ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(12)

Lengyelországban továbbra is szegmentált a munkaerőpiac. Az Unión belül Lengyelországban a legmagasabb a határozott időre szóló munkaszerződéssel foglalkoztatottak aránya, miközben alacsony a határozott időre szóló foglalkoztatásból az állandó munkaviszonyba átkerülők aránya, és a bérkülönbségek az Unión belül itt a legmagasabbak. A merev elbocsátási szabályok, a hosszadalmas igazságszolgáltatási eljárások és a munkáltatókat sújtó egyéb terhek a munkaadókat a határozott idejű szerződések és az atipikus foglalkoztatási formák alkalmazása felé terelik. Emellett a munka törvénykönyve hatálya alá tartozó foglalkoztatás magasnak tartott költségei a polgári jogi szerződések (umowy cywilnoprawne) alapján történő foglalkoztatás túlságosan kiterjedt alkalmazásához vezetnek, ami a munkaadók számára az alacsonyabb társadalombiztosítási járulékok miatt előnyös. Az ilyen típusú – alacsonyabb járulékfizetési kötelezettséggel járó – szerződések magas aránya ugyanakkor csökkenti a színvonalas elérhető munkahelyek számát, különösen a fiatalok foglalkoztatása esetében. Az ifjúsági munkanélküliség magas, ennek részben egyfelől a jelentkezők végzettsége és készségei, másfelől a munkaerő-piaci igények közötti eltérés az oka. Folytatni kell tehát a szakképzés rendszerének megújítására irányuló erőfeszítéseket, és növelni kell az egész életen át tartó tanulásban részt vevők arányát. A nők munkaerő-piaci részvétele továbbra is alacsony. E probléma megoldása érdekében Lengyelország szélesebb körben biztosít hozzáférést az iskola előtti nevelés létesítményeihez, ugyanakkor a kisgyermek-gondozási szolgáltatások elérhetősége tekintetében Lengyelország továbbra is az Unió legrosszabbul teljesítő országai között van.
(17)

2014-ben elfogadták a közigazgatás reformjára és az elektronikus kormányzat bevezetésére vonatkozó stratégiákat. A stratégiák végrehajtásához határozott szakpolitikai irányvonalra és koordinációra lesz szükség. A közszolgáltatások színvonala a korábbi erőfeszítések ellenére továbbra is alacsony. Az elektronikus kormányzat kiépítettségének elégtelensége korlátozza az átláthatóság javítására és az adminisztratív terhek csökkentésére irányuló erőfeszítéseket. Konkrét probléma, hogy a közbeszerzési eljárásokat hátráltatja a jogszabályi környezet gyakori változása és az igazgatási kapacitás elégtelensége. A közbeszerzési eljárások előzetes ellenőrzését gyakorta csak formalitásként kezelik. Ugyanakkor a közbeszerzési eljárásokat utólagosan egymással átfedésben lévő ellenőrzéseknek vetik alá, amelyek időnként eltérő megállapításokat eredményeznek. Az ajánlattételi folyamat átláthatóságának hiányáért az elektronikus közbeszerzési platformok teljes körű kiépítésének elmaradása is okolható. A közbeszerzési eljárások terén tapasztalt szabálytalanságok korábban jelentős késedelmet okoztak az uniós alapokból támogatott programok végrehajtásában, negatív hatást fejtenek ki az üzleti környezetre, és hátráltatják az infrastruktúra meglehetősen sürgős fejlesztéseit. A közbeszerzési rendszerben tapasztalható legfőbb hiányosságok kezelésére irányulóan 2014 júliusában elfogadott többéves stratégia világos menetrendet határoz meg a 2015-ben és 2016-ban meghozandó konkrét intézkedésekre vonatkozóan. Ezt a stratégiát végre is kell hajtani.
(9)

Az elemzések szerint a háztartások magas (adott esetben túlzott) szintű eladósodása makrogazdasági egyensúlyhiányt eredményezhet, amely kockázatot jelent az Egyesült Királyság gazdasága számára. Míg a háztartási szektor adósságállománya továbbra is kismértékben csökken, még mindig túl magas, ami érzékenyebbé teszi az Egyesült Királyságot a gazdasági növekedést és a pénzügyi stabilitást fenyegető kockázatokkal szemben. 2014 közepén a Bank of England Pénzügypolitikai Bizottsága két intézkedést jelentett be a háztartások magas adósságállományával összefüggő kockázatok mérséklése érdekében. A bizottság ajánlása értelmében a jelzálog-hitelezőknek úgynevezett kamatláb-stresszteszt alkalmazásával kell értékelniük, hogy a hitelfelvevők emelkedő kamatlábak mellett is képesek-e eleget tenni jelzáloghitel-törlesztési kötelezettségeiknek. Azt is ajánlotta továbbá, hogy a jelzálog-hitelezők a 4,5-szeres vagy annál magasabb hitel/jövedelem arányú jelzáloghitelek arányát korlátozzák az új jelzáloghitelek 15 %-ára. Ezen intézkedések hatásait figyelmesen nyomon kell követni. A nemzeti tervezéspolitikai keret tekintetében is végrehajtottak néhány reformot, ezek hatásai azonban rövid távon várhatóan nem lesznek érzékelhetők. Szorosan nyomon kell követni, hogy a helyi önkormányzatok miként reagálnak az ingatlankínálat növelésének reformjára.
(6)

A Bizottság 2015. február 26-án közzétette a Belgiumra vonatkozó 2015. évi országjelentését. Az országjelentésben a Bizottság megvizsgálta a 2014. július 8-án elfogadott országspecifikus ajánlások kapcsán Belgium által elért eredményeket. Az országjelentés tartalmazza az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálat eredményeit is. Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Belgiumban makrogazdasági egyensúlyhiányok tapasztalhatók, amelyek szakpolitikai intézkedéseket és nyomon követést tesznek szükségessé. Mindenekelőtt az áruk külső versenyképességének alakulása jelent továbbra is kockázatot, amelyre figyelmet kell fordítani, mivel ennek újbóli romlása veszélyeztetné a makrogazdasági stabilitást. A költségtényezők konvergenciáját biztosító további intézkedések révén lassítható lenne a foglalkoztatás csökkenése a kereskedelemképes ágazatokban, ugyanakkor a más országokhoz viszonyítva régóta magas munkaerőköltséget az adóterheknek a nem munkához kötődő adóalapokra való áthelyezésével lehetne érdemben leszorítani. Az államadósság továbbra is magas, viszont több tényező is mérsékli az ezzel összefüggő makrogazdasági kockázatokat.
(6)

A Bizottság 2015. február 26-án közzétette az Írországra vonatkozó 2015. évi országjelentését. Az országjelentésben a Bizottság megvizsgálta a 2014. július 8-án elfogadott országspecifikus ajánlások tekintetében Írország által elért eredményeket. Az országjelentés tartalmazza az 1176/2011/EU rendelet 5. cikke szerinti részletes vizsgálat eredményeit is. Vizsgálata alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy Írországban makrogazdasági egyensúlyhiányok tapasztalhatók, amelyek határozott szakpolitikai intézkedéseket és egyedi nyomon követést tesznek szükségessé. Írországban 2013-ban lezárult az EU–IMF pénzügyi segítségnyújtási program, és az ország jelenleg a programot követő utólagos felügyelet, valamint az európai szemeszter keretében történő felügyelet alatt áll. A gazdasági kilátások jelentős javulása ellenére bizonyos kockázatok továbbra is különös figyelmet igényelnek: a magán- és az állami szektor nagyfokú eladósodottsága; a pénzügyi szektort érintő, továbbra is fennálló kihívások, különös tekintettel a bankok nyereségességére; valamint a strukturális munkanélküliség magas szintje által jellemzett munkaerőpiacot érintő kiigazítások.
(3)

A gazdaságokat modernizáló és a versenyképességet és növekedési potenciált fokozó, ambiciózus strukturális reformok végrehajtása még nem megfelelő az euróövezetben. Az egyes tagállamokban jelentősen eltérő a válságot előtti egyensúlyhiányok mértéke és a rendelkezésre álló költségvetési mozgástér, és a tagállamok a gazdasági ciklus más és más szakaszában vannak. A munkaerő-piaci javulás és a munkaerőpiacok rugalmasságának javítására irányuló reformok terén elért némi haladás ellenére továbbra is magasak a munkanélküliségi ráták, és állandósul a tartós munkanélküliség kockázata, ami tovább gyengíti a szociális helyzetet a legsérülékenyebb országokban. A külső egyensúly helyreállítása zajlik, de az elért eredmények aszimmetrikusak, és néhány tagállamban továbbra is túl nagy a folyó fizetési mérleg többlete. A munkaerő- és termékpiacok ambiciózus strukturális reformjai előmozdítanák az euróövezetben szükséges gazdasági kiigazítást és fokoznák a növekedést a reformokat végrehajtó országokban. A reformok a foglalkoztatás növelése és a fogyasztói árak csökkentése révén a nagyobb társadalmi befogadáshoz is hozzájárulnak. A strukturális reformok, ha a tagállamok közösen hajtják végre őket, a kereskedelmi és pénzügyi csatornákon keresztül megjelenő pozitív járulékos hatások révén az euróövezet egésze számára nyújtanak előnyöket. Ez az euróövezet többi részében is ösztönözné a megfelelő gazdaságpolitikai döntéseket. Az eurócsoport tematikus megbeszélései ezt a folyamatot a reformoknak és azok teljes euróövezetre gyakorolt hatásának felmérésével és összehasonlító teljesítményértékelésével segíthetik. Ez a bevált gyakorlatok felhasználásával, a jó reformok közös alapelveiről való megállapodással és csoportnyomással érhető el. Tekintettel a nemzeti szintű kiigazítási folyamatra és így az euróövezet működésére, a túlzott egyensúlyhiánnyal küzdő, illetve a határozott beavatkozást igénylő egyensúlyhiánnyal küzdő tagállamokban a reformok előrehaladásának rendszeres nyomon követése különösen fontos.
(12)

A kedvezményes ágazatspecifikus társadalombiztosítási szabályok – különösen a mezőgazdasági termelők és a bányászok kiemelten támogatott nyugdíja kapcsán – nagy terhet rónak a költségvetésre, és csökkentőleg hathatnak a munkavállalói mobilitásra. A mezőgazdasági termelőkre vonatkozó külön nyugdíjrendszer biztosítottjainak száma 2007 óta lassú ütemben csökken, a kormány becslése szerint 2019-re 1,18 millió lesz, a nyugdíjellátásra jogosultak jelenlegi 1 229 milliós száma azonban 2018-ig várhatóan tovább nő majd. A KRUS-ra fordított állami költségvetési források mértéke 2011 óta stabilan a GDP 1 %-a. A mezőgazdasági termelőknek nincs általános adófizetési kötelezettsége, és nem kötelesek számviteli rendszert működtetni, a KRUS önfinanszírozása pedig alacsony. 2014-ben Lengyelországban 1 382 millió mezőgazdasági üzem működött, ennek 52 %-a 5 hektár alatti (GUS). A bányászok nem tartoznak az általános járulékalapú nyugdíjrendszer hatályába, ehelyett egy kedvezményes, indexáláson alapuló nyugdíjrendszer részesei, ami minden évben a GDP 0,5 %-át meghaladó mértékű jelentős terhet ró az államháztartásra. A kedvezőtlen demográfiai kilátásokkal összefüggésben már ma is csökken a munkaképes korú népesség. Éppen ezért – főként az idősebb munkavállalók kapcsán – elengedhetetlen a jelenlegi kedvező foglalkoztatási trend megóvása, már csak a nyugdíjrendszer megfelelőségének és fenntarthatóságának megőrzése érdekében is. Az átlagos tényleges nyugdíjbavonulási életkor az elmúlt években nőtt, de továbbra is jelentősen elmarad a kötelező nyugdíjkorhatártól. A jövőbeli nyugdíjak hosszabb távú szociális megfelelősége és az államháztartás stabilitása, valamint a munkaerő-piaci részvétel fokozása érdekében ezért mindenképpen növelni kell a tényleges nyugdíjbavonulási életkort.
(10)

Írország megkezdte a tartósan munkanélküli személyek szükségleteinek ellátására irányuló JobPath program megvalósítását, és jelenleg az aktivizálásra alapuló megközelítést fejleszt ki, hogy ösztönözze azokat, akik tevékenyebb szerepet kívánnak vállalni a munkaerőpiacon, és erre lehetőségük is van. Továbbra is kihívást jelent a munkavállalást támogató szolgáltatások kiterjesztése azokra, akik hagyományosan kiszorulnak a munkaerőpiacról, ideértve a fogyatékossággal élő személyeket és a gondozói feladatokat ellátó személyeket is. A szociális védőháló összességében megfelelő teljesítményt nyújtott a válság szegénységet és egyenlőtlenséget növelő hatásainak ellensúlyozásában, ugyanakkor még mindig vannak akadályok, amelyek gátolják az inkluzív növekedést. Bizonyos előrelépések valósultak meg a juttatások fokozatos elvonása terén, ám az inaktivitási csapda egyes háztartások esetében továbbra is aggodalomra ad okot. A bérek százalékos arányában kifejezve az írországi nettó gyermekgondozási költségek az Unión belül a legmagasabbak között vannak: ez az érték a párok esetében a második, az egyedülálló szülők esetében pedig az első helyen áll. Továbbra is aggodalmakra ad okot a gyermekgondozási szolgáltatások minősége. 2014-ben például a kisgyermekkori nevelés és gondozás ágazatában dolgozó diplomások százalékos aránya (15 %) jóval elmaradt az ajánlott szinttől. Egyes területeken strukturális munkaerőhiány és a szakképzett munkaerő hiánya jelentkezett, a továbbképzési és átképzési lehetőségek pedig továbbra is elégtelenek, továbbá az oktatási kiadások csökkenése kedvezőtlen hatással lehet a jövőben az oktatási mutatókra.
(10)

Az elmúlt években végrehajtott munkaerő-piaci reformok eredményeként a foglalkoztatás jobban reagál a növekedésre, és újra megindult a munkahelyteremtés, amelyet elősegít a nagyobb rugalmasság és a bérek további mérséklődése. A kollektív megállapodások felerősítették ezt a tendenciát, amihez hozzájárult a 2015 júniusában aláírt szakmaközi megállapodás is. Az általános foglalkoztatás közelmúltbeli növekedése főként a határozott idejű munkaszerződéseknek köszönhető, bár lassan növekszik az újonnan megkötött határozatlan idejű szerződések száma is. Mindazonáltal még mindig korlátozott az új tartós foglalkoztatásra irányuló ösztönzők alkalmazása, és a határozott időre felvett munkavállalók aránya változatlanul az egyik legmagasabb az Unióban, valamint továbbra is korlátozottak a lehetőségek arra, hogy a határozott időre felvett munkavállalók szerződéseit határozatlan idejűre változtassák. A rövid időtartamú határozott idejű szerződések korlátozzák a humán tőkébe való befektetésre irányuló ösztönzőket és akadályozzák a termelékenység növekedését. Bár gyorsan csökken a munkanélküliség, különösen a fiatalok körében még mindig magas, és átlagos időtartama is nagyon hosszú. A folyamatosan nagyarányú tartós munkanélküliség arra utal, hogy a munkanélküliséggel összefüggő kockázatok állandósultak, ami hátrányosan befolyásolja a munka- és szociális feltételeket. A tartósan munkanélküliek csaknem 60 %-a alacsony képzettségű, ami megfelelő aktív és passzív munkaerő-piaci és képzési politikákat tesz szükségessé, hogy meg lehessen szüntetni a mindent átható strukturális munkaerőhiányt és meg lehessen akadályozni e csoport készségeinek elértéktelenedését. A munkaadók továbbra is csekély szerepet kapnak a képzési programok kialakítása során.
(16)

Olaszország 2015-ben a munkaügyi jogszabályok reformja keretében átható reformnak vetette alá a munkaerőpiaci szabályait és intézményeit. Az aktív munkaerőpiaci intézkedések reformjának végrehajtása kulcsfontosságú a munkaerőpiacon különösen kevés eséllyel induló csoportok, így a tartósan munkanélküli személyek és a fiatalok aktivizálása szempontjából. Jelenleg adminisztratív, szakpolitikai és forrással összefüggő problémák köre vár megoldásra. Ehhez mindenekelőtt az állami foglalkoztatási szolgálat megerősítésére és a szolgáltatásnyújtás szoros nyomon követésére van szükség. A tanulószerződéses gyakorlati képzés rendszerét is megreformálták abból a célból, hogy az az elbocsátott felnőttekre is kiterjedjen, valamint bővítse a fiatalok lehetőségeit, a reform végrehajtása azonban még folyamatban van. Olaszországban nem kellően fejlett a vállalati béralku, ami megakadályozza, hogy a cégek olyan innovatív megoldásokat fogadjanak el, amelyek javíthatnák a termelékenységet és a béreket jobban megfeleltethetnék a piaci viszonyoknak. Ezen a területen az intézkedéseket a szociális partnerekkel konzultálva és a nemzeti gyakorlatok alapján kell meghozni. A szociális partnerek egyelőre nem jutottak megállapodásra a kollektív tárgyalás reformjáról. A nemzeti reformprogram szerint a reform 2016 végére várható. A nők munkaerőpiaci részvétele Olaszországban az egyik legalacsonyabb az EU-ban. A nők túlnyomórészt atipikus és bizonytalan foglalkoztatási formákban dolgoznak, ők képezik a hagyományostól eltérő munkavállalók legnagyobb körét és különösen ki vannak téve az informális gazdaságban való foglalkoztatás kockázatainak. Az adórendszer és a szociális ellátórendszer nem ösztönzi a második keresők munkába állását, és a munkaügyi jogszabályok reformja nem hozott eredményes megoldást erre a problémára. A megfizethető gondozási szolgáltatások korlátozott száma szintén kedvezőtlen hatással van a gyermekekkel vagy idősebb rokonokkal rendelkező nők munkaerőpiaci részvételére. Magas a szegénységi ráta – az olaszok több mint negyede szegénységben vagy társadalmi kirekesztettségben él –, a szociális ellátás pedig továbbra is gyenge és fragmentált. A szegénység elleni nemzeti stratégia elfogadása és végrehajtása, valamint a szociális kiadások ésszerűsítése lehetnek az első lépések nemzeti szinten az aktív befogadás elvére épülő megfelelő szociális támogatási rendszer fokozatos és költségvetési szempontból összességében véve semleges kiépítéséhez vezető úton. Jelentős előrelépés történt az oktatás reformja terén. Az iskolai reformot 2015 júliusában fogadták el, a végrehajtási rendelkezések elfogadására várhatóan 2017 januárjáig kerül sor.
(7)

Jelentős beruházásokra került sor, ugyanakkor az oktatás és a képzés terén az eredmények továbbra is elmaradnak a kitűzött céltól. Ez hatást gyakorol a munkaerő-kínálat minőségére és az aktivitási rátára. A máltai munkavállalók iskolai végzettsége még mindig az egyik legalacsonyabb az Unióban. Málta az egész életen át tartó tanulásra irányuló átfogó stratégiát hajt végre, ugyanakkor az egész életen át tartó tanulás programjaiban továbbra is korlátozott mértékű a részvétel, különösen az alacsony iskolai végzettségűek körében. E terület kihívásai közé tartozik a célzott tájékoztatás, a képzéshez való hozzáférés javítása, valamint az oktatási, illetve képzési intézmények és a munkáltatók közötti partnerségek kialakítása. 2015-ben jogszabályt hagytak jóvá a tanárok továbbképzésére szolgáló intézmény (az Oktatási Intézet) létrehozásáról. Az Oktatási Intézet fő céljai a következők: i. a napi szakmai tevékenységeikhez szükséges készségek elsajátításának lehetővé tétele a tanárok számára, ii. platform biztosítása az oktatók számára a tapasztalatcseréhez, valamint iii. azon készségek előmozdítása, amelyekre ahhoz van szükség, hogy valaki vezető szerepet tölthessen be az oktatásban. Az Oktatási Intézet most kezdi működését, és várhatóan elsődleges szerepet játszik majd a tanárok továbbképzési szükségleteinek kezelésében. Nyomon kell követni az e területen elért előrehaladást.
(7)

A magas állami adósságállományhoz gyenge export- és versenyképességi teljesítmény társul. A külső teljesítmény 2000 óta romlik, amint azt a világpiaci részesedés csökkenése mutatja, és súlyosbítja az, hogy az export főként kevésbé dinamikus piacok felé irányul. Jóllehet a piaci részesedések terén tapasztalható negatív tendencia az elmúlt években megtorpant, a felhalmozott veszteség továbbra is jelentős. Az árversenynek jobban kitett piaci szegmensekre való szakosodás szintén gátolja az ország exportkapacitását. Ezt különösen nehéz összeegyeztetni az ország magas munkaerőköltségeivel. Az alacsony termelékenységnövekedés és mindenekelőtt a gyors bérnövekedés eredményeképpen egészen a közelmúltig gyorsan emelkedett a fajlagos munkaköltség. A bérnövekedés a bérmegállapítási rendszer bizonyos jellemzőinek tudható be. Egyrészről, a reálbér-növekedés határát többször is túl magasan állapították meg. Másrészről az infláció ismétlődően meghaladta a várakozásokat és a szomszédos országok inflációját. A Belgium és a szomszédos országok maginflációs rátájában mutatkozó strukturális különbség oka főként a nagyobb árnövekedés a szolgáltatások esetében, valamint a kiskereskedelmi piac optimálistól elmaradó működése. Ez az infláció az automatikus bérindexálás általános gyakorlata révén bérnövekedésben csapódott le. Ezek a tényezők együttesen aláásták a nagymértékben koordinált bérmegállapítási rendszer hatékonyságát. A versenyképesség csökkenésének és annak az exportteljesítményre és a foglalkoztatásra gyakorolt negatív hatásának visszafogása érdekében a belga hatóságok az elmúlt években beavatkoztak a bérmegállapítás folyamatába. Bérnövekedést mérséklő intézkedéseket vezettek be, többek között a reálbér-növekedés korlátozását és a bérindexálási rendszerek felfüggesztését. Emellett folyamatban van a társadalombiztosítási hozzájárulások csökkentésének jogszabályban való rögzítése. Ugyanakkor a kiigazítás tartósságának biztosítása érdekében szükség van a bérmegállapítás keretének strukturális reformjára, az elmúlt évek tanácsi ajánlásaival összhangban. Jóllehet a kormánynak szándékában áll felülvizsgálni a foglalkoztatás előmozdításáról és a versenyképesség megőrzéséről szóló 1996. évi törvényt, amely alapján a szociális partnerek kétévente megállapítják a bérnormát, eddig azonban kevés előrehaladás történt. A bérek és a termelékenység közötti formálisabb kapcsolat biztosítása segítene megszilárdítani a közelmúltban elért eredményeket és megelőzni a múltbéli problémák visszatérését.
(11)

Előrelépés történt a nemteljesítő hitelek szanálásával kapcsolatban, de azok szintje továbbra is magas a válságot megelőző időszakhoz képest. A bankszektor fenntarthatóságának javítása érdekében Szlovénia több szakpolitikai intézkedést is végrehajtott. Ilyen intézkedés például a bankok szanálási kapacitásának növelése és olyan lépések bevezetése, amelyek konkrét célokat határoznak meg a nemteljesítő hitelek csökkentésére. Szlovénia emellett számos intézkedést bevezetett a hitelkockázat kezelésére is. Kedvező eredmények 2016 közepére várhatók. Ennek ellenére rövid távon továbbra is a nemteljesítő hitelek további szanálása és a hitelkockázat kezelése képezik a szakpolitikai prioritásokat. Befejeződött a nagyvállalatok működési és pénzügyi szerkezetátalakítása, és folyamatos a szerkezetátalakítási keretmegállapodások nyomon követése. A banki eszközkezelő társaság teljes körűen működőképes, és elkészült a 2017–2022-re szóló stratégiája. Jóllehet a banki eszközkezelő társaság előrelépést tett hitelállományának szanálása terén, a hitelállomány az államháztartás fenntarthatósága szempontjából továbbra is jelentős kockázatot jelent. A társaság tevékenységei 2015-ben a GDP 1 %-ának megfelelő mértékkel járultak hozzá a 2,9 %-ot kitevő költségvetési hiányhoz. A banki eszközkezelő társaság tevékenységeinek felügyelete elégtelennek tűnik, mivel a hatóságok jelentős mértékben (a GDP 0,7 %-ával) alábecsülték a banki eszközkezelő társaság 2015. évi hiányát, és úgy tűnt, hogy nem voltak tisztában a társaság által végrehajtott leírások szintjével. További szerkezetátalakítási eszközök is rendelkezésre állnak. A nagyvállalatok szerkezetátalakítása terén elért lényeges előrehaladás mellett Szlovénia elkezdte számos kkv szerkezetátalakítását is. A kkv-k szerkezetátalakítására vonatkozó iránymutatásokat jelenleg a bankok hajtják végre. Előrelépés történt a kkv-k és a mikrovállalkozások finanszírozási eszközökhöz való hozzáférését illetően. Ennek ellenére korlátozottan hozzáférhetőek az olyan alternatív finanszírozási források, mint például a kockázatitőke-alapok. A kis vállalkozások még mindig túlságosan függnek a banki kölcsönöktől, jóllehet növekszik a hitel- és tőkefinanszírozási eszközök elérhetősége a piacon. Ennélfogva ez a szegmens nagyon ki van téve a hitelpiac fejleményeinek.
(5)

Az Európai Unió Bíróságának és az Emberi Jogok Európai Bíróságának ítélkezési gyakorlata, valamint az Európa Tanács által összeállított, különösen a Jog a Demokráciáért Európai Bizottság (a továbbiakban: Velencei Bizottság) szakismeretére építő – dokumentumok nem kimerítő jelleggel felsorolják ezeket az elveket, és ezáltal meghatározzák az Európai Unióról szóló szerződés (a továbbiakban: EUSZ) 2. cikkének megfelelően az Unió közös értékének minősülő jogállamiság lényegi jelentését. Az említett elvek közé tartozik a törvényesség, az átlátható, számon kérhető és demokratikus jogalkotási folyamatot is beleértve; a jogbiztonság; a végrehajtó hatalom önkényességének tilalma; a független és pártatlan bíróságok; az alapvető jogok tiszteletben tartására is kiterjedő hatékony bírósági jogorvoslat; valamint a törvény előtti egyenlőség (2). Ezen elvek és értékek megőrzése mellett a tagállami intézmények kötelesek a lojális együttműködésre is.