ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(13)

A nemteljesítő hitelek magas aránya továbbra is a bankszektor fő sebezhetőségét jelenti és hatást gyakorol a hitelkínálatra. A bankok továbbra is akadályokba ütköznek a nemteljesítő hitelfelvevőkkel szembeni követeléseik érvényesítése terén, és az alacsony visszafizetési fegyelem továbbra is problémát jelent. 2017-ben csökkent a nemteljesítő hitelek mértéke a leírások és az adósság-eszköz csereügyletek révén végrehajtott adósságátalakításnak köszönhetően, bár ez a csökkenés nem egyenletesen oszlik meg az egyes bankok között. Továbbra is bizonytalanság övezi a bankok csökkentésre vonatkozó terveinek fenntarthatóságát, mivel továbbra is magas hitelek esetében az újbóli fizetésképtelenség és átstrukturálás, és növekszik a bankok ingatlanpiacnak való közvetlen kitettsége. Ezek a tényezők rámutatnak arra, hogy sürgősen végre kell hajtani egy átfogóbb stratégiát, amelynek célja a bankok mérlegének megtisztítása, figyelembe véve a kiszolgáltatott csoportokat érintő társadalmi következményeket, valamint a visszafizetési fegyelem megerősítésére irányuló körültekintően megtervezett ösztönzőket. E stratégia részeként jogalkotási módosítások szükségesek a követelések hatékony érvényesítése és a hitelek értékesítésének megkönnyítése érdekében, ideértve a hitelfelvevők védelmét és az elektronikus árverés bevezetését. Ezenfelül továbbra is gyenge a biztosítási- és nyugdíjalapok felügyeletének irányítása és igazgatási kapacitása. A kormány 2018 folyamán jogalkotási javaslatokat kíván előterjeszteni e probléma megoldása érdekében.
(3)

2018. március 7-én közzétették az Írországra vonatkozó 2018. évi országjelentést. A Bizottság az országjelentésben értékelte a Tanács által 2017. július 11-én elfogadott országspecifikus ajánlások (4) és az előző években elfogadott országspecifikus ajánlások végrehajtása érdekében hozott intézkedéseket, valamint az Európa 2020 stratégia nemzeti szintre lebontott célkitűzései tekintetében Írország által elért eredményeket. Az országjelentés emellett magában foglalta az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálatot is, melynek eredményeit szintén 2018. március 7-én tették közzé. Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Írországban makrogazdasági egyensúlyhiány áll fenn. Különösen a magánszektor és az állami szektor nagy adósságállománya és a számottevő nettó külső kötelezettségállomány eredményez sérülékenységet. A javulás azonban jelentős. Az elmúlt években tapasztalható ütemes termelékenységnövekedés nyomán javult a versenyképesség és pozitívvá vált a folyó fizetési mérleg, ami a magas nettó külföldi kötelezettségállomány gyors csökkenését eredményezte. Az erős gazdasági növekedés továbbra is támogatólag hat a magánszektor hitelállomány-leépítésére. A magánszektor adósságállománya azonban továbbra is magas, bár a multinacionális vállalkozások tevékenységének jelentős hatását figyelembe kell venni a vállalati adósságállomány értékelésekor, míg a háztartások adósságállománya nagyjából összhangban van a gazdasági fundamentumokkal. Az államadósság várhatóan csökkenő pályán marad, és a költségvetési hiány mértéke egyre közelebb kerül az egyensúlyi helyzethez. Az ingatlanárak gyors ütemben nőnek (bár valószínűleg alulértékelt szintekről), ami ugyancsak erősíti a háztartások mérlegét. A bankokat megfelelően feltőkésítették, és nyereségességük fokozatosan javul. A nemteljesítő hitelek állománya csökken, bár továbbra is magas. E sérülékenységek kezelésére történtek szakpolitikai intézkedések, de néhányuk esetében időbe fog telni a várt hatások kialakulása.
(12)

Magyarország több intézkedést hajtott végre az adórendszer fejlesztése érdekében, de néhány probléma továbbra is fennáll. A munka adóéke ugyan csökkent, ám uniós összehasonlításban még mindig magas – különösen egyes alacsony jövedelmű csoportok esetében. Az adórendszer összetettsége, illetve a torzító hatású ágazati különadók fenntartása továbbra is probléma. A vállalkozások közötti verseny torzulásának megakadályozásához, az adófizetők méltányos kezeléséhez és az államháztartás védelméhez feltétlenül szükség olyan intézkedésekre, amelyekkel akadályozható az agresszív adótervezés. Az adófizetők agresszív adótervezési stratégiáinak a tagállamok között átgyűrűző hatásai az uniós jogszabályokat kiegészítő, koordinált fellépést kívánnak meg a nemzeti szakpolitikák részéről. Magyarország és a külföld között meglehetősen nagy tőkeforgalom zajlik különleges célú gazdasági egységeken keresztül, amelyek nem kötődnek a reálgazdasághoz. A Magyarországon működő vállalkozások által külföldre (azaz az Unióban rezidens adóalanyok által harmadik országban rezidens adóalanyok számára) utalt osztalék-, kamat- és jogdíjfizetésekre vonatkozó forrásadó hiánya, miatt e kifizetések teljes mértékben adózatlanok maradhatnak, amennyiben azok a kedvezményezett országában, illetve területén sem adókötelesek. A Bizottság tudomásul veszi, hogy Magyarország elismeri, hogy a külföldre történő kifizetések visszaélésszerű alkalmazása agresszív adótervezéshez vezethet. A közelmúltban folytatott eszmecsere alapján a Bizottság továbbra is konstruktív párbeszédet folytat majd az adófizetők agresszív adótervezési stratégiái elleni küzdelem érdekében.
(10)

Észtország termelékenységének lassú növekedése a kutatás, a technológia és az innováció mérsékelt teljesítményének tudható be. 2016-ban az észt vállalatok kevesebb mint 0,5 %-a számolt be kutatási tevékenységekről, a vállalkozások kutatási és fejlesztési intenzitása pedig a GDP-nek csupán 0,7 %-át teszi ki, ami az 1,3 %-os uniós átlag fele. Ezen túlmenően az elmúlt években számottevő mértékben csökkent az innovációt mérő több mutató is, például az új termékeket és folyamatokat létrehozó vagy a vállalkozáson belül innovációs tevékenységet folytató kis- és középvállalkozások esetében. Jóllehet az ország gazdaságában előfordulnak magas hozzáadott értéket képviselő és tudásintenzív tevékenységek, a vállalkozások kutatási és fejlesztési intenzitása, a tudomány és az üzleti élet kapcsolata, valamint a vállalatok innovációs és technológiai kapacitása továbbra is csekély mértékű. A kutatásra, technológiára és innovációra fordított közkiadások hagyományosan az uniós átlag felett álltak. Problémákat vet fel ugyanakkor, hogy az állami kutatások terén nem megfelelően határozzák meg a prioritásokat. Észtország több intézkedést is hozott a gazdaság kutatási és innovációs teljesítményének ösztönzésére, de továbbra is kihívást jelent ezek hatásának maximalizálása.
(11)

A gazdasági növekedés folytatódott, a munkaerőpiaci és a szociális tendenciák pedig tovább javultak. A szegénység vagy társadalmi kirekesztődés kockázatának kitett személyek aránya csökkent, de a mutató az idősek és mindenekelőtt a nők esetében változatlanul meghaladja az uniós átlagot. Folytatódott a foglalkoztatás bővülése, a munkanélküliség pedig tovább csökkent. Ugyanakkor a szakképzést igénylő foglalkozások közül több esetében is a munkaerőhiány jelei mutatkoznak. A tartós munkanélküliség változatlanul meghaladja a válság előtti szintet, és a munkanélküliségen belüli részaránya még mindig megközelíti az 50 %-ot. Különösen az idősebb munkavállalók helyzete problémás továbbra is, hiszen aktivitási és foglalkoztatási rátáik uniós összehasonlításban változatlanul a legalacsonyabbak közé tartoznak. Szlovéniában gyors ütemű a társadalom elöregedése, ami egyúttal azt is jelenti, hogy egyre csökken a munkaképes korú népesség és a munkaerő-kínálat. E tendenciára reagálva a kormány kidolgozta a „Tevékeny időskor stratégiáját”, de konkrét cselekvési tervek továbbra sincsenek.
(12)

A munkaerőpiac pozitív fejlődése folytatódik, amit a növekvő foglalkoztatás és a munkanélküliség minden eddiginél alacsonyabb szintje jellemez. Mindazonáltal a tartós munkanélküliség szintje továbbra is az egyik legmagasabb az Unióban, ami különösen a hátrányos helyzetű csoportokat, mint például az alacsony képzettségűeket, a fiatalokat és a marginalizált romákat érinti. A munkaerőpiaci feltételek javulása következtében a gazdaság egyes ágazataiban már megmutatkozott a szakképzett munkaerő hiánya. A munkaerőpiacon markáns regionális különbségek mutatkoznak, a magasabb munkanélküliség Kelet-Szlovákiában összpontosul, míg a munkaerőhiány az ország nyugati részére koncentrálódik. Szlovákia megkezdte a tartósan munkanélküli személyek integrációjára vonatkozó cselekvési tervének végrehajtását, amelyet az Európai Szociális Alap támogat. A terv mindenekelőtt személyre szabott szolgáltatásokat, szociális tanácsadást és új alapvető profilalkotási rendszert vezet be. A végrehajtás azonban még nem eredményezett jelentős strukturális javulást. Az állami foglalkoztatási szolgálatok ügyforgalma enyhítése tekintetében továbbra is hiányosságok mutatkoznak a magánpartnerekkel és a nem kormányzati szervezetekkel kialakított együttműködés terén, míg a személyre szabott tanácsadás korai szakaszban van. Emellett a tartósan munkanélküli személyek hozzávetőleges szegmentálása nem segíti elő az aktivizálási intézkedések érvényesítését. A képzési és átképzési programokat megerősítették, de azok még mindig elégtelenek, és továbbra is korlátozott a tartósan munkanélküliek és a hátrányos helyzetű csoportok megszólítása. Emellett a felnőttek tanulásban való részvétele még mindig nagyon alacsony és a hátrányos helyzetű csoportok számára a második esélyt nyújtó oktatás is kevéssé fejlett. A munkanélküli ellátásra való jogosultság feltételei szigorúak, a munkanélküli ellátás pedig rövid időtartamra szól. Ez alacsony lefedettséget eredményez a munkanélküli ellátásban részesülő, rövid távon munkanélküliek körében.
(11)

A munkanélküliségi ráta a 2015. évi 10,4 %-ról 2017-re 9,4 %-ra csökkent, és az előrejelzések szerint az elkövetkező években tovább mérséklődik, miközben a foglalkoztatási ráta 2017-ben 70,6 %-ra nőtt. A fiatalok, az alacsony képzettségű munkavállalók és a migráns háttérrel rendelkezők (az első és második generációs bevándorlók) munkaerőpiaci lehetőségei azonban továbbra is viszonylag kedvezőtlenek. 2017-ben az EU-n kívül született személyek (20–64 éves korcsoport) foglalkoztatási rátája mindössze 55,6 % volt, ami 17,0 százalékponttal alacsonyabb, mint a Franciaországban születetteké. A leghátrányosabb helyzetű területek (Quartiers de la politique de la ville) lakosai, többek között a migráns háttérrel rendelkező személyek, továbbra is nehézségekkel néznek szembe a munkaerőpiacon. A szakpolitikai intézkedések ellenére a társadalmi-gazdasági és a migráns háttér viszonylag jelentős hatást gyakorol az oktatási teljesítményre, és akadályozza a munkaerőpiaci integrációt. Bizonyíték van arra is, hogy a munkaerőpiacon diszkriminatív gyakorlatok léteznek. A munkaerőpiaci esélyegyenlőség előmozdítása szempontjából kulcsfontosságú a foglalkoztatás hatékony és aktív támogatása, beleértve a nyelvi képzést, az intenzív foglalkoztatási tanácsadást, a munkaerő-felvételhez nyújtott támogatást, valamint a diszkriminatív gyakorlatok elleni erőteljesebb fellépést.
(20)

A szolgáltatások korlátozó szabályozási keretének kezelésére irányulóan csak mérsékelt reformok születtek. Flandria bizonyos kézműipari szakmák tekintetében eltörölte a cégalapításra vonatkozó jogszabályt. Egyes szellemi szabadfoglalkozások esetében azonban továbbra is korlátozó szabályozás érvényesül. Ennek eredményeként ezekben az ágazatokban a verseny visszafogott, alacsony a piacra lépő új vállalkozások aránya. Az építőiparban az építési piachoz való hozzáférésre vonatkozó horizontális engedélyezési rendszerek működnek, és az elmúlt években elfogadott intézkedések ellenére az építési engedélyek továbbra is összetettek. A belga építőiparban a lemorzsolódási arányok számottevően alacsonyabbak az uniós átlagnál, ami azt jelezheti, hogy az ágazatban nincs kellő verseny. Ennek hatása fontos infrastrukturális projektek teljesítésén is érződik. Jelentős korlátozások vannak a vasúti és közúti árufuvarozási és személyszállítási szolgáltatások terén is. A belga gazdaság alacsony termelékenységnövekedését főként a szolgáltatási ágazat alacsony termelékenységnövekedése okozza. A szabályozási korlátozások kedvezőtlen továbbgyűrűző hatásokat gyakorolnak az érintett szolgáltatások igénybevevőire is, különösen a feldolgozóiparra. A kulcsfontosságú szolgáltatási ágazatok mélyreható szerkezeti reformja elősegítené a termelékenység növekedését, ami elengedhetetlen a jövőbeli növekedés és az államháztartás fenntarthatóságának biztosításához.
(13)

Az idősek foglalkoztatási rátája továbbra is különösen alacsony, és további intézkedésekre van szükség foglalkoztathatóságuk és munkaerőpiaci lehetőségeik javítása érdekében. Ez az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának biztosítása szempontjából is fontos. Továbbra is széles körben elterjedtek a munkavállalókat a munkaerőpiac korai elhagyására ösztönző korengedményes nyugdíjrendszerek; így az újonnan kiutalt nyugdíjak 59,2 %-a korengedményes öregségi nyugdíj. 2017 decemberében elfogadták a korkedvezményes nyugdíjrendszerek egyikét megszüntető törvényt, ám ennek az átlagos tényleges nyugdíjbavonulási életkorra és a kiadásokra gyakorolt nettó hatása bizonytalan, mivel a törvény egyúttal megkönnyíti más korkedvezményes nyugdíjrendszerek feltételeit. Ez a gyenge munkaerőpiaci eredmény részben a munkavállalás ellen ható pénzügyi tényezők következménye, amelyek viszonylag erőteljesek e csoport esetében. Az idősebb munkavállalók foglalkoztatásának ösztönzéséhez átfogó stratégiára van szükség, beleértve az olyan intézkedéseket is, amelyek segítik a munkavállalókat abban, hogy hosszabb ideig aktívak maradjanak. Továbbra sem került még sor az „életkor-paktum” elfogadására – e jogszabálytervezetet 2014 áprilisában terjesztették a Parlament elé, és célja a 150-nél több főt foglalkoztató cégek ösztönzése az idősebb munkavállalók megtartására. Ami az oktatást illeti, Luxemburgnak kitüntetett figyelmet kell fordítania a hallgatók társadalmi-gazdasági hátterének az oktatási eredményekre gyakorolt erős hatására. Ez a rendkívül speciális készségek iránti erős kereslet kezelése szempontjából is fontos.
(16)

A háztartások adósságállománya továbbra is rekordszintű (2016-ban a GDP 67 %-a volt). Az adósságok nagy része változó kamatozású, ami kockázatot jelent, ha középtávon emelkednek a kamatok. A fogyasztói hitelek aránya gyorsan növekszik, és a hitelnyújtás egyre nagyobb részét külföldi bankok, hitelintézetektől eltérő egyéb pénzügyi intézmények, valamint kisösszegű és személyközi hitelezéssel foglalkozó vállalkozások végzik. A finn pénzügyi felügyeleti hatóság több különböző intézkedést is elfogadott a háztartások eladósodottságának visszafogása érdekében. Rövid távon nem várható azonban aktív hitelállomány-leépítés, különösen mivel a kamatlábak továbbra is alacsonyak, és a fogyasztói bizalom erős. Az átfogó hitelnyilvántartás hiánya (amely rögzítené mind a pozitív, mind a negatív adatokat a hitelfelvevőkről) megakadályozhatja, hogy a bankok egyértelmű képet kapjanak a háztartások általános eladósodottságáról.
(14)

Az olasz igazságszolgáltatási rendszer hatékonysága csak csekély mértékben javult az elmúlt évek során, és az eljárások elhúzódása – különösen az igazságszolgáltatás felsőbb szintjein – továbbra is aggodalomra ad okot. 2016-ban például a polgári és kereskedelmi peres ügyek megoldásához szükséges idő minden fokon továbbra is az egyik legmagasabb volt az Unióban. A Legfelsőbb Semmítőszék (Corte suprema di Cassazione) ügyhátraléka tovább nőtt, és az egy főre jutó ügyhátralék itt az egyik legmagasabb az Unióban. Az olasz parlamentben két éve húzódik annak a jogszabálynak az elfogadása, amely a polgári peres eljárás szabályainak egyszerűsítését célozza és amely erőteljesebb rendelkezésekkel próbál eltántorítani a zaklató jellegű jogvitáktól. Ezenkívül a peres ügyek számának visszafogása és az eljárási fegyelem megerősítése érdekében elfogadott intézkedések közül az egyszerűsített eljárás (rito sommario) nem vált a fellebbviteli bíróságok alapeljárásává, a fellebbezés elfogadhatatlanságára vonatkozó szűrő használata másodfokon pedig továbbra is következetlen és szűk körű; mindezek eredményeként elmaradt a beérkező ügyek számának várt csökkenése. Sőt, 2016-ban az új polgári peres ügyek száma mind első, mind másodfokon nőtt, részben a fellebbviteli ügyek egyre növekvő aránya miatt. 2016-ban a semmítőszéki fellebbezéseket növekvő arányban nyilvánították elfogadhatatlannak, megerősítve a közelmúltban tapasztalt emelkedő tendenciát. A Legfelsőbb Semmítőszék ügykezelési képességét hátrányosan érintette a hozzá beérkező nem büntetőügyek – azon belül is mindenekelőtt az adóügyek – számának jelentős növekedése (ami alááshatja e bíróság szerepét). Az eljárási szabályok megfelelő végrehajtása – ideértve a perekkel való visszaélések ellen hozott szabályokat is – a hatékony és eredményes igazságszolgáltatáshoz is hozzájárulhat.
(10)

Spanyolországban továbbra is erőteljes ütemben nőtt a foglalkoztatás, amit a korábbi munkaerőpiaci reformok hatása és a bércsökkentés is alátámaszt. A munkanélküliségi ráta továbbra is csökken, azonban még mindig jelentős mértékben meghaladja az országban a válság előtt uralkodó szintet, és a legmagasabbak között van az Unióban. Ily módon számottevő a kiaknázatlan készségek mértéke, különösen a fiatal munkanélküliek körében. A több mint egy éve munkaviszonyban nem lévő munkanélküliek aránya csökken, de továbbra is ők teszik ki az összes munkanélküli 44,5 %-át. Spanyolország számos szakpolitikai kezdeményezést elfogadott, amelyek célja a tartósan munkanélküli személyek egyéni támogatásának kiterjesztése, valamint a fiatalok munkaerőpiacra való belépésének és foglalkoztathatóságának javítása, elsősorban az ifjúsági garancia kedvezményezettjei számának növelése révén. Ezen intézkedések hatékonysága a regionális állami foglalkoztatási és szociális szolgálatok azon, csak lassú ütemben javuló képességétől függ, hogy tudnak-e személyre szabott támogatást nyújtani az álláskeresőknek. Lehetőség van a munkáltatókkal való szorosabb együttműködésre is, mégpedig a foglalkoztatási szolgálatok által kezelt betöltendő álláshelyek arányának növelése, az álláskeresők eredményesebb profilalkotása, valamint a munkáltatók készségeinek és a munkaadók igényeinek jobb megfeleltetése révén. Mindemellett fenn kell tartani a foglalkoztatási és szociális szolgálatok közötti koordináció javítására irányuló erőfeszítéseket, amelyeknek köszönhetően 2017-ben sikerült némi haladást elérni.
(7)

A máltai államháztartás hosszú távú fenntarthatóságának biztosítása továbbra is kihívást jelent. Ez teljes mértékben az elöregedéshez kapcsolódó – például az egészségügyi ellátással és tartós ápolással-gondozással, valamint a nyugdíjakkal kapcsolatos – költségek költségvetési hatásának tudható be. A nyugdíjrendszer a fenntarthatóság megvalósításának és a megfelelő nyugdíjjövedelmek biztosításának kettős kihívásával szembesül. A nyugdíjkiadások hosszú távú fenntarthatóságának kilátásai javultak, főként annak köszönhetően, hogy kedvezőbbé váltak a Málta hosszú távú növekedési potenciáljával kapcsolatos becslések. Ugyanakkor a 2016. évi költségvetésben bevezetett intézkedések csak korlátozott hatást gyakoroltak a nyugdíjrendszer hosszú távú fenntarthatóságának biztosítására, amely ezért továbbra is fontos kihívást jelent. Emellett a nyugdíjak megfelelőségének javítása érdekében elfogadott intézkedések ellenére a nemek között a nyugdíjjogosultság tekintetében fennálló különbség továbbra is jelentős. Az egészségügyi rendszer teljesítménye javult, a várakozási idők csökkentek. Ugyanakkor továbbra is kihívást okoz az erőforrások és tevékenységek átcsoportosítása a kórházi ellátásból az alapellátásba. Az alapellátás intézményi kialakítása mind a kórházi, mind a sürgősségi ellátást nyomás alatt tartja. A kórházi és az alapellátás koordinálása nem megfelelő, és a sürgősségi ellátás kihasználása továbbra sem hatékony. Az innovatív gyógyszerekhez való hozzáférés továbbra is kihívás, költségvetési szempontból is. Intézkedések történtek a tartós ápolás-gondozás iránti növekvő kereslet kielégítésére, így a közösségi alapú és otthoni gondozás ösztönzésére.
(11)

Lengyelország további intézkedéseket hozott a munkaerőpiac szegmentációjának kezelése érdekében azáltal, hogy korlátozta az ideiglenes foglalkoztatással való visszaélések lehetőségét, növelte a társadalombiztosítási járulékokat egyes atipikus foglalkoztatási formák esetében, és egyes ilyen szerződések esetében minimálórabért vezetett be. A határozatlan idejű szerződések száma és aránya 2016 vége óta nő, ugyanakkor a határozott időre szóló szerződések aránya továbbra is a legmagasabbak között van az Unióban. Elképzelhető, hogy a munka törvénykönyvének reformja a duális munkaerőpiacra vonatkozó további jogszabályi változásokat is tartalmazni fog. Potenciális problémaforrást jelentenek az önfoglalkoztatók és az atipikus foglalkoztatási formák keretében foglalkoztatottak szociális védelmi jogosultságai, különösen a jövőbeli nyugdíjak megfelelősége szempontjából. 2015 óta számos intézkedést vezettek be az önfoglalkoztatók és az atipikus szerződésekkel foglalkoztatottak szociális védelmének javítása érdekében.
(11)

Az oltóanyaghiány közvetlen következményekkel jár a nemzeti védőoltási programok biztosítására és végrehajtására nézve; a tagállamok az oltóanyag-ellátás terén különböző fennakadásokat tapasztalnak, az uniós gyártási kapacitás továbbra is korlátozott, az oltóanyagok határokon átnyúló megosztása pedig továbbra is nehézségekbe ütközik, miközben az előrejelzéseken alapuló összehangolt tervezés hiánya hozzájárul a kereslet bizonytalanságához. Ilyen körülmények között az Európai Unió és polgárai továbbra is kiszolgáltatott helyzetben vannak a fertőző betegségek járványainak kitörése esetén.
(2)

A Tanács 2018. június 22-én az EUMSZ 121. cikkének (4) bekezdésével összhangban megállapította, hogy Romániában 2017-ben is a középtávú költségvetési célhoz vezető korrekciós pályától való jelentős, megfigyelhető eltérés következett be. A megállapított jelentős eltérés miatt a Tanács 2018. június 22-én ajánlást (2) adott ki Románia számára arról, hogy hajtsa végre az annak biztosításához szükséges intézkedéseket, hogy a nettó elsődleges államháztartási kiadások nominális növekedése (3) 2018-ban ne haladja meg a 3,3 %-ot, 2019-ben pedig az 5,1 %-ot, ami mindkét évben a GDP 0,8 %-át kitevő éves strukturális kiigazításnak felel meg. A Tanács továbbá azt is ajánlotta Romániának, hogy az összes rendkívüli bevételt a hiány csökkentésére használja fel, és a költségvetési konszolidációs intézkedések révén növekedésbarát módon biztosítsa az államháztartás strukturális egyenlegének tartós javulását. A Tanács felkérte Romániát, hogy 2018. október 15-ig tegyen jelentést a 2018. június 22-i ajánlásra válaszul hozott intézkedésekről.
—

ML11. Az összes ide tartozó áru, a következők kivételével: — az ML11. fejezet a) pontjának a) alpontja: elektronikai ellentevékenységre szolgáló és elektronikai ellentevékenység elleni berendezések, beleértve a zavarásra szolgáló és zavarás elleni berendezéseket is; — az ML11. fejezet a) pontjának b) alpontja: széles frekvenciasávban hangolható elektroncsövek; — az ML11. fejezet a) pontjának c) alpontja: elektronikai rendszerek vagy berendezések, amelyeket elektromágneses spektrum katonai hírszerzési vagy biztonsági célokat szolgáló ellenőrzésére és megfigyelésére vagy az ilyen ellenőrzés és megfigyelés elhárítására terveztek; — az ML11. fejezet a) pontjának d) alpontja: a víz alatti ellentevékenység eszközei, többek között akusztikai és mágneses zavaróeszközök és csapdák, a szonárvevőkbe zavaró vagy hamis jeleket továbbító berendezések; — az ML11. fejezet a) pontjának e) alpontja: adatfeldolgozó berendezések biztonsági eszközei, adattitkosító berendezések, rejtjelezési eljárásokkal ellátott biztonsági távközlési és jelátviteli berendezések; — az ML11. fejezet a) pontjának f) alpontja: azonosító, engedélyező és kulcsbetöltő berendezések, valamint kulcsok kezelésére, készítésére és elosztására szolgáló berendezések; — az ML11. fejezet a) pontjának i) alpontja: kifejezetten jelek felderítésére kifejlesztett digitális demodulátorok; — az ML11. fejezet b) pontja: globális navigációs műholdrendszerek (GNSS) zavarására szolgáló berendezések és kifejezetten ezekhez tervezett részegységek; — az ML11. fejezet c) pontja: kifejezetten katonai használatra tervezett vagy átalakított űrhajók és az űrhajók kifejezetten katonai használatra tervezett részegységei.