HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 150/24

A BIZOTTSÁG HATÁROZATA

(2004. július 7.)

a Franciaország által az Alstom érdekében végrehajtott támogatási intézkedésekről

(az értesítés a C(2004) 2532. számú dokumentummal történt)

(Csak a francia nyelvű szöveg hiteles)

(EGT vonatkozású szöveg)

(2005/418/EK)

AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 88. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére,

tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra és különösen annak 62. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,

miután felhívták az érdekelteket, hogy a fenti cikkeknek (1) megfelelően tegyék meg az észrevételeiket, és tekintettel ezen észrevételekre,

mivel:

I. ELJÁRÁS

(1) A 2003 nyarán megjelent újságcikkek nyomán a Bizottság felhívta Franciaországot, hogy adjon tájékoztatást az Areva állami nukleáris csoport által az Alstom csoport Transmission et Distribution (a továbbiakban T&D) ágazatának tett vételi ajánlatáról, valamint az Alstom csoport érdekében, annak nagy pénzügyi nehézségei idején hozott intézkedések összességéről.

(2) 2003. augusztus 8-i és 14-i levelében Franciaország értesítette a Bizottságot, hogy 2003. augusztus 2-án megállapodást kötött az Alstom csoporttal és 32 bankkal, hogy a fizetésképtelenség határán lévő francia csoportnak olyan támogatási intézkedéseket biztosít, amelyek illeszkednek a vállalat megmentése és szerkezetátalakítása keretébe.

(3) 2003. augusztus 27-i levelében a Bizottság értesítette Franciaországot, hogy bizonyos tervezett támogatási intézkedések esetében felfüggesztésre felszólító eljárást szándékozik indítani. 2003. augusztus 28-i levelében a Bizottság kiegészítő tájékoztatást kért a kapcsolódó intézkedések azon sorozatáról, amelyeket nem tartalmazott a Franciaország által adott tájékoztatás.

(4) 2003. szeptember 4-én érkeztek meg Franciaország válaszai a Bizottság levelére. 2003. szeptember 10-én Franciaország határidő-meghosszabbítást kért a Bizottság 2003. augusztus 28-án, a kapcsolódó intézkedésekre vonatkozóan feltett kérdéseinek megválaszolására. A Bizottság ezt a kérést a 2003. szeptember 15-i levelében visszautasította.

(5) 2003 szeptemberében több munkaértekezletet tartottak Franciaország és a Bizottság között, amelyek alkalmával Franciaország munkadokumentumokat adott át a Bizottságnak.

(6) A Bizottság a 2003. szeptember 17-i határozatával megindította a Szerződés 88. cikke (2) bekezdésében szereplő formális vizsgálati eljárást a közölt intézkedésekkel, valamint a kapcsolódó intézkedésekkel szemben.

(7) Ezen túlmenően a Bizottság megállapította, együtt állnak a feltételek arra, hogy felszólítsa Franciaországot, ne hajtsa végre sem az Alstom csoport tőkéjében való részesedést célzó lépéseket, sem pedig alárendelt kölcsönök jegyzését. A Bizottság úgy határozott, hogy felhatalmazást ad a Bizottság versenyügyekkel megbízott tagjának, hogy a Bizottság elnökével egyetértésben legkésőbb 2003. szeptember 22-ig fogadja el, és közölje Franciaországgal bizonyos támogatások felfüggesztési rendelkezését, kivéve ha Franciaország nyilvánosan kötelezettséget vállal arra, hogy az állami támogatásokra alkalmazandó szabályoknak megfelelően megadott előzetes bizottsági hozzájárulás nélkül nem vesz részt olyan finanszírozásokban, amelyek feltétlenül és visszafordíthatatlanul magukban foglalják az Alstom csoport tőkéjében való részvételt.

(8) 2003. szeptember 19-én Franciaország a Bizottságnak küldött egy új, az Alstom, a hitelező bankok és az állam között még folyamatban lévő tárgyalásokra vonatkozó megállapodási tervezetet, amelynek a 2003. augusztus 2-i megállapodást kellett felváltania. A 2003. szeptember 22-i küldeményében a Bizottság tudomásul vette ezeket a tényeket és jelezte Franciaországnak, hogy mivel a Bizottság által 2003. szeptember 17-én támasztott feltételek teljesültek, már nem kell végrehajtani a felhatalmazásban meghatározott felfüggesztési rendelkezést.

(9) 2003. szeptember 26-án végleges megállapodás megkötését közölték a Bizottsággal. Jelezték, hogy a módosított tervezet részleteit utólag küldik el a Bizottságnak.

(10) 2003. október 15-i határozatában a Bizottság kiterjesztette a Szerződés 88. cikke (2) bekezdésében szereplő formális vizsgálati eljárást a közölt új intézkedésekre (2) is.

(11) A Bizottság 2003. szeptember 17-i és október 15-i határozatait az Európai Unió Hivatalos Lapjában (3) együttesen közölték. A Bizottság felhívta az érdekelteket, hogy tegyék meg az észrevételeiket a szóban forgó intézkedésekről.

(12) 2003. október 31-i levelében a Bizottság kiegészítő felvilágosítás iránti kérést intézett Franciaországhoz. 2003. november 11-én a Bizottság levelet küldött Franciaországnak, amelyben felhívja a figyelmét bizonyos késedelmekre a Bizottság véleményformálásához szükséges iratok közlésében.

(13) 2003. november 24-i és 25-i levelében Franciaország elküldte a Bizottságnak a T&D Alstom tevékenységének átruházására és a kapcsolódó intézkedésekre vonatkozó tájékoztatás első részletét.

(14) Egy 2003. december 2-i emlékeztetőt követően a Bizottság 2003. december 5-én küldeményt kapott, amely a 2003. augusztus 8-i, 14-i és szeptember 26-i tájékoztatások kiegészítő információit, valamint a Bizottság 2003. október 31-i kiegészítő kérdéseire adott válaszokat tartalmazta.

(15) 2003. december 3-i levelében a Bizottság arra kérte Franciaországot, hogy küldjön új adatokat a kapcsolódó intézkedésekre vonatkozóan.

(16) 2003. december 3-a és 8-a között a Bizottság megkapta a 46 érintett harmadik fél által közölt véleményeket. Ezeket a véleményeket Franciaországnak címezték, magyarázatot várva a 2003. december 22-i, valamint a 2004. január 12-i és 16-i küldeményekkel.

(17) 2003. december 24-i levelében Franciaország 20 munkanapos kiegészítő határidő engedélyezését kérte, hogy válaszolhasson a Bizottság 2003. december 3-i kiegészítő kérdéseire. A Bizottság 2004. január 13-i levelében elfogadta ezt a kérést.

(18) 2004. január 12-i levelében a Bizottság arról tájékoztatta Franciaországot, hogy a független szakértő – amelyet az Alstom szerkezetátalakítási tervének vizsgálatában való részvételre szervezett pályázati felhíváson a Bizottság kiválasztott – a BearingPoint France SAS társaság.

(19) 2004. január 22-i levelében Franciaország új, körülbelül egy hónapos határidő-halasztást kért, hogy válaszoljon az érintett harmadik felek megjegyzéseire. Ezt a halasztást a Bizottság 2004. január 27-i levelében elfogadta.

(20) 2004. január 30-án a Bizottság kiegészítő tájékoztatás iránti kérelmet küldött Franciaországnak, különösen az Alstom T&D ágazata átruházásának terjedelmét illetően, amelyre a 2004. február 16-i levélben érkezett válasz.

(21) 2004. február 11-én Franciaország válaszolt a Bizottság 2003. december 3-i, a kapcsolódó intézkedésekre vonatkozó levelére. Mivel e tájékoztatás részben nem volt teljes, ezért 2004. február 19-i levelében a Bizottság új adatokat kért Franciaországtól. 2004. március 9-i levelében Franciaország megadta a kért tájékoztatást.

(22) 2004. március 10-i levelében a Bizottság emlékeztette Franciaországot arra, hogy még vár a harmadik felek véleményéhez fűzött megjegyzéseire vonatkozó válaszára, amelynek legkésőbb március 1-jei közlésére kötelezte magát. Franciaország válaszát – amelyhez az eredetileg felvázolt szerkezetátalakítási terv bizonyos kiigazításaira vonatkozó adatokat csatolt – 2004. március 15-én levélben küldték meg a Bizottsághoz.

(23) 2004. áprilisa és májusa során több munkaértekezlet követte egymást Franciaország és a Bizottság között, amelyek célja a Franciaország által kezdetben javasolt pénzügyi konstrukció kiigazításának, valamint a támogatás jóváhagyásához szükséges kiegyenlítő intézkedéseknek a megvitatása volt. E tárgyalások végén Franciaország 2004. május 21-én és 26-án két levelet küldött a Bizottságnak, amelyekben Franciaország bizonyos számú kötelezettséget vállalt a szóban forgó intézkedésekre vonatkozóan, és közölte a eredetileg tervezett intézkedések kiigazításait. Franciaország 2004. június 7-i, 9-i, 10-i, 18-i és 25-i leveleiben póttájékoztatásokat küldött a Bizottságnak.

II. LEÍRÁS

1. Az Alstom csoport

(24) Az Alstom francia jogú részvénytársaság, amelyet jegyeznek a párizsi, a londoni és a New York-i pénzpiacokon. A 2002/2003-es pénzügyi évben a csoport 21,4 milliárd eurós üzleti forgalmat bonyolított, a negatív működési eredménye 507 millió euro, a tiszta vesztesége pedig 1,38 milliárd euro volt. 2003. március 31-én az Alstom 70 országban 110 000 személyt alkalmazott, ebből 62 000-et Európában.

(25) A folyamatban lévő szerkezetátalakítás előtt az Alstom termékek és rendszerek tervezési, összeszerelési és karbantartási tevékenységét végezte négy területen: energia (a továbbiakban: Power ágazat), továbbítás és elosztás (a továbbiakban: T&D ágazat), vasúti szállítás (a továbbiakban: Transport ágazat) és a hajóépítés (a továbbiakban: Marine ágazat): — 2002/2003-as pénzügyi év folyamán a Power ágazat 10,9 milliárd eurós üzleti forgalmat bonyolított és a világon 46 000 alkalmazottat foglalkoztatott, — a T&D ágazat – amely nagy részét 2003. szeptember 25-én eladták a francia Areva csoportnak – 2002/2003-ban az eladása előtt 3,6 milliárd eurós üzleti forgalmat bonyolított 28 000 alkalmazottal, — a 2002/2003-as pénzügyi évben, a Transport ágazat 5 milliárd eurós üzleti forgalmat bonyolított, és 28 500 alkalmazottat foglalkoztatott, — végül a Marine ágazat szintén a 2002/2003-as pénzügyi évben 1,5 milliárd eurós üzleti forgalmat bonyolított és 4 500 alkalmazottat foglalkoztatott.

(26) A 2003/2004-es pénzügyi év folyamán az Alstom üzleti forgalma 16,7 milliárd euróval emelkedett, ami 10 %-os visszaesést jelentett a 2002/2003-as üzleti évhez képest, hasonló bázison. A mintegy 300 millió eurós pozitív működési eredmény ellenére (1,8 %-os működési haszon), az Alstom tiszta vesztesége elérte a 1,86 milliárd eurót, amelyből 655 milliót a szerkezetátalakítás költségei, 460 milliót a pénzügyi költségek tettek ki.

(27) A működési eredmények ágazatonkénti alakulása az 1. táblázatban szerepel. 1. táblázat A vállalat adatai (üzleti forgalom és működési eredmények millió euróban) 2000/2001 2001/2002 2002/2003 2003/2004 Éves üzleti forgalom 24 550 23 453 21 351 16 688 Működési eredmény 1 151 941 (507) 300 ebből Power 448 572 (690) 178 T&D 275 226 227 136 Transport 266 101 (24) 64 Marine 80 47 24 (19) Vállalat (41) (35) (44) (59) Munkavállalók 143 014 118 995 109 671 78 811

2. Az Alstom nehézségei a szerkezetátalakítási terv előtt

(28) Franciaország azt állítja, hogy az Alstom nehézségei több tényező felhalmozódásának következményei. Először is a csoport a 2001. szeptember 11-i eseményeket követő általános gazdasági pangást érezte meg. Franciaország egyébként emlékeztet arra, hogy bizonyos piacok liberalizációja (különösen az elektromosság, és kisebb mértékben a közlekedés piaca) a vállalat nehézségeinek kiegészítő tényezője volt.

(29) A csoport megérezte annak a súlyos műszaki problémának a következményeit is, amely a svéd ABB csoporttól vásárolt GT24 és GT26 nagy teljesítményű gázturbinákat érintette. Az Alstom nehézségekbe ütközött az Egyesült Királyságba irányuló vonateladásokkal kapcsolatban is. Végül a vállalat 2001/2002-ben és 2002/2003-ban a tengeri körutazások hajórendeléseinek hiányát, és a Renaissance Cruises fizetésképtelensége által okozott veszteségeket szenvedte meg.

(30) 2003 tavaszától az Alstom csoport – miután jelezte a nehézségeit és a veszteségei összegét – mély bizalmi válságba került. A megrendelések szintje csökkent, mivel az ügyfelek nem voltak már biztosak abban, hogy a vállalat teljesíteni tudja a kötelezettségeit a következő években. A beszállítók szigorúbb fizetési feltételeket kötöttek ki és a pénzügyi intézmények úgy határoztak, hogy csökkentik az Alstom által jegyzett megrendelések biztosítékának az összegét.

(31) Ezenkívül a 2001. szeptember 11-i események után több biztosítási társaság csökkentette a kockázatát az ügyfelek irányába, és szigorúbb feltételeket szabott az Alstom számára a biztosítékok megadásánál. Márpedig ahhoz, hogy a piacain aktív maradjon, az Alstom rá van utalva a hosszú távú szerződések végrehajtását garantáló biztosítékok elnyerésére. E garanciák nélkül az Alstom képtelen megfelelni az új megrendeléseknek.

3. A szerkezetátalakítási terv

(32) 2002 márciusában az Alstom tevékenysége fellendítésének első tervét („Restore value”) határozták el, de csak részben hajtották végre. 2003 májusában egy újabb tervet fogadtak el – majd 2004 januárjában módosítottak és megerősítettek –, amely magában foglalta a kezdeti terveket, de annál nagyszabásúbb volt. Ezt a második tervet úgy tekintették Franciaországban, mint azt a szerkezetátalakítási tervet, amelynek le kell fednie a 2002/2003-as és a 2005/2006-os pénzügyi év közötti időszakot. Három intézkedési csomagot határoz meg: átruházások, amelyek célja a csoport kulcstevékenységeinek újra középpontba helyezése; ipari átszervezés; pénzügyi szerkezetváltás.

(33) A csoport kulcstevékenységeinek újra középpontba helyezésére vonatkozó első intézkedési csomagot illetően az Alstom átruházásokat hajtott végre, amelyek a csoport üzleti forgalmának 4,3 milliárd eurós csökkenését (2002/2003-hoz képest – 20 %), és a személyi állományának 30 000 fős (– 27 %) csökkenését okozták. A következő átruházások történtek: — Az Ipari turbina tevékenységeket 2003 áprilisában a Siemensnek adták el; ezek nettó 950 millió eurót hoztak. E tevékenységek 1,25 milliárd eurós üzleti forgalmat generáltak 2002/2003-ban (körülbelül 6 %-a az Alstom üzleti forgalmának), 6 000 főnyi munkavállalóra (4), — a T&D tevékenységet – kivéve a Power Conversion szegmenst – az Arevának adták el 2003 szeptemberében, amely nettó 920 millió eurót hozott; az átruházott tevékenységek 3 milliárd eurós üzleti forgalmat generáltak 2002/2003-ban (körülbelül 14 %-a az Alstom üzleti forgalmának), 24 000 főnyi munkavállalóra (5), — összesen 415 millió euróért ingatlanokat adtak el (összesen 267 millió euróért 2003 márciusa előtt, és 148 millió euróért 2003 márciusa és augusztusa között); más, kiegészítő eladásokról folytak még tárgyalások 2003 decemberében, mintegy 50 millió eurós összegben.

(34) A második intézkedési csomag az Alstom kulcstevékenységeinek ipari átszervezését tartalmazza három ágazatban, amelyek összes üzleti forgalmát 16 milliárd euróra becslik 2005/2006-ban: — a Power ágazat, ami magában foglalja a „Power Turbo-Systems” (gáz- és gőzturbinák) alágazatot, amelynek az üzleti forgalmát 3,6 milliárd euróra becsülik, a „Power Service” alágazatot, amelynek az üzleti forgalmát 3,1 milliárd euróra becsülik és a „Power Environment” (tüzelőberendezések és vízturbinák) alágazatot, amelynek az üzleti forgalmát 3,1 milliárd euróra becsülik, — a Transport ágazat, amelynek az üzleti forgalmát 5,5 milliárd euróra becsülik, — a Marine ágazat, amelynek az üzleti forgalmát 1 milliárd euróra becsülik. A teljes üzleti forgalom magában foglalja a Power Conversion ágazatot is (0,5 milliárd eurós üzleti forgalom), a „Corporate” (Vállalat) részt (0,2 milliárd euro) és egy 1 milliárd eurós negatív korrekciót összevont szinten („vállalati tartalék”).

(35) Ezen ágazatok mindegyikében a szerkezetátalakítási erőfeszítések a következőképpen történnek: — a Power Environnement és a Power Turbo-Systems alágazatok működési átszervezése, beleértve bizonyos telephelyek átméretezését vagy bezárását, amely fő célja az állomány csökkentése és a földrajzi elhelyezkedés ésszerűsítése, — az Ipari gőzturbina tevékenységek (IST) (a Power Turbo-Systems alágazata) visszavonása és a La Courneuve francia telephely eladása, — a Transport ágazat ipari átszervezése, beleértve bizonyos telephelyek átméretezését vagy bezárását, valamint az állomány csökkentését, — a Marine ágazat tevékenységének csökkentése, a saint-maló-i hajógyárak 2003-ban elhatározott bezárása után. A saint-nazaire-i telephelyen előrehozott nyugdíjazások révén kell csökkenteni az állományt.

(36) A 2. táblázat ezen intézkedések következményeit foglalja össze minden tevékenységi szegmensben, az érintett három pénzügyi évre (2003–2006) vonatkozóan. A következő években az e szerkezetátalakításoktól várt megtakarításoknak évente […] ( 6 ) millió euróval kell növekedniük.

2. táblázat

A tevékenységek átalakításának áttekintése három évre

Állománycsökken-tések (egységek) Szerkezetátalakítási költség (millió euróban) Várt megtakarítások (millió euróban) Power Environnement […] […] […] Power Turbo-Systems […] […] […] Power Conversion […] […] […] T&D […] Power Services + IST […] […] […] Transport […] […] […] Marine […] […] […] Vállalat […] […] […] Összesen […] […] (7) […]

(37) A harmadik intézkedési csomag a pénzügyi szerkezetátalakítás, amely tartalmazza az Alstom, az állam és a bankok beavatkozását is magában foglaló pénzügyi csomagot.

(38) Az első tervet 2003. augusztus 2-án véglegesítették. Miután a Bizottság megkezdte a formális vizsgálati eljárást, Franciaország 2003. szeptember 26-án egy jelentősen módosított megállapodást közölt, amely már nem tartalmazott olyan intézkedéseket, amelyek magukban foglalják az államnak a Bizottság előzetes jóváhagyása nélkül – ahogyan azt az állami támogatásokról szóló közösségi szabályozás előírja – az Alstom csoport saját tőkéjében való feltétlen és visszafordíthatatlan részvételét. Ez az új megállapodás – melynek feltételei a következőkben szerepelnek – a 2003. augusztus 2-i megállapodás helyébe lépett.

(39) A megállapodás mindenekelőtt magában foglal (1. intézkedés) egy állami kötelezettségvállalást az államnak fenntartott 300 millió eurós összegű határozott futamidejű részvényre váltható alárendelt kötvények (TSDDRA) kibocsátásának jegyzésére. Ezen értékpapíroknak 1 TSDDRA paritásuk van 1 részvényre, és 1,25 eurós áron jegyzik őket. 20 éves a futamidejük és a Bizottság határozatáig évi 2 %-os fix kamatozásúak. Ezek az értékpapírok alárendelt kötelezettségek, amelyek a többi alárendelt kötelezettséghez képest alacsonyabb besorolásúak, mint amilyenek a részvényre váltható kötvények (ORA), határozott futamidejű alárendelt kölcsönök (PSDD), és határozott futamidejű alárendelt kötvények (TSDD) (8).

(40) Az átváltásra a következő feltételes záradék érvényes: „A társaság által kibocsátott és az állam által jegyzett TSDDRA-kat annak törzsrészvényeiben kell visszatéríteni TSDDRA-nként 1,25 eurós névértéken, azzal az egy feltétellel, hogy az Európai Bizottság határozatot hoz arról, hogy az Alstom által kibocsátott TSDDRA állami jegyzése, és azok értékpapírokban történő megtérítése a közös piaccal összeegyeztethető állami támogatás, vagy ha nem, akkor nem állami támogatás. Ez az értékpapírokban történő visszatérítés az államnak a Bizottság határozata kézhezvételét követő munkanapon automatikusan, és a törvény erejénél fogva következik be.”

(41) Az állam kötelezettséget vállal arra, hogy sem a TSDDRA-kat, sem az azok átváltásából esetlegesen eredő értékpapírokat nem adja el a társaság teljes helyreállása előtt.

(42) A bankok a maguk részéről visszavonhatatlanul kötelezettséget vállalnak arra, hogy jegyzik a 2003. november 18-i közgyűlésen jóváhagyott tőkeemelést, amely számukra 300 millió eurót tartott fenn, részvényenként 1,25 eurós kibocsátási áron.

(43) A megállapodásban meghatározták egy rövid távú pénzforgalmi könnyítés engedélyezését is, összesen 1,5 milliárd euróra (2. intézkedés). Az állam közvetlenül vagy a Caisse des Dépôts et Consignations-on (CDC) keresztül kötelezettséget vállalt arra, hogy megújítja a 2004. február 8-a előtt történt utolsó kibocsátástól számított 12 hónapos lejárati ideig 300 millió euróért jegyzett kereskedelmi papírokat, és további kereskedelmi papírokat jegyez 900 millió euróig. A pénzforgalmi könnyítésekért vállalt állami kötelezettségvállalás így 1,2 milliárd euróra növekedett.

(44) A kiegészítő 900 millió jegyzése, és az Alstom által történő visszatérítése megtörtént: 2003 decemberében a vállalat visszatérített 800 millió eurót a (39), (47) és (48) preambulumbekezdésben leírt hosszú távú finanszírozásoknak köszönhetően (TSDDRA, TSDD és PSDD), és 2004 januárjában 100 millió eurót térített vissza a T&D ágazat Arevának történő eladás jövedelméből.

(45) A bankok a maguk részéről 300 millió euro értékig kereskedelmi papírokkal járulnak hozzá, és vállalják, hogy e hozzájárulást megújítják a 2004. február 8-a előtt történt utolsó kibocsátástól számított 12 hónapos lejárati ideig.

(46) A megállapodás rendelkezik (3. intézkedés) a bankok által kibocsátott 3,5 milliárd eurós konzorciális kötvényfedezetű hitel, amelynek 65 %-ára – 2,275 milliárd euróra – az állam viszontraganciát vállalt. Ennek a biztosítéki rendszernek a 3,5 millió eurós állomány kimerüléséig kell működnie. Az így fedezett kereskedelmi szerződések időtartama nem haladhatja meg a 7 évet. A viszontgaranciát a Banques Populaires csoporthoz tartozó Caisse Française de Développement Industriel (CFDI) révén hozták létre. Meg kell jegyezni, hogy az ezen intézkedésre való hivatkozásaiban Franciaország ezt a viszontgaranciát az állam által megadottnak tekinti.

(47) A negyedik intézkedés egy határozott futamidejű alárendelt kölcsön (PSDD) öt évre, mintegy 1,5 milliárd euro összegben, amelyből 300 milliót az államnak kellene apportálnia, és 1,2 milliárdot a bankok jegyeznének (4. intézkedés). A 2003. december 5-i megjegyzéseiben Franciaország jelezte, hogy e kölcsönt végül a CFDI adta volna meg. Az állam arra korlátozódott, hogy biztosítsa a CFDI-nek a kölcsön összegét. A PSDD-t EURIBOR kamat + 450 bázispontban kell megadni, amelyből 300 bázispont minden érintett időszak végén fizetendő, és 150 bázispont tőkésített és fizetendő. Ez a kölcsön hátrasorolt tartozás, de magasabb besorolású, mint a TSDDRA, a TSDD és az ORA.

(48) Franciaország visszavonhatatlanul elkötelezte magát, hogy az államnak fenntartott határozott futamidejű alárendelt kötvények (TSDD) kibocsátását jegyezze 200 millió euro értékben 15 éves időtartamra (5. intézkedés, korábbi 4a. intézkedés). Ezeket a TSDD-ket 500 bázisponttal emelt referencia-kamatlábbal fizetik meg, amelyből 350 bázispont évente fizetendő lejáratkor, és 150 bázispont tőkésített és in fine fizetendő. Ezek függnek az ORA-tól, a PSDD-től és/vagy a nem biztosított hitelezőktől.

(49) A bankok garantálták a már megtett intervenciókon kívül eredetileg 1 milliárd euróban meghatározott részvényre váltható kötvények (ORA) kibocsátásának elhelyezését, elsőbbségi jegyzéssel a társaság jelenlegi részvényeseinek javára. Az ORA-k, amelyek összege végül 900 millió euróban lett megállapítva, a művelet kezdetétől számított 5 évvel részvénnyé átváltoztathatók. E kibocsátás feltételei a következők: egy 2004 végén tőkésített 2 %-os szelvény, 1 részvényért 1 ORA paritáson, 1,40 eurós jegyzési ár, és egy 10-20 %-os kibocsátási díj. Ezek hátrasorolt tartozások a PSDD-hez képest, de magasabb besorolásúak a TSDDRA-hoz és a TSDD-hez képest.

(50) A 3. táblázat képet ad az Alstom támogatását célzó pénzügyi csomagban szereplő intézkedésekről, Franciaország 2003. szeptember 26-i közlése alapján, amely a 2003. augusztus 2-i megállapodást helyettesítette. 3. táblázat A pénzügyi csomag 2003. szeptemberi változata (összegek milliárd euróban) Intézkedés Bankok/befektetők Állami kötelezettségvállalás (9) Tőkeemelés I 0,30 – TSDDRA (1. intézkedés) – 0,30 Rövid távú likviditás (2. intézkedés) 0,30 1,20 Mintegy 3,5 milliárdos biztosítékok (3. intézkedés) 3,5 65 %-os viszontgarancia, ami 2,275 PSDD (4. intézkedés) 1,20 Garancia a CFDI javára 0,30-ról TSDD (5. intézkedés) – 0,20 ORA 0,90 –

(51) 2004 májusában Franciaország értesítette a Bizottságot a fent leírt, a pénzügyi csomagban eszközölt módosításokról, amelyet az állam és a bankok által 2004 nyarán hajtott végre. Az új terv a meglévő intézkedések két módosítását, valamint egy új intézkedést tartalmaz.

(52) Elsősorban a konzorciális kötvényhitel állami viszontgaranciája (3. intézkedés) szabadul fel és helyeződik át egy garanciamechanizmusba, amely fedezi az új, a bankok által kibocsátott, 8 milliárd eurós állományt jelentő konzorciális kötvényhitelt. Ez az új kötvényhitel a következő garanciamechanizmust tartalmazza: a veszteségeket elsősorban egy, a vállalat által elhelyezett 700 millió eurós készpénzbiztosíték fedezi. Másodsorban a veszteségeket egy 1,3 millió eurós garancia fedezi, amelyben egyenrangúan vesz részt az állam 1,25 milliárd, a bankok pedig 50 millió euro összegben. A 2 milliárd euro feletti veszteségek nem részesülnek garanciában, és teljes mértékben a biztosítékokat kibocsátó bankok viselik. E konzorciális kötvényhitelre vonatkozó biztosítékok kibocsátásának a futamideje a megnyitásától számított két év, 2004 nyarára meghatározva. Ezen időszak alatt egyrészről a termékeknek az Alstom általi legyártásából és szállításából eredő, a meglévő biztosítékok értékcsökkenése a konzorciális kötvényhitel állományában csökkenést fog eredményezni. Másrészről ugyanezen időszak alatt a kötvényhitelt más biztosítékok újra feltöltik a 8 milliárdos állomány felső határának keretéig. Ha a biztosítékok kibocsátás időszaka befejeződött, és a feltöltés tilos lesz, a keret állománya csökkenni fog a biztosítékok értékcsökkenésének a függvényében. Ezzel párhuzamosan a garanciák törlesztésre kerülnek úgy, hogy a konzorciális kötvényhitel mindig legalább 25 %-ával egyenlőek legyenek. Az 1,3 milliárd eurós másodlagos garancia törlesztése elsődleges, a 700 millió eurós elsődleges veszteségek törlesztése azután történik. Következésképpen az állam számára a felhívás veszélyének nullára kell csökkennie 2008 végétől/2009 elejétől, ellentétben 2011 végével/2012 elejével a korábbi mechanizmusban, amikor az állami viszontgarancia nem élvezett törlesztési elsőbbséget. Meg kell említeni, hogy a 8 milliárd eurós állomány nem kizárólag új biztosítékok kibocsátását jelenti majd. Ugyanis a bankok által 2003 szeptembere után kibocsátott, így tehát a 65 %-os állami viszontgaranciában már nem részesülő – és bizonyos feltételekkel és korlátozottan a 2003 szeptembere előtt kibocsátott biztosítékok – összes kötvényhitel apportálható az új, 8 milliárd eurós konzorciális kötvényhitelbe, és így részesülhet a megfelelő garanciamechanizmusban.

(53) Másodsorban Franciaország kötelezettséget vállal az Alstommal szembeni követeléseinek – amely a CFDI által birtokolt 300 millió eurós PSDD-ből (4. intézkedés), és 200 millió eurós TSDD-ből (5. intézkedés) áll – tőkévé konvertálására 2004 nyarán. A bankoknak is lehetőségük lesz az Alstommal szembeni követeléseik egy részének tőkévé konvertálására.

(54) Mintegy 1-1,2 milliárd eurós kiegészítő tőkeemelést hajtanak végre 2004 nyarán (6. intézkedés). Az állam a tőkerészesedésével arányosan vesz majd részt benne – amely a TSDDRA-k átváltásából ered majd –, azaz egy 17–18,5 %-os arányban. Következésképpen az állam által jegyzett összeg 170 és 222 millió euro között lesz. Az egyenleget kihelyezik a piacra egy banki testület szilárd jegyzésével. Ez a tőkeemelés különösen arra szolgál, hogy megszerezzék az új konzorciális kötvényhitel elsődleges veszteségei fedezetének képzéséhez szükséges 700 millió eurót.

(55) A 4. táblázat képet ad az e határozat tárgyát képező új terv intézkedéseiről. 4. táblázat A pénzügyi csomag 2004. májusi változata (összegek milliárd euróban) Intézkedés Bankok/befektetők Állami kötelezettségvállalás Tőkeemelés I 0,30 – TSDDRA (1. intézkedés) – 0,30 Rövid távú likviditás (2. intézkedés) 0,30 1,20 8 milliárd körüli biztosíték (3. intézkedés) 8 A másodlagos veszteségek biztosítéka, ami 1,25 Tőkévé konvertálandó PSDD (4. intézkedés) 1,20 0,30 Tőkévé konvertálandó TSDD (5. intézkedés) – 0,20 ORA 0,90 – Tőkeemelés II (6. intézkedés) 0,83/0,99 0,17/0,22

(56) Franciaország úgy ítéli meg, hogy a szerkezetátalakítási terv lehetővé teszi az Alstom számára, hogy hosszú távon újra életképessé váljon. A becsléseket a pénzforgalmi terv (Three Year Treasury Plan) W10-es változata tartalmazza. Ez a legutóbbi elérhető változat, amely 2003/2004-től 2005/2006-ig minden pénzügyi évre tartalmazza az előrejelzéseket. E terv legfontosabb mutatói az 5. táblázatban szerepelnek.

5. táblázat

Az Alstom hároméves refinanszírozási tervének kivonata – a 2003. szeptemberi W10 változat

(összegek millió euróban) Pénzügyi év 2002/2003 2003/2004 2004/2005 2005/2006 Megrendelések 19,123 [↘] (10) [↗] [↗] Ipari turbinák […] […] […] […] Power – Environment […] […] […] […] Power – Turbo-Systems […] […] […] […] Power – Services […] […] […] […] T&D (beleértve a Power Conversion) […] […] […] […] Transport […] […] […] […] Marine […] […] […] […] Vállalat és egyebek […] […] […] […] Általános tartalék […] […] […] […] Eladások 21,351 [↘] [↘] [↗] Ipari turbinák […] […] […] […] Power – Environment […] […] […] […] Power – Turbo-Systems […] […] […] […] Power – Services […] […] […] […] T&D (beleértve a Power Conversion) […] […] […] […] Transport […] […] […] […] Marine […] […] […] […] Vállalat és egyebek […] […] […] […] Általános tartalék […] […] […] […] Működési bevételek működési haszon (0,507) – 2,4 % [↗] [↗] [↗] EBIT (1,062) [↗] [↗] [↗] Nettó pénzforgalom (0,265) [↘] [↗] [↘] Teljes bruttó tartozás 6,688 [↘] [↘] [↘] Gazdasági tartozás 4,918 [↘] [↘] [↘] Saját tőke 0,847 [↗] [↘] [↗] Tartozás/saját tőke 581 % [↘] [↗] [↘]

(57) A 2004 májusára jelzett, a pénzügyi csomag változtatásai után Franciaország a pénzügyi előrejelzés új változatát közölte. E változat legfontosabb számai a 6. táblázatban szerepelnek. Két értéket jeleznek: az első arra az esetre vonatkozik, amikor a bankok a 2004 májusára bejelentett pénzügyi csomag által meghatározott követelések legmagasabb összegét konvertálják (ami 700 millió euro), a második arra az esetre vonatkozik, amikor a bankok egyetlen követelésüket sem konvertálják. Az előrejelzések nem veszik figyelembe a vállalat által végrehajtandó eladásokat.

6. táblázat

Új előrejelzések, amelyek az új pénzügyi intézkedések hatásait mutatják

(összegek milliárd euróban) Pénzügyi év 2004/2005 2005/2006 2006/2007 Teljes bruttó tartozás […] [↘] [↘] Gazdasági tartozás […] [↘] [↘] Saját tőke […] [↘] [↗] Tartozások/saját tőke […] [↘] [↘]

4. Egyéb intézkedések

(58) Az említett intézkedéseken kívül a 2003. augusztus 2-i megállapodás megemlített egy olyan intézkedést, amelyről a Bizottság a sajtón keresztül már értesült, és amely tekintetében a 2003. július 10-i levelében felszólította Franciaországot, hogy adjon tájékoztatást (7. intézkedés, korábbi 5. intézkedés): a sajtó szerint az Areva nukleáris csoport feltehetően 1 milliárd eurónál magasabb vételi ajánlatot nyújtott be az Alstom T&D ágazatára. Franciaország állítása szerint a francia állam 2003. július 1-jei, az Areva igazgatótanácsának az Alstom említett ágazata vételi ajánlata megtételének javaslatáról szóló felügyelőtanácsi ülésen beleegyezését adta (11). Meg kell jegyezni, hogy ez az intézkedés kifejezetten szerepel a szerkezetátalakítási tervben, és a 2003. augusztus 2-i megállapodásban.

(59) Egyébként a Bizottság tudomást szerzett nem közölt intézkedéssorozatokról is, amelyek tekintetében a 2003. augusztus 28-i és december 3-i levelében hívta fel Franciaországot tájékoztatás adására:

III. AZ ELJÁRÁS VÁLASZTÁSÁNAK ALÁTÁMASZTÁSA

(60) A formális vizsgálati eljárás azért indult, hogy ellenőrizze, hogy a 2003 nyarán a Bizottság tudomására hozott intézkedések a közös piaccal összeegyeztethető támogatások. Bár a szóban forgó intézkedések állami forrásból származnak, és lehetővé tették az Alstom számára, hogy aktív maradjon az érintett piacokon, a verseny torzításával, és a tagállamok közötti kereskedelem megsértésével fenyegetnek. Franciaország vitatja azok némelyikének (különösen az 1. intézkedés) támogatási jellegét. Egyébként Franciaországnak a 7. és 10. intézkedésre vonatkozóan adott tájékoztatása elégtelen volt, a többi intézkedést megmentési és szerkezetátalakítási támogatásokként értékelték. A támogatások összességében úgy tűntek, hogy nem felelnek meg a közösségi iránymutatások által a nehézségekkel küzdő vállalatok megmentésének és szerkezetátalakításának állami támogatásaira meghatározott követelményeknek (12) (a továbbiakban: iránymutatások), különösen a Franciaország által megmentési támogatásnak minősített intézkedések, amennyiben a szerkezetátalakítási tervet már végrehajtották.

(61) Ezután Franciaország módosította a kezdeti támogatásokat, miután új megállapodást kötött a bankokkal. Ezeket az intézkedéseket 2003. szeptember 26-án közölték a Bizottsággal. Ilyen körülmények között terjesztették ki a formális vizsgálati eljárást úgy, hogy az az új intézkedésekre is vonatkozzon, amelyek részben a 2003. augusztusi megállapodás intézkedései helyébe léptek, és megemelték annak összegét.

(62) A 2004 májusában létrehozott pénzügyi csomag után a Bizottság úgy ítélte meg, hogy ebben az ügyben nem szükséges és nem célszerű a formális vizsgálati eljárás második kiterjesztése. Tulajdonképpen elsősorban azt állapították meg, hogy a módosítások nem eredményezték a támogatások teljes összegének növekedését, hanem éppen ellenkezőleg, csökkentették azt. A konzorciális kötvényhitel (3. intézkedés) állami garanciája, amely a korábbi állami viszontgarancia helyébe lépett, az állami kötelezettséget 1 milliárd euróval csökkentette. Sőt, a létrehozott garanciamechanizmus már előírja, hogy a veszteségek fedezése elsőbbségi módon történjen, a vállalat által rendelkezésre bocsátott 700 millió eurós fedezet révén, az állam csak másodlagos garanciája keretében. Akármilyen is a veszteségek színvonala, az állam által fedezett összeg alacsonyabb marad, mint az előző tervben. Így a VI. C. részben kifejtettek szerint a biztosítékokat úgy kell tekinteni, mint olyan állami támogatás, amely azok összegének 100 %-áig is elmehet. Ilyen körülmények között a garancia keretén belül az állami támogatás meghosszabbítása több mint kiegyenlített a támogatás tényleges és jelentős csökkenéséből kifolyólag, az új mechanizmus bevezetése miatt. Sőt, az állami tartozás tőkévé alakítása (4. és 5. intézkedés), mivel az a szóban forgó módosításoktól függ, nem tartalmazza az abba belefoglalt támogatás összegének a növekedését. Tulajdonképpen ebben az esetben a kölcsönöket azok megadásától úgy tekintik – a VI. C. részben kifejtésre kerülők szerint –, mint az érintett összeg 100 %-os támogatásának képviselőjét. Végül az új tőkeemelésben (6. intézkedés) való állami részesedés kevéssé lesz fontos a magánrészesedés növekedésének a szempontjából. Az az állam által jegyzett tőke arányában történik, és ugyanolyan feltételekkel, mint a többi résztvevő számára. Sőt, az állam teljes kötelezettsége, a tőkeemelésben való részvétele bőven ki lesz egyenlítve a konzorciális kötvényhitelek csökkentett garanciája révén.

(63) Azt is megállapították, hogy az új pénzügyi csomag 2004. májusi módosításai jelentős növekedést tartalmaznak a szerkezetátalakításhoz való hozzájárulás magánrészesedése tekintetében, és ennek következtében jelentős javulást az Alstom pénzügyi helyzetében. Valójában az állami garanciának a konzorciális kötvényhitel keretében történő módosítása magában foglalja, hogy a bankok ezentúl 6 milliárd eurós kötelezettséget vállalnak. Ezenkívül az új tőkeemelés több mint 80 %-ára a bankok vállalnak garanciát. Végül jelezni kell, hogy a vállalat saját, nagyon jelentős hozzájárulása finanszírozza készpénzben a 700 millió eurós fedezetet, amely elsődleges garancia az új konzorciális kötvényhitelre.

(64) Végül meg kell jegyezni, hogy a pénzügyi csomag módosításait Franciaországnak a (96)–(103) preambulumbekezdésben leírt kötelezettségvállalásai kísérik, amelyek egyrészről az állami beavatkozás korlátozásával kiegyenlítik a támogatások miatt esetleg bekövetkező versenytorzulásokat, másrészt biztosítják a vállalat hosszú távú életképességét.

(65) Ilyen körülmények között a Bizottság úgy értékeli, hogy a 2004. májusi kiigazítások csökkentik az állami beavatkozást és növelik a magánpartnerek hozzájárulásait, így korlátozva az intézkedésekből eredő versenytorzulást, döntő módon hozzájárulva a vállalat hosszú távú életképességéhez. Ezek a kiigazítások nem súlyosbíthatják hát a Bizottságnak a támogatás összeegyeztethetőségére vonatkozó kétségeit, és nem vethetnek fel újabb kétségeket, különösen bizonyos intézkedésekkel kapcsolatban. Ellenkezőleg, ezek a kiigazítások hozzájárulnak ahhoz, hogy eloszlassanak néhány kételyt, amelyek a formális vizsgálati eljárás megindítása és kiterjesztése során merültek fel. Végül az eljárás újbóli kiterjesztése – amely jogilag nem szükséges – nem lenne célszerű azon késedelmek miatt, amelyeket az elkerülhetetlenül okozna a szerkezetátalakítási terv végrehajtása szempontjából nagy jelentőségű végleges határozat elfogadásában.

IV. HARMADIK FELEK ÉSZREVÉTELEI

(66) Az eljárás megindításának, illetőleg kiterjesztésének 2003. szeptember 17-i, illetőleg október 15-i nyilvánosságra hozatalát követően a Bizottság az előírt határidőn belül számos megjegyzést kapott harmadik felektől, ügyfelektől, beszállítóktól, alvállalkozóktól, versenytársaktól, és az Alstom munkavállalóinak képviselőitől (20 megjegyzés az elektromos ágazatra, 19 a vasúti közlekedési ágazatra és 5 a két ágazat munkavállalói szervezeteitől).

(67) Az ügyfelek, beszállítók, alvállalkozók és a munkavállalók képviselőinek nagy része heves aggodalmát fejezte ki az Alstom fennmaradásával kapcsolatban. A megjegyzések némelyike jelzi, hogy egy esetleges eltűnés valódi veszteség lenne az európai gazdaság térképén. Különösen a vállalat technológiai teljesítményére hívják fel a figyelmet, és annak a kutatásban és a fejlesztésben való részvételére. Sok megjegyzés utal arra is, hogy az Alstom eltűnése káros következményekkel járna az érintett piacokra nézve, amelyek már most is erősen koncentráltak. Az Alstom eltűnése növelné ezt a koncentrációt és a kínálat csökkenéséhez vezetne. Számos ügyfél kifejezte aggodalmát az ellátásuk megszakítása miatt. Attól is tartanak, hogy a csúcsminőségű anyagaikat és a vevőszolgálati hálózatot nem lehetne jó feltételekkel fenntartani. Végül a munkavállalók és az alvállalkozók különböző képviselői azon káros társadalmi következményeket hangsúlyozzák, amelyeket a vállalat eltűnése a közvetett és közvetlen foglalkoztatás területén okozna.

(68) A tengeri ágazat helyzete a nantes-i és a saint-nazaire-i polgármester hozzászólását váltotta ki, akik heves aggodalmukat fejezték ki az eljárás társadalmi következményeivel kapcsolatban.

(69) Az Alstom fő versenytársainak észrevételei a (69)–(75) preambulumbekezdésben kerülnek részletesen kifejtésre.

(70) A Siemens szerint az Alstom nehézségei elsősorban azon súlyos műszaki problémák következményei, amelyek a nagy teljesítményű GT24/GT26 gázturbinákkal történtek. Ezek a nehézségek a „cash flow modeste”-hez is kötődnek, amelyet az Alstom tevékenységeinek összessége generált a következő elemekből adódóan: a) számos vásárlás elégtelen integrációja; b) túl erős árverseny, amelynek célja a kapacitások, és a kapott előlegek révén a pénzvagyon jobb kihasználása; c) nem megfelelő projekt- és kockázatkezelési képesség.

(71) A Siemens következésképpen úgy véli, hogy a szerkezetátalakítási terv nem teszi majd lehetővé az Alstom számára, hogy visszaállítsa a hosszú távú életképességét. Ez a harmadik fél úgy értékeli, hogy a csoport képtelen lesz szembenézni GT24/GT26 turbinák műszaki hibájával, és úgy véli, hogy az Alstom hányada túl szűk a vasúti berendezések megrendelései területén; ezenkívül megjegyzi, hogy a hajóépítés piacán is kedvezőtlenek az előrejelzések. Attól is tart, különösen a Power piacokon – amelyeket szerinte a gyenge kereslet és a kapacitástöbblet jellemez –, hogy a szerkezetátalakítási terv nem lenne elegendő ahhoz, hogy lehetővé tegye az Alstom számára a tevékenységei folytatását.

(72) Összefoglalóan a Siemens arra hivatkozik, hogy azok a piacok, ahol az Alstom aktív, eléggé versengő piacok (részben a rendszeres pályázati felhívási gyakorlatnak köszönhetően), és hogy az Alstom eltűnése nem változtatna ezen a helyzeten. Másodlagosan arra hívja fel a figyelmet, hogy a szerkezetátalakítási terv Bizottság által történő esetleges jóváhagyását az Alstom strukturálisan veszteséges tevékenységeinek megszüntetésétől, valamint a kiegészítő eszközök és a leányvállalatok eladásától kellene függővé tenni.

(73) Egy másik versenytárs – amely nem kívánta felfedni a kilétét – lényegében az állami viszontgarancia miatt aggódik, amely a konzorciális kötvényhitel 65 %-át fedezi, 3,5 milliárd euróval. Ez a viszontgarancia szerinte súlyos torzulásokat okozhat a versenyben. Kijelenti, hogy a biztosítékadási gyakorlat az Alstom aktív piacain megkötött hosszú távú szerződések jellemzője. Márpedig az állam által megadott garancia lehetővé teszi az Alstom számára, hogy különösen magas összegű biztosítékokhoz férjen hozzá, ami aránytalan előnyhöz juttatja őt. Következésképpen e harmadik fél aggodalma kettős: először is az Alstom – aki így a versenytársainál sokkal magasabb garanciákban részesülhet – a biztosíték ajánlatok 2002 óta tartó általános csökkenése miatt a legtöbb szerződés pályázója lehet; másrészről az Alstom a garancia elnyeréséhez csökkentett költségeket élvezhet, ami lényeges körülmény, figyelembe véve az ágazat gyenge haszonkulcsait. Ez a versenytárs a Siemenshez hasonlóan úgy véli, hogy a vasúti közlekedési ágazat többletkapacitással küzd. E témakörben olyan intézkedéseket javasol, amelyek lehetővé teszik harmadik felek számára, hogy hozzáférjenek a nagysebességű vasútra (TGV) és/vagy a jelzőberendezésekre vonatkozó szellemi alkotások jogához.

(74) A General Electrics (GE) tájékoztatást adott azon piacokról, ahol az Alstom versenytársa, anélkül hogy közvetlenül megjegyzéseket fűzött volna a szerkezetátalakítási tervhez.

(75) Végül egy másik versenytárs vitatja a T&D ágazat Arevának történő eladásának körülményeit. Különösen az Arevának ezen új piacra történő belépésétől tart. Ez a versenytárs úgy értékeli, hogy a szóban forgó eladás nem felelt meg a kereskedelmi gyakorlatnak. Szerinte az Alstom csökkenthette volna az árat az Arevának történő eladáskor, a Franciaország által megadott támogatásoknak köszönhetően.

V. FRANCIAORSZÁG MEGJEGYZÉSEI

(76) A formális vizsgálati eljárás megnyitására és kiterjesztésére adott válaszában Franciaország tájékoztatást adott azon kilenc intézkedésről, amelyek kapcsán a Bizottság az eljárást megindító határozatában kétségét fejezte ki a közös piaccal való összeegyeztethetőségük miatt. E tájékoztatások összefoglalása az alábbiakban következik.

(77) Ami az 1., 2., 3. és 4. intézkedést illeti, Franciaország arra hívja fel a figyelmet, hogy az állami beavatkozás szükséges az Alstom csődjének elkerülésére, és hosszú távú életképessége biztosítására. E megállapítás alátámasztására Franciaország kiegészítő információkat adott az Alstom beavatkozás előtti helyzetéről, annak szerkezetátalakítási tervéről, valamint a vállalat, a hitelezők, a részvényesek és Franciaország által tett intézkedésekről. Ezen információk e határozat II. részében szerepelnek, különösen a szerkezetátalakításról szóló adatokat illetően.

(78) A formális vizsgálati eljárás megnyitására és kiterjesztésére adott válaszában Franciaország a vállalatnak nyújtott támogatások számítását is elvégezte, valamint azok jellegének értékelését. Meg kell jegyezni, hogy ezek a számítások nem vonatkoznak a 2004 májusában módosított intézkedésekre, hanem a 2003 augusztusában és szeptemberében végrehajtott vagy tervezett intézkedésekre.

(79) Franciaország úgy értékeli, hogy az 1. intézkedés TSDDRA-i a 300 millió eurós névértékükkel szerkezetátalakítási támogatások. Az állam által nyújtott (2. intézkedés) 1,2 milliárd eurós készpénzt illetően Franciaország azt állítja, hogy a 300 millió eurót eredetileg megmentési célú támogatásnak adták meg. Mivel a visszafizetés esedékessége hosszabb, ezt az összeget is szerkezetátalakítási támogatásnak kell tekinteni. Viszont a 9 millió eurót – amelyre a 2003. szeptemberi megállapodást követően a 2. intézkedést növelték – teljes egészében megmentési célú támogatásnak kell tekinteni. Ezt a 9 millió eurót 2003 decembere és 2004 januárja között visszafizették Franciaországnak. Olyan, likviditás formájában nyújtott támogatásról volt szó, amely célja az Alstom tevékenysége azonnali megszakításának megakadályozása volt, és amelyet az iránymutatásokban meghatározottak szerint a folyósítását követő hat hónapon belül visszafizettek.

(80) Franciaország számításokat végzett a korábbi 3,5 milliárd eurós konzorciális kötvényhitel viszontgaranciájával kapcsolatban, úgy becsülve, hogy a támogatás az állami kötelezettségvállalás legnagyobb összegének és a viszontgarancia mozgósítása „valós” kockázatának szorzata, levonva abból az Alstom által fizetett költségeket. A mobilizáció valós kockázata két tényezőből származhat: annak kockázata, hogy az Alstom nem képes betartani a szerződéseit (végrehajtási kockázat), és annak kockázata, hogy nem képes visszafizetni ezt a garanciát (visszafizetési kockázat). Franciaországnak egy 0 és 43 millió euro közötti összeg jött ki. Egyébként Franciaország azt állítja, hogy a viszontgaranciának megfelelő támogatást megmentési célú támogatásnak kell tekinteni a biztosítékok kibocsátásának teljes időszakára. Ellenben a viszontgarancia fenntartása azon szerződések végrehajtásának teljes időszaka alatt, amelyekre a biztosítékok vonatkoznak, szerekezetátalakítási támogatásnak lenne tekinthető. Meg kell jegyezni, hogy Franciaország értékelte a 2003. nyári helyébe lépő mintegy 8 milliárd eurós új szindikált keretet.

(81) Ami a 300 millió eurós PSDD támogatási összeget illeti (4. intézkedés), Franciaország 140 millió euróra becsüli a CFDI-nek nyújtott garanciába foglalt állami támogatást, ami a CFDI által megadott kölcsönösszeg 50 %-ának felel meg, kivonva a kapcsolódó költségek és kiadások 10 millió eurós összegét.

(82) Franciaország újra megerősíti, hogy a szerkezetátalakítási terv lehetővé teszi az Alstom számára, hogy ismét hosszú távon életképessé váljon. Franciaország azt is kijelenti, hogy ezek az Alstom által véghezvitt eladások, valamint a II. C. részben leírt ipari és működési szerkezetátalakítási intézkedések megfelelően kiegészítő intézkedések a verseny nem kívánt torzulásának az elkerülésére.

(83) Egyébként Franciaország fenntartja, hogy az Alstom érdekében tett intézkedések megfelelnek annak a minimumnak, amely a rövid távú túlélést (likviditási hozzájárulás és viszontgarancia) és a hosszú távú életképességét (hosszú távú pénzügyi és ipari szerkezetátalakítás) biztosítja.

(84) Ami az Alstom csődjének gazdasági és társadalmi következményeit illeti, Franciaország fenntartja, hogy azok az általa okozott elbocsátások számával mérhetők. Azzal egyetértve, hogy az Alstom bizonyos tevékenységeit más piaci szereplők veszik át, Franciaország kijelenti, hogy […] (13) egyszerűen befejeznék a tevékenységeiket, ami – hozzáadva a tevékenységeket folytató ágazatokban szükséges szerkezetátalakításokat (a becslések szerint 20 %) – 53 600 munkavállaló elbocsátásához vezetne.

(85) Franciaország más problémát is lát, amely ahhoz a tényhez kapcsolódik, hogy az Alstom tevékenységének 75 %-a alvállalkozókra van bízva, ami megállapítása szerint további 112 800 elbocsátást jelent. Ehhez a számhoz hozzá kellene adni még mintegy 50 000 (közvetett) elbocsátást a leginkább érintett régiókban. Az elbocsátások előre látható száma csőd esetén – Franciaország szerint – 216 400-ra is felszökhet.

(86) Franciaország még megemlíti, hogy az Alstom csődje közvetve […]-t is okozhat.

(87) Ami a termelési kapacitást illeti azokon a piacokon, ahol az Alstom jelen van, Franciaország megállapítja, hogy azok nagyon rugalmasak, és könnyen igazíthatók, hogy megfeleljenek a középtávú igényeknek még akkor is, ha a kereslet konjunkturális változásai rövid távú kapacitástöbbletet okoznak. Ez a helyzet jelenleg a Power Turbo-Systems alágazat esetében. Franciaország mindamellett úgy gondolja, hogy a kapacitástöbblet középtávon megszüntethető az állomány kiigazításával. A kapacitást sem tekintik problémának a Transport ágazatban, ahol a termelés könnyen igazodik a kereslethez. Végül a Marine ágazatban, és különösen a tengeri körutazásokra gyártott hajók szegmensében a jelenlegi válság ideiglenesnek tekinthető a hosszú távú növekedés jó kilátásai miatt.

(88) Az Alstom T&D ágazata Arevának történő eladása (7. intézkedés) kapcsán Franciaország kiegészítő információkat adott, amelynek célja annak bizonyítása volt, hogy ez a művelet nem tartalmazott semmilyen állami támogatást. E szerint az ár 950 millió euro volt, ami kevesebb, mint azátruházott eszközök nettó konszolidált adósságai. Ez a művelet 2004 januárjában ment végbe, 920 millió eurós […] áron. Franciaország jelezte, hogy az Areva ajánlata alacsonyabb volt annál, mint amelyet más lehetséges vásárlók tehettek volna, de az Alstom ezt választotta mint legelőnyösebbet, lényegében azért, mert az Arevának lehetősége volt az ár meghatározott határidőn belül történő kifizetésére anélkül, hogy újabb kölcsönökhöz vagy tőkeemeléshez kellett volna folyamodni. Sőt, az Areva a többi lehetséges vásárlóval ellentétben nem kérte, hogy az Alstom részvényes maradjon az eladott tevékenység egy részére. Franciaország azt is jelezte, hogy az Areva által felajánlott ár megfelelt az Alstom és az Areva által elvégzett értékeléssorozatban megjelölt értéknek. Az utolsó ilyen, 2003. júliusi értékelés egy 1-1,5 milliárd eurós árat jelölt meg.

(89) A 8., 9. és 10. intézkedés tekintetében a 2004. február 11-én kelt válaszában Franciaország tagadta, hogy az említett műveletek közül bármelyikre is garanciát adott volna. Azt viszont Franciaország elismerte, hogy a […„–”] GdF és […] az SNCF számára „komforttényezőkkel” járult hozzá hajók vásárlásához. A Bizottság kérését követően Franciaország elküldte azon levelek másolatát, amelyekben ezek a „komforttényezők” megvalósultak. Ezekben a levelekben az állam megerősítette, hogy ha a műveletek nem zárulnak megfelelő eredménnyel, kártalanítási eljárást kezdeményez.

(90) Franciaország megállapítja, hogy a harmadik érdekelt felek Bizottságnak küldött megjegyzései ugyanúgy származnak az Alstom versenytársaitól, mint a vállalat alkalmazottainak a szakszervezeteitől, a beszállítóktól, az ügyfelektől és az alvállalkozóktól. Megjegyzi, hogy szokatlan azon vélemények mennyisége, amelyek az Alstom mellett szólnak, és megállapítja, hogy számos harmadik fél heves aggodalmát fejezi ki azon kockázatok tekintetében, amelyeket az Alstom eltűnése okozna a közvetett és közvetlen foglalkoztatásban, a folyamatban lévő szerződésekben – különösen a technológiai transzfer területén –, illetve az alvállalkozóknak. A többi megjegyzést Franciaország semlegesnek értékeli.

(91) Franciaország megállapítja, hogy a számos érdekelt harmadik fél közül ketten – közöttük a Siemens – fejezték ki ellenkezésüket a tervezett intézkedésekkel kapcsolatosan. Franciaország vitatja a Siemens állításait, amelyek szerint az Alstom Transport ágazata a gyengeség jeleit mutatja. Megjegyzi, hogy az említett ágazat működési hasznának csökkenése kizárólag az Alstom pontos nehézségeihez kapcsolódik, és hogy a nyereségességi kilátások 2005/2006-ra teljesen kedvezőek. A Siemens úgy véli egyébként, hogy az egész vasúti ágazatban többletkapacitás van azzal együtt, hogy más harmadik érdekelt fél szerint ez a kapacitástöbblet csak a járművek szegmensét érinti. A két esetben Franciaország vitatja ezt az értékelést, és megjegyzi különösen azt, hogy azon telephelyek amelyek bezárására készül, kizárólag a helyi egyedi kapacitástöbbletnek felelnek meg. Ezenkívül Franciaország kiemeli, hogy az Alstom szerkezetátalakítási erőfeszítéseket tesz.

(92) A Power ágazatot illetően Franciaország az Alstom által birtokolt csúcstechnológiára helyezi a hangsúlyt. Franciaország szerint a Siemens által említett, 1999 és 2000 közötti haszoncsökkenés a GT24 és GT26 turbinákkal történt, azóta már megoldott, de jelentős pontos műszaki problémákhoz köthetőek. Franciaország hangsúlyozza egyébként, hogy a Power Turbo-Systems alágazat a Siemens állításával ellentétben nem jelent strukturális problémát. Emlékeztet arra, hogy ebben az ágazatban jelentős kapacitáscsökkentések történtek az Ipari turbina tevékenységek Siemensnek, illetve a T&D Arevának történő eladása révén, és jelenleg is szerkezetátalakítási erőfeszítéseket tesz.

(93) Az egyik harmadik fél az észrevételeiben a biztosíték nagy fontosságára emlékeztet a Transport ágazatban, és erősen vitatja az Alstomnak az állam által megadott viszontgarancia révén elnyert bankgaranciáit. Franciaország arra hivatkozik e tekintetben, hogy a garanciákat a csoport eredeti szükségleteivel összhangban használták, és az Alstom biztosítéki gyakorlata nem változott a szóban forgó támogatások megítélése óta. Hangsúlyozza, hogy a harmadik félnek a garanciák szektoronkénti megadására vonatkozó javaslata elképzelhetetlen az Alstom, a GE vagy a Siemens csoportok pénzügyi szerkezete miatt.

(94) Franciaország vitatja a Siemens megjegyzéseit is, amelyek megkérdőjelezik az Alstom szerkezetátalakítási tervét, és kétlik a csoport működőképessége visszaszerzésének esélyeit. Franciaország kritikával illeti a szóban forgó intézkedések miatt a verseny esetleges torzítására vonatkozó megjegyzéseit is, és következésképpen szemben áll minden, a Siemens által kiegyenlítés címén javasolt kiegészítő eladással. Végül Franciaország ellenkezik harmadik felek minden olyan kérésével, amely a TGV-re és/vagy a jelzőberendezésekre vonatkozó szellemi alkotások jogának megnyitásával kapcsolatos.

(95) Egy harmadik harmadik fél kedvezőtlen véleményének adott hangot, de az kizárólag a T&D ágazatra vonatkozik, amely szerinte szerkezeti többletkapacitással rendelkezik. A harmadik fél vitatja azokat a körülményeket is, amelyek között ezt a tevékenységi ágazatot eladták az Arevának. Franciaország megjegyzi egyrészről azt, hogy az Alstom már nem aktív a szóbanforgó tevékenységben, és másrészről érdemleges tényeket hoz fel annak igazolására, hogy az Arevának történő eladás nem tartalmaz állami támogatási elemeket.

(96) Franciaország Bizottságnak küldött 2004. május 26-i levelében kötelezettséget vállal arra, hogy az Alstom ipari partnerséget vagy partnerségeket hoz létre négy éven belül. E partnerségek az Alstom tevékenységének nagy jelentőségű részeire vonatkoznak. A Bizottság előzetes hozzájárulása kivételével ezek a partnerségek nem érintenek az állam által jogilag vagy ténylegesen, egyedül vagy együttesen ellenőrzött vállalatokat.

(97) Egyébként Franciaország kötelezettséget vállal arra, hogy közös vállalat jön létre egy partnerrel, amelyben az Alstom együttes ellenőrzést gyakorol és a tőke 50 %-át birtokolja, és amely az Alstom „Hydro Power” tevékenységén (14) alapul (2002/2003-ban 879 millió eurós üzleti forgalom és 4 680 alkalmazott). Ez a művelet […] határidőn belül kerül teljes megvalósításra.

(98) Franciaország azt is vállalja, hogy az Alstom „befektetési fokozatba” való sorolását követő tizenkét hónapon belül kivonul az Alstom tőkéjéből. Ez a kivonulás mindenképpen az e határozat elfogadásától számított négy éven belül valósulna meg. […].

(99) Franciaország vállalja, hogy az Alstom több tevékenységét eladja az energia és a közlekedés területén. A valenciai tehermozdonygyárról (2002/2003-ban 92 millió eurós üzleti forgalom és 380 alkalmazott), az ausztráliai és új-zélandi Transport ágazat minden tevékenységéről (2003/2004-ben 227 millió eurós üzleti forgalom és 2 172 alkalmazott), valamint az ipari tüzelőberendezés területének tevékenységeiről (15) (2003/2004-ben 442 millió eurós üzleti forgalom) van szó. Ezen eladások mindegyike […] határidőn belül valósul meg. Franciaország vállalja az eladott tevékenységek mindegyike megfelelő igazgatásának biztosítását végző irányítás Alstom által történő létrehozását vagy megszilárdítását, valamint e három eladás kötelezettségének helyes végrehajtását ellenőrző egyetlen vagyonkezelő létrehozását. Franciaország azt is vállalja, hogy az Alstom a 800 millió eurós üzleti forgalmat (2002/2003) jelentő, a csoporthoz tartozó kiegészítő tevékenységektől is megválik a Marine ágazaton kívül. Ezen eladásokat […] valósítják meg. Ezeket […] határidőn belül meg kell valósítani. Végül Franciaország kötelezettséget vállal arra, hogy az Alstom eladja a […]-t […] határidőn belül.

(100) Franciaország kötelezettséget vállal arra is, hogy négy éven keresztül évente eljuttat a Bizottságnak egy, a Bizottság beleegyezésével az Alstom által alkalmazott szakértő által érvényesített jelentést. Ennek a szakértőnek a feladata, hogy ellenőrizze, hogy az átlagban évente, alszektoronként megvalósított átlagos hasznok a társaság által a Transport ágazatban aláírt szerződések összeegyeztethetők-e az üzleti tervvel, illetve nem jelentenek-e versenyellenes árgyakorlatot. Egyebekben Franciaország vállalja, hogy az Alstom nem végez vásárlási műveleteket a Transport ágazat keretén belül az Európai Gazdasági Térségben négy évig 200 millió eurónál magasabb összegben (vállalati érték).

(101) A vasúti járművek francia piaca megnyitásának strukturális intézkedéseit illetően Franciaország a következő pontokat vállalja: a) a Bizottság kérésére elküldi a Réseau Ferré de France (Francia Vasúti Hálózat) véleményét a biztonsági bizonyítványok és az azokat alátámasztó műszaki akták kiadására vonatkozóan; b) elküldi a Bizottságnak a „járművekről” szóló új rendeleti tervezetet, és ha szükséges magyarázó adatokat, amelyek alátámasztják különösen azokat az eseteket, amikor a rendelet nem kötelező. A rendelet legkésőbb 2005. január 1-jén lép hatályba; c) az SNCF-fel való tárgyalás jogi kötelezettségének a megszüntetése a biztonsági bizonyítványok kiadása területén, 2005. január 1-jei hatálybalépéssel; d) a Bizottság tájékoztatása a piacokról kölcsönös megegyezés szerint, amelyet az SNCF és a Régie Autonome des Transports Parisiens (RATP) (Párizsi Közlekedési Vállalat) köt meg az Alstommal; e) a Bizottság kérésére az SNCF igazgatótanácsának a pályázati felhívásra bocsátott piacokról küldött pályázati vizsgálati jelentések; f) a vízügyi, energiaipari, közlekedési és postai ágazatban működő ajánlatkérők beszerzési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/17/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (16) legkésőbb 2004. november 1-jei, előrehozott átültetése; g) a vízügyi, energiaipari, fuvarozási és távközlési ágazatokban működő vállalkozások beszerzési eljárásairól szóló közösségi szabályok alkalmazására vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 1992. február 25-i 92/13/EGK tanácsi irányelv (17), rendelkezéseinek megfelelő ideiglenes intézkedésre vonatkozó jogi eszköz elfogadása legkésőbb 2004. november 1-jei hatálybalépéssel.

(102) Ezenkívül Franciaország kötelezettséget vállal arra, hogy végrehajtja a Marine ágazat szerkezetátalakításának kiegészítő intézkedéseit, különösen azokat, amelyek szükségesek ahhoz, hogy visszaállítsák a hajóépítés kifizetődőségét évente (az utolsó öt év átlagában) 4,5 hajórendelés esetén (amelyek megfelelnek a tengeri körutazások óceánjáró hajóinak) […]-ért.

(103) Végül Franciaország […] kötelezettséget vállal arra, hogy visszavon [… (18)], amelyeket már elküldött a Bizottságnak az Alstom javára kiegészítő állami támogatás engedélyezésének céljából.

VI. ÉRTÉKELÉS

1. Piacelemzés (19)

(104) Az Alstom egy mérnöki csoport, amely három fő területen tervez, gyárt termékeket és biztosítja azok karbantartását: energiatermelés, vasúti közlekedés és hajóépítés (20). A Bizottság a piacok értékelését a saját elemzésére, az ipari jelentésekre és tanácsadójának, a BearingPoint France SAS-nek a jelentésére alapozta. Az idézett számok ebből az értékelésből származnak és megközelítő értékek.

(105) Az energiatermelés infrastruktúrájának, szolgáltatásának és karbantartásának világpiaca jelenleg mintegy 150 milliárd eurót jelent évente. Észak-Amerika és Ázsia a legfontosabb piacok, mindegyik körülbelül 30 %-os részesedéssel. Négy piaci szereplő nyújt széles termékskálát, és világviszonylatban jelentős piaci részesedésük van: a GE, az Alstom, a Siemens és a Mitsubishi HI. A Toshiba szintén jelentős az eladások tekintetében, de az főként a gőzturbinákra koncentrál. A GE egyre inkább elismert piacvezetőként, 23 %-os éves átlaggal az energiatermelési piacok összességén az 1992–2002-es időszakban. A GE helyzete a legerősebb Észak-Amerikában (több mint 50 %-os piaci részesedés) és a gázturbinák területén (több mint 50 %-os piaci részesedés). Ebben az időszakban az Alstom a második helyet foglalja el, 14 %-os átfogó piaci részesedéssel.

(106) Jelenleg az energiatermelési erőművek megrendelései visszahúzódóban vannak az 1998 és 2001 közötti lényeges növekedés után, amikor azok 136-ról 219 GW/évre növekedtek, majd 2002-ben újra lementek az 1998-as szintre (138 GW/év). A várakozások szerint a kereslet középtávon gyenge marad (átlagosan mintegy […] GW/év 2005-ig). Hosszabb távon a keresletnek el kell érnie a mintegy […] GW/évet 2005 és 2010 között. A szolgáltatási ágazatban nagyobb a növekedési lehetőség, előreláthatóan […] % éves növekedéssel (a szolgáltatási ágazat értéke a teljes piac mintegy harmadát jelenti, ami körülbelül […] milliárd euro).

(107) Az Alstom az építési és a szolgáltatási piacon a következő szegmensekben van jelen: 50 MW-nál nagyobb teljesítményű gázturbinák („nagy teljesítményű gázturbinák”), 70 MW-nél nagyobb teljesítményű gőzturbinák („nagy teljesítményű gőzturbinák”), vízturbinák és hidraulikus generátorok, tüzelőberendezések, szolgáltatások és kulcsrakész gyárak. A Bizottság minden szektorban megvizsgálta a piaci részesedést az 1992–2002-es időszakra. A fontos gázturbina-ágazatban (amely az energiatermelés teljes piacának 28 %-át adja MW-ban mérve) a GE, mint első helyezett világosan kiválik […] %-os részesedéssel; a Siemens követi […] %-kal és az Alstom […] %-kal. A gőzturbinák kiterjedt ágazata (a piac 32 %-a) tagoltabb: a kínai piaci szereplők a piac […] %-a felett rendelkeznek, az Alstom […] %-kal, a GE […] %-kal és a Mitsubishi HI, a Siemens és a Toshiba következik […], […] és […] %-kal. A vízi turbinák esetében (a piac 9 %-a) az Alstomnak és a GE-nek egyenként […] %-os piaci részesedése van, és […] % a Siemensnek; a hidraulikus generátorok esetében (ami a piacnak szintén a 9 %-át jelenti), az Alstom kiválik egy […] %-os piaci részesedéssel, a GE […] %-kal követi, a fennmaradó részesedés megoszlik a kínai piaci szereplők ([…] %), a VA Tech Hydro ([…] %) és a Siemens ([…] %) között. A tüzelőberendezések ágazatában (a piac 22 %-a) a kínai piaci szereplők dominálnak […] % -os piaci részesedéssel (a kereslet 80 %-a Ázsiából származik); a többi fontosabb név a Mitsubishi HI ([…] %), az Alstom ([…] %), a Babcock & Wilcox ([…] %), a Foster Wheeler ([…] %) és az IHI ([…] %).

(108) A Bizottság úgy látja, hogy a vasúti közlekedésben a berendezések és a szolgáltatások piaca évente mintegy 30 milliárd eurót jelent, amely megfelel a francia hatóságok becsléseinek. A piac […] %-a fedi le a járműveket, ([…] milliárd euro), […] % az infrastruktúrát ([…] milliárd euro), […] % a jelzőberendezéseket ([…] milliárd euro) és […] % a szolgáltatásokat ([…] milliárd euro). A járműágazat tovább bontható az európai piacon 2000–2002-ben elért, szektoronkénti átlagos eladások alapján: — elektronikus/dízel többfunkciós egységek („UME”/„UMD”): […] %, — nagysebességű és nagyon nagy sebességű vonatok („TGV”/„TTGV”): […] %, — metrók: […] %, — villamosok és könnyű vasúti járművek („VLR”): […] %, — mozdonyok: […] %, — utaskocsik: […] %.

(109) Az eladások szempontjából a fő piaci szereplők a Bombardier, az Alstom és a Siemens, és kisebb mértékben a GE és az Ansaldo. Összességében ezek a társaságok képviselik 2002-ben a vasúti közlekedés világpiacának […] %-át: Bombardier […] %, Alstom […] %, Siemens […] %, GE […] % és Ansaldo […] %. Az európai piacon a kisebb méretű, de aktív szereplők a CAF, a Talgo és a Vosslogh. A legutóbbi időkben az Alstom és a Bombardier voltak a járművek fő ágazatainak zászlóshajói. Az európai piacon a Siemenssel megosztva foglalták el az első helyet. Az Alstom és a Siemens különösen jól állnak a csúcstechnológiájú termékek területén.

(110) Európa […] %-kal a legkiterjedtebb piac. Franciaország, Németország és az Egyesült Királyság a legjelentősebb európai piacok, amelyek 2000–2002-ben az éves eladások […] %-át, […] %-át és […] %-át adták, amelyeket az olasz és a spanyol piac követ, mindkettő az európai piac […] %-át adta ugyanazon időszakban. A helyi jelenlét – azaz helyi termelési létesítményekkel rendelkező társaságok – a piacot uraló nemzeti és helyi piaci szereplőkkel jelentős tényezőt képvisel (Franciaországban […] %-os, Németországban […] %-os, az Egyesült Királyságban […] %-os, Spanyolországban […] %-os és Olaszországban […] %-os piaci részesedés 2000 és 2002 között). Mindenesetre egy általános európaizálódási tendencia rajzolódik ki. A becslések szerint az iparág egy […] %-os kapacitástöbbletet mutat, még akkor is, ha a kereslet évi […] %-os növekedését várják. A nagysebességű vonatok, a jelzőberendezések és a szolgáltatások ágazata valószínűleg nagyobb növekedési lehetőségeket kínál.

(111) A francia piacon az Alstom, és kisebb mértékben a Bombardier dominál. A Bizottság a piacot a 2000 és 2006 (21), között átlagos eladások alapján 1,8 milliárd eurósra becsüli, amelyben az UME/UMD […] millió eurót képvisel, a TGV […] millió eurót, a metrók […] millió eurót, a könnyű vasúti járművek […] millió eurót és a mozdonyok […] millió eurót. Az Alstom piaci részesedése ebben az időszakban […] % volt a TGV ágazatban, […] % a VLR és […] % a mozdonyok (22) ágazatában. Csak az UME/UMD ágazatokban (Alstom […] %, Bombardier […] %) és a metróknál (Alstom […] %, Bombardier […] % és Siemens […] %) jelenik meg az Alstom más versenytársakkal. Az Alstomnak egyrészről a teljes francia piacon mintegy […] % piaci részesedése van. Tájékoztatásul Németországban a TGV ágazatban a Siemens nagyon erős pozíciója ellenére a teljes piaci részesedése […] % (a Bombardier […] %-a mögött).

(112) A világ hajóépítési piacát Japán és Dél-Korea uralja, Kína erős kiemelkedésével. Az európai hajógyárak – az Alstomot is beleértve – a csúcstechnológiai szegmensre, valamint az erős hozzáadott értékre (tengeri körutazásra gyártott hajók és folyékonygáz-szállító tartályhajók) összpontosítanak. Az európai hajógyárak a tengeri körutazásra gyártott hajók piacán összesen […] %-os részesedéssel rendelkeznek, amely négy társaság között oszlik meg. A tengeri körutazásra gyártott hajók piacán 1994 és 2003 között az Alstom átlagosan […] %-ot, a Fincantieri […] %-ot, az Aker Kvaerner […] %-ot és a Meyer […] %-ot birtokolt. A tengeri körutazásra gyártott hajók és a folyékonygáz-szállító tartályhajók referenciapiaca a világpiac.

(113) A tengeri körutazásra gyártott hajók piaca jelenleg kevéssé élénk, a megrendelőkönyvek nem teltek meg 2007-ig. A hosszabbtávú kilátások mindazonáltal az utazási ágazat fejlődésének köszönhetően jók. A tengeri körutazásra gyártott hajók ágazatának rejtett növekedési rátája évente […] %-osra becsült 2010-ig. A folyékonygáz-szállító tartályhajók piaca gyors növekedési fázisban van, és a hosszú távú kilátások is pozitívak.

2. A támogatás fennállása

(114) A Szerződés 87. cikke (1) bekezdése úgy rendelkezik, hogy „ha a […] szerződés másként nem rendelkezik, a közös piaccal összeegyeztethetetlen a tagállamok által vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt, vagy annak torzításával fenyeget, amennyiben az érinti a tagállamok közötti kereskedelmet”. A Bizottság tehát megvizsgálja az érintett rendelkezéseket annak meghatározására, hogy állami támogatásról van-e szó.

(115) Ahogyan az már kifejtésre került, az Alstom különösen az energia, a közlekedés és a hajóépítés területén aktív. A szóban forgó termékek és szolgáltatások a tagállamok közötti kereskedelem és verseny tárgyát képezik. Az 1. pont fejtegetései részletesen mutatják, hogy az Alstomnak juttatott minden támogatás érinti a tagállamok közötti kereskedelmet, és sérti a versenyt a közös piacon.

(116) Egyebekben minden meghozott intézkedést az állam és/vagy az állam által ellenőrzött szervezetek finanszíroznak és/vagy olyanok – amelyek viselkedése ebben a helyzetben egyértelműen az államnak tulajdonítható –, mint a CDC (23) és a CFDI. A következők az Alstom javára tett egyszeri és szelektív intézkedések.

a) 1–6. intézkedés

(117) A Bizottság a formális vizsgálati eljárás megnyitásáról és kiterjesztéséről szóló határozataiban megállapította, hogy a 2003. augusztus 2-i megállapodásban szereplő állami intézkedések a Szerződés 87. cikke (1) bekezdése alapján állami támogatásoknak minősülnek. A Bizottság emlékeztet arra, hogy kezdetben Franciaország csak egy tőkeemelésben való állami részesedésről szóló, a korábbi 1. intézkedés támogatási jellegét vitatta, és elfogadta a 2003. augusztus 2-i megállapodás többi intézkedése támogatásként történő minősítését.

(118) Meg kell jegyezni, hogy a korábbi 1. intézkedés helyébe a TSDDRA (jelenlegi 1. intézkedés) lépett, és hogy Franciaország már nem vitatja az állami támogatás minősítését sem az 1., sem pedig a 2003. szeptemberi megállapodás egyetlen intézkedésének tekintetében. Ellenkezőleg, Franciaország a 2003. szeptember 4-i levelében az állami részvételnek az Alstom támogatásában nélkülözhetetlen voltára hivatkozik, valamint a vállalat rendelkezésére bocsátott pénzügyi intézkedéscsomag átfogó és elválaszthatatlan jellegére. Továbbá világosan kiderül, hogy az állami kötelezettségvállalás elengedhetetlen az Alstom csődjének elkerülésében, és ez kulcsszerepet játszik a 2003. augusztus 2-i megállapodásban, amelyet a Franciaország által 2003. szeptember 26-án közölt megállapodás módosított változata megerősített. Az állam részvétele nélkül a bankok nem vállalnák a vállalat támogatását. Franciaország úgy véli, hogy a 2003. szeptemberi megállapodásból eredő intézkedések támogatások ugyan, de akkor is összeegyeztethetőek a közös piaccal.

(119) A Bizottság előzetes álláspontja így megerősítést nyert az eljárás megnyitásáról és kiterjesztéséről szóló határozatban szereplő intézkedések tekintetében. Azt így már csak azon bizonyos intézkedések módosításai érinthetik, amelyeket a francia hatóságok 2004. májusában közöltek.

(120) A TSDDRA-kat (1. intézkedés) az állam olyan körülmények között jegyezte, amely nem lehet egy piacgazdasági magánbefektető esetében. Így állami forrásokkal előnyt nyújtnak az Alstom számára. Sőt, a rövid távú könnyítéseket (2. intézkedés) is olyan körülmények között adták meg, amely egy piacgazdasági magánhitelező esetében nem így történne. Meg kell jegyezni ez utóbbi intézkedés tekintetében, hogy a CDC által jegyzett részesedés az állam kérésére történt, így annak betudható, és ezt Franciaország sosem vitatta.

(121) Az 1,25 milliárd euro összegű másodlagos veszteségen adott állami garancia a bankok által megadott biztosítékokra (új 3. intézkedés), a korábbi viszontgaranciához hasonlóan (korábbi 3. intézkedés), szintén rendkívüli intézkedés, amely nem tekinthető megszokott viselkedésnek egy pénzintézet részéről, főképp figyelembe véve az Alstom helyzetét. Így ők is állami forrásokból finanszírozott eszközökkel szereztek előnyt, ebben az esetben a CFDI-n keresztül, és ez az államnak tulajdonítható. Meg kell jegyezni, hogy Franciaország nem tesz különbséget az általa közvetlenül, illetve a CFDI-n keresztül engedélyezett intézkedések között. Valójában a 2004. június 7-i levéllel átküldött 2004. május 27-i megállapodás jegyzőkönyve szerint „Az állam viszontgaranciát biztosít (a biztosítékok új mechanizmusához), közvetlenül vagy a CFDI-n keresztül.” A jegyzőkönyv azt is kimondja, hogy a 3. intézkedés új garanciáját a „CFDI, az állam vagy állami garancia mellett más jogalany bocsátja ki”. Ez világosan bizonyítja, hogy jelen esetben a CFDI forrásai állami források, és hogy a tevékenységei az államnak tudhatók be, és ebben az esetben állami támogatást létrehozóknak kell azokat tekinteni.

(122) A CFDI által jegyzett, és az állam által garantált PSDD (4. intézkedés), és az állam által közvetlenül megadott TSDD (5. intézkedés) nem tekinthető a piacgazdaság befektetői/hitelezői rendes eljárásának. Egyetlen rendes befektető/hitelező nem járna el így, hacsak nem hitelezője vagy részvényese már az Alstomnak. Újból meg kell jegyezni, hogy a PSDD megadása a 2003. augusztusi és szeptemberi megállapodásokban az állam egyik kötelezettségvállalása. Ez a kötelezettségvállalás a kölcsön teljes összegéért a CFDI-nek adott garanciában nyilvánul meg. Ami az állam azon kötelezettségét illeti, hogy a hiteleket – közvetlenül vagy a CFDI-n keresztül – részvényre váltja, az visszavonhatatlanul és a hosszú távon birtokolt hitelek egészére történt, amikor az átváltás a többi hitelező számára választható lesz. Ez az intézkedés itt még az Alstom pénzügyi szerkezetének konszolidálását célozza – bármi is legyen a helyzet az átváltás időpontjában –, és olyan szerepet bíz az államra, amely nem hasonlít a többi hitelezőére, és többletkockázatot tartalmaz.

(123) Ami a 6. intézkedést illeti, Franciaország nem minősítette az új tőkeemelés állami részesedését. A Bizottság úgy értékeli, hogy az új tőkeemelésben való állami részesedés támogatási elemeket tartalmaz. Ahogyan a Bizottság az „EGK [EK] Szerződés 92. [87.] és 93. [88.] cikke alkalmazása az állami hatóságok tőkerészesedésére” (24) című dokumentumában megjegyzi, bizonyos körülmények között fennáll a támogatás vélelmezése. Ez az az eset „amennyiben a közpénzügyi beavatkozás tőkerészesedést vegyít más beavatkozási módokkal, amelyek az EK-Szerződés 93. cikke (3) bekezdése értelmében közölni kell” vagy amennyiben „a tőkerészesedést különleges nehézségekkel küzdő ágazatokban hajtják végre”. Ebben az esetben a Bizottság azt állítja, hogy a tőkeinjekciót más intézkedésekkel párhuzamosan adják meg, amelyek a Szerződés 87. cikke (1) bekezdése értelmében állami támogatásnak minősülnek, és hogy az Alstom nehézségekkel küzdő vállalat. Végül ezt a tőkehozzájárulást más, az állam által tett támogatási intézkedésekkel (25) párhuzamosan kell elképzelni. Mindegyik intézkedés ugyanazon művelet része, amely célja az Alstom támogatása a folyamatban lévő szerkezetátalakításban.

(124) Következtetésként a Bizottság úgy ítéli meg, hogy az 1–6. intézkedések mindegyike egy egész része, amelynek világos célja az Alstom csoport támogatása, amely különben a csőd súlyos veszélyével kerülne szembe. Sőt, világosan látszik, hogy a szóban forgó intézkedéseket nem a piaci feltételek között tevékenykedő magánbefektető hozta, és hogy azok jellegüknél fogva károsíthatják a tagállamok közötti kereskedelmet és sérthetik a versenyt a közös piacon. Következésképpen a Bizottság úgy ítéli meg, hogy az 1–6. intézkedés a Szerződés 87. cikke (1) bekezdése értelmében vett állami támogatás minden elemének megfelel.

b) 7–10. intézkedés

(125) Ami a 7. intézkedést illeti, a Bizottság a 2003. július 10-i levelében egy sor kiegészítő információt kért Franciaországtól, hogy megállapíthassa, hogy az Areva állami nukleáris csoport által az Alstom T&D részlegéért fizetett nettó 920 millió eurós vételár tartalmaz-e állami támogatási elemeket. Ebben a tekintetben a Bizottság úgy véli, hogy a Franciaország által a Bizottságnak 2003. szeptember 4-én és 2004. február 16-án küldött levelében szereplő világos és egyező tájékoztatása minden olyan kétséget eloszlat, amelyek szerint ez az intézkedés állami támogatást tartalmazna. Olyan jelek hiányában, amelyek arra utalnának, hogy az Alstom előnyben részesült az Areva révén, és hogy ez az államnak felróható, a Bizottság úgy véli, hogy nincs olyan adat, ami azt igazolná, hogy a szóban forgó művelet állami támogatási elemeket tartalmazott. Az Areva ebben a műveletben piacgazdasági befektetőként viselkedett. Még ha feltételezzük is, hogy nem ez volt a helyzet, egy esteleges állami támogatási elem rendkívül alacsony mértékű lett volna, amely nem változtatna semmit az Alstom érdekében tett intézkedések általános megítélésén.

(126) Ami a többi intézkedést illeti (8., 9. és 10. intézkedés), célszerű különbséget tenni a 8., valamint a 9. és 10 intézkedés között.

(127) A 8., „Bahrein” intézkedést illetően az eljárást megindító határozat a bahreini elektromos erőmű építésének garanciáira utal. Franciaország vitatja, hogy bármilyen garanciát adott volna ennek a tisztán kereskedelmi műveletnek a keretén belül. A Bizottság megvizsgálta a Franciaország által a bahreini hatóságoknak írt levelét: úgy értékeli, hogy ennek a levélnek a rendkívül általános jellege nem utal olyan kényszerítő jellegre, ami az Alstomnak előnyöket adott. A 8. intézkedés tehát a Szerződés 87. cikke (1) bekezdése értelmében nem lehet állami támogatás. Még ha el is fogadjuk, hogy másként történt, a Bizottság szerint egy olyan esetleges támogatási elem, amelyet rendkívül nehéz lenne számszerűsíteni, nem változtatna az Alstom érdekében tett intézkedések általános megítélésén.

(128) Ami a 9., a „GdF által történő folyékonygáz-szállító tartályhajó megvásárlása”, és a 10., „a SeaFrance által történő új hajó megvásárlása” intézkedést illeti, Franciaország első helyen megjegyzi, hogy a rendelések az Alstom saját érdemeinek köszönhetők, bármely állami segítség nélkül. Azonban Franciaország elismeri, hogy […]-t juttatott a GdF-nek és […]-t az SNCF-nek, „komforttényezőket” nyújtott az érintett beszerzések keretében. A (89) preambulumbekezdésben meghatározott levelek elemzése után a Bizottság úgy véli, hogy az említett „komforttényezőket” az állami garanciákkal egyenértékűnek kell tekinteni. A GdF esetében (9. intézkedés) Franciaország tulajdonképpen jelzi, hogy kötelezettséget vállal „[…] (26)”-ra, ha a művelet nem megfelelően ér véget. A SeaFrance (10. intézkedés) esetében Franciaország közli, hogy „[…] (27)”, amelyek szükségesek ahhoz, hogy a SeaFrance megfelelően befejezze a műveletet.

(129) E „komfortlevelek” értelmében megállapítható, hogy az állam meghatározó előnyt adott az Alstom számára azzal, hogy az ügyfeleinek kártérítési garanciát adott az Alstom által az említett hajórendelések teljesítésének keretén belül. Ez az előny kétségtelenül meghatározó elem volt az Alstom számára, amikor a pénzügyi helyzete miatt a piaci szereplők haboztak volna hajót rendelni tőle. Ebben a tekintetben egyébként feltáró jellegű volt, hogy ezek a „komfortlevelek” teljeskörűen helyettesítették az ilyen jellegű műveleteknél szokványosan alkalmazott biztosítékokat, amelyek szükségessé tették a többi esetben az állami beavatkozást (lásd a korábbi és a jelenlegi 3. intézkedést), mint ahogyan azt Franciaország utólagosan tudatta a Bizottsággal.

(130) Következésképpen ezeket az intézkedéseket az állami garanciával egyenértékűnek kell tekinteni, amennyiben a konzorciális kötvényhitelhez hasonló hatása van. Úgy kell azokat tekinteni, mint ami a Franciaország által az Alstom számára abból a célból rendelkezésre bocsátott támogatások szerves részét képezi, hogy a 2003 márciusa óta folyamatban lévő szerkezetátalakítási erőfeszítéseket segítse. E garanciákat 2003 júniusában juttatták az Alstomnak, amikor a vállalat nehézségei már tökéletesen ismertek voltak. Ilyen körülmények között a szóban forgó garanciákat úgy kell tekinteni, mint az Alstom segítése első támogatási intézkedéseinek részeit.

(131) Végül a Bizottság fenntartja az előzetes értékelése keretén belül már kifejtett elemzését az első tőkeemelés bankjainak befektetési garanciáját, valamint a bankok által kibocsátott ORA-kat illetően, és következésképpen megerősíti, hogy a szóban forgó elemek nem tartalmaznak állami támogatást.

3. A támogatási összeg

(132) Franciaország a formális vizsgálati eljárás megnyitására és kiterjesztésére adott válaszában arra hivatkozik, hogy az állam által a 3. és a 4. intézkedés keretén belül megadott támogatások összege alacsonyabb a fedezett könnyítések összegénél. Franciaország egyébként elfogadja, hogy a többi intézkedés tekinthető a névértékük 100 %-án értékelhető támogatásoknak. Meg kell jegyezni, hogy Franciaország észrevételei csak a 2004. májusi módosítás előtti támogatásokra vonatkoznak. Franciaország tehát nem nyilatkozik a viszontgarancia helyébe lépő, az új konzorciális kötvényhitel garanciájába foglalt támogatás számszerűsítéséről, sem pedig a tervezett új tőkeemelés (6. intézkedés) támogatásának számszerűsítéséről.

(133) Az állam által megadott támogatások, különösen, ha a vállalatok részvényei jegyzésének (saját tőke vagy céltartalék) formáját, rövid vagy hosszú távú kölcsönök, illetve garanciák formáját öltik, előzetesen, azaz a megadásuk pillanatában kell minősíteni. Csak ilyen eljárási mód teszi lehetővé az állam által vállalt kockázat számításba vételét. Ezen elvek alapján kell az Alstomnak nyújtott támogatások számszerűsítésére vonatkozó elemeket meghatározni.

(134) A TSDDRA-k (1. intézkedés) és a TSDD-k (5. intézkedés) céltartalékok voltak. Az állam helyzetében egyetlen befektető nem jegyzett volna ilyen részvényeket. a kockázat olyan magas volt (hiba esetén az állam számára illuzórikus lett volna bármilyen visszafizetésre számítani), hogy a Bizottság a támogatás összegét a részvények névértékével egyenlőnek értékelte. Franciaország elfogadta ezt az értékelést. Az nem módosult alapvetően e részvények tőkévé alakítása következtében.

(135) A rövid távú likviditásokat (2. intézkedés) szintén rendelkezésre bocsátották, még akkor is, ha egyetlen bank sem akarta azt megtenni. A 300 millió euro esetében, amely 2005. februárig tartó megújítására az állam kötelezettséget vállalt, és amely így egy középtávú kölcsönnek felel meg, a támogatás a névérték 100 %-ára is emelkedhet. Ezzel ellentétben 900 millió eurós kereskedelmi papírokat rövid távra adták kölcsön (és ténylegesen gyorsan vissza is fizették). Ezekből 800 milliót az állam hosszú távú finanszírozásának (TSDDRA, TSSD és PSDD) megadására várva a finanszírozási szükségletekre szánták, amely esetében a Bizottság szerint az összeg egészére vonatkozó támogatásról van szó. Következésképpen ésszerű a következtetés, hogy ezt a támogatást az állam a 800 millió eurós kincstárjegyek jegyzése során adta. Ugyanarról a támogatási összegről van tehát szó, amely egyszerűen más összegben jelent meg, és amelyet így csak egyszer kell számítani. A 7. összefoglaló táblázatban a Bizottság ennek a 800 millió eurós rövid távú kölcsönnek a 0 %-os súlyozását, és az azok visszafizetésére szolgáló hosszú távú finanszírozására 100 %-os súlyozását alkalmazta. Végül pedig számszerűsíteni kell a 100 milliós részletbe foglalt támogatást. Egy közép- és hosszú távú kölcsönhöz képest figyelembe kell venni a hitelező alacsonyabb kockázatát meg nem fizetés esetén a gyengébb időtartam és amiatt, hogy ez a kölcsön hosszabb távú finanszírozási megoldások bevezetésére szolgál. A támogatás összege az így kölcsönadott összegnek csak egy része.

(136) Ami a IV. részben leírt konzorciális kötvényhitelt (3. intézkedés) illeti, meg kell állapítani, hogy Franciaország csak a 2,275 milliárd eurós korábbi viszontgaranciára vonatkozó számításokat közölte. Márpedig a szóban forgó viszontgaranciát eltörölték és a helyébe az új, 1,25 milliárd eurós garancia lépett. Pontosítani kell azonban – ahogyan az már kifejtésre került – hogy Franciaország az eredeti adatok alapján számított 5 %-os technikaikockázat-becslésre alapozta a számításait, amelyek lehetővé teszik az eltörölt viszontgarancia támogatási összegének becslését 0 és 43 millió euro között.

(137) Ahogyan arra a 133. preambulumbekezdésben emlékeztettek, a támogatási összeg létét előzetesen (ex ante) kell meghatározni, azaz azok megadásának időpontjában, és nem – ahogy Franciaország akarja – az után, hogy a konzorciális kötvényhitel ilyen céllal létrejött. A támogatási összeget nem lehet az utólag ténylegesen fedezett szerződések kockázatához képest megbecsülni. A garancia megadásának az időpontjában Franciaország nem foglalt bele semmilyen korlátozást a hitelkeret használatába. A viszontgarancia így bármilyen szerződést fedezhetett az Alstom bármely tevékenységi területén, feltéve hogy nem haladja meg a hétéves időtartamot. Ex ante, a viszontgaranciába foglalt támogatás a fedezett összeg akár 100 %-áig is terjedhetett, az EK-Szerződés 87. és 88. cikkének a garanciák formájában adott állami támogatásokra történő alkalmazásáról szóló bizottsági közleménynek (28) (a továbbiakban: „közlemény a garanciák formájában adott állami támogatásokról”) megfelelően, ami a 3.2. pontjában úgy rendelkezik, hogy „amennyiben a kölcsön időpontjában a kölcsönvevő kötelességmulasztása valószínűsége nagyon magas, például mert pénzügyi nehézségekkel küzd, a garancia értéke az e garancia által ténylegesen fedezett összegig is elmehet”. Ezt a kockázatot nem vállalhatja egy magánszférából származó piaci szereplő. A formális vizsgálati eljárás megindítására és kiterjesztésére adott válaszában Franciaország azt állítja, hogy „mivel a bankok, tekintettel a már vállalt kötelezettségekre, maguk már nem tudták egyedül biztosítani a garancianyújtási mechanizmust, az állam támogatja a garancianyújtás e mozgását, amely szükséges az Alstom jó működéséhez”. Így Franciaország elismeri, hogy az állam viszontgaranciája nélkül az Alstom nem férhetett volna hozzá egy új konzorciális kötvényhitelhez. Ilyen körülmények között a Bizottság megállapítja, hogy a szóban forgó viszontgarancia ténylegesen garanciaként működött: a bankok által azonnal támogatható volt annak feltételezésével, hogy az általuk garantált projektek valamelyikét az Alstom nem tudta volna időben megvalósítani vagy befejezni.

(138) Következésképpen a Bizottság úgy véli, hogy a kockázat lehetősége az állam számára a viszontgarancia által fedezett konzorciális kötvényhitel összegének 100 %-ára emelkedett, azaz 2,275 milliárd euróra. Mindazonáltal a 2004 májusában közölt módosítások után a konzorciális kötvényhitel állami garanciáját eltörlik. Célszerű ezért kezdetben számszerűsíteni azt a támogatási összeget, amely mintegy tizenkét hónap alatt az állami viszontgarancia megadásából ered. A rendelkezésre álló információk alapján és a szokásos számítási módszerekkel összhangban az állam által e korlátozott időszakban megadott viszontgaranciának megfelelő támogatás legfeljebb 411 millió euróra becsülhető. Ez a számítás abból a feltételezésből indul ki, hogy a fedezett szerződések 3 évre szólnak (ez az iparban átlagos), hogy a garancia felmondási kockázata egyenletesen oszlik meg, hogy a biztosítékokat lineárisan bocsátják ki a 12 hónap alatt (2003. szeptember – 2004. augusztus) egy 3,5 milliárdos teljes összegre, és hogy 2004 szeptemberétől a kibocsátott biztosítékok állami viszontgaranciáját eltörlik. A támogatási összeget a viszontgarantált összeg 100 %-ának és a garancia időtartamának (azon hónapok száma a 3 évhez, azaz a 36 hónaphoz képest, amelyek alatt a garancia tartott) szorzatának tekintik. Emlékeztetőül, a viszontgarancia 65 % volt biztosíték szerint (29).

(139) Ahogyan az az (52) preambulumbekezdésben szerepel, az eltörölt viszontgarancia helyébe egy új, 1,25 milliárd euro összegű másodrangú garancia lép, amelyet az új konzorciális kötvényhitelbe építenek be, amely 8 milliárd eurós állományt jelent (3. intézkedés). Ebben az új sémában az állam lehetséges kockázata 1,25 milliárd euro akkortól, amikor a 700 millió eurós fedezet nem lesz elegendő a lehetséges veszteségek fedezésére. Az új viszontgaranciát úgy kell elkönyvelni, mint olyan támogatást, amely az összegének legfeljebb 100 %-áig mehet el. Ez az elrendezés következményként az állam lehetséges kockázatának 1 milliárd euróra való csökkenését okozza. Ahogyan az már a III. részben szerepelt, az állami kötelezettségvállalás összegének a csökkenése meghatározó tényező volt ahhoz, hogy ne kelljen a formális vizsgálati eljárás újabb kiterjesztéséhez folyamodni.

(140) Egyébként a Bizottság úgy értékeli, hogy a támogatási összeg nem változott volna lényegesen az Alstom által a garanciában való részesülés miatt viselt költségek kivonása révén. Mivel ez az értékelés és az a tény, hogy a Franciaország által átadott adatok nem tartalmazzák azokat a számokat, amelyek lehetővé teszik az Alstom által az államnak fizetett összegek kiszámítását, a garanciákban foglalt legnagyobb támogatási összeget nem csökkentették.

(141) Ami az állam által – a PSDD-nek az Alstom rendelkezésére bocsátása miatt – a CFDI-nek adott garanciát illeti, amely a 4. intézkedés körébe tartozik, ugyanez az érvelés merül fel. Az államnak a PSDD 100 %-ára adott garanciája nélkül a CFDI sosem adta volna meg ezt a kölcsönt. Következésképpen, és a garancia formájában megadott támogatásokról szóló közleménynek megfelelően a Bizottság úgy értékeli, hogy a 100 %-os garancia lehet állami támogatás. Ezt az elemzést megerősíti az a tény, hogy Franciaország közölte, hogy az Alstom államnak való tartozásait 2004 nyarán tőkévé alakítják, beleértve a PSDD-t is. A tartozásnak tőkévé való alakítása jól mutatja, hogy a PSDD-t állami eszközök segítségével finanszírozzák, és ez az államnak tudható be, és amelyet olyan támogatásnak kell tekinteni, amely az érintett összeg 100 %-áig is elmehet.

(142) Az e részben kifejtett tényekből adódóan a Bizottság úgy véli, hogy az állam részvételét az új tőkeemelésben (6. intézkedés) nem lehet úgy tekinteni, mint egy piacgazdaságban egy rendes befektető lépését, hanem támogatást képez. Egy ilyen tőkerészesedésbe foglalt támogatás a fenti összeg akár 100 %-áig is emelkedhet.

(143) A 9. és a 10. intézkedésekben említett, a GdF-nek és az SNCF-nek adott garanciákat illetően Franciaország elismeri, hogy azok célja a biztosítékok helyettesítése volt. A konzorciális kötvényhitelre vonatkozó garanciába belefoglalt támogatás becslésének megfelelően a Bizottság úgy értékeli, hogy a támogatás legnagyobb összege a fedezett összeg 100 %-ig emelkedhet. Ugyanakkor – figyelembe véve e szerződések nem teljesítéséből vagy hibás teljesítéséből esetlegesen eredő különböző kockázatok felmérésének nehézségét, valamint e kockázatoknak az állami garancia által ténylegesen fedezhető részét – a Bizottság lehetetlennek találja az e garanciákhoz tartozó támogatás összegének a megbízható számszerűsítését.

(144) Az előzőekből adódóan a Bizottság úgy értékeli, hogy a 7. táblázat reális becslését adja az Alstom érdekében tett intézkedések összességéből eredő támogatás legmagasabb összegének, kivéve a 9. és a 10 intézkedés esetében. Pontosítani kell, hogy a következő összeegyeztethetőségi vizsgálat számításba veszi az összes ilyen intézkedést, úgy értékelve azokat amilyenek, a különlegességeikkel együtt, és nem csak az általános becslés szempontjából.

7. táblázat

A támogatás legnagyobb összege

(milliárd euróban) Intézkedés A támogatás legnagyobb összege 1,2 milliárd rövid távú likviditás (2. intézkedés) amelyből – 300 millió megújítható 0,3 – 900 millió visszafizetett (800 millió visszafizetett az itt következő három intézkedésnek köszönhetően) 0,1 TSDDRA (1. intézkedés) 0,3 Tőkévé konvertálandó PSDD (4. intézkedés) 0,3 Tőkévé konvertálandó TSDD (5. intézkedés) 0,2 Tőkeemelés II (6. intézkedés) 0,17/0,22 A biztosítékok garanciája (3. intézkedés) amelyből – 12 hónap viszontgarancia a 3,5 milliárdos biztosíték 65 %-ára 0,411 – másodlagos veszteségek garanciája a biztosítékok 8 milliárdjára 1,25 Összesen 3,03/3,08

4. A támogatás közös piaccal való összeegyeztethetősége

(145) A fentiekre tekintettel az állami intézkedéseket eseti állami támogatásoknak kell tekinteni az e vizsgálat keretén belül. A Szerződés 87. cikke (2) és (3) bekezdése meghatározza az (1) bekezdésben említett általános összeférhetetlenségi eltéréseket.

(146) A Szerződés 87. cikke (2) bekezdésében meghatározott eltérések nem alkalmazandóak erre az esetre, mivel a támogatási intézkedések nem szociális jellegűek, nem az egyéni fogyasztóknak adják meg, nem a természeti csapások vagy más rendkívüli események által okozott károk orvoslására szánják, és nem tárgyuk a Németország felosztása miatt a Németországi Szövetségi Köztársaság bizonyos hátrányt szenvedett régiói gazdaságának előnyben részesítése.

(147) A Szerződés 87. cikke (3) bekezdésében más eltérések vannak meghatározva. Mivel a támogatás célja nem regionális, és mivel az említett bekezdés nem nyilvánvalóan alkalmazandó, csak a c) pontban meghatározott eltéréseket kell alkalmazni. Ez meghatározza a bizonyos gazdasági tevékenységek fejlődésének megkönnyítésére szánt állami támogatások engedélyezését, amennyiben azok nem változtatják meg a kereskedelmi feltételeket úgy, hogy az ellenkezzen a közösségi érdekkel. Ebben az összefüggésben leszögezhető, hogy a támogatásokat egy nehézségekkel küzdő vállalat hosszú távú életképességének visszaállítására adták meg. Azokat tehát az iránymutatásoknak megfelelően kell értékelni. A vizsgálat után a Bizottság úgy értékeli, hogy semmilyen közösségi keret nem alkalmazható erre az esetre. Franciaország egyébként a Szerződés semmilyen eltérésére nem hivatkozott, és csak az iránymutatásokra alapozta a 2003 augusztusában közölt intézkedések összeegyeztethetőségének a védelmét.

(148) A megmentési célú és a szerkezetátalakítási támogatásban való részesedés érdekében a vállalatot úgy kell tekinteni, mint egy nehézségekkel küzdő vállalatot. Az iránymutatások 2.1. szakasza meghatározza ezt a fogalmat. Annak 6. pontja jelzi, hogy egy vállalat nehézségei szokásosan a veszteségek növekvő szintjében, az üzleti forgalom csökkenésében, a készletek megnövekedésében, a kapacitástöbbletben, a bruttó önfinanszírozási hányad csökkenésében, a növekvő eladósodásban, a pénzügyi terhek növekedésében, valamint a nettó eszközérték meggyengülésében vagy eltűnésében nyilvánulnak meg.

(149) A 2000–2001-es költségvetési év nettó pozitív eredménye után a vállalat a 2002–2003-as pénzügyi évben az egymilliárd eurót jóval meghaladó veszteségbe ment át. Ugyanakkor a saját tőke több mint a felével csökkent, 2 milliárd euróról kevesebb, mint 800 millió euróra. Az iránymutatások 5. pontja értelmében az Alstom tehát pénzügyi nehézségekkel küzdő vállalatnak tekinthető, és ezt a tényt sem Franciaország, sem a folyamat keretében beavatkozók nem vitatják.

a) Megmentési célú támogatások

(150) Franciaország úgy értékeli, hogy a 2. és a 3. intézkedések egy része tekinthető megmentési célú támogatásnak. Ennek az érvelésnek az alátámasztására arra hivatkozik, hogy azok garantálják a vállalat rövid távú likviditási szükségleteit.

(151) A 2. intézkedés esetében Franciaország szerint a 2003. szeptemberi megállapodásból származó pénzügyi csomagban szereplő 900 millió euro az iránymutatások értelmében megmentési célú támogatásnak tekinthető. Ez a rövid távú likviditási formájú támogatás, amelynek célja az Alstom tevékenységei azonnali megszüntetésének megakadályozása, a folyósítását követő hat hónapon belül vissza lett fizetve.

(152) A 3. intézkedés tekintetében Franciaország úgy tekinti, hogy a konzorciális kötvényhitel állami viszontgaranciáját is úgy kell tekinteni, mint a bankok által kibocsátott garanciák és az állam viszontgaranciája megmentési célú támogatása során létrejött megmentési célú támogatás, amennyiben az ezen első szakaszban végrehajtott intézkedések lehetővé tették az Alstom fennmaradását. Franciaország szerint a viszontgaranciát ilyen körülmények között úgy kell tekinteni, mint a vállalat megmentésére irányuló intézkedések első éve során megadott megmentési célú támogatást. Meg kell említeni, hogy Franciaország nem minősíti a támogatás részét –amelyet megmentési célú támogatásnak kellene tekinteni –, és nem minősíti azt a részét sem, amely a szerkezetátalakítási támogatásnak lenne tekintendő. Ami annak utólagos időtartamát illeti, azt szerkezetátalakítási támogatásnak kellene tekinteni. Meg kell jegyezni, hogy semmilyen minősítés nem járult a viszontgaranciának az új, 8 millió eurós szindikált keretben történő újramegállapításhoz

(153) Ámde emlékeztetni kell arra, hogy a Bizottság a formális vizsgálati eljárást megindító és kiterjesztő határozataiban úgy ítélte meg, hogy az Alstom a szóban forgó intézkedések megadásakor a szerkezetátalakítás folyamatában lévőnek tűnt. Ilyen körülmények között a szóban forgó támogatási intézkedések egy részét nem lehetne megmentési célú támogatásnak tekinteni, amelyeket az iránymutatásoknak megfelelően nem lehetne megadni a szerkezetátalakítási vagy felszámolási terv végrehajtása után, amelyeket meg kell azoknak előznie. Egyébként a megmentési célú támogatás megadásának feltételei – amelyek az említett iránymutatások 23. pontjában vannak meghatározva – úgy tűnik, hogy nem teljesülnek ebben az esetben. Ilyen körülmények között a Bizottság ideiglenes jelleggel úgy értékelte, hogy a szóban forgó támogatásokat meg kellene vizsgálni a szerkezetátalakítási támogatás engedélyezése követelményeinek fényében.

(154) A Bizottság által az eljárás megindítása és kiterjesztése keretében kifejezett kétségek megmaradtak. Valójában mindig egy kicsit mesterkéltnek tűnik a támogatások összességének megmentési célú és szerkezetátalakítási támogatásokra való bontása, amikor semmilyen megmentési időszak nem előzte meg a szerkezetátalakítási terv kidolgozását. Egy ilyen vizsgálat ellentétes lenne a megmentési célú támogatások megadása céljával, amely a korábbi helyzetet fenntartásában áll addig, amíg a vállalat állást tud foglalni a jövőjére vonatkozóan.

(155) A támogatások akár a készpénzigényeket, akár a szerkezeti intézkedéseket fedezik, a folyamatban lévő szerkezetátalakítás logikájába illeszkednek. A Bizottság nem fogadhatja el, hogy a szerkezetátalakítás első hat hónapjában vagy első évében megadott támogatásokat önkényesen szerkezetátalakítási támogatásoknak minősítsék Ebben az összefüggésben közömbös, hogy a támogatások fedezzék a szerkezetátalakítás alatt álló vállalat likviditási szükségleteit, mivel a szerkezetátalakítási támogatások gyakran fedezik a szerkezetátalakítás alatt álló vállalat likviditási szükségleteit ugyanolyan címen, mint például a befektetéseket vagy a kapacitáscsökkentéshez kötődő költségeket.

(156) Ezenkívül a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a 2. intézkedésre vonatkozó támogatási összeg nagyon nagy részben azon, a szerkezeti intézkedésekből folyó összegekből lett kivéve, amelyek helyébe lépett, és emiatt is helyénvaló azt a szerkezetátalakítás keretében megvizsgálni. Ami a viszontgaranciát illeti (korábbi 3. intézkedés), az nem felel meg az iránymutatásokban szereplő megmentési célú támogatások engedélyezési követelményeinek. Nem konkrétan likviditásról volt szó, mivel az nem alkotott az iránymutatások 23. cikkében meghatározott kölcsöngaranciát. Sőt, ez a viszontgaranciának jócskán túl kellett nyúlnia az iránymutatásokban meghatározott hat hónapnál, mivel annak esetlegesen hét évig eltartó projekteket is fedeznie kellett.

(157) Az előzőekre tekintettel, a Bizottság helyénvalónak találja, hogy ezen intézkedéseket a szerkezetátalakítási támogatások egészébe illeszkedő intézkedéseknek tekinteni.

b) Szerkezetátalakítási támogatások

(158) Az iránymutatások négy kumulatív feltételt határoznak meg a szerkezetátalakítási támogatás engedélyezésére: a hosszú távú működőképességet biztosító terv, a verseny torzulásának megelőzése, a minimumra korlátozott támogatások, és a szerkezetátalakítási terv teljes végrehajtása.

(159) A támogatás megadását befolyásolja a szerkezetátalakítási terv végrehajtása, amelyet minden egyedi támogatás esetében a Bizottság érvényesít. A szerkezetátalakítási tervnek – amely időtartamának a lehető legrövidebbnek kell lennie – lehetővé kell tennie a vállalat működőképességének ésszerű időn belül történő helyreállítását, a jövőbeni kiaknázási feltételek reális becslései alapján. A szerkezetátalakítási támogatásnak tehát egy megvalósítható szerkezetátalakítási tervhez kell kötődnie, amelyre a tagállam kötelezettséget vállal.

(160) A Bizottság a külső tanácsadójának segítségével értékelte a Franciaország által benyújtott szerkezetátalakítási tervet, hogy meghatározza, hogy megfelelő-e a vállalat hosszú távú életképességének a helyreállítására. A Bizottság az elemzését a 2003 augusztusában és decemberében, valamint 2004 februárjában benyújtott információkra alapozta. A