyet csak az összes, magasabb státusú követelés kielégítését követően lehet érvényesíteni, ami a tulajdoni részesedések egyes jellemzőivel ruházza fel azokat. Statisztikai célokra az alárendelt kölcsöntőkét az instrumentum jellegétől függően „hitelekként” vagy „hitelviszonyt megtestesítő értékpapírokként” kell besorolni. Amennyiben a biztosító által tartott, valamennyi formában fennálló alárendelt kölcsönt statisztikai célokra egyetlen adatként azonosítják, azt a „hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok” kategóriába kell besorolni annak alapján, hogy az alárendelt kölcsön túlnyomó részben hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok, nem pedig hitelek formájában áll fenn, — fordított repoügyletek vagy készpénzfedezet melletti értékpapír-kölcsönvétel alapján fennálló követelések: az adatszolgáltatók által meghatározott áron, ugyanazon vagy hasonló értékpapírok rögzített áron, meghatározott jövőbeli időpontban történő újbóli értékesítésére vonatkozó határozott kötelezettségvállalás mellett vásárolt értékpapírokért kifizetett készpénz ellentételezője, vagy készpénzfedezet mellett történő értékpapír-kölcsönvétel. Ez a kategória nem tartalmazza a biztosítók által elhelyezett betétek formájában fennálló eszközöket (ezek az 1. kategóriába tartoznak). 3.1. Viszontbiztosítási tevékenységgel összefüggő betétgaranciák A viszontbiztosítók által a viszontbiztosítási tranzakciókban átadóként eljáró biztosítók javára fedezetként elhelyezett betétek. 4. Tulajdoni részesedések Vállalatokban vagy kvázivállalatokban fennálló tulajdonjogot megtestesítő pénzügyi eszközök. Az ilyen pénzügyi eszközök általában feljogosítják a tulajdonosaikat, hogy részesüljenek a vállalatok, illetve a kvázivállalatok nyereségéből és eszközeiből felszámolás esetén. Ez a kategória a tőzsdei és a tőzsdén nem jegyzett részvényeket, valamint egyéb tulajdoni részesedéseket foglalja magában. Az értékpapír-kölcsönzési műveletek alapján kölcsönbe adott vagy repomegállapodás alapján értékesített, tulajdoni részesedést megtestesítő értékpapírokat a 2. „Hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok” kategóriának megfelelően kell kezelni. 4.1. Tőzsdei részvények Tulajdoni részesedést megtestesítő értékpapírok, amelyeket egy tőzsdén jegyeznek. A tőzsde lehet elismert értékpapírtőzsde vagy a másodlagos értékpapírpiac valamilyen más formája. A tőzsdei részvényeket tőzsdén jegyzett részvényeknek is nevezik. 4.2. Tőzsdén nem jegyzett részvények A tőzsdén nem jegyzett részvények olyan tulajdoni részesedést megtestesítő értékpapírok, amelyeket nem jegyeznek tőzsdén. 4.3. Egyéb tulajdoni részesedések Az egyéb tulajdoni részesedések közé a tulajdoni részesedések mindazon formái tartoznak, amelyek nem tőzsdén jegyzett részvények és nem is tőzsdén nem jegyzett részvények. 5. Befektetési jegyek/egységek Ez a kategória az EKB-nek az MPI-k és a befektetési alapok statisztikai célú jegyzékében szereplő pénzpiaci alapok (PPA-k) és nem pénzpiaci befektetési alapok (vagyis a PPA-kon kívüli befektetési alapok) által kibocsátott jegyek vagy egységek állományait foglalja magában. 5.1. PPA befektetési jegyek/egységek Az 1071/2013/EU rendelet (EKB/2013/33) 2. cikkében meghatározott PPA-k által kibocsátott befektetési jegyek/egységek állományai. 5.2. Nem PPA befektetési jegyek/egységek Az 1073/2013/EU rendelet (EKB/2013/38) 1. cikkében meghatározott PPA-któl különböző befektetési alapok által kibocsátott befektetési jegyek/egységek állományai. 6. Származtatott pénzügyi eszközök A származtatott pénzügyi eszközök olyan pénzügyi eszközök, amelyek meghatározott pénzügyi eszközhöz, mutatóhoz vagy áruhoz kapcsolódnak, amelyek révén mintegy magukkal a pénzügyi kockázatokkal lehet a pénzügyi piacokon kereskedni. Ebbe a kategóriába tartoznak: — az opciók, — az opciós utalványok, — a határidős tőzsdei ügyletek, — a tőzsdén kívüli határidős ügyletek, — a csereügyletek, — a hitelderivatívák. A származtatott pénzügyi eszközöket a mérlegben bruttó alapon, piaci értéken kell kimutatni. A pozitív piaci értéket képviselő egyedi származtatott szerződéseket a mérleg eszközoldalán, a negatív piaci értéket képviselőket pedig a mérleg forrásoldalán kell nyilvántartani. A származtatott szerződésekből eredő jövőbeni bruttó kötelezettségvállalásokat nem szabad a mérlegben kimutatni. Ez a kategória nem tartalmazza azokat a származtatott pénzügyi eszközöket, amelyeket a nemzeti szabályok értelmében nem kell a mérlegben kimutatni. 7. Nem-életbiztosítási technikai tartalékok A biztosítóknak a viszontbiztosítókkal szembeni, élet-viszontbiztosításon és nemélet-viszontbiztosításon alapuló pénzügyi követelései. 8. Nem pénzügyi eszközök Tárgyi eszközök és immateriális eszközök a pénzügyi eszközök kivételével. Ez a kategória a lakásokat, egyéb épületeket és építményeket, gépeket és gépi berendezéseket, értéktárgyakat, valamint a szellemi tulajdont képező termékeket, például számítógépes szoftvereket és adatbázisokat tartalmazza. 9. Egyéb eszközök Ez a mérleg eszközoldalán levő maradék kategória, amelyeknek a meghatározása „máshová nem sorolt eszközök”. Az NKB-k előírhatják az ezen kategóriába tartozó egyes alpozíciók jelentését. Az egyéb eszközök közé tartozhatnak: — az esedékes osztalékok, — az esedékes, felhalmozott bérleti díjak, — az esedékes viszontbiztosítási követelések, — a biztosító főtevékenységéhez nem kapcsolódó esedékes összegek.





FORRÁSOK

Instrumentumkategória Főbb jellemzők leírása 10. Hitelviszonyt megtestesítő kibocsátott értékpapírok A biztosító által kibocsátott, a tulajdoni részesedéstől eltérő értékpapírok, amelyek általában átruházható instrumentumok, és amelyekkel másodlagos piacokon kereskednek vagy velük ellenirányú ügylet köthető a piacon, és amelyek tulajdonosuknak nem biztosítanak tulajdonjogot az azt kibocsátó intézményben. 11. Kapott hitelek Azon összegek, amelyekkel a biztosító a hitelezőknek tartozik, az átruházható értékpapírok kibocsátásából eredő összegek kivételével. Ez a kategória az alábbiakat foglalja magában: — hitelek: a biztosítóknak nyújtott hitelek, amelyeket vagy át nem ruházható okiratok támasztanak alá, vagy amelyek okirattal nem igazoltak, — készpénzfedezet melletti repoügyletek és repo típusú ügyletek: a biztosító által meghatározott áron, ugyanazon (vagy hasonló) értékpapírok rögzített áron, meghatározott jövőbeli időpontban történő visszavásárlására vonatkozó határozott kötelezettségvállalás mellett értékesített értékpapírokért kapott készpénz ellentételezője. A biztosító által harmadik félre (az ideiglenes megszerzőre) átruházott értékpapírokért kapott összegeket ide kell sorolni, amennyiben határozott kötelezettségvállalás történt a művelet visszafordítására, és nem csupán lehetőség van erre. Ezt azt jelenti, hogy az ügylet alatt továbbra is a biztosító viseli az alapul szolgáló értékpapírokhoz kapcsolódó kockázatokat és élvezi a hasznokat, — értékpapír-kölcsönzésért kapott készpénzfedezet: a készpénzfedezet melletti értékpapír-kölcsönzési ügylet formájában ideiglenesen harmadik félre átruházott értékpapírokért kapott összegek, — az arany fedezet ellenében történő ideiglenes átruházásával járó ügyletek keretében kapott készpénzfedezet. 11.1. Viszontbiztosítási tevékenységgel összefüggő betétgaranciák Az átadó biztosítók által a viszontbiztosítóktól fedezetként kapott betétek. 12. Tulajdoni részesedések Lásd a 4. kategóriát. 12.1. Tőzsdei részvények Lásd a 4.1. kategóriát. 12.2. Tőzsdén nem jegyezett részvények Lásd a 4.2. kategóriát. 12.3. Egyéb tulajdoni részesedések Lásd a 4.3. kategóriát. 13. Biztosítástechnikai tartalékok A biztosító által a szerződői jövőbeli biztosítási követelései kielégítése érdekében tartott tőke összege. 13.1. Életbiztosítási technikai tartalékok A biztosító által az életbiztosítási szerződők jövőbeli biztosítási követelései kielégítése érdekében tartott tőke összege. 13.1.1 ebből befektetési egységhez kötött életbiztosítási technikai tartalékok A biztosító által a befektetési egységhez kötött életbiztosítási szerződők jövőbeli biztosítási követelései kielégítése érdekében tartott tőke összege. A szerződőnek a befektetési egységhez kötött életbiztosítási szerződés alapján fennálló jövőbeli követelései azon eszközcsoport teljesítményétől függenek, amelybe a szerződő pénzeszközeit befektették. 13.1.2 ebből nem befektetési egységhez kötött életbiztosítási technikai tartalékok A biztosító által a nem befektetési egységhez kötött életbiztosítási szerződők jövőbeli biztosítási követelései kielégítése érdekében tartott tőke összege. A szerződőnek a nem befektetési egységhez kötött életbiztosítási szerződés alapján fennálló jövőbeli követelései nem valamely meghatározott eszközcsoport teljesítményétől függnek. 13.1.3 ebből nyugdíjjogosultságok A biztosító által a nyugdíjbiztosítási rendszerei jövőbeli biztosítási követelései kielégítése érdekében tartott tőke összege. Ez a kategória csak a foglalkoztatói nyugdíjrendszerekre vonatkozik. A munkaviszonyhoz nem kapcsolódó egyéni nyugdíjprogramok nem tartoznak ebbe a kategóriába. 13.1.3.1 nyugdíjjogosultságok, amelyből befizetésekkel meghatározott rendszerek A biztosító által a befizetésekkel meghatározott rendszerhez tartozó szerződői jövőbeli biztosítási követelései kielégítése érdekében tartott tőke összege. A befizetésekkel meghatározott rendszerben a kifizetett juttatások a nyugdíjrendszer által megszerzett eszközök teljesítményétől függnek. A befizetésekkel meghatározott nyugdíjrendszer esetében a kötelezettséget az alap eszközeinek folyó piaci értéke képezi. 13.1.3.2 nyugdíjjogosultságok, amelyből szolgáltatással meghatározott rendszerek A biztosító által a szolgáltatással meghatározott rendszerhez tartozó szerződői jövőbeli biztosítási követelései kielégítése érdekében tartott tőke összege. A szolgáltatással meghatározott nyugdíjrendszerben a rendszerben részt vevő munkavállalóknak ígért nyugdíjak szintjét egy előzetesen megállapított képlettel határozzák meg. A szolgáltatással meghatározott nyugdíjrendszer kötelezettsége megegyezik az ígért nyugdíjak jelenértékével. 13.1.3.3 nyugdíjjogosultságok, amelyből hibrid rendszerek A biztosító által a befizetésekkel meghatározott és a szolgáltatással meghatározott rendszerek elemeit ötvöző rendszereihez tartozó szerződői jövőbeli biztosítási követelései kielégítése érdekében tartott tőke összege. 13.2. Nem-életbiztosítási technikai tartalékok A biztosító által a nem-életbiztosítási kötvénnyel rendelkező szerződők jövőbeli biztosítási követelései kielégítése érdekében tartott tőke összege. 13.2.1 Egészségügyi kiadásokra vonatkozó biztosítás Egészségügyi kiadásokra vonatkozó biztosítási kötelezettségek, amennyiben az alapul szolgáló üzleti tevékenységet nem az életbiztosításéhoz hasonló technikai alapon folytatják, a 13.2.3 üzletághoz tartozó kötelezettségek kivételével. 13.2.2 Jövedelemvédelmi biztosítás Jövedelemvédelmi biztosítási kötelezettségek, amennyiben az alapul szolgáló üzleti tevékenységet nem az életbiztosításéhoz hasonló technikai alapon folytatják, a 13.2.3 üzletághoz tartozó kötelezettségek kivételével. 13.2.3 Munkavállalóknak nyújtott kártérítésre vonatkozó biztosítás A munkahelyi balesetekhez és foglalkozási megbetegedésekhez kapcsolódó egészségbiztosítási kötelezettségek, amennyiben az alapul szolgáló üzleti tevékenységet nem az életbiztosításéhoz hasonló technikai alapon folytatják. 13.2.4 Gépjármű-felelősségbiztosítás A szárazföldi gépjárművek használatából eredő valamennyi felelősséget (beleértve a fuvarozó felelősségét is) fedező biztosítási kötelezettségek. 13.2.5 Egyéb gépjármű-biztosítás A szárazföldi gépjárművek (a sínpályához kötött járműveket is beleértve) minden károsodását vagy veszteségét fedező biztosítási kötelezettségek. 13.2.6 Tengeri, légi és szállítmánybiztosítás A tengeri, tavi, folyami vagy csatornán használt hajók és légi járművek minden károsodását vagy veszteségét, valamint – tekintet nélkül a szállítás módjára – a szállítmány vagy poggyászok minden károsodását vagy veszteségét fedező biztosítási kötelezettségek. A légi járművek, valamint a hajók és más vízi járművek tengeren, tavon, folyamon vagy csatornán való használatából származó felelősséget (beleértve a fuvarozó felelősségét is) fedező biztosítási kötelezettségek. 13.2.7 Tűzre és egyéb vagyoni károkra vonatkozó biztosítás A 13.2.5 és a 13.2.6 üzletág körébe tartozók kivételével a vagyontárgyakban bekövetkezett minden olyan kárt vagy veszteséget fedező biztosítási kötelezettségek, amelyet tűz, robbanás, elemi kár (beleértve a vihar, jégeső vagy fagy által okozottakat), atomenergia, földcsuszamlás és talajsüllyedés, valamint bármilyen más esemény, például lopás okozott. 13.2.8 Általános felelősségbiztosítás A 13.2.4 és a 13.2.6 üzletág körébe tartozóktól eltérő minden egyéb felelősséget fedező biztosítási kötelezettségek. 13.2.9 Hitel- és kezességbiztosítás A fizetésképtelenséget, exporthitelt, részletfizetési hitelt, jelzáloghitelt, mezőgazdasági hitelt, valamint közvetlen és közvetett kezességet és garanciát fedező biztosítási kötelezettségek. 13.2.10 Jogvédelmi biztosítás Jogi költségeket és perköltségeket fedező biztosítási kötelezettségek. 13.2.11 Segítségnyújtás Az utazás közben bajba került, otthonuktól vagy szokásos tartózkodási helyüktől távol lévő személyeknek történő segítségnyújtást fedező biztosítási kötelezettségek. 13.2.12 Különböző pénzügyi veszteségek A foglalkoztatással összefüggő kockázatokat, a jövedelem elégtelenségét, a rossz időjárást, a nyereségkiesést, a folyó általános többletköltségeket, az előre nem látható üzleti többletköltségeket, a piaci érték veszteségét, a bérleti díj- vagy bevételkiesést, a fentieken kívüli egyéb közvetett üzleti veszteségeket, az egyéb (nem üzleti) pénzügyi veszteségeket, valamint a 13.2.1–13.2.11 üzletág körébe nem tartozó bármely egyéb nem-életbiztosítási kockázatot fedező biztosítási kötelezettségek. 13.2.13 Viszontbiztosítás Viszontbiztosítási kötelezettségek. 14. Származtatott pénzügyi eszközök Lásd a 6. kategóriát. 15. Egyéb források Ez a mérleg forrásoldalán levő maradéktétel, amelyeknek a meghatározása „máshová nem sorolt források”. Az NKB-k előírhatják az ezen kategóriába tartozó egyes alpozíciók jelentését. Az egyéb források közé tartozhatnak: — nem a biztosító főtevékenységéhez kapcsolódó fizetendő összegek, vagyis a beszállítóknak járó összegek, adók, bérek, társadalombiztosítási járulékok stb., — harmadik felekkel szembeni kötelezettségeket, vagyis nyugdíjakat, osztalékokat stb. képviselő céltartalékok, — készpénzfedezet nélküli értékpapír-kölcsönzésből eredő nettó pozíciók, — értékpapírokkal végzett tranzakciók jövőbeli elszámolása tekintetében fizetendő nettó összegek.

2. RÉSZ

Az értékpapíronkénti attribútumok leírása

B. táblázat

Az értékpapíronkénti attribútumok leírása

Mező Leírás Értékpapír-azonosító kód Valamely értékpapírt egyedi módon azonosító kód, az NKB utasításainak megfelelően (például NKB azonosító szám, CUSIP, SEDOL). Egységek száma vagy aggregált nominális összeg Egy értékpapír egységeinek száma, illetve aggregált nominális összeg, ha az értékpapírral egységek helyett összegben kereskednek, a felhalmozott kamatok nélkül. Ár Egy értékpapír egységenkénti piaci ára, illetve az aggregált nominális összeg százaléka, ha az értékpapírral egységek helyett összegben kereskednek. E pozíció alatt az NKB-k a felhalmozott kamat jelentését is kérhetik. Jegyzés alapja Azt mutatja, hogy az értékpapírt százalékként vagy egységekben jegyzik. Teljes összeg Értékpapír teljes piaci értéke. Amennyiben az értékpapírokkal egységben kereskednek, ez az összeg megegyezik az értékpapírok száma és egységenkénti ára szorzatával. Amennyiben az értékpapírokkal egységek helyett összegben kereskednek, ez az összeg megegyezik az aggregált nominális összeg és a százalékban kifejezett ár szorzatával. Az NKB-knak a felhalmozott kamat jelentését főszabály szerint e pozíció alatt, vagy külön kell előírniuk. Az NKB-k ugyanakkor mérlegelési jogkörükben a felhalmozott kamatokat nem tartalmazó adatokat is kérhetnek. Pénzügyi tranzakciók Egy értékpapír vétele mínusz eladásának (értékpapírok az eszközoldalon) vagy kibocsátása mínusz visszavásárlásának (értékpapírok a forrásoldalon) összege, ügyleti értéken, euróban nyilvántartva. Vásárolt értékpapírok Egy értékpapír vételének összege ügyleti értéken nyilvántartva. Értékesített értékpapírok Egy értékpapír eladásának összege ügyleti értéken nyilvántartva. Az értékpapír nyilvántartásának pénzneme Az értékpapír árának és/vagy fennmaradó összegének kifejezésére használt pénznem ISO- vagy azzal egyenértékű kódja. Egyéb volumenváltozások névértéken A tartott értékpapír volumenének egyéb változásai, névértéken a névleges pénznemben/egységben vagy euróban. Egyéb volumenváltozások piaci értéken A tartott értékpapír volumenének egyéb változásai, piaci értéken, euróban. Portfólió-befektetés vagy közvetlen befektetés A befektetés funkciója a fizetésimérleg-statisztikákban (1) használt besorolása szerint. Kibocsátó országa A kibocsátó rezidens országa. A befektetési jegyek/egységek esetében a kibocsátó országa arra a helyre utal, ahol a befektetési alap rezidens, nem arra, ahol az alapkezelő.

3. RÉSZ

C. táblázat

A biztosítási díjak, kárigények és jutalékok leírása

Kategória Leírás Díjbevétel A pénzügyi év során biztosítási szerződések tekintetében esedékes valamennyi összeget magában foglaló bruttó díjbevétel, függetlenül attól, hogy ezen összegek egészben vagy részben egy későbbi pénzügyi évre vonatkozhatnak. Felmerült kárigények A pénzügyi év tekintetében kifizetett kárigények és az adott pénzügyi évre a követelésekre képzett tartalék összege, mínusz az előző pénzügyi évre a követelésekre képzett tartalék. Jutalékok A biztosítók által a termékeik értékesítéséért más szervezeteknek fizetett szerzési költségek.

4. RÉSZ

Leírások szektor szerint

A standard szektor szerinti besorolást az ESA 2010 határozza meg. A D. táblázat e szektorok részletes leírását tartalmazza, amelyet az NKB-knak e rendeletnek megfelelően át kell ültetniük nemzeti besorolásaikba. Az azon tagállamok területén rezidens szerződő felek, amelyek pénzneme az euro, szektoruk szerint kerülnek azonosításra, az Európai Központi Bank (EKB) által vezetett statisztikai célú jegyzékekkel, valamint a szerződő felek statisztikai célú besorolására vonatkozóan az EKB „Monetary Financial Institutions and Markets Statistics Sector Manual: Guidance for the Statistical Classification of Customers” (A monetáris-pénzügyi intézményi és piaci statisztikai szektor kézikönyve: Útmutató az ügyfelek statisztikai besorolásához) című dokumentumában (2) rögzített útmutatással összhangban.

D. táblázat

Leírások szektor szerint

Szektor Leírások 1. MPI Az MPI-ket az 1071/2013/EU rendelet (EKB/2013/33) 1. cikke határozza meg. Az MPI-szektort az NKB-k, az uniós jog meghatározása szerinti hitelintézetek, a PPA-k, a más pénzügyi intézmények, amelyek üzleti tevékenysége betéteknek és/vagy betétet lényegében helyettesítő eszközöknek az elfogadása az MPI-ktől különböző szervezetektől, valamint a legalábbis közgazdasági értelemben saját kockázatra történő hitelnyújtás és/vagy értékpapír-befektetés, valamint az olyan elektronikuspénz-kibocsátó intézmények alkotják, amelyek főtevékenysége elektronikuspénz-kibocsátás formájában történő pénzügyi közvetítés. 2. Kormányzat A kormányzati szektor (S.13) magában foglalja mindazokat a gazdasági egységeket, amelyek nem piaci termelők, kibocsátásuk egyéni vagy közösségi fogyasztásra szolgál, és amelyek finanszírozása a többi szektorhoz tartozó egységek által teljesített kötelező hozzájárulással történik, valamint mindazokat a gazdasági egységeket, amelyek fő tevékenysége a nemzeti jövedelem és vagyon újraelosztása (ESA 2010, 2.111–2.113 bekezdés). 3. Egyéb pénzügyi közvetítők a biztosítók és nyugdíjpénztárak kivételével + nem pénzpiaci alapok + kiegészítő pénzügyi tevékenységet végző szervezetek + captive finanszírozók és pénzkölcsönzők Az „egyéb pénzügyi közvetítők a biztosítók és a nyugdíjpénztárak kivételével” alszektor (S.125) magában foglal minden olyan pénzügyi vállalatot és kvázivállalatot, amelynek fő tevékenysége a pénzügyi közvetítés, melynek keretében gazdasági egységekkel szemben olyan kötelezettségeket vállal, amelyet nem fizetőeszköz, betét (vagy a betéteket lényegében helyettesítő eszköz), illetve befektetési jegy testesít meg, valamint nem kapcsolódik biztosítási, nyugdíj- és szabványosított garancia-rendszerekhez. Az 1075/2013/EU rendelet (EKB/2013/40) meghatározása szerinti pénzügyi közvetítő vállalatok ebbe az alszektorba tartoznak (ESA 2010, 2.86–2.94 bekezdés). A nem pénzpiaci alapokat az 1073/2013/EU rendelet (EKB/2013/38) 1. cikke határozza meg. A „kiegészítő pénzügyi tevékenységet végző szervezetek” alszektor (S.126) magában foglalja mindazokat a pénzügyi vállalatokat és kvázivállalatokat, amelyek maguk nem pénzügyi közvetítők, de fő tevékenységük pénzügyi közvetítéshez szorosan kapcsolódó tevékenység. Ez az alszektor tartalmazza továbbá azokat a vállalatközpontokat, amelyek leányvállalatai mind vagy többségükben pénzügyi vállalatok (ESA 2010, 2.95–2.97 bekezdés). A „captive finanszírozók és pénzkölcsönzők” alszektor (S.127) magában foglalja az összes olyan pénzügyi vállalatot és kvázivállalatot, amelyek nem foglalkoznak sem pénzügyi közvetítéssel, sem kiegészítő pénzügyi szolgáltatások nyújtásával, és amelyek eszközeinek vagy forrásainak nagy része nem képezi gazdasági műveletek tárgyát a nyílt piacokon. Ez az alszektor magában foglalja az olyan holdingtársaságokat, amelyeknek leányvállalatok egy csoportja felett ellenőrzést biztosító tulajdoni részesedés van a tulajdonukban, és amelyek fő tevékenysége az, hogy a tulajdonukban tartják a csoportot anélkül, hogy bármilyen további szolgáltatást nyújtanának azoknak a vállalkozásoknak, amelyek tőkéjét birtokolják, vagyis nem kezelnek vagy irányítanak más egységeket (ESA 2010, 2.98 és 2.99 bekezdés). 4. Biztosítók A biztosítókat e rendelet 1. cikke határozza meg. 5. Nyugdíjpénztárak A nyugdíjpénztárak alszektor (S.129) magában foglalja mindazokat a pénzügyi vállalatokat és kvázivállalatokat, amelyek fő tevékenysége a biztosított személyek társadalmi kockázatainak és szükségleteinek megosztása (társadalombiztosítás) keretében megvalósuló pénzügyi közvetítés. A nyugdíjpénztárak mint társadalombiztosítási rendszerek nyugdíjjövedelmet, valamint gyakran haláleseti és fogyatékossági juttatásokat is biztosítanak (ESA 2010, 2.105–2.110 bekezdés). A kormányzati szektorhoz tartozó társadalombiztosítási alapok nem tartoznak ide. 6. Nem pénzügyi vállalatok A nem pénzügyi vállalatok szektor (S.11) olyan önálló jogi személyiséggel rendelkező gazdasági egységekből áll, amelyek piaci termelők, és amelyek fő tevékenysége a javak előállítása és a nem pénzügyi szolgáltatások nyújtása. Ez a szektor magában foglal nem pénzügyi kvázi vállalatokat is (ESA 2010, 2.45–2.50 bekezdés). 7. Háztartások + a háztartásokat segítő nonprofit intézmények A „háztartások” szektor (S.14) az egyéneket és az egyének csoportjait foglalja magában, egyrészt, mint fogyasztókat, másrészt, mint olyan vállalkozókat, akik piacra szánt javakat állítanak elő és pénzügyi vagy nem pénzügyi szolgáltatásokat nyújtanak (azaz piaci termelők), feltéve, hogy a javak és szolgáltatások előállítását nem olyan elkülönült gazdasági egységek keretében végzik, amelyek kvázivállalatok. A szektorba tartoznak azok az egyének vagy csoportok is, akik kizárólag saját végső felhasználásra állítanak elő javakat vagy nem pénzügyi szolgáltatásokat. A háztartások szektor tartalmazza azokat az önálló jogi személyiséggel nem rendelkező egyéni vállalkozásokat és társas vállalkozásokat, amelyek piaci termelők, és nem kvázivállalatokként kezelendők (ESA 2010, 2.118–2.128 bekezdés). A „háztartásokat segítő nonprofit intézmények” szektort (S.15) olyan nonprofit intézmények alkotják, amelyek önálló jogi személyiséggel rendelkeznek, háztartásokat segítő tevékenységet folytatnak, és nem piaci magántermelők. Fő bevételi forrásuk a háztartásoktól mint fogyasztóktól származó önkéntes pénzbeli és természetbeni hozzájárulások, a kormányzati kifizetések és a tulajdonból származó jövedelem (ESA 2010, 2.129 és 2.130 bekezdés).

5. RÉSZ

A pénzügyi tranzakciók és az átértékelési kiigazítások leírása e rendelet alkalmazásában

1. A „pénzügyi tranzakciókat” az adott időszak végi adatszolgáltatási napokon fennálló állományok helyzete közötti különbségként azonosítják, amelyekből kiszűrik az (ár- és árfolyamváltozások miatti) „átértékelési kiigazítások” és az „átsorolások és egyéb kiigazítások” miatti változások hatásait. Az EKB-nak statisztikai információkra van szüksége a pénzügyi tranzakciókra vonatkozó adatok összeállítása céljából az „átsorolások és egyéb kiigazításokkal” és az „ár- és árfolyamváltozások miatti átértékelésekkel” járó kiigazítások formájában.

2. Az „ár- és árfolyamváltozás miatti átértékelések” az eszközök/források értékelésében bekövetkező változásokat tükrözik, amelyek az eszközök/források nyilvántartási vagy piaci árának változásából, vagy a devizában denominált eszközök és források euróban kifejezett értékét érintő árfolyamváltozásokból származnak. Az ár átértékelése figyelembe veszi az adott időszak végi állományok értékében időközben a nyilvántartási érték változásai miatt bekövetkezett változásokat (azaz az eszköztartási nyereséget/veszteséget). Az euróval szembeni, az adott időszak végén jelentkező árfolyamváltozások szintén változásokat idéznek elő a devizaeszközök/-források értékében, azok euróban való kifejezésekor. Mivel ezek a változások eszköztartási nyereséget/veszteséget képviselnek, és nem pénzügyi tranzakciókból erednek, ezeket a hatásokat ki kell szűrni a pénzügyi tranzakciós adatokból. Az „ár- és árfolyamváltozás miatti átértékelések” alapelvként szintén figyelembe veszik az eszközök/források körében végzett tranzakciókból származó értékelési változásokat (azaz a realizált nyereségre/veszteségre); mindazonáltal ebben a tekintetben eltérő nemzeti gyakorlatok léteznek.

(1) Az Európai Központi Bank EKB/2011/23 iránymutatása (2011. december 9.) az Európai Központi Bank külső statisztikák területén érvényesülő statisztikai adatszolgáltatási követelményeiről (HL L 65., 2012.3.3., 1. o.).

(2) 2007. március, elérhető az EKB honlapján: https://www.ecb.europa.eu/.