A Tanács 3290/94/EK rendelete

(1994. december 22.)

a többoldalú kereskedelmi tárgyalások uruguayi fordulója során megkötött megállapodások végrehajtásához a mezőgazdasági ágazatban szükséges kiigazításokról és átmeneti intézkedésekről

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 43. cikkére,

tekintettel a marha- és borjúhús piacának közös szervezéséről szóló, 1968. június 27-i 805/68/EGK tanácsi rendeletre [1] és különösen annak 7. cikke (2) bekezdésére,

tekintettel a Bizottság javaslatára,

tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],

mivel a Közösség számos, a közös agrárpolitikára vonatkozó szabályt fogadott el;

mivel a többoldalú kereskedelmi tárgyalások uruguayi fordulója során a Közösség különböző megállapodásokat (a továbbiakban "GATT-megállapodások") tárgyalt meg; mivel e megállapodások közül több a mezőgazdaságra vonatkozik, különös tekintettel a mezőgazdasági megállapodásra (a továbbiakban "a megállapodás"); mivel a hazai támogatásra vonatkozó engedményeket az árak és a támogatások megfelelő szinten való meghatározásával is teljesíteni lehet, és nem szükséges külön rendelkezéseket hozni e témában; mivel a megállapodás hatéves menetrendet állapít meg egyrészt a harmadik országokból származó mezőgazdasági termékeknek a Közösség piacára való bejutásának kibővítésére, másrészt a mezőgazdasági termékek exportjához nyújtott közösségi támogatás fokozatos csökkentésére; mivel a harmadik országokkal folytatott kereskedelemre vonatkozó mezőgazdasági jogszabályokat ennek megfelelően kell kiigazítani;

mivel a mezőgazdasági termékek importját korlátozó intézkedések vámokká való átalakítása (tarifikáció) révén, továbbá az ilyen intézkedések jövőbeni alkalmazásának tilalma révén a megállapodás előírja a változó mértékű importlefölözések, valamint a piacszervezés keretében jelenleg meghatározott egyéb intézkedések és importterhek eltörlését; mivel a megállapodásnak megfelelően a mezőgazdasági termékekre alkalmazható vámtételeket a közös vámtarifában kell rögzíteni; mivel azonban egyes termékcsoportok, mint például a gabona, rizs, bor, gyümölcs és zöldség esetében a rögzített vámok beszedésével nem járó, kiegészítő vagy egyéb kereskedelmi mechanizmusok bevezetése eltérésekről rendelkező szabályok elfogadását teszi szükségessé az alaprendeletekben; mivel ezen túlmenően a védintézkedésekről szóló megállapodás szerint a közösségi piacot a szárított szőlő és a feldolgozott cseresznye importjától védő intézkedések öt évig tarthatók fenn; mivel továbbá a közösségi piac ellátási problémáinak megakadályozása érdekében egyes cukortermékek esetében engedélyezni kell a vámok felfüggesztését;

mivel a tarifikációnak a piacra gyakorolt káros hatásaival szembeni minimális védelmi szint fenntartása érdekében a megállapodás megengedi kiegészítő vámok alkalmazását pontosan meghatározott feltételek mellett, de csak a tarifikáció hatálya alá tartozó termékekre; mivel a vonatkozó rendelkezéseket ennek megfelelően be kell illeszteni az érintett alaprendeletekbe;

mivel a megállapodás a jelenlegi és a minimális piacrajutásra vonatkozó intézkedések keretében egy sor vámkontingensről rendelkezik; mivel az ilyen kontingensekre alkalmazandó feltételeket a megállapodás részletesen tárgyalja; mivel a kontingensek nagy számára való tekintettel és azok lehetőség szerinti leghatékonyabb végrehajtásának biztosítása érdekében az irányítóbizottsági eljárást alkalmazva a Bizottság felel a kontingensek megnyitásáért és kezeléséért;

mivel az uruguayi forduló keretében egyes dél-amerikai országokkal kötött, banánról szóló keretmegállapodásból adódó módosításokat be kell építeni a banánpiac közös szervezéséről szóló, 1993. február 13-i 404/93/EGK tanácsi rendeletbe [3];

mivel a védintézkedésekről szóló megállapodás egyértelmű szabályokat állapít meg a piacszervezés keretébe illesztett védzáradé kok alkalmazására, ezért e záradékokat ki kell egészíteni a nemzetközi megállapodásokból eredő kötelezettségekre való utalással;

mivel a GATT-megállapodások hatálya alá nem tartozó harmadik országokkal fenntartott kereskedelmi kapcsolataiban a Közösséget nem kötik a közösségi piacra való bejutás előbbiekből adódó megszorításai; mivel annak biztosítása érdekében, hogy meghozzák a szükséges intézkedéseket, ott, ahol az ilyen országokból származó termékekre vonatkozóan ez alkalmazható, a Bizottság megkapja az ehhez szükséges hatáskört, amelyet az irányítóbizottsági eljáráson keresztül gyakorolhat;

mivela megállapodás értelmében az exporttámogatások nyújtása ezek után az abban meghatározott mezőgazdasági termékek bizonyos csoportjaira korlátozódik; mivel ráadásul annak a mennyiség és az érték tekintetében határai is vannak;

mivel az érték tekintetében szabott határok betartását akkor lehet biztosítani, amikor a visszatérítéseket meghatározzák, mégpedig a kifizetések ellenőrzése révén az EMOGA-ra vonatkozó szabályok szerint; mivel az ellenőrzés megkönnyíthető a visszatérítések kötelezően előírt előzetes rögzítésével, a differenciált visszatérítések esetén a meghatározott rendeltetési hely megváltoztatásának egyidejű lehetővé tételével; mivel a rendeltetési hely megváltoztatása esetén a tényleges rendeltetési helyre alkalmazható visszatérítést kell kifizetni, amelynek felső határa az előzetesen rögzített rendeltetési helyre alkalmazható összeg szintje;

mivel a mennyiség tekintetében alkalmazott megszorítások ellenőrzéséhez megbízható és hatékony ellenőrző rendszer bevezetésére van szükség; mivel ebből a célból a visszatérítések nyújtását kiviteli engedélytől kell függővé tenni; mivel a visszatérítések a rendelkezésre álló határ mértékéig nyújthatók minden egyes érintett termék sajátságos helyzetétől függően; mivel e szabály alól kivétel csak a Szerződés II. mellékletében fel nem sorolt feldolgozott termékek esetében engedhető, amelyekre nem vonatkoznak az értékhatárok, valamint élelmiszersegély-műveletek esetében, amelyek minden korlátozástól mentesek; mivel rendelkezni kell a kezelési szabályok szigorú betartásától való eltérésről, amennyiben a visszatérítésben részesülő export valószínűleg nem haladja meg a megállapított mennyiségi határt; mivel a visszatérítés mellett exportált mennyiségeknek a megállapodásban említett gazdasági évek folyamán történő ellenőrzése az egyes gazdasági évekre kiadott kiviteli engedélyek alapján végezhető el;

mivel a közös piacszervezések legtöbbjében az aktív feldolgozási eljárás igénybevételéből való kizárás kizárólag a Tanácsra tartozik; mivel a megállapodásból következő gazdasági feltételek mellett szükséges lehet gyorsan reagálni az említett eljárások alkalmazásából adódó piaci problémákra; mivel e tekintetben hatáskörrel kell felruházni a Bizottságot az időben behatárolt, sürgős intézkedések elfogadására; mivel ezek az intézkedések az 1987. július 13-i 87/373/EGK tanácsi határozat [4] 3. cikkében megállapított eljárás alkalmazásának hatálya alá tartoznak;

mivel biztosítani kell a szellemi tulajdonjogok kereskedelmi vonatkozásairól szóló megállapodás betartását is; mivel ebből a célból a szükséges kikötéseket bele kell illeszteni a borpiac közös szervezéséről szóló, 1987. március 16-i 822/87/EGK tanácsi rendeletbe [5];

mivel az e rendeletben foglalt mezőgazdasági tárgyú jogszabályok módosítása nyomán az alaprendeletekre épülő számos tanácsi rendelet értelmét veszti; mivel a jogi egyértelműség érdekében ezeket hatályon kívül kell helyezni; mivel egyes rendelkezéseket, amelyek már elévültek, jóllehet nincsenek közvetlen kapcsolatban a GATT-megállapodásokkal, ugyancsak hatályon kívül kell helyezni; mivel ugyanez a helyzet egyes, "második generációs"-nak nevezett tanácsi rendeletek esetében, amelyek túlnyomó része beépíthető a szóban forgó alaprendeletekbe;

mivel azonban lehetetlen volt a Tanács védzáradék alkalmazásáról szóló általános szabályait az alaprendeletekbe integrálni; mivel a GATT-megállapodásokat követően az adott területen szükségessé vált módosítások fontosságára tekintettel a szóban forgó rendeleteket nem lehet tovább hatályban tartani; mivel emiatt ezeket hatályon kívül kell helyezni, miközben a helyükbe lépő szabályokhoz jogi alapokról kell rendelkezni;

mivel a mezőgazdaságról szóló megállapodás alkalmazása veszélybe kerülhet, ha az alkalmazott belső eljárások alapvetően eltérnek a különböző ágazatokban; mivel ezért kívánatos ezen eljárások egységessé tétele;

mivel a múltban a Tanács által elfogadott általános végrehajtási szabályok lehetővé tették megfelelő keret biztosítását a piacok irányításához szükséges részletesebb szabályok számára; mivel az említett, mezőgazdaságról szóló megállapodás nem teheti kérdésessé a közös agrárpolitika irányításához szükséges mechanizmusokat és eljárásokat;

mivel egy későbbi szakaszban hasznos lesz majd elemezni mind az e rendelet által létrehozott intézkedések működését, mind pedig a harmadik országok által a GATT-megállapodások végrehajtása érdekében hozott intézkedésekkel szerzett tapasztalatokat; mivel e célból e rendelet alkalmazásának első két éve lejártával a Bizottságnak jelentést kell benyújtania a Tanácshoz és az Európai Parlamenthez;

mivel az átállás a meglevő rendelkezésekről a GATT-megállapodásokból következőkre olyan alkalmazkodási nehézségeket eredményezhet, amelyekkel e rendelet nem foglalkozik; mivel azért, hogy erre az eshetőségre is legyen megoldás, olyan általános rendelkezést kell tenni, amely lehetőséget ad a Bizottságnak arra, hogy egy bizonyos ideig szükséges átmeneti intézkedéseket hozzon,

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

1. cikk

Ez a rendelet megállapítja a többoldalú kereskedelmi tárgyalások uruguayi fordulója során megkötött megállapodások végrehajtásához a mezőgazdasági ágazatban szükséges kiigazításokat és átmeneti intézkedéseket.

2. cikk

Az 1. cikkben említett kiigazítások az e rendelet mellékleteiben foglaltak.

3. cikk

(1) Amennyiben átmeneti intézkedésekre van szükség a közös agrárpolitika keretében, a jelenlegi rendelkezésekről az 1. cikkben említett megállapodásokból adódó rendelkezésekre való átállás megkönnyítése érdekében az ilyen intézkedéseket a 136/66/EGK rendelet [6] 38. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően vagy adott esetben a mezőgazdasági piacok közös szervezéséről szóló egyéb rendeletek, illetőleg a 3448/93/EK rendelet [7] megfelelő cikkei alapján kell meghozni.

Az ilyen intézkedések meghozatala esetén figyelembe kell venni a különböző mezőgazdasági ágazatok sajátosságait, tekintettel az 1. cikkben említett megállapodásokból fakadó kötelezettségekre.

(2) Az (1) bekezdésben említett intézkedések az 1996. június 30-án lejáró időszak során hozhatók meg, és azok nem alkalmazhatók az előbbi időponton túl. A Tanács, a Bizottság javaslatára, minősített többséggel eljárva, meghosszabbíthatja ezt az időtartamot.

4. cikk

(1) Amennyiben valamely mezőgazdasági terméket érintő különleges körülményekre tekintettel az exporttámogatásra vonatkozó előírások betartása az 1. cikkben említett megállapodások alapján csak olyan eszközökkel biztosítható, amelyek az e célra előírtnál kevésbé hatékonyak, a Bizottság e terméket mentesítheti az e rendeletben foglalt export-visszatérítésre vonatkozó rendelkezések alkalmazása alól.

(2) E rendelet rendelkezéseinek sérelme nélkül a Bizottság bármilyen szükséges intézkedést megtehet, hogy megvédje a Közösség piacát az olyan harmadik országokból származó mezőgazdasági termékek behozatalától, amelyekkel szemben a Közösségnek nincsenek kötelezettségei az 1. cikkben említett megállapodások értelmében.

(3) Az (1) és (2) bekezdésnek megfelelő intézkedéseket a 3. cikk (1) bekezdésében meghatározott eljárásnak megfelelően kell elfogadni.

5. cikk

A Bizottság 1997. június 30. előtt jelentést nyújt be a Tanácshoz és az Európai Parlamenthez az e rendeletből eredő intézkedések működéséről, valamint a többoldalú kereskedelmi tárgyalások uruguayi fordulója során megkötött megállapodások végrehajtására harmadik országok által hozott intézkedések révén szerzett tapasztalatokról.

A Tanács, a Bizottság javaslatára, a Szerződés 43. cikkének (2) bekezdésében megállapított eljárásnak megfelelően határoz minden olyan módosításról, amely az említett jelentés eredményeiből és következtetéseiből származik.

6. cikk

(1) Ez a rendelet 1995. január 1-jén lép hatályba.

(2) Rendelkezéseit 1995. július 1-jétől kell alkalmazni.

Azonban:

a) a 3. cikket és a 4. cikk (2) bekezdését 1995. január 1-jétől kell alkalmazni;

b) a mellékletekben foglalt, a behozatali vámokról és a kiegészítő behozatali vámokról szóló rendelkezéseket, amelyek a XIII. és XVI. mellékletben felsorolt termékekre vonatkoznak, és amelyekre belépési ár alkalmazandó, az 1995-ös év során kell alkalmazni a gazdasági év kezdetétől az 1995-ben érintett termékekre vonatkozóan;

c) az export-visszatérítésekre vonatkozó rendelkezéseket:

- 1995. szeptember 1-jétől kell alkalmazni a II. és XVI. melléklet tekintetében,

- 1995. október 1-jétől kell alkalmazni a IV. melléklet tekintetében,

- 1995. november 1-jétől kell alkalmazni az V. melléklet tekintetében;

d) a XV. mellékletben foglalt rendelkezéseket 1995. január 1-jétől kell alkalmazni;

e) a XVI. melléklet, I.2. pontjában foglalt rendelkezéseket 1996. január 1-jétől kell alkalmazni.

Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.

Kelt Brüsszelben, 1994. december 22-én.

a Tanács részéről

az elnök

H. Seehofer

[1] HL L 148., 1968.6.28., 24. o. A legutóbb az 1884/94/EK rendelettel (HL L 197., 1994.7.30., 27. o.) módosított rendelet.

[2] 1994. december 14-i vélemény (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).

[3] HL L 47., 1993.2.25., 1. o. A legutóbb a 3518/93/EK bizottsági rendelettel (HL L 320., 1993.12.22., 15. o.) módosított rendelet.

[4] HL L 197., 1987.7.18., 33. o.

[5] HL L 84., 1987.3.27., 1. o. A legutóbb a 1891/94/EGK rendelettel (HL L 197., 1994.7.30., 42. o.) módosított rendelet.

[6] HL L 172., 1966.9.30., 3025/66. o.

[7] HL L 318., 1993.12.20., 18. o.

--------------------------------------------------

MELLÉKLETEK JEGYZÉKE

I. melléklet

II. melléklet

III. melléklet

IV. melléklet

V. melléklet

VI. melléklet

VII. melléklet

VIII. melléklet

IX. melléklet

X. melléklet

XI. melléklet

XII. melléklet

XIII. melléklet

XIV. melléklet

XV. melléklet

XVI. melléklet

XVII. melléklet

XVIII. melléklet

XIX. melléklet

XX. melléklet

XXI. melléklet

XXII. melléklet

I. MELLÉKLET

GABONAFÉLÉK

I. A legutóbb az 1866/94/EK rendelettel (HL L 197., 1994.7.30., 1. o.) módosított, 1992. június 30-i 1766/92/EGK tanácsi rendelet (HL L 181., 1992.7.1., 21. o.).

1. A 3. cikk (2) bekezdését el kell hagyni.

2. A 3. cikk (3) bekezdése a következő albekezdéssel egészül ki:

"A kukorica és cirokmag májusra érvényes intervenciós ára marad érvényben a következő gazdasági év júliusában, augusztusában és szeptemberében is."

3. A 3. cikk (4) bekezdése második albekezdése első mondatának helyébe a következő szöveg lép:

"Az intervenciós ár a gazdasági év egészére vagy részére vonatkozó havi emelések hatálya alá tartozik."

4. Az 5. cikk első és utolsó francia bekezdését el kell hagyni.

5. A II. cím helyébe a következő szöveg lép:

"II. CÍM

9. cikk

(1) Az 1. cikkben felsorolt termékek bármelyikének a Közösségbe irányuló importja vagy az onnan kifelé irányuló exportja csak behozatali vagy kiviteli engedély bemutatásával lehetséges.

Az engedélyeket a tagállamok adják ki bármely kérelmezőnek, tekintet nélkül a Közösségen belüli letelepedési helyükre, a 12. és 13. cikk alkalmazása érdekében tett intézkedések sérelme nélkül.

A behozatali és kiviteli engedélyek a Közösség egészére érvényesek. Ezen engedélyek kiadása biztosíték letétbe helyezéséhez kötött, amely garantálja, hogy a termékeket az engedély érvényességi ideje alatt importálják vagy exportálják; vis maior esetének kivételével a biztosíték részben vagy egészben elvész, amennyiben az említett idő alatt nem vagy csak részben kerül sor a behozatalra vagy a kivitelre.

(2) Az engedélyek érvényességi idejét és e cikk alkalmazásának egyéb részletes szabályait a 23. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni.

10. cikk

(1) Amennyiben e rendelet másként nem rendelkezik, az 1. cikkben felsorolt termékekre a közös vámtarifa vámtételeit kell alkalmazni.

(2) Az (1) bekezdés ellenére a kétszeres kivételével a korábbi 1001 KN-kód alá tartozó, az 1002, az 1003, a hibrid vetőmagvak kivételével a korábbi 1005 KN-kód alá tartozó és a hibrid-vetőmagvak kivételével a korábbi 1007 KN-kód alá tartozó termékekre vonatkozó behozatali vám egyenlő az e termékek behozatalára érvényes intervenciós árral, 55 %-kal növelve, majd levonva belőle az adott szállítmányra alkalmazandó CIF-importárat. E vám azonban nem haladhatja meg a közös vámtarifa szerinti vámtételt.

(3) A (2) bekezdésben említett importteher kiszámítása céljából:

a) a (2) bekezdésben felsorolt termékekre, amelyek egyetlen szabvány minőségben vannak kifejezve, vagy adott esetben több minőségbe vannak beosztva (közönséges búza: magas, közepes, alacsony; durumbúza; kukorica; egyéb takarmánymagvak), reprezentatív CIF-importárakat kell rögzíteni az e minőségekre vonatkozó világpiaci árak alapján.

E reprezentatív CIF-importárakat rendszeresen kell megállapítani;

b) minden importra szánt szállítmányt be kell sorolni az a) pontban említett szabványminőségek közül a legközelebb állóba.

(4) E cikk alkalmazásának részletes szabályait a 23. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni.

A részletes szabályok meghatározzák különösen:

- az alkalmazandó szabványminőségeket,

- a figyelembe veendő árfolyamokat,

- a (3) bekezdés a) pontjában említett szabványminőségek valamelyikébe besorolt, egyes szállítmányokra vonatkozó importteher kiszámításának módszerét,

- különleges esetekben biztosítva a piaci szereplőknek azt a lehetőséget, hogy még a szóban forgó szállítmány megérkezése előtt alkalmuk legyen megtudni az alkalmazandó vámterhet.

11. cikk

(1) A 10. cikk (2) bekezdésének sérelme nélkül, az 1. cikkben felsorolt egyes termékek behozatala következtében a közösségi piacot érő esetleges hátrányos hatások megakadályozása vagy kiküszöbölése érdekében az ilyen termék vagy termékek 10. cikkben megállapított vámtétel melletti behozatalát kiegészítő behozatali vám megfizetéséhez kell kötni, amennyiben a többoldalú kereskedelmi tárgyalások uruguayi fordulója keretében, a Szerződés 228. cikkének megfelelően megkötött mezőgazdasági megállapodás 5. cikkében foglalt feltételek teljesülnek, kivéve ha a behozatal a közösségi piacot előreláthatóan nem zavarná, vagy ha annak hatása nem állna arányban az elérni kívánt céllal.

(2) Azokat a küszöbárakat, amelyek alatt kiegészítő behozatali vám róható ki, a Közösség a Kereskedelmi Világszervezethez továbbítja.

Azokat a küszöbmennyiségeket, amelyeket meg kell haladni ahhoz, hogy kiegészítő behozatali vámot lehessen kiszabni, többek között az (1) bekezdésben említett káros hatások megjelenését vagy várható megjelenését megelőző három év során a Közösségbe irányuló import alapján kell meghatározni.

(3) A kiegészítő behozatali vámok kirovásánál figyelembe veendő importárakat az adott szállítmány CIF-importárai alapján kell meghatározni.

A CIF-importárakat össze kell vetni a termék reprezentatív világpiaci áraival vagy a terméknek a Közösség importpiacán irányadó áraival.

(4) A Bizottság a 23. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően elfogadja e cikk alkalmazásának részletes szabályait. E részletes szabályok különösen meghatározzák:

a) azokat a termékeket, amelyekre kiegészítő behozatali vámok alkalmazhatók a mezőgazdasági megállapodás 5. cikke értelmében;

b) az (1) bekezdésnek az említett megállapodás 5. cikkének megfelelő alkalmazásához szükséges egyéb kritériumokat.

12. cikk

(1) Az 1. cikkben felsorolt termékeknek a kereskedelmi tárgyalások uruguayi fordulója keretében megkötött megállapodásokból következő vámkontingenseit a 23. cikkben megállapított eljárás szerint elfogadott részletes szabályoknak megfelelően kell megnyitni és kezelni.

(2) A kontingensek kezelése az alábbi módszerek valamelyikének vagy azok kombinációjának a felhasználásával történhet:

- a kérelmek benyújtásának sorrendjén alapuló módszer (az "aki előbb érkezik, előbb kiszolgálják" elv alapján),

- a kontingenseket a kérelmek benyújtásakor kért mennyiségekkel arányban elosztó módszer (az "egyidejű vizsgálat" módszerével),

- a hagyományos kereskedelmi gyakorlatokon alapuló módszer (a "hagyományos/új érkezők" módszerével).

Más megfelelő módszereket is lehet alkalmazni.

El kell kerülni az érintett piaci szereplők közötti diszkriminációt.

(3) Az elfogadott kezelési módszernek, adott esetben megfelelő hangsúlyt kell fektetnie a közösségi piac ellátási igényeire, valamint a piaci egyensúly biztosítása szükségességére, miközben esetleg olyan módszerekhez is folyamodhat, amelyeket a múltban az (1) bekezdésben említetteknek megfelelő kontingensekre alkalmazhattak az uruguayi forduló tárgyalásai keretében megkötött megállapodásokból származó jogok sérelme nélkül.

(4) Az (1) bekezdésben említett részletes szabályok rendelkeznek az éves kontingensek megnyitásáról, szükség esetén az év egészére megfelelően elosztva, meghatározzák az alkalmazandó kezelési módszert és adott esetben rendelkezéseket tartalmaznak:

a) a termék jellegét, származását és eredetét illetően a garanciákra;

b) az a) pontban említett garanciákat igazoló iratok elismerésére vonatkozóan; valamint

c) azokra a feltételekre vonatkozóan, amelyek alapján a behozatali engedélyeket kiadják, és ezek érvényességi idejére vonatkozóan.

A Spanyolországba irányuló 2000000 tonna kukorica- és 3000000 tonna cirokimport kontingens esetében, továbbá a Portugáliába irányuló 500000 tonna kukoricaimport kontingense esetében ezek a részletes szabályok magukban foglalják a kontingensek importjának végrehajtásához szükséges rendelkezéseket és adott esetben az érintett tagállamok intervenciós hivatalai által importált mennyiségek közraktározását és azok értékesítését az említett tagállamok piacain.

13. cikk

(1) Az ahhoz szükséges mértékben, hogy az 1. cikkben felsorolt termékeket további feldolgozás nélkül vagy a B mellékletben felsorolt áruk formájában exportálni lehessen e termékek világpiaci árfolyamai vagy árai alapján és a Szerződés 228. cikkének megfelelően megkötött megállapodásokból következő határokon belül, az említett árfolyamok és árak, valamint a közösségi árak közötti különbségeket export-visszatérítésekkel lehet fedezni.

Az export-visszatérítések a B mellékletben felsorolt áruk formájában lévő, 1. cikkben felsorolt termékekre nem lehetnek magasabbak, mint a további feldolgozás nélkül exportált ugyanilyen termékekre alkalmazható visszatérítések.

(2) Az export-visszatérítésre jogosult mennyiségek elosztására alkalmazott módszernek:

a) a lehető legjobban kell illeszkednie a termék jellegéhez és az adott piac helyzetéhez, valamint lehetővé kell tennie a rendelkezésre álló erőforrások lehető leghatékonyabb felhasználását, figyelembe véve a közösségi exportok hatékonyságát és szerkezetét a nagy és kis szereplők közötti különbségtétel nélkül;

b) a piaci szereplők számára adminisztrációs szempontból a legkevésbé terhesnek kell lennie, figyelembe véve az adminisztrációs követelményeket;

c) kerülnie kell bármiféle diszkriminációt az érintett piaci szereplők között.

(3) A visszatérítések a Közösség egészére nézve ugyanazok. Eltérhetnek a rendeltetési hely szerint, amennyiben a világpiaci helyzet vagy egyes piacok speciális követelményei ezt szükségessé teszik.

A visszatérítéseket a 23. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell rögzíteni.

A visszatérítések rögzíthetők:

a) szabályos időközönként;

b) pályázati felhívással azon termékeknél, amelyek tekintetében a múltban erről az eljárásról rendelkeztek.

A szabályos időközönként rögzített visszatérítéseket szükség esetén a közbenső időszakban, valamely tagállam kérésére vagy saját kezdeményezésére a Bizottság kiigazíthatja.

(4) Az 1. cikkben felsorolt és további feldolgozás nélkül exportált termékekre csak kérelemre és a vonatkozó kiviteli engedély bemutatása után nyújtható visszatérítés.

(5) Az 1. cikkben felsorolt és további feldolgozás nélkül exportált termékekre alkalmazható visszatérítés megegyezik az engedély iránti kérelem benyújtása napján, differenciált visszatérítés esetén pedig az ugyanazon a napon alkalmazható azon visszatérítéssel, amely:

a) az engedélyen feltüntetett rendeltetési helyre; vagy adott esetben,

b) ha az nem azonos az engedélyen feltüntetettel, a tényleges rendeltetési helyre vonatkozik. Ebben az esetben az alkalmazható összeg nem haladhatja meg az engedélyen szereplő rendeltetési helyre alkalmazható összeget.

Megfelelő intézkedések fogadhatók el az e bekezdés rugalmasságából adódó visszaélések elkerülésére.

(6) A (4) és (5) bekezdéseket alkalmazni lehet az 1. cikkben felsorolt és a B mellékletben felsorolt áruk formájában exportált termékekre is, a 3448/93/EK rendelet 16. cikkében meghatározott eljárásnak megfelelően.

(7) A (4) és (5) bekezdéstől el lehet tekinteni az 1. cikkben felsorolt azon termékek esetében, amelyekre a visszatérítést élelmiszersegély-műveletek keretében fizetnek, a 23. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően.

(8) A 23. cikkben megállapított eljárásnak megfelelő egyéb rendelkezés hiányában, az 1. cikk (1) bekezdésének a) és b) pontjában felsorolt termékekre a visszatérítést az (5) bekezdésnek megfelelően ki kell igazítani az intervenciós árra, illetve adott esetben annak változásaira alkalmazott havi emelések szintjével összhangban.

Korrekciós összeget lehet rögzíteni a 23. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően. A Bizottság azonban szükség esetén módosíthatja a korrekciós összegeket.

Az első és második albekezdés részben vagy egészben alkalmazható az 1. cikk (1) bekezdésének c) és d) pontjában felsorolt termékekre, valamint az 1. cikkben felsorolt és a B mellékletben felsorolt áruk formájában exportált termékekre. Ebben az esetben az első albekezdésben említett kiigazítást az alaptermék mennyisége és az exportált termékben található vagy az exportált árukban felhasznált feldolgozott termék mennyisége közötti arányt kifejező együtthatónak a havi emelésre történő alkalmazásával korrigálni kell.

A gazdasági év első három hónapjára az előző gazdasági év végén raktáron levő vagy az akkor készleten levő árpából készült malátára alkalmazható visszatérítés megegyezik azzal, amelyet az előző gazdasági év utolsó hónapja alatti exportokra vonatkozóan a szóban forgó engedélyek tekintetében kellett volna alkalmazni.

(9) Amennyiben szükséges figyelembe venni az egyes, gabonafélékből nyert alkoholtartalmú italokra jellemző termelési sajátságokat, az (1) bekezdés szerinti export-visszatérítés nyújtásának kritériumait és az ellenőrzési eljárásokat hozzá lehet igazítani e sajátos helyzethez.

(10) A Szerződés 228. cikkének megfelelően megkötött megállapodásokból származó mennyiségi korlátozások betartását az azokban foglalt és az érintett termékekre alkalmazható referencia-időszakra kiadott kiviteli engedélyek alapján kell biztosítani. A mezőgazdasági megállapodás alapján előálló kötelezettségek betartásának tekintetében a referencia-időszak végetérte nem érinti a kiviteli engedélyek érvényességét.

(11) E cikk alkalmazásának részletes szabályait, beleértve a kiosztatlan és felhasználatlan mennyiségek újraelosztására vonatkozó rendelkezéseket, különösen a (9) bekezdésben foglalt kiigazításra vonatkozókat, a 23. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni. A B mellékletet ugyanezen eljárásnak megfelelően kell módosítani. Azonban a (6) bekezdésnek az 1. cikkben említett, és a mellékletben említett áruk formájában exportált termékekre való alkalmazásának részletes szabályait a 3448/93/EK rendelet 16. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni.

14. cikk

(1) A gabonapiac közös szervezésének megfelelő működéséhez szükséges mértékben a Tanács a Bizottság javaslatára a Szerződés 43. cikkének (2) bekezdésében megállapított eljárásnak megfelelően részben vagy egészben megtilthatja az aktív feldolgozási eljárás alkalmazását:

- az 1. cikkben felsorolt, az 1. cikk (1) bekezdésének c) és d) pontjában felsorolt áruk gyártására szánt termékek tekintetében, és

- különleges esetekben, az 1. cikkben felsorolt, és a B mellékletben felsorolt áruk gyártására szánt termékek tekintetében.

(2) Az (1) bekezdéstől eltérően, ha az (1) bekezdésben említett helyzet kivételesen sürgős, és az aktív feldolgozási eljárás zavarja vagy zavarhatja a Közösség piacát, a Bizottság valamely tagállam kérésére vagy saját kezdeményezésre dönt a szükséges intézkedésekről; a Tanácsot és a tagállamokat értesíteni kell ezekről az intézkedésekről, amelyek legfeljebb hat hónapig lehetnek érvényben, és azonnal alkalmazandók. Ha a Bizottsághoz kérés érkezik valamely tagállamtól, a kérés kézhezvételét követő egy héten belül arról határoznia kell.

(3) A Bizottság által elfogadott intézkedéseket az értesítés napjától számított egy héten belül bármely tagállam a Tanács elé utalhatja. A Tanács, minősített többséggel eljárva, a bizottsági határozatot megerősítheti, módosíthatja vagy hatályon kívül helyezheti. Ha a Tanács az ügyben nem jár el három hónapon belül, a Bizottság határozatát hatályon kívül helyezettnek kell tekinteni.

15. cikk

(1) A Kombinált Nómenklatúra értelmezésének általános és alkalmazásának különös szabályait kell alkalmazni az e rendelet hatálya alá tartozó termékek tarifális besorolására; az e rendelet alkalmazásából következő tarifális nómenklatúrát be kell építeni a közös vámtarifába.

(2) Amennyiben e rendelet másként nem rendelkezik, vagy rendelkezéseiből más nem következik, a harmadik országokkal folytatott kereskedelemben tilos:

- a vámmal azonos hatású díjak kivetése,

- a mennyiségi korlátozás vagy azzal azonos hatású intézkedés alkalmazása.

16. cikk

(1) Ha a világpiaci árfolyamok vagy árak az 1. cikkben felsorolt termék vagy termékek tekintetében elérik a közösségi árak szintjét, és ha ez a helyzet előreláthatólag tovább folytatódik, vagy esetleg rosszabbodik, és ezáltal zavarja vagy zavarral fenyegeti a közösségi piacot, megfelelő intézkedéseket lehet hozni.

(2) E cikk alkalmazásának részletes szabályait a 23. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni.

17. cikk

(1) Ha a behozatalban vagy a kivitelben tapasztalható növekedés miatt az 1. cikkben felsorolt termék vagy termékek közösségi piacát olyan komoly zavar érinti vagy fenyegeti, amely előreláthatólag veszélyezteti a Szerződés 39. cikkében meghatározott célok elérését, megfelelő intézkedések hozhatók a harmadik országokkal folytatott kereskedelemben addig, amíg e zavar vagy annak veszélye el nem hárul.

A Tanács a Bizottság javaslatára, a Szerződés 43. cikkének (2) bekezdésében megállapított szavazási rendnek megfelelően elfogadja e bekezdés alkalmazásának általános szabályait, és meghatározza azokat az eseteket és határokat, amelyeken belül a tagállamok védintézkedéseket tehetnek.

(2) Ha előáll az (1) bekezdésben említett helyzet, a Bizottság valamely tagállam kérésére vagy saját kezdeményezésére dönt a szükséges intézkedésekről; a tagállamokat értesíteni kell ezekről az intézkedésekről, és azok azonnal alkalmazhatók. Ha a Bizottsághoz valamely tagállam kérést juttat el, a Bizottság a kérés kézhezvételétől számított három munkanapon belül határoz.

(3) A Bizottság által elfogadott intézkedéseket az értesítéstől számított három munkanapon belül bármely tagállam a Tanács elé utalhatja. A Tanács késedelem nélkül összeül. Minősített többséggel módosíthatja vagy megsemmisítheti a szóban forgó intézkedést.

(4) E cikket a Szerződés 228. cikkének (2) bekezdése értelmében megkötött megállapodásokból következő kötelezettségekre való tekintettel kell alkalmazni"

.

6. Az A melléklet a következőkkel egészül ki:

KN-kód | Leírás |

2306 | Zöldségek, zsírok vagy olajok párlásából származó olajpogácsa és egyéb szilárd üledékek, darálva, darálatlanul vagy labdacsok formájában, amelyek nem tartoznak a 2304 és 2305 alá: |

230690 | – Egyéb: – – Egyéb: |

23069091 | – – – Kukoricacsírából. |

II. Az 1975. október 29-i 2729/75/EGK tanácsi rendelet (HL L 281., 1975.11.1., 18. o.).

A "lefölözés" és a "lefölözések" szavak helyébe a "vám" és a "vámok" szavak lépnek.

III. Az 1993. december 22-i 3670/93/EK tanácsi rendelet (HL L 338., 1993.12.31., 35. o.).

A fenti rendelet hatályát veszti.

II. MELLÉKLET

RIZS

I. A legutóbb az 1869/94/EGK rendelettel (HL L 197., 1994.7.30., 7. o.) módosított, 1976. június 21-i 1418/76/EGK tanácsi rendelet (HL L 166., 1976.6.25., 1. o.).

1. A 4. cikk (5) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:

"(5) A 27. cikkben foglalt eljárásnak megfelelően a következőket kell meghatározni:

a) az érintett tagállamokkal való konzultációt követően a (4) bekezdésben említett intervenciós központokat;

b) a hántolt rizs hántolatlan rizzsé alakításának árát vagy fordítva;

c) a hántolt rizs teljesen vagy félig hántolt rizzsé alakításának árát vagy fordítva; továbbá

d) a (3) bekezdés alkalmazásához figyelembe veendő feldolgozási költségeket és melléktermék-értékeket."

2. II. cím helyébe a következő szöveg lép:

"II. CÍM

Harmadik országokkal folytatott kereskedelem

10. cikk

(1) Az 1. cikkben felsorolt termékek bármelyikének a Közösségbe történő behozatala vagy az onnan történő kivitele behozatali vagy kiviteli engedély bemutatásához kötött.

Az engedélyeket a tagállamok adják ki a kérelmezőnek, tekintet nélkül a Közösségen belüli letelepedési helyükre, a 14. és 15. cikk alkalmazása érdekében tett intézkedések sérelme nélkül.

A behozatali és kiviteli engedélyek a Közösség egészére érvényesek. Az engedélyek kiadása biztosíték letétbe helyezéséhez kötött, amely garantálja, hogy a termékeket az engedély érvényességi ideje alatt importálják vagy exportálják; vis maior esetének kivételével a biztosíték részben vagy egészben elvész, ha az említett idő alatt az import vagy az export nem vagy csak részben valósult meg.

(2) Az engedélyek érvényességi idejét és e cikk alkalmazásának egyéb részletes szabályait a 27. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni.

11. cikk

(1) Támogatás határozható meg a francia Réunion tengerentúli megyébe irányuló, ottani fogyasztásra szánt, az 1006 KN-kód alá tartozó (a 10061010 kódon kívüli) termékek szállítmányaira, amelyek a tagállamokból érkeznek és a Szerződés 9. cikkének (2) bekezdésében említett helyzetek valamelyikében vannak.

Ezt a támogatást Réunion piacának ellátási igényeit figyelembe véve, az érintett termékek világpiaci árfolyama vagy ára és ugyanezen termékek közösségi piaci árfolyama vagy ára, illetve szükség esetén a Réunionba leszállított termékek ára közötti különbség alapján kell megállapítani.

A támogatás nyújtása az érintett fél kérelmére történik. A támogatást adott esetben pályázati eljárás útján is meg lehet határozni. A pályázati eljárásnak a támogatás összegére kell vonatkoznia.

A támogatást szabályos időközönként a 27. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell meghatározni. Szükség esetén azonban, a Bizottság valamely tagállam kérésére vagy saját kezdeményezésre, a közbenső időszakban is megváltoztathatja a támogatást.

(2) Az (1) bekezdésben foglalt támogatásra a közös agrárpolitika finanszírozásának szabályait kell alkalmazni.

(3) E cikk alkalmazásának részletes szabályait a 27. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni.

12. cikk

(1) Amennyiben e rendelet másként nem rendelkezik, az 1. cikkben felsorolt termékekre a közös vámtarifa vámtételeit kell alkalmazni.

(2) Az (1) bekezdés ellenére a behozatali vám:

a) az 100620 KN-kód alá tartozó hántolt rizs esetében megegyezik az indiai rizsre és a japán rizsre behozatalkor érvényes intervenciós árral, amelyhez hozzá kell adni:

- indiai rizs esetében 80 %-ot, és

- japán rizs esetében 88 %-ot,

és le kell vonni belőle a behozatali árat; továbbá

b) az 100630 KN-kód alá tartozó teljesen hántolt rizs esetében megegyezik a behozatali árral csökkentett és a kiszámítandó százalékkal növelt, behozatal idején érvényes intervenciós árral.

Ez a vám azonban nem haladhatja meg a közös vámtarifa vámtételét.

A b) pontban említett százalékot az a) pontban említett megfelelő százaléknak az átváltási árfolyam, a feldolgozási költségek és a melléktermékek értékének alkalmazásával történő kiigazításával kell kiszámítani, majd ehhez hozzá kell adni az ipar védelmét szolgáló összeget.

(3) Az (1) bekezdés ellenére:

a) nem vethető ki vám az 100610, 100620 vagy 10064000 KN-kód alá tartozó termékeknek a Réunion francia tengerentúli megyébe irányuló, ottani fogyasztásra szánt importjára;

b) az 100630 KN-kód alá tartozó termékeknek a Réunion francia megyébe, ottani fogyasztásra szánt importjára felszámítandó tengerentúlivámot meg kell szorozni egy 0,30-as együtthatóval.

(4) E cikk alkalmazásának részletes szabályait a 27. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni. Az említett részletes szabályok meghatározzák különösen a (2) bekezdésben említett importált rizsfélék közti különbségtétel kritériumait, rögzítik az ipar védelmét szolgáló összeget és tartalmazzák a behozatali árak meghatározásához és kiszámításához, valamint hitelességük ellenőrzéséhez szükséges előírásokat.

13. cikk

(1) A 12. cikk (2) bekezdésének sérelme nélkül, az 1. cikkben felsorolt egyes termékek behozatala következtében a közösségi piacot érő esetleges hátrányos hatások megakadályozása vagy kiküszöbölése érdekében az ilyen termék vagy termékek 10. cikkben megállapított vámtétel melletti behozatalát kiegészítő behozatali vám megfizetéséhez kell kötni, amennyiben a többoldalú kereskedelmi tárgyalások uruguayi fordulója keretében, a Szerződés 228. cikkének megfelelően megkötött mezőgazdasági megállapodás 5. cikkében foglalt feltételek teljesülnek, kivéve ha a behozatal a közösségi piacot előreláthatóan nem zavarná, vagy ha annak hatása nem állna arányban az elérni kívánt céllal.

(2) Azokat a küszöbárakat, amelyek alatt kiegészítő vám róható ki, a Közösség a Kereskedelmi Világszervezethez továbbítja.

Azokat a küszöbmennyiségeket, amelyeket meg kell haladni ahhoz, hogy kiegészítő behozatali vámot lehessen kiszabni, különösen az (1) bekezdésben említett káros hatások megjelenését vagy várható megjelenését megelőző három év során a Közösségbe irányuló import alapján kell meghatározni.

(3) A kiegészítő behozatali vámok kirovásánál figyelembe veendő importárakat a szóban forgó szállítmány CIF-importárai alapján kell meghatározni.

A CIF-importárakat e célból ellenőrizni kell a termék reprezentatív világpiaci árai vagy a terméknek a Közösség importpiacán irányadó árai alapján.

(4) A Bizottság a 23. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően elfogadja e cikk alkalmazásának részletes szabályait. E részletes szabályok különösen meghatározzák:

a) azokat a termékeket, amelyekre kiegészítő behozatali vámok alkalmazhatók a mezőgazdasági megállapodás 5. cikke értelmében;

b) az (1) bekezdésnek az említett megállapodás 5. cikkének megfelelő alkalmazásához szükséges egyéb kritériumokat.

14. cikk

(1) Az ahhoz szükséges mértékben, hogy az 1. cikkben felsorolt termékeket további feldolgozás nélkül vagy a B mellékletben felsorolt áruk formájában exportálni lehessen e termékek világpiaci árfolyamai vagy árai alapján és a Szerződés 228. cikkének megfelelően megkötött megállapodásokból következő határokon belül, az említett árfolyamok és árak, valamint a közösségi árak közötti különbségeket export-visszatérítéssel lehet fedezni.

Az export-visszatérítések a B mellékletben felsorolt áruk formájában lévő, 1. cikkben felsorolt termékekre nem lehetnek magasabbak, mint a további feldolgozás nélkül exportált ugyanilyen termékekre alkalmazható visszatérítések.

(2) Az export-visszatérítésre jogosult mennyiségek elosztására alkalmazott módszer az a módszer, amelyik:

a) a lehető legjobban illeszkedik a termék jellegéhez és az adott piac helyzetéhez, lehetővé téve a rendelkezésre álló erőforrások lehető leghatékonyabb felhasználását, figyelembe véve a közösségi exportok hatékonyságát és szerkezetét a nagy és kis szereplők közötti különbségtétel nélkül;

b) a piaci szereplők számára adminisztrációs szempontból a legkevésbé terhesnek kell lennie, figyelembe véve az adminisztrációs követelményeket;

c) kerülnie kell bármiféle diszkriminációt az érintett piaci szereplők között.

(3) A visszatérítések a Közösség egészére nézve ugyanazok. Eltérhetnek a rendeltetési hely szerint, amennyiben a világpiaci helyzet vagy egyes piacok speciális követelményei ezt szükségessé teszik.

A visszatérítéseket a 27. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell rögzíteni.

A visszatérítések rögzíthetők:

a) szabályos időközönként;

b) pályázati felhívással azon termékeknél, amelyek tekintetében a múltban erről az eljárásról rendelkeztek.

A szabályos időközönként rögzített visszatérítéseket szükség esetén a közbenső időszakban, valamely tagállam kérésére vagy saját kezdeményezésére a Bizottság kiigazíthatja.

Az 1. cikk (1) bekezdésének a) és b) pontjában említett termékekre szabályos időközönként rögzített visszatérítést legalább havonta rögzíteni kell.

(4) A visszatérítések rögzítésénél a következőket kell figyelembe venni:

a) a fennálló helyzet és a jövőbeli trendek, tekintettel:

- a közösségi piacon a rizs és a tört rizs áraira és beszerezhetőségére,

- a rizs és a tört rizs áraira a világpiacon;

b) a közösségi rizspiac szervezésének céljai, azaz az egyensúly és az árak természetes fejlődésének biztosítása ezen a piacon;

c) a Szerződés 228. cikke értelmében megkötött megállapodásokból következő korlátok;

d) a közösségi piacon a zavarok elkerülésének igénye;

e) a tervezett exportok gazdasági szempontjai.

A visszatérítés összegének megállapításakor különösen figyelembe kell venni az egyensúly megteremtésének szükségességét a harmadik országokba feldolgozott áruként exportált alapvető közösségi mezőgazdasági termékek felhasználása és az aktív feldolgozásra engedélyezett, ezekből az országokból származó alapvető mezőgazdasági termékek felhasználása között.

(5) Az 1. cikk (1) bekezdésének a) és b) pontjában felsorolt termékekre a visszatérítést a következő különleges szempontok szerint kell meghatározni:

a) az ezekre a termékekre vonatkozó árak a Közösség különböző reprezentatív exportpiacain;

b) az importáló harmadik országok különböző piacain jegyzett legkedvezőbb árfolyamok; és

c) az értékesítési költségek valamint az a) pontban említett közösségi piacokról az ezeket a piacokat szolgáló exportkikötőkbe vagy egyéb közösségi exporthelyekre történő legkedvezőbb szállítási költségek, továbbá az áruk világpiacra juttatása során felmerült költségek.

(6) Ha a visszatérítések meghatározása pályázati eljárással történik, a pályázati eljárásnak a visszatérítés összegére kell vonatkoznia.

(7) Az 1. cikkben felsorolt és további feldolgozás nélkül exportált termékekre csak kérelemre és a vonatkozó kiviteli engedély bemutatása után nyújtható visszatérítés.

(8) Az 1. cikkben felsorolt és további feldolgozás nélkül exportált termékekre alkalmazható visszatérítés megegyezik az engedély iránti kérelem benyújtása napján, differenciált visszatérítés esetén pedig ugyanazon a napon alkalmazható azon visszatérítéssel, amely:

a) az engedélyen feltüntetett rendeltetési helyre; vagy adott esetben,

b) ha az nem azonos az engedélyen feltüntetettel, a tényleges rendeltetési helyre vonatkozik. Ebben az esetben az alkalmazható összeg nem haladhatja meg az engedélyen szereplő rendeltetési helyre alkalmazható összeget.

Megfelelő intézkedések fogadhatók el az e bekezdés rugalmasságából adódó visszaélések elkerülésére.

(9) A (4) és (5) bekezdéseket alkalmazni lehet az 1. cikkben felsorolt és a B mellékletben felsorolt áruk formájában exportált termékekre is, a 3448/93/EK rendelet 16. cikkében meghatározott eljárásnak megfelelően.

(10) A (4) és (5) bekezdéstől el lehet tekinteni az 1. cikkben felsorolt azon termékek esetében, amelyekre a visszatérítést élelmiszersegély-műveletek keretében fizetik, a 23. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően.

(11) A 23. cikkben megállapított eljárásnak megfelelő egyéb rendelkezés hiányában, az 1. cikk (1) bekezdésének a) és b) pontjában felsorolt termékekre a visszatérítést az (5) bekezdésnek megfelelően ki kell igazítani az intervenciós árra, illetve adott esetben, annak változásaira alkalmazott havi emelések szintjével összhangban.

Korrekciós összeget lehet rögzíteni a 23. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően. A Bizottság azonban szükség esetén módosíthatja a korrekciós összegeket.

Az első és második albekezdés részben vagy egészben alkalmazható az 1. cikk (1) bekezdésének c) és d) pontjában felsorolt termékekre, valamint az 1. cikkben felsorolt és a B mellékletben felsorolt áruk formájában exportált termékekre. Ebben az esetben az első albekezdésben említett kiigazítást az alaptermék mennyisége és az exportált termékben található vagy az exportált árukban felhasznált feldolgozott termék mennyisége közötti arányt kifejező együtthatónak a havi emelésre történő alkalmazásával korrigálni kell.

(12) A visszatérítést kompenzációs összeggel lehet növelni a Közösségben aratott, a gazdasági év végén rendelkezésre álló és annak az évnek a termését képező hántolatlan rizs és az abból nyert hántolt rizskészletek tekintetében, amelyek további feldolgozás nélkül kivitelre kerülnek teljesen hántolt rizs vagy félig hántolt rizs formájában a következő gazdasági év kezdete és később meghatározásra kerülő időpontok között. Minden év július 1-je előtt a Tanács szükség esetén a Bizottság javaslatára, minősített többséggel eljárva meghatározza azokat termékeket, amelyekre az előző albekezdés rendelkezéseit alkalmazni kell.

A kompenzációs összeg:

- hántolt rizs esetén megegyezik a gazdasági év utolsó hónapjában érvényes irányár és az új gazdasági év első hónapjában érvényes irányár közötti különbséggel,

- hántolatlan rizs esetén az előbbi különbséggel, az átváltási árfolyamok szerint kiigazítva.

Ezt az összeget azonban csökkenteni kell a már kifizetett átvitt kifizetés összegével, a 8. cikknek megfelelően.

Kompenzációs összeg csak akkor nyújtható, ha a készletek minimális szintet érnek el.

(13) Az 1. cikk a) és b) pontjában említett termékekre visszatérítés csak akkor fizethető, ha igazolják, hogy:

- a termékek, a hántolatlan és a hántolt rizs esetében, a Közösségből származnak, kivéve ha a (14) bekezdés alkalmazandó,

- a termékek kivitele a Közösségből már megtörtént;

- differenciált visszatérítés esetén a termékek már elérték az engedélyen feltüntetett rendeltetési helyet vagy azt az egyéb rendeltetési helyet, amelyre a visszatérítést rögzítették, a 8. cikk b) pontjának sérelme nélkül. A 27. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kivétel tehető ez alól a szabály alól, amennyiben olyan feltételek kerülnek megállapításra, amelyek azonos garanciákat nyújtanak.

A 27. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően további rendelkezéseket lehet elfogadni.

(14) Nem nyújtható visszatérítés a harmadik országokból importált és oda újrakivitelre kerülő hántolatlan és hántolt rizsre, kivéve ha az exportőr igazolja:

- hogy az exportálandó termék és az előzőleg importált termék egy és ugyanaz, továbbá

- hogy a behozatal során a terhek beszedése megtörtént.

Ilyen esetekben az egyes termékre vonatkozó visszatérítés megegyezik az importálás során beszedett vámokkal, amennyiben az utóbbiak alacsonyabbak, mint az alkalmazható visszatérítés; amennyiben az importálás során beszedett vámok magasabbak, mint e visszatérítés, ott az utóbbit kell alkalmazni.

(15) A Szerződés 228. cikkének megfelelően megkötött megállapodásokból származó mennyiségi korlátozások betartását az azokban foglalt és az érintett termékekre alkalmazható referencia-időszakra kiadott kiviteli engedélyek alapján kell biztosítani. A mezőgazdasági megállapodás alapján előálló kötelezettségek betartásának tekintetében a referencia-időszak végetérte nem érinti a kiviteli engedélyek érvényességét.

(16) E cikk alkalmazásának részletes szabályait, beleértve a kiosztatlan és felhasználatlan mennyiségek újraelosztására vonatkozó rendelkezéseket, különösen a (11) bekezdésben foglalt kiigazításra vonatkozókat, a 27. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni. A B mellékletet ugyanezen eljárásnak megfelelően kell módosítani. Azonban a (7) bekezdésnek az 1. cikkben említett és a mellékletben említett áruk formájában exportált termékekre való alkalmazásának részletes szabályait a 3448/93/EK rendelet 16. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni.

15. cikk

(1) A rizspiac közös szervezésének megfelelő működéséhez szükséges mértékben a Tanács, a Bizottság javaslatára, a Szerződés 43. cikkének (2) bekezdésében megállapított eljárásnak megfelelően, különleges esetekben részben vagy egészben megtilthatja az aktív vagy passzív feldolgozási eljárás alkalmazását az 1. cikkben felsorolt termékek tekintetében.

(2) Az (1) bekezdéstől eltérően, ha az (1) bekezdésben említett helyzet kivételesen sürgős, és az aktív feldolgozási eljárás zavarja vagy zavarhatja a Közösség piacát, a Bizottság valamely tagállam kérésére vagy saját kezdeményezésre dönt a szükséges intézkedésekről; a Tanácsot és a tagállamokat értesíteni kell ezekről az intézkedésekről, amelyek legfeljebb hat hónapig lehetnek érvényben és azonnal alkalmazandók. Ha a Bizottsághoz kérés érkezik valamely tagállamtól, a kérés kézhezvételét követő egy héten belül arról határoznia kell.

(3) A Bizottság által elfogadott intézkedéseket az értesítés napjától számított egy héten belül bármely tagállam a Tanács elé utalhatja. A Tanács, minősített többséggel eljárva, a bizottsági határozatot megerősítheti, módosíthatja vagy hatályon kívül helyezheti. Ha a Tanács az ügyben nem jár el három hónapon belül, a Bizottság határozatát hatályon kívül helyezettnek kell tekinteni.

16. cikk

(1) A Kombinált Nómenklatúra értelmezésének általános és alkalmazásának különös szabályait kell alkalmazni az e rendelet hatálya alá tartozó termékek tarifális besorolására; az e rendelet alkalmazásából következő tarifális nómenklatúrát be kell építeni a közös vámtarifába.

(2) Amennyiben e rendelet másként nem rendelkezik, vagy rendelkezéseiből más nem következik, a harmadik országokkal folytatott kereskedelemben tilos:

- a vámmal azonos hatású díjak kivetése,

- a mennyiségi korlátozás vagy azzal azonos hatású intézkedés alkalmazása.

17. cikk

(1) Ha a világpiaci árfolyamok vagy árak az 1. cikk a) és b) pontjában felsorolt termék vagy termékek tekintetében elérik a közösségi árak szintjét, és ha ez a helyzet előreláthatólag tovább folytatódik, vagy esetleg rosszabbodik, és ezáltal zavarja vagy zavarral fenyegeti a közösségi piacot, megfelelő intézkedéseket lehet hozni.

(2) A világpiaci árfolyamok vagy árak akkor tekintendők úgy, hogy elérték a közösségi árak szintjét, amikor megközelítik vagy meghaladják az indiai és japán rizs:

- az indica rizs esetében 80 %-kal, és

- a japonica rizs esetében 88 %-kal

megnövelt intervenciós felvásárlási árát.

(3) Az (1) bekezdésben említett helyzetet akkor lehet tovább folytatódónak vagy rosszabbodónak tekinteni, ha nincs egyensúly a kínálat és a kereslet között, és ez a kiegyensúlyozatlanság az előrelátható termelési és piaci ár trendek fényében valószínűleg továbbra is fennáll.

(4) A közösségi piac akkor tekinthető zavartnak vagy zavarral fenyegetettnek az előző bekezdésekben említett helyzet eredményeképpen, ha a nemzetközi kereskedelmi árak olyan magasak, hogy akadályozzák az 1. cikkben felsorolt termékek behozatalát a Közösségbe, vagy előidézik azok kivitelét a Közösségből, ezáltal veszélyeztetve a piac stabilitását vagy az ellátás biztonságát.

(5) Amennyiben fennállnak az e cikkben leírt feltételek, a következő intézkedések tehetők:

- exportlefölözés alkalmazása; ezenkívül pályázati eljárással különleges exportlefölözést lehet meghatározni rögzített mennyiség tekintetében,

- határidő meghatározása a kiviteli engedélyek kiadására,

- a kiviteli engedélyek kiadásának teljes vagy részleges felfüggesztése,

- a folyamatban lévő, kiviteli engedélyek kiadása iránti kérelmek teljes vagy részbeni elutasítása.

Ezeket az intézkedéseket hatályon kívül kell helyezni, legkésőbb, amikor megállapítják, hogy három egymást követő héten át a (2) bekezdésben leírt feltétel már nem áll fenn.

(6) A következőket kell figyelembe venni az 1. cikk (1) bekezdésének a) és b) pontjában felsorolt termékek exportlefölözésének rögzítésekor:

a) a fennálló helyzet és a várható irányzat, tekintettel:

- a rizs árára és beszerezhetőségére a közösségi piacon,

- a rizs és a rizságazatban feldolgozott termékek világpiaci áraira;

b) a rizságazat piaca közös szervezésének céljai, amelyek az ellátás és a kereskedelem egyensúlyát hivatottak biztosítani;

c) a Közösség piacának zavarai elkerülésének szükségessége;

d) a kivitel gazdasági szempontja.

(7) Amikor az 1. cikk (1) bekezdésének c) pontjában felsorolt termékekre rögzítik az exportlefölözést, a (6) bekezdésben felsorolt tényezőket kell alkalmazni. Ezenkívül a következő különleges tényezőket kell figyelembe venni:

a) a Közösség különböző piacain a tört rizsre rendelkezésre álló árak;

b) a szóban forgó termékek gyártásához szükséges tört rizs mennyisége és adott esetben a melléktermékek értéke;

c) a szóban forgó termékek értékesítési lehetőségei és feltételei a világpiacon.

(8) Ha a világpiaci helyzet és egyes piacok különleges követelményei megkívánják, az exportlefölözés differenciálható.

(9) A kivetésre kerülő exportlefölözés megegyezik a kivitel napján alkalmazandóval. Azonban ha ezt a kérvényező az engedély kérelmezésekor az engedély érvényességi ideje alatt lebonyolítandó exporthoz kéri, az engedély iránti kérelem benyújtásának napján érvényes lefölözést kell alkalmazni.

(10) Nem alkalmazható lefölözés a 25. cikk szerinti élelmiszersegély-eljárások keretében történő kivitelre.

(11) E cikk alkalmazásának részletes szabályait a 27. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni:

Ugyanezen eljárásnak megfelelően és minden egyes termékre:

- határozatot kell hozni az (5) bekezdésben felsorolt intézkedések megállapításáról és ugyanazon bekezdés második és harmadik francia bekezdésében felsorolt intézkedések befejezéséről,

- rendszeres időközönként rögzíteni kell az exportlefölözést.

Szükség esetén a Bizottság állapítja meg vagy módosítja az exportlefölözést.

(12) Sürgős esetekben a Bizottság megteheti az (5) bekezdés harmadik és negyedik francia bekezdésében említett intézkedéseket. Döntéséről értesíti a tagállamokat, és azt közzéteszi a székhelyén található hirdetőtáblákon. Az ilyen döntés eredményeképpen hozott intézkedéseket az érintett termékekre az e célból meghatározott időponttól kezdve kell alkalmazni, amely az értesítés időpontja utánra kell essen. Az (5) bekezdés harmadik francia bekezdésében említett intézkedésekről hozott határozat legfeljebb hét napig alkalmazható.

18. cikk

(1) Ha a behozatal vagy a kivitel miatt az 1. cikkben felsorolt termék vagy termékek közösségi piacát olyan komoly zavar érinti vagy fenyegeti, amely előreláthatólag veszélyezteti a Szerződés 39. cikkében meghatározott célok elérését, megfelelő intézkedések hozhatók a harmadik országokkal folytatott kereskedelemben addig, amíg e zavar vagy annak veszélye el nem hárul.

A Tanács a Bizottság javaslatára, a Szerződés 43. cikkének (2) bekezdésében megállapított szavazási rendnek megfelelően elfogadja e bekezdés alkalmazásának általános szabályait, és meghatározza azokat az eseteket és határokat, amelyeken belül a tagállamok védintézkedéseket tehetnek.

(2) Ha előáll az (1) bekezdésben említett helyzet, a Bizottság valamely tagállam kérésére vagy saját kezdeményezésére dönt a szükséges intézkedésekről; a tagállamokat értesíteni kell ezekről az intézkedésekről, és azok azonnal alkalmazhatók. Ha a Bizottsághoz valamely tagállam kérést juttat el, a Bizottság a kérés kézhezvételétől számított három munkanapon belül határoz.

(3) A Bizottság által elfogadott intézkedéseket az értesítéstől számított három munkanapon belül bármely tagállam a Tanács elé utalhatja. A Tanács késedelem nélkül összeül. Minősített többséggel módosíthatja vagy megsemmisítheti a szóban forgó intézkedést.

(4) E cikket a Szerződés 228. cikkének (2) bekezdése értelmében megkötött megállapodásokból következő kötelezettségekre való tekintettel kell alkalmazni."

II. Az 1976. június 21-i 1423/76/EGK tanácsi rendelet (HL L 166., 1976.6.25., 20. o.).

A 3. cikket el kell hagyni.

III. Az 1976. június 21-i 1428/76/EGK tanácsi rendelet (HL L 166., 1976.6.25., 30. o.).

Az 1976. június 21-i 1431/76/EGK tanácsi rendelet (HL L 166., 1976.6.25., 36. o.).

Az 1976. június 21-i 1432/76/EGK tanácsi rendelet (HL L 166., 1976.6.25., 39. o.).

Az 1976. június 21-i 1433/76/EGK tanácsi rendelet (HL L 166., 1976.6.25., 42. o.).

Az 1978. június 12-i 1263/78/EGK tanácsi rendelet (HL L 156., 1978.6.14., 14. o.).

A fenti rendeletek hatályukat vesztik.

III. MELLÉKLET

SZÁRÍTOTT TAKARMÁNY

A legutóbb a 3496/93/EGK rendelettel (HL L 319., 1993.12.21., 17. o.) módosított, 1978. május 22-i 1117/78/EGK tanácsi rendelet (HL L 142., 1978.5.30., 2. o.).

1. A II. címben a következő cikket kell beilleszteni a 7. cikk elé.

"6a cikk

Amennyiben e rendelet másként nem rendelkezik, az 1. cikkben felsorolt termékekre a közös vámtarifa vámtételeit kell alkalmazni."

2. A 7. cikk (2) bekezdésének helyébe a következő lép:

"(2) Amennyiben e rendelet vagy egy belőle következő előírás másként nem rendelkezik, a harmadik országokkal folytatott kereskedelemben tilos:

- vámmal azonos hatású díjak kivetése,

- mennyiségi korlátozás vagy azzal azonos hatású intézkedés alkalmazása."

3. A 8. cikk helyébe a következő szöveg lép:

"8. cikk

(1) Ha a behozatalban vagy a kivitelben tapasztalható növekedés miatt az 1. cikkben felsorolt termék vagy termékek közösségi piacát olyan komoly zavar érinti vagy fenyegeti, amely előreláthatólag veszélyezteti a Szerződés 39. cikkében meghatározott célok elérését, megfelelő intézkedések hozhatók a harmadik országokkal folytatott kereskedelemben addig, amíg e zavar vagy annak veszélye el nem hárul.

A Tanács a Bizottság javaslatára, a Szerződés 43. cikkének (2) bekezdésében megállapított szavazási rendnek megfelelően elfogadja e bekezdés alkalmazásának általános szabályait, és meghatározza azokat az eseteket és határokat, amelyeken belül a tagállamok védintézkedéseket tehetnek.

(2) Ha előáll az (1) bekezdésben említett helyzet, a Bizottság valamely tagállam kérésére vagy saját kezdeményezésére dönt a szükséges intézkedésekről; a tagállamokat értesíteni kell ezekről az intézkedésekről, és azok azonnal alkalmazhatók. Ha a Bizottsághoz valamely tagállam kérést juttat el, a Bizottság a kérés kézhezvételétől számított három munkanapon belül határoz.

(3) A Bizottság által elfogadott intézkedéseket az értesítéstől számított három munkanapon belül bármely tagállam a Tanács elé utalhatja. A Tanács késedelem nélkül összeül. Minősített többséggel módosíthatja vagy megsemmisítheti a szóban forgó intézkedést.

(4) E cikket a Szerződés 228. cikkének (2) bekezdése értelmében megkötött megállapodásokból következő kötelezettségekre való tekintettel kell alkalmazni"

.

IV. MELLÉKLET

CUKOR

I. A legutóbb a 133/94/EK rendelettel (HL L 22., 1994.1.24., 7. o.) módosított, 1981. június 30-i 1785/81/EGK tanácsi rendelet (HL L 177., 1981.7.1., 4. o.).

1. A II. cím helyébe a következő szöveg lép:

"II. CÍM

Harmadik országokkal folytatott kereskedelem

13. cikk

(1) Az 1. cikk (1) bekezdése a), b), c), d), f), g) és h) pontjában felsorolt termékek bármelyikének a Közösségbe történő behozatala vagy az onnan történő kivitele behozatali vagy kiviteli engedély bemutatásához kötött.

Az engedélyeket a tagállamok adják ki a kérelmezőnek, tekintet nélkül a Közösségen belüli letelepedési helyükre, a 16. és 17. cikk alkalmazása érdekében tett intézkedések sérelme nélkül.

A behozatali és kiviteli engedélyek a Közösségen egészére érvényesek. Az engedélyek kiadása biztosíték letétbe helyezéséhez kötött, amely garantálja, hogy a termékeket az engedély érvényességi ideje alatt importálják vagy exportálják; vis maior esetének kivételével a biztosíték részben vagy egészben elvész, ha az említett idő alatt az import vagy az export nem vagy csak részben valósult meg.

(2) A 41. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően:

a) az e cikkben foglalt eljárás kiterjeszthető az 1. cikk (1) bekezdésének e) pontjában felsorolt termékekre is;

b) az engedélyek érvényességi idejét és e cikk alkalmazásának egyéb részletes szabályait, amelyek különösen határidőt állapíthatnak meg az engedélyek kiadására, el kell elfogadni.

14. cikk

(1) Amennyiben e rendelet másként nem rendelkezik, az 1. cikkben felsorolt termékekre a közös vámtarifa vámtételeit kell alkalmazni.

(2) Az (1) bekezdés ellenére, abból a célból, hogy a közösségi piacnak az 1. cikk (1) bekezdése a) pontjában (az 17011110 és 17011210 KN-kódon belüli finomításra szánt nyerscukor) és az 1. cikk (1) bekezdése c) pontjában (melasz) felsorolt termékekkel való megfelelő ellátottságának biztosítása érdekében harmadik országokból származó behozatal révén, a Bizottság a 41. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően részben vagy egészben felfüggesztheti e termékekre a behozatali vámok alkalmazását, és megállapíthatja az e felfüggesztésre vonatkozó rendelkezéseket.

A felfüggesztés arra az időszakra alkalmazható, amelynek során a közös vámtarifa szerinti behozatali vámmal növelt világpiaci ár:

- nyerscukor esetén meghaladja a termék intervenciós árát,

- melasz esetén meghaladja a melasz értékesítéséből származó jövedelem 4. cikk (2) bekezdésének rendelkezései szerinti meghatározásához alapként használt melasz árának megfelelő árszintet a szóban forgó gazdasági évben.

15. cikk

(1) Egyes mezőgazdasági termékek behozatala következtében a közösségi piacot érő esetleges hátrányos hatások megakadályozása vagy kiküszöbölése érdekében az ilyen termék vagy termékek közös vámtarifában megállapított vámtétel melletti behozatalát kiegészítő behozatali vám megfizetéséhez kell kötni, amennyiben a többoldalú kereskedelmi tárgyalások uruguayi fordulója keretében, a Szerződés 228. cikkének megfelelően megkötött mezőgazdasági megállapodás 5. cikkében foglalt feltételek teljesülnek, kivéve ha a behozatal a közösségi piacot előreláthatóan nem zavarná, vagy ha annak hatása nem állna arányban az elérni kívánt céllal.

(2) Azokat a küszöbárakat, amelyek alatt kiegészítő vám róható ki, a Közösség a Kereskedelmi Világszervezethez továbbítja.

Azokat a küszöbmennyiségeket, amelyeket meg kell haladni ahhoz, hogy kiegészítő behozatali vámot lehessen kiszabni, különösen az (1) bekezdésben említett káros hatások megjelenését vagy várható megjelenését megelőző három év során a Közösségbe irányuló import alapján kell meghatározni.

(3) A kiegészítő behozatali vámok kirovásánál figyelembe veendő importárakat a szóban forgó szállítmány CIF-importárai alapján kell meghatározni.

A CIF-importárakat e célból ellenőrizni kell a termék reprezentatív világpiaci árai vagy a terméknek a Közösség importpiacán irányadó árai alapján.

(4) A Bizottság a 41. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően elfogadja e cikk alkalmazásának részletes szabályait. E részletes szabályok különösen meghatározzák:

a) azokat a termékeket, amelyekre kiegészítő behozatali vámok alkalmazhatók a mezőgazdasági megállapodás 5. cikke értelmében;

b) az (1) bekezdésnek az említett megállapodás 5. cikkének megfelelő alkalmazásához szükséges egyéb kritériumokat.

15a cikk

Melasz esetében:

- az 14. cikk (2) bekezdésében említett világpiaci árat, illetve

- a 15. cikk (3) bekezdésében említett reprezentatív árat

kell alkalmazni a szabvány minőségre.

A szabvány minőséget a 41. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően lehet meghatározni.

16. cikk

(1) Az 1. cikkben felsorolt termékeknek a kereskedelmi tárgyalások uruguayi fordulója keretében megkötött megállapodásokból következő vámkontingenseit a 41. cikkben megállapított eljárás szerint elfogadott részletes szabályoknak megfelelően kell megnyitni és kezelni.

(2) A kontingensek kezelése az alábbi módszerek valamelyikének vagy azok kombinációjának alkalmazásával történhet:

- a kérelmek benyújtásának időrendi sorrendjén alapuló módszer (az "aki előbb érkezik, előbb kiszolgálják" elv alapján),

- a kérelmek benyújtásakor kért mennyiségeket arányosan elosztó módszer (az "egyidejű vizsgálat" módszerével),

- a hagyományos kereskedelmi gyakorlatokat figyelembe vevő módszer (a "hagyományos/új érkezők" módszerével).

Más megfelelő módszereket is lehet alkalmazni.

El kell kerülni az érintett piaci szereplők közötti diszkriminációt.

(3) Az elfogadott kezelési módszernek adott esetben megfelelő hangsúlyt kell fektetnie a közösségi piac ellátási igényeire, valamint a piaci egyensúly biztosítása szükségességére, miközben esetleg olyan módszerekhez is folyamodhat, amelyeket a múltban az (1) bekezdésben említetteknek megfelelő kontingensekre alkalmazhattak, az uruguayi forduló tárgyalásai keretében megkötött megállapodásokból származó jogok sérelme nélkül.

(4) Az (1) bekezdésben említett részletes szabályok rendelkeznek az éves kontingensek megnyitásáról, szükség esetén az év egészére megfelelően elosztva, meghatározzák az alkalmazandó kezelési módszert és adott esetben rendelkezéseket tartalmaznak:

a) a termék jellegét, származását és eredetét illetően a garanciákra;

b) az a) pontban említett garanciákat igazoló iratok elismerésére vonatkozóan; valamint

c) azokra a feltételekre vonatkozóan, amelyek alapján a behozatali engedélyeket kiadják, és ezek érvényességi idejére vonatkozóan.

17. cikk

(1) Az ahhoz szükséges mértékben, hogy az 1. cikk (1) bekezdése a), c) és d) pontjában felsorolt termékeket további feldolgozás nélkül vagy az I. mellékletben felsorolt áruk formájában exportálni lehessen e termékek világpiaci árfolyamai vagy árai alapján, és a Szerződés 228. cikkének megfelelően megkötött megállapodásokból következő határokon belül, az említett árfolyamok és árak, valamint a közösségi árak közötti különbségeket export-visszatérítésekkel lehet fedezni.

A nyerscukorra nyújtott export-visszatérítés nem haladhatja meg a fehér cukorra nyújtott visszatérítést.

(2) Rendelkezni lehet az 1. cikk (1) bekezdése f), g) és h) pontjában felsorolt és további feldolgozás nélkül vagy az I. mellékletben említett áruk formájában exportált termékek tekintetében az export-visszatérítésről.

A visszatérítés összegének a szárazanyag minden egyes 100 kg-jára való meghatározásakor különös tekintettel kell lenni:

a) a Kombinált Nómenklatúra 17023091 alszáma alá tartozó termékek kivitelére alkalmazandó visszatérítésre;

b) az 1. cikk (1) bekezdése d) pontjában említett termékek kivitelére alkalmazandó visszatérítésre;

c) a tervezett kivitel gazdasági szempontjaira.

(3) Az 1. cikkben felsorolt, az I. mellékletben felsorolt áruk formájában exportált termékekre alkalmazott export-visszatérítés nem lehet magasabb, mint a további feldolgozás nélkül exportált ugyanilyen termékekre alkalmazott visszatérítés.

(4) Az export-visszatérítésre jogosult mennyiségek elosztására alkalmazott módszer az a módszer, amelyik:

a) a lehető legjobban illeszkedik a termék jellegéhez és az adott piac helyzetéhez, lehetővé téve a rendelkezésre álló erőforrások lehető leghatékonyabb felhasználását, figyelembe véve a közösségi exportok hatékonyságát és szerkezetét a nagy és kis szereplők közötti különbségtétel nélkül;

b) a piaci szereplők számára adminisztrációs szempontból a legkevésbé terhesnek kell lennie, figyelembe véve az adminisztrációs követelményeket;

c) kerülnie kell bármiféle diszkriminációt az érintett piaci szereplők között.

(5) A visszatérítések a Közösség egészére nézve ugyanazok. Eltérhetnek a rendeltetési hely szerint, amennyiben a világpiaci helyzet vagy egyes piacok speciális követelményei ezt szükségessé teszik.

A visszatérítéseket a 41. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell rögzíteni. A visszatérítések rögzíthetők:

a) szabályos időközönként;

b) pályázati felhívással azon termékeknél, amelyek tekintetében a múltban erről az eljárásról rendelkeztek.

A szabályos időközönként rögzített visszatérítéseket szükség esetén a közbenső időszakban, valamely tagállam kérésére vagy saját kezdeményezésére a Bizottság kiigazíthatja.

A felhívásra benyújtott pályázatok csak letét elhelyezése után vehetők figyelembe. Vis maior esetének kivételével a letét részben vagy egészben elvész, ha az ajánlattevők nem vagy csak részben teljesítették a rájuk háruló kötelezettségeket.

Az 1. cikk (1) bekezdése a), c) és d) pontjában felsorolt, nem denaturált és további feldolgozás nélkül exportált termékekre vonatkozó 17a, 17b és 17c cikk rendelkezéseit is alkalmazni kell.

(6) A visszatérítés összegének megállapításakor különösen figyelembe kell venni a harmadik országokba feldolgozott áruként exportált alapvető közösségi mezőgazdasági termékek felhasználása és az aktív feldolgozásra engedélyezett, ezekből az országokból származó alapvető mezőgazdasági termékek felhasználása közötti egyensúly megteremtésének szükségességét.

(7) Az 1. cikkben felsorolt és további feldolgozás nélkül exportált termékekre csak kérelemre és a vonatkozó kiviteli engedély bemutatása után nyújtható visszatérítés.

(8) Az 1. cikkben felsorolt és további feldolgozás nélkül exportált termékekre alkalmazható visszatérítés megegyezik az engedély iránti kérelem benyújtása napján, differenciált visszatérítés esetén pedig az ugyanazon a napon alkalmazható azon visszatérítéssel, amely:

a) az engedélyen feltüntetett rendeltetési helyre, vagy

b) ha az eltér engedélyen feltüntetettől, a tényleges rendeltetési helyre vonatkozik. Ebben az esetben az alkalmazható összeg nem haladhatja meg az engedélyen szereplő rendeltetési helyre alkalmazható összeget.

Megfelelő intézkedések fogadhatók el az e bekezdésben foglalt rugalmassággal való visszaélések elkerülésére.

(9) A (7) és (8) bekezdéseket alkalmazni lehet az 1. cikkben felsorolt és az I. mellékletben felsorolt áruk formájában exportált termékekre is, a 3448/93/EK rendelet 16. cikkében meghatározott eljárásnak megfelelően.

(10) A (7) és (8) bekezdéstől el lehet tekinteni az 1. cikkben felsorolt azon termékek esetében, amelyekre a visszatérítést élelmiszersegély-műveletek keretében fizetnek, a 41. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően.

(11) A visszatérítés kifizetésére annak igazolását követően kerülhet sor, hogy:

- a termékek kivitele a Közösségből megtörtént, és

- differenciált visszatérítés esetén a termékek elérték az engedélyen feltüntetett rendeltetési helyet vagy azt az egyéb rendeltetési helyet, amelyre a visszatérítést rögzítették a 6 bekezdés b) pontjának sérelme nélkül. Azonban, 41. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően ez alól a szabály alól kivétel tehető, amennyiben olyan feltételek kerülnek megállapításra, amelyek azonos garanciákat nyújtanak.

A 41. cikkben foglalt eljárásnak megfelelően kiegészítő rendelkezéseket lehet megállapítani.

(12) Az 1. cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett, nem denaturált termékek természetes állapotban történő exportjára nem nyújtható visszatérítés, amennyiben, az esettől függően, azokat:

a) a Közösségen belül termelt cukorrépából vagy cukornádból nyerték;

b) a 33. cikknek megfelelően importálták a Közösségbe;

c) a b) pont rendelkezései szerint importált valamely termékből nyerték.

(13) Az 1. cikk c) és d) pontjában említett, nem a Közösségből származó vagy nem a 12. cikk b) pontjának rendelkezései szerint a Közösségbe importált cukorból, vagy a 12. cikk c) pontjában említett termékekből nyert, nem denaturált termékek természetes állapotban történő exportjára nem nyújtható visszatérítés.

(14) A Szerződés 228. cikkének megfelelően megkötött megállapodásokból származó mennyiségi korlátozások betartását az azokban foglalt és az érintett termékekre alkalmazható referencia-időszakra kiadott kiviteli engedélyek alapján kell biztosítani.

(15) E cikk alkalmazásának részletes szabályait, beleértve a kiosztatlan és felhasználatlan exportálható mennyiségek újraelosztására vonatkozó rendelkezéseket és az I. melléklet módosítását a 41. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni. Azonban a (6) bekezdésnek az 1. cikkben említett, és a mellékletben említett áruk formájában exportált termékekre való alkalmazására vonatkozó szabályokat a 3448/93/EK rendelet 16. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni.

17a cikk

(1) Ezt a cikket kell alkalmazni az 1. cikk (1) bekezdése a) pontjában említett, természetes állapotban exportált nem denaturált termékekre vonatkozó visszatérítések rögzítésére.

(2) Az 1. cikk (1) bekezdése a) pontjában említett termékekre vonatkozó visszatérítések rendszeres időközönként történő rögzítésére tekintettel:

a) a visszatérítéseket kéthetente rögzíteni kell.

Azonban a rögzítés megszakítható a 41. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően, ha megállapításra kerül, hogy a Közösségben nincs a világpiaci árak alapján történő exportra rendelkezésre álló cukortöbblet. Ebben az esetben visszatérítés nem nyújtható;

b) a visszatérítés rögzítésekor a cukor közösségi és világpiaci helyzetét és különösen a következőket kell figyelembe venni:

- a legnagyobb többlettel rendelkező közösségi terület fehércukorra vonatkozó intervenciós ára, vagy a nyerscukor kivitelében reprezentatívnak tekinthető közösségi terület e cukorra vonatkozó intervenciós ára,

- a cukornak az első francia bekezdésben említett területekről a Közösség kikötőibe vagy egyéb exporthelyeire való szállításának költségei,

- a kereskedelmi költségek, valamint a cukor világpiacra juttatása során előforduló minden átrakás, szállítás és csomagolás költségei,

- a cukor világpiacon jegyzett árfolyamai és árai, továbbá

- a tervezett exportok gazdasági szempontja.

(3) Amennyiben az 1. cikk (1) bekezdése a) pontjában említett termékre a visszatérítést pályázati eljárás útján állapítják meg:

a) a pályázat célja a visszatérítés összegének meghatározása;

b) a tagállamok illetékes hatóságai írják ki a pályázati felhívást olyan jogi eszköz útján, amely mindegyik tagállamot köti. Ez eszköz állapítja meg a pályázati felhívás feltételeit. E feltételeknek egyenlő hozzáférést kell garantálniuk a Közösségen belül letelepedett minden személy számára;

c) a pályázati felhívás feltételei tartalmazzák a pályázat benyújtásának határidejét. A szóban forgó felhívás maximális visszatérítésének összegét a 41. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell rögzíteni a határidő lejárta utáni három munkanapon belül, a beérkezett ajánlatok fényében. A maximális összeg kiszámításánál figyelembe kell venni a Közösségen belüli ellátási helyzetet és árakat, a világpiaci árakat és potenciális elhelyezési területeket és a cukor exportja közben keletkezett költségeket.

Ugyanezen eljárásnak megfelelően rögzíteni lehet a maximális fuvardíjat is.

d) amennyiben a kivitel olyan visszatérítés alapján hajtható végre, amely alacsonyabb, mint az, amely a világpiaci és közösségi árak közti különbséget veszi tekintetbe, továbbá ahol az exportoknak meghatározott rendeltetési helye van, ott a tagállamok illetékes hatóságai különleges pályázati felhívás kibocsátására kötelezhetők, amelynek feltételei tartalmazzák:

- a pályázatnak a pályázati eljárás lezárásáig bármikor történő benyújtásának lehetőségét, valamint

- a visszatérítés maximális összegét, a szóban forgó kivitel követelményeinek fényében kiszámítva;

e) amennyiben a visszatérítésnek az ajánlatban feltüntetett összege:

- meghaladja a megállapított maximumot, a tagállamok illetékes hatóságai elutasítják az ajánlatot,

- nem haladja meg a maximumot, az említett hatóságok a visszatérítés összegét a szóban forgó ajánlatban szereplő visszatérítéssel azonos összegben határozzák meg.

(4) A nyerscukorra vonatkozó visszatérítés:

a) a 431/68/EGK rendeletben meghatározott szabvány minőségre meghatározott kell legyen;

b) a (2) bekezdés a) pontjának megfelelően rendszeres időközönként rögzítve:

- nem haladhatja meg az ugyanerre az időszakra a fehércukor visszatérítésének 92 %-át. Azonban ez a korlátozás nem alkalmazható a kandiscukorra meghatározott visszatérítésekre,

- minden egyes szóban forgó exportműveletre meg kell szorozni egy átváltási tényezővel, amelyet a 431/68/EGK rendelet 1. cikkének rendelkezései szerint kiszámított exportált nyerscukorhozam 92-vel történő elosztásával kapunk;

c) a 3. cikk c) pontja szerint rögzített maximális összege az ajánlat keretén belül nem haladhatja meg a fehércukornak az említett bekezdés szerint ugyanabban az időpontban rögzített visszatérítésének 92 %-át.

17b cikk

(1) A visszatérítéseket 1. cikk (1) bekezdése c) pontjában felsorolt, természetes állapotban exportált, nem denaturált termékekre havonta rögzíteni kell, figyelembe véve a következőket:

a) a 4. cikk (2) bekezdésének megfelelően a szóban forgó cukortermelő évben a melasz értékesítéséből származó bevételek meghatározására szolgáló melasz ára;

b) a melasz árai és potenciális elhelyezési területei a közösségi piacon;

c) a melasz világpiacon jegyzett árfolyamai és árai, továbbá

d) a tervezett kivitel gazdasági szempontja.

Azonban a rögzítés megszakítható a 41. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően, ha megállapításra kerül, hogy a Közösségben nincs a világpiaci árak alapján történő exportra rendelkezésre álló melasztöbblet. Ebben az esetben visszatérítés nem nyújtható.

(2) Különleges körülmények esetén a visszatérítés összege meghatározott mennyiségekre és a Közösség meghatározott területeire pályázat útján is rögzíthető. A pályázat célja a visszatérítés összegének meghatározása.

A tagállamok illetékes hatóságai pályázati felhívást tesznek közzé olyan felhatalmazással, amely megállapítja a pályázati felhívás feltételeit. Ezeknek a feltételeknek garantálniuk kell az egyenlő hozzáférést minden Közösségben letelepedett személy számára.

17c cikk

(1) A visszatérítés alapösszegét az 1. cikk (1) bekezdésének d) pontjában felsorolt, természetes állapotban exportált, nem denaturált termékekre havonta rögzíteni kell.

Azonban az ilyen időszakos rögzítés megszakítható a 41. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően, ha a további feldolgozás nélküli fehércukor visszatérítésének rendszeres rögzítését felfüggesztik. Ebben az esetben visszatérítés nem nyújtható.

(2) A visszatérítés alapösszege az (1) bekezdésben említett termékekre, a szorbóz kivételével, megegyezik a következők figyelembevételével megállapított összeg egy századával:

a) az alapösszeg rögzítésének hónapjában a legnagyobb többlettel rendelkező közösségi terület fehércukor intervenciós ára és a fehércukor világpiacon jegyzett árfolyamai vagy árai közötti különbség;

b) az egyensúly megteremtésének a szükségessége az alábbiak között:

- a közösségi alaptermékek felhasználása a harmadik országokba irányuló exportra szánt, feldolgozott áruk gyártásában, és

- az aktív feldolgozásra engedélyezett, harmadik országból származó termékek.

(3) Szorbóz esetében a visszatérítés alapösszege megegyezik az 1010/86/EGK rendeletnek megfelelő visszatérítésnek a rendelet I. mellékletében felsorolt termékekre vonatkozó termelési visszatérítés egy századdal csökkentett alapösszegével.

(4) A visszatérítés alapösszegének alkalmazását korlátozni lehet az 1. cikk (1) bekezdésének d) pontjában felsorolt egyes termékekre.

18. cikk

(1) A cukorágazat piacai közös szervezésének megfelelő működéséhez szükséges mértékben a Tanács, a Bizottság javaslatára, a Szerződés 43. cikkének (2) bekezdésében megállapított szavazási eljárásnak megfelelően megtilthatja az aktív feldolgozási eljárás alkalmazását:

- az 1. cikk (1) bekezdésének a) és d) pontjában felsorolt termékek tekintetében, és

- különleges esetekben, az 1. cikk (1) bekezdésében és az I. mellékletben felsorolt áruk gyártására szánt termékek tekintetében.

(2) Az (1) bekezdéstől eltérően, ha az (1) bekezdésben említett helyzet kivételesen sürgős, és az aktív feldolgozási eljárás zavarja vagy zavarhatja a Közösség piacát, a Bizottság valamely tagállam kérésére vagy saját kezdeményezésre dönt a szükséges intézkedésekről; a Tanácsot és a tagállamokat értesíteni kell ezekről az intézkedésekről, amelyek legfeljebb hat hónapig lehetnek érvényben, és azonnal alkalmazandók. Ha a Bizottsághoz kérés érkezik valamely tagállamtól, a kérés kézhezvételét követő egy héten belül arról határoznia kell.

(3) A Bizottság által elfogadott intézkedéseket az értesítés napjától számított egy héten belül bármely tagállam a Tanács elé utalhatja. A Tanács, minősített többséggel eljárva, a bizottsági határozatot megerősítheti, módosíthatja vagy hatályon kívül helyezheti. Ha a Tanács az ügyben nem jár el három hónapon belül, a Bizottság határozatát hatályon kívül helyezettnek kell tekinteni.

19. cikk

(1) A Kombinált Nómenklatúra értelmezésének általános és alkalmazásának különös szabályait kell alkalmazni az e rendelet hatálya alá tartozó termékek tarifális besorolására; az e rendelet alkalmazásából következő tarifális nómenklatúrát be kell építeni a közös vámtarifába.

(2) Amennyiben e rendelet másként nem rendelkezik vagy rendelkezéseiből más nem következik, a harmadik országokkal folytatott kereskedelemben tilos:

- a vámmal azonos hatású díjak kivetése,

- a mennyiségi korlátozás vagy azzal azonos hatású intézkedés alkalmazása.

20. cikk

(1) Ha a cukor világpiaci ára meghaladja az intervenciós árat, rendelkezni lehet exportlefölözés alkalmazásáról a szóban forgó cukor tekintetében. Ezt a lefölözést akkor kell alkalmazni, ha a fehér vagy a nyers cukor CIF-ára magasabb, mint az intervenciós ár 10 %-ával és az adott gazdasági évben alkalmazott tárolási díjjal növelt intervenciós ár.

Az exportlefölözést pályázati eljárással is meg lehet határozni. A pályázati eljárás esetének kivételével a kivetett lefölözés megegyezik a kivitel napján alkalmazott lefölözéssel.

(2) Ha a fehér vagy a nyers cukor CIF-ára magasabb, mint az intervenciós ár 10 %-ával és az adott gazdasági évben alkalmazott tárolási díjjal növelt intervenciós ár, a Tanács a Bizottság javaslatára a Szerződés 43. cikk (2) bekezdésében megállapított szavazási eljárásnak megfelelően importtámogatást nyújthat a szóban forgó termékre.

Ha megállapítást nyer, hogy:

a) a Közösségbe irányuló készletek; vagy

b) a Közösség főbb fogyasztási régióiba irányuló készletek

közösségi készletekből nem biztosíthatók, a Tanács a Bizottság javaslatára a Szerződés 43. cikk (2) bekezdésében megállapított szavazási eljárásnak megfelelően határoz importtámogatás nyújtásáról, és meghatározza annak alkalmazásának feltételeit. Ezek a feltételek különösen a támogatással érintett fehér vagy nyerscukor mennyiségére, a támogatás időtartamára, továbbá adott esetben az importáló régiókra vonatkoznak.

(3) A 41. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően határozni kell a következőkről:

a) az (1) és (2) bekezdésben említett CIF-árakról;

b) az e cikk végrehajtására vonatkozó egyéb intézkedésekről.

Az 1. cikk (1) bekezdésének b), c), d), f), g) és h) pontjában említett termékek esetében az (1) és (2) bekezdésben foglaltakhoz hasonló rendelkezések fogadhatók el a 41. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően.

(4) Az e cikk alkalmazásából eredő összegeket a Bizottság határozza meg. Azonban a pályázati eljárás útján meghatározott exportlefölözéseket a 41. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell meghatározni.

21. cikk

(1) Ha a behozatal vagy a kivitel miatt az 1. cikkben felsorolt termék vagy termékek közösségi piacát olyan komoly zavar érinti vagy fenyegeti, amely előreláthatólag veszélyezteti a Szerződés 39. cikkében meghatározott célok elérését, megfelelő intézkedések hozhatók a harmadik országokkal folytatott kereskedelemben addig, amíg e zavar vagy annak veszélye el nem hárul.

A Tanács a Bizottság javaslatára, a Szerződés 43. cikkének (2) bekezdésében megállapított szavazási rendnek megfelelően elfogadja e bekezdés alkalmazásának általános szabályait, és meghatározza azokat az eseteket és határokat, amelyeken belül a tagállamok védintézkedéseket tehetnek.

(2) Ha előáll az (1) bekezdésben említett helyzet, a Bizottság valamely tagállam kérésére vagy saját kezdeményezésére dönt a szükséges intézkedésekről; a tagállamokat értesíteni kell ezekről az intézkedésekről, és azok azonnal alkalmazhatók. Ha a Bizottsághoz valamely tagállam kérést juttat el, a Bizottság a kérés kézhezvételétől számított három munkanapon belül határoz.

(3) A Bizottság által elfogadott intézkedéseket az értesítéstől számított három munkanapon belül bármely tagállam a Tanács elé utalhatja. A Tanács késedelem nélkül összeül. Minősített többséggel módosíthatja vagy megsemmisítheti a szóban forgó intézkedést.

(4) E cikket a Szerződés 228. cikkének (2) bekezdése értelmében megkötött megállapodásokból következő kötelezettségekre való tekintettel kell alkalmazni."

2. A 26. cikk szövege a következőképpen módosul:

a) Az (1) bekezdésben az utolsó mondat helyébe a következő mondat lép:

"A 8., 9., 17. és 20. cikk nem alkalmazható az ilyen cukorra, a 9., 17. és 20. cikk pedig az ilyen izoglükózra és inzulinszirupra."

b) A (2) bekezdésben a "18. cikk"-re való hivatkozás helyébe a "20. cikk"-re való hivatkozás lép.

3. A 35. cikk (1) bekezdése a következőképpen módosul:

a) az (1) bekezdés helyébe a következő lép:

"(1) A preferenciális cukorra nem alkalmazható behozatali vám."

b) A (2) bekezdésben a "21. cikk (2) bekezdésében említett" szövegrész helyébe "a 19. cikk (2) bekezdésében említett" szövegrész lép.

II. Az 1968. április 9-i 431/68/EGK tanácsi rendelet (HL L 89., 1968.4.10., 3. o.).

A 2. cikket el kell hagyni.

III. A legutóbb az 1489/76/EGK rendelettel (HL L 167., 1976.6.26., 13. o.) módosított, 1968. június 18-i 766/68/EGK tanácsi rendelet (HL L 143., 1968.6.25., 6. o.).

Az 1968. június 18-i 770/68/EGK tanácsi rendelet (HL L 143., 1968.6.25., 16. o.).

Az 1972. január 31-i 226/72/EGK tanácsi rendelet (HL L 28., 1972.2.1., 3. o.).

Az 1972. március 23-i 608/72/EGK tanácsi rendelet (HL L 75., 1972.3.28., 5. o.).

A fenti rendeletek hatályukat vesztik.

V. MELLÉKLET

OLAJOK ÉS ZSÍROK

I. A legutóbb a 3179/93/EK rendelettel (HL L 285., 1993.11.20., 9. o.) módosított, 1966. szeptember 22-i 136/66/EGK tanácsi rendelet (HL L 172., 1966.9.30., 3025. o.).

1. Az I. cím helyébe a következő lép:

"I. CÍM

Kereskedelem

2. cikk

(1) Az 1. cikk (2) bekezdése c) pontjában felsorolt vagy a 07099039, a 07112090, a 23069019, az 15220031 és az 15220039 KN-kód alá tartozó termékek bármelyikének a Közösségbe történő behozatala behozatali engedély bemutatásához kötött.

Az olívaolaj Közösségből történő kivitele kiviteli engedély bemutatásához kötött.

Az 1 cikk (2) bekezdésében felsorolt egyéb termékek Közösségből történő kivitele kiviteli engedély bemutatásához köthető.

Az engedélyeket a tagállamok adják ki a kérelmezőnek, tekintet nélkül a Közösségen belüli letelepedési helyükre, a 3. cikk alkalmazása érdekében tett intézkedések sérelme nélkül.

A behozatali és kiviteli engedélyek a Közösségen egészére érvényesek. Az engedélyek kiadása biztosíték letétbe helyezéséhez kötött, amely garantálja, hogy a termékeket az engedély érvényességi ideje alatt importálják vagy exportálják; vis maior esetének kivételével a biztosíték részben vagy egészben elvész, ha az említett idő alatt az import vagy az export nem vagy csak részben valósult meg.

(2) Az engedélyek érvényességi idejét és e cikk alkalmazásának egyéb részletes szabályait a 38. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni.

2a cikk

Amennyiben e rendelet másként nem rendelkezik, az 1. cikk (2) bekezdésében felsorolt termékekre a közös vámtarifa vámtételeit kell alkalmazni.

2b cikk

(1) A 10. cikk (2) bekezdésének sérelme nélkül az 1. cikkben felsorolt egyes termékek behozatala következtében a közösségi piacot érő esetleges hátrányos hatások megakadályozása vagy kiküszöbölése érdekében az ilyen termék vagy termékek 10. cikkben megállapított vámtétel melletti behozatalát kiegészítő behozatali vám megfizetéséhez kell kötni, amennyiben a többoldalú kereskedelmi tárgyalások uruguayi fordulója keretében, a Szerződés 228. cikkének megfelelően megkötött mezőgazdasági megállapodás 5. cikkében foglalt feltételek teljesülnek, kivéve ha a behozatal a közösségi piacot előreláthatóan nem zavarná, vagy ha annak hatása nem állna arányban az elérni kívánt céllal.

(2) Azokat a küszöbárak, amelyek alatt kiegészítő vám róható ki, a Közösség által a Kereskedelmi Világszervezethez küldött értesítésben szereplők.

Azokat a küszöbmennyiségeket, amelyeket meg kell haladni ahhoz, hogy kiegészítő behozatali vámot lehessen kiszabni, különösen az (1) bekezdésben említett káros hatások megjelenését vagy várható megjelenését megelőző három év során a Közösségbe irányuló import alapján kell meghatározni.

(3) A kiegészítő behozatali vámok kirovásánál figyelembe veendő importárakat a szóban forgó szállítmány CIF-importárai alapján kell meghatározni.

A CIF-importárakat e célból ellenőrizni kell a termék reprezentatív világpiaci árai vagy a terméknek a Közösség importpiacán irányadó árai alapján.

(4) A Bizottság a 38. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően elfogadja e cikk alkalmazásának részletes szabályait. E részletes szabályok különösen meghatározzák:

a) azokat a termékeket, amelyekre kiegészítő behozatali vámok alkalmazhatók a mezőgazdasági megállapodás 5. cikke értelmében;

b) az (1) bekezdésnek az említett megállapodás 5. cikkének megfelelő alkalmazásához szükséges egyéb kritériumokat.

3. cikk

(1) Az ahhoz szükséges mértékben, hogy az olívaolajat és a káposztarepce-, valamint réparepcemagot exportálni lehessen e termékek világpiaci árfolyamai vagy árai alapján, és a Szerződés 228. cikkének megfelelően megkötött megállapodásokból következő határokon belül, az említett árfolyamok és árak, valamint a közösségi árak közötti különbségeket export-visszatérítéssel lehet fedezni.

(2) Az export-visszatérítésre jogosult mennyiségek elosztására alkalmazott módszer az a módszer, amelyik:

a) a lehető legjobban illeszkedik a termék jellegéhez és az adott piac helyzetéhez, lehetővé téve a rendelkezésre álló erőforrások lehető leghatékonyabb felhasználását, figyelembe véve a közösségi exportok hatékonyságát és szerkezetét a nagy és kis szereplők közötti különbségtétel nélkül;

b) a piaci szereplők számára adminisztrációs szempontból a legkevésbé terhesnek kell lennie, figyelembe véve az adminisztrációs követelményeket;

c) kerül bármiféle diszkriminációt az érintett piaci szereplők között.

(3) A visszatérítések a Közösség egészére nézve ugyanazok.

Eltérhetnek a rendeltetési hely szerint, amennyiben a világpiaci helyzet vagy egyes piacok speciális követelményei ezt szükségessé teszik. Az olívaolaj esetében a visszatérítést a minőség és a kiszerelés szerinti különböző szinteknek megfelelően is rögzíteni lehet, amennyiben a világpiaci helyzet vagy egyes piacok különleges igényei ezt szükségessé teszik.

A visszatérítéseket a 38. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell rögzíteni. Olívaolaj esetében a visszatérítések rögzíthetők, különösen:

a) szabályos időközönként;

b) pályázati felhívással, ha a piaci helyzet ezt kívánja. Az olívaolaj esetében a pályázati felhívás egyes rendeltetési országok, mennyiségek, minőségek és kiszerelések vonatkozásában korlátozható.

A pályázati felhívással meghatározott visszatérítés kivételével a visszatérítés összegét legalább havonta egyszer rögzíteni kell. Szükség esetén a közbenső időszakban a Bizottság valamely tagállam kérésére vagy saját kezdeményezésre, kiigazíthatja a visszatérítéseket.

(4) Az olívaolajra a visszatérítéseket a következők fényében kell rögzíteni:

a) a helyzet és a valószínű trendek:

- a közösségi piacon, az olívaolajárak és -ellátás tekintetében,

- a világpiacon, az olívaolaj-árak tekintetében;

b) a Szerződés 228. cikkének megfelelően megkötött megállapodásokból következő korlátozások.

Amikor azonban a világpiaci helyzet nem teszi lehetővé az olívaolaj legkedvezőbb árainak meghatározását, figyelembe lehet venni a főbb konkurens növényi olaj piacán tapasztalható árat és az ezen ár és az olívaolaj ára közötti, reprezentatív időszak során jegyzett árrést.

A visszatérítés összege nem haladhatja meg az olívaolaj közösségi piaci ára és világpiaci ára közötti különbséget, adott esetben a termékeknek az arra a piacra történő exportálása költségeinek figyelembevételével kiigazítva.

(5) A káposztarepcére és a réparepcemagra vonatkozó visszatérítéseket a következők fényében kell rögzíteni:

a) a Közösségben a különböző reprezentatív piacokon a feldolgozásra és az exportra vonatkozóan rendelkezésre álló árak és a káposzta- és réparepcemag piaci árszintjei a Közösségben, valamint ezeknek az áraknak a várható trendjei;

b) ezeknek e termékek ellátási helyzete a Közösségen belül a kereslet viszonylatában;

c) az importáló harmadik országok különböző piacain jegyzett legkedvezőbb árak;

d) a világpiaci szállítási költségek;

e) a tervezett kivitel gazdasági szempontja;

f) a Szerződés 228. cikkének megfelelően megkötött megállapodásokból következő korlátozások.

(6) Visszatérítés csak kérelemre és a megfelelő kiviteli engedély bemutatása esetén nyújtható.

(7) Az olívaolaj és a káposztarepce és réparepcemag exportjára alkalmazható visszatérítés megegyezik az engedély iránti kérelem benyújtása napján alkalmazott visszatérítéssel, differenciált visszatérítés esetén pedig az ugyanazon a napon alkalmazottal:

a) az engedélyen feltüntetett rendeltetési helyre; vagy adott esetben

b) a tényleges rendeltetési helyre, ha az eltér az engedélyen feltüntetettől. Ebben az esetben az alkalmazható összeg nem haladhatja meg az engedélyen feltüntetett rendeltetési helyre alkalmazható összeget.

Megfelelő intézkedések tehetők az e bekezdés rugalmasságából adódó visszaélés megelőzésére.

(8) A (6) és (7) bekezdésektől el lehet tekinteni az olyan olívaolaj és káposztarepce-, illetve réparepcemag esetében, amelyekre a visszatérítést élelmiszersegély-műveletek keretében fizetik, a 38. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően.

(9) A Szerződés 228. cikkének megfelelően megkötött megállapodásokból származó mennyiségi korlátozások betartását az azokban foglalt és az érintett termékekre alkalmazható referencia-időszakra kiadott kiviteli engedélyek alapján kell biztosítani. A mezőgazdasági megállapodás alapján előálló kötelezettségek betartásának tekintetében a referencia-időszak végetérte nem érinti a kiviteli engedélyek érvényességét.

(10) E cikk alkalmazásának részletes szabályait, beleértve a kiosztatlan és felhasználatlan exportálható mennyiségek újraelosztására vonatkozó rendelkezéseket a 38. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni.

3a cikk

(1) A Kombinált Nómenklatúra értelmezésének általános és alkalmazásának különös szabályait kell alkalmazni az e rendelet hatálya alá tartozó termékek tarifális besorolására; az e rendelet alkalmazásából következő tarifális nómenklatúrát be kell építeni a közös vámtarifába.

(2) Amennyiben e rendelet másként nem rendelkezik, vagy rendelkezéseiből más nem következik, a harmadik országokkal folytatott kereskedelemben tilos:

- a vámmal azonos hatású díjak kivetése,

- a mennyiségi korlátozás vagy azzal azonos hatású intézkedés alkalmazása.

3b cikk

(1) Ha a behozatal vagy a kivitel miatt az 1. cikk (2) bekezdésében felsorolt termék vagy termékek közösségi piacát olyan komoly zavar érinti vagy fenyegeti, amely előreláthatólag veszélyezteti a Szerződés 39. cikkében meghatározott célok elérését, megfelelő intézkedések hozhatók a harmadik országokkal folytatott kereskedelemben addig, amíg e zavar vagy annak veszélye el nem hárul.

A Tanács a Bizottság javaslatára, a Szerződés 43. cikkének (2) bekezdésében megállapított szavazási rendnek megfelelően elfogadja e bekezdés alkalmazásának általános szabályait.

(2) Ha előáll az (1) bekezdésben említett helyzet, a Bizottság valamely tagállam kérésére vagy saját kezdeményezésére dönt a szükséges intézkedésekről; a tagállamokat értesíteni kell ezekről az intézkedésekről, és azok azonnal alkalmazhatók. Ha a Bizottsághoz valamely tagállam kérést juttat el, a Bizottság a kérés kézhezvételétől számított három munkanapon belül határoz.

(3) A Bizottság által elfogadott intézkedéseket az értesítéstől számított három munkanapon belül bármely tagállam a Tanács elé utalhatja. A Tanács késedelem nélkül összeül. Minősített többséggel módosíthatja vagy megsemmisítheti a szóban forgó intézkedést.

(4) E cikket a Szerződés 228. cikkének (2) bekezdése értelmében megkötött megállapodásokból következő kötelezettségekre való tekintettel kell alkalmazni"

.

2. A 4. cikk (1) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:

"(1) A Közösségre nézve minden évben meg kell állapítani a termelési irányárat, az intervenciós árat és a reprezentatív piaci árat az olívaolajra.

Amikor azonban a gazdasági év során az olívaolaj reprezentatív piaci árának meghatározásához alkalmazott tényezők olyan változáson mennek át, amelyek a 38. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően megállapított kritériumok alapján alapvető fontosságúaknak tekinthetők, akkor az említett eljárás szerint határozni kell a reprezentatív piaci árnak a gazdasági év során történő kiigazításáról.

Ilyen esetekben a 11. cikk (5) és (6) bekezdésében említett fogyasztási támogatás szintje ugyanezen eljárásnak megfelelően kiigazítható."

3. A 9., 14., 15., 16., 17., 18. és 19. cikket el kell hagyni.

4. A 20. cikk helyébe a következő lép:

"20. cikk

(1) Amennyiben az olívaolajat harmadik országokba exportálják, és a világpiaci árak magasabbak a közösségi áraknál, a különbség fedezésére lefölözés vethető ki.

(2) A finomítási eljárás alá nem került olívaolajra a lefölözés összege nem haladhatja meg az olívaolaj 4. és 6. cikk szerint meghatározott reprezentatív piaci árral csökkentett CIF-árát. A CIF-árat a legkedvezőbb világpiaci beszerzési lehetőségek alapján kell meghatározni, az árakat az adott termékek elnevezése vagy minősége tekintetében előálló különbségekkel kiigazítva.

A finomítási eljáráson keresztülment olívaolajra a lefölözés összege nem haladhatja meg az első albekezdésben említett, a reprezentatív piaci árral csökkentett CIF-árat, ahol a különbséget súlyozni kell, adott esetben, a 100 kg finomított olívaolaj előállításához szükséges szűz olívaolaj mennyiségét képviselő 111-tel, vagy a 100 kg finomított olívamaradék-olaj előállításához szükséges nyers olívamaradék-olaj mennyiségét képviselő 149-el.

(3) Az exportlefölözést a Bizottság határozza meg.

(4) E cikk alkalmazásának részletes szabályait a 38. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni."

5. A 20a cikk helyébe a következő szöveg lép:

"20a cikk

(1) Az 1604 KN-kód alá tartozó konzervált hal, a 160430 alszám kivételével, az 1605 KN-kód alá tartozó konzervált rák és puhatestű, valamint a 2001, 2002, 2003, 2004 és 2005 KN-kód alá tartozó konzervált zöldségek előállításához használt olívaolaj a termelés visszatérítési rendszer előnyeiben részesül.

(2) A visszatérítés összegét a világpiacon és a közösségi piacon rendelkezésre álló árak közti különbség alapján kell meghatározni. Ebből a célból a következőket kell figyelembe venni:

- az 15099000 KN-kód alá tartozó olívaolajra a referencia-időszak alatt alkalmazott importteher,

- az 15099000 KN-kód alá tartozó olívaolajra a referencia-időszak alatt alkalmazott export-visszatérítések meghatározása során figyelembe vett tényezőket.

Ahol azonban a konzervek gyártásához használt olívaolaj a Közösségben készült, a visszatérítés megegyezik az előző albekezdésben említett és a visszatérítés iránti kérelem benyújtásának napján alkalmazott fogyasztási támogatással növelt összeggel.

(3) Az előzetesen rögzített visszatérítést fenn kell tartani, ha a különbség a visszatérítés és az új között nem halad meg egy később meghatározásra kerülő összeget.

(4) A visszatérítés érvényességi idejének kezdetén a reprezentatív piaci árban bekövetkező jelentős v