2.

A 11. cikk helyébe a következő szöveg lép: „11. cikk (1) Harmadik országból behozott terméket ökológiai termelési módszerre utaló címkével ellátva akkor lehet forgalomba hozni a Közösség piacán, ha: a) a termék megfelel az e rendelet 5. és 6. cikkében megállapított rendelkezéseknek; b) valamennyi gazdasági szereplő – beleértve az exportőröket is – alávetette tevékenységét a (2) bekezdés szerint elismert ellenőrző szervnek vagy hatóságnak; és c) az érintett gazdasági szereplők bármikor olyan dokumentációval tudnak szolgálni az importőrök vagy a nemzeti hatóságok számára, amely lehetővé teszi az utolsó műveletet végrehajtó gazdasági szereplő és az ellenőrzése alá tartozó terméktípus vagy termékskála megállapítását, valamint lehetővé teszi annak ellenőrzését, hogy az említett szereplő megfelel-e az a) és b) pont rendelkezéseinek, továbbá az érvényességi időtartam ellenőrzését. (2) A Bizottság a 14. cikk (2) bekezdésében említett eljárással elismeri az (1) bekezdés b) pontjában említett ellenőrző szerveket és hatóságokat, beleértve a 9. cikkben említett ellenőrző szerveket és hatóságokat is, amelyek jogosultak a harmadik országbeli ellenőrzések elvégzésére és az (1) bekezdés c) pontjában említett dokumentáció kiállítására, és összeállítja ezen ellenőrző szervek és hatóságok jegyzékét. Az ellenőrző szervek teljesítik az EN 45011 európai szabványban vagy az ISO 65 »Terméktanúsítási rendszereket működtető szervezetekre vonatkozó általános követelmények« című útmutatónak az Európai Unió Hivatalos Lapjának C sorozatában legutóbb közzétett változatában meghatározott követelményeket. Az akkreditáló szerv elvégzi az ellenőrző szerv tevékenységének rendszeres helyszíni ellenőrzését, nyomon követését és többéves újraértékelését. Az elismerés iránti kérelmek elbírálása során a Bizottság felkéri az ellenőrző szervet vagy hatóságot, hogy minden szükséges tájékoztatást adjon meg. A Bizottság szakértőket bízhat meg azzal a feladattal, hogy a helyszínen vizsgálják meg a termelési szabályokat és az érintett ellenőrző szerv vagy ellenőrző hatóság által a harmadik országban végrehajtott ellenőrzési tevékenységeket. Az elismert ellenőrző szervek vagy hatóságok benyújtják az akkreditáló szerv vagy adott esetben az illetékes hatóság által készített, tevékenységük rendszeres helyszíni ellenőrzéséről, felügyeletéről és többéves újraértékeléséről szóló értékelő jelentéseket. A Bizottság az értékelő jelentések alapján a tagállamok közreműködésével – az elismerések rendszeres felülvizsgálatával – biztosítja az elismert ellenőrző szervek és ellenőrző hatóságok megfelelő felügyeletét. A felügyelet jellegét a szabálytalanságoknak vagy az e rendeletben vagy a rendelet rendelkezései megszegésének előfordulására irányuló kockázatelemzés határozza meg. (3) Harmadik országból behozott terméket ökológiai termelési módszerre utaló címkével ellátva akkor is lehet forgalomba hozni a Közösség piacán, ha: a) a terméket az 5. és 6. cikkben megállapított, a Közösségben az ökológiai termelésre vonatkozó termelési szabályokkal egyenértékű termelési előírásoknak megfelelően állították elő; b) a gazdasági szereplőkre a 8. és 9. cikkben említett intézkedésekkel azonos ellenőrző intézkedések vonatkoznak, és ezen ellenőrző intézkedéseket folyamatosan és hatékonyan alkalmazzák; c) a gazdasági szereplők az érintett termék harmadik országbeli előállításának, feldolgozásának és forgalmazásának valamennyi szakaszában alávetik tevékenységüket a (4) bekezdés szerint elismert ellenőrző rendszernek, vagy az (5) bekezdés szerint elismert ellenőrző szervnek vagy hatóságnak; és d) a termék tanúsítvánnyal rendelkezik, amelyet valamely harmadik országnak a (4) bekezdés szerint elismert illetékes hatóságai vagy ellenőrző szervei, vagy az (5) bekezdés szerint elismert ellenőrző szerv vagy ellenőrző hatóság bocsátott ki, és amely igazolja, hogy a termék megfelel az e bekezdésben meghatározott feltételeknek. A tanúsítvány eredeti példányának az első címzett telephelyéig kísérnie kell az árut. Ezt követően az importőr legalább két évig köteles megőrizni a tanúsítványt, és az ellenőrző szerv, valamint adott esetben az ellenőrző hatóság rendelkezésére bocsátani. (4) A Bizottság a 14. cikk (2) bekezdésében említett eljárással elismerheti azokat a harmadik országokat, amelyek termelési rendszere megfelel az 5. és 6. cikkben megállapítottakkal egyenértékű szabályoknak, valamint amelyek ellenőrző intézkedései azonos hatékonyságúak a 8. és 9. cikkben megállapított intézkedésekével, és összeállíthatja ezen országok jegyzékét. Az egyenértékűség elbírálásakor figyelembe kell venni a Codex Alimentarius CAC/GL 32 iránymutatásait. Az elismerés iránti kérelmek elbírálása során a Bizottság felkéri a harmadik országot, hogy minden szükséges tájékoztatást adjon meg. A Bizottság szakértőket bízhat meg azzal a feladattal, hogy a helyszínen vizsgálják meg az érintett harmadik ország termelési szabályait és ellenőrzési rendszerét. Az elismert harmadik országok minden év március 31-ig az ellenőrző intézkedések meghozataláról és végrehajtásáról szóló rövid éves jelentést küldenek a Bizottságnak. A Bizottság az éves jelentésekben található tájékoztatás alapján a tagállamok közreműködésével – az elismerések rendszeres felülvizsgálatával – biztosítja az elismert harmadik országok megfelelő felügyeletét. A felügyelet jellegét a szabálytalanságoknak vagy az e rendeletben vagy a rendelet rendelkezései megszegésének előfordulására irányuló kockázatelemzés határozza meg. (5) Olyan termékek esetében, amelyeket nem az (1) bekezdés szerint hoznak be, vagy nem a (4) bekezdés szerint elismert országból hoznak be, a Bizottság a 14. cikk (2) bekezdésében említett eljárással elismerheti azokat az ellenőrző szerveket és hatóságokat, beleértve a 9. cikkben említett ellenőrző szerveket és hatóságokat is, amelyek a (3) bekezdés céljából jogosultak a harmadik országbeli ellenőrzések elvégzésére és a tanúsítványok kiállítására, és összeállítja ezen ellenőrző szervek és hatóságok jegyzékét. Az egyenértékűség elbírálásakor figyelembe kell venni a Codex Alimentarius CAC/GL 32 iránymutatásait. A Bizottság megvizsgál minden elismerés iránti kérelmet, amelyet valamely harmadik ország ellenőrző szerve vagy hatósága nyújtott be. Az elismerés iránti kérelmek elbírálása során a Bizottság felkéri az ellenőrző szervet vagy hatóságot, hogy minden szükséges tájékoztatást adjon meg. Az akkreditáló szerv, vagy adott esetben az illetékes hatóság elvégzi az ellenőrző szerv vagy hatóság tevékenységének rendszeres helyszíni ellenőrzését, nyomon követését és többéves újraértékelését A Bizottság szakértőket bízhat meg azzal a feladattal, hogy a helyszínen vizsgálják meg a termelési szabályokat és az érintett ellenőrző szerv vagy ellenőrző hatóság által a harmadik országban végrehajtott ellenőrzési tevékenységeket. Az elismert ellenőrző szervek vagy hatóságok benyújtják az akkreditáló szerv vagy adott esetben az illetékes hatóság által készített, tevékenységük rendszeres helyszíni ellenőrzéséről, nyomon követéséről és többéves újraértékeléséről szóló értékelő jelentéseket. A Bizottság az értékelő jelentések alapján a tagállamok közreműködésével – az elismerések rendszeres felülvizsgálatával – biztosítja az elismert ellenőrző szervek és ellenőrző hatóságok megfelelő felügyeletét. A felügyelet jellegét a szabálytalanságoknak vagy az e rendeletben vagy a rendelet értelmében megállapított rendelkezések megszegésének előfordulására irányuló kockázatelemzés határozza meg. (6) 2007. január 1-jétől az (5) bekezdés szerint elismert ellenőrző szervek és hatóságok első jegyzékének közzétételét követő 12 hónapig valamely tagállam illetékes hatósága engedélyezheti az importőrök számára azon tagállamban, amelyben a 8. cikk (1) bekezdésének megfelelően bejelentették tevékenységüket, hogy a (4) bekezdésben említett jegyzékben nem szereplő harmadik országokból behozott termékeket forgalmazzanak, amennyiben az importőrök megfelelően bizonyítják, hogy a (3) bekezdés a) és b) pontjában említett feltételek teljesülnek. Ha a feltételek már nem teljesülnek, az engedélyt haladéktalanul vissza kell vonni. Az engedélyek legkésőbb az (5) bekezdés szerint elismert ellenőrző szervek és hatóságok első jegyzékének közzétételét követő 24 hónap múlva lejárnak. A behozott terméknek az engedélyező tagállam illetékes hatósága által a tanúsítványok kiállítására felhatalmazott hatóság vagy szerv által kiadott tanúsítvánnyal kell rendelkeznie. A tanúsítvány eredeti példányának az első címzett telephelyéig kísérnie kell az árut; ezt követően az importőr legalább két évig köteles megőrizni a tanúsítványt, és az ellenőrző szerv, valamint adott esetben az ellenőrző hatóság rendelkezésére bocsátani. Valamennyi tagállam tájékoztatja a többi tagállamot és a Bizottságot az e bekezdés értelmében megadott valamennyi engedélyről, beleértve a termelési előírásokra és az érintett ellenőrző intézkedésekre vonatkozó tájékoztatást. A 14. cikkben említett bizottság valamely tagállam kérésére vagy a Bizottság kezdeményezésére megvizsgálja az e bekezdés értelmében megadott engedélyt. Amennyiben a vizsgálat megállapítja, hogy az e cikk (3) bekezdésének a) és b) pontjában említett feltételek nem teljesülnek, a Bizottság felszólítja az engedélyező tagállamot az engedély visszavonására. Az érintett tagállam illetékes hatósága által e bekezdés értelmében valamely importőrnek 2006. december 31. előtt megadott, harmadik országból behozott termékek forgalmazására szóló engedély legkésőbb 2007. december 31-én érvényét veszti. (7) A Bizottság a 14. cikk (2) bekezdésében említett eljárással elfogadja e cikk alkalmazásának részletes szabályait, különös tekintettel az alábbiakra: a) a harmadik országok, ellenőrző szervek és ellenőrző hatóságok elismerésekor követendő kritériumok és eljárások, beleértve az elismert harmadik országok, ellenőrző szervek és ellenőrző hatóságok jegyzékének közzétételét; és b) az e cikk (1) bekezdésében említett dokumentáció, valamint a (3) bekezdés d) pontjában és (6) bekezdésében említett tanúsítvány, figyelembe véve az elektronikus tanúsítvány előnyeit, többek között a csalás elleni fokozott védelmet.”