HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 105/1

A TÖRVÉNYSZÉK ELJÁRÁSI SZABÁLYZATA

Tartalomjegyzék

BEVEZETŐ RENDELKEZÉSEK 10

1. cikk Fogalmak 10

2. cikk Az eljárási szabályzat hatálya 11

I. CÍM – A TÖRVÉNYSZÉK SZERVEZETE 11

1. FEJEZET – A TÖRVÉNYSZÉK TAGJAI 11

3. cikk Bírói és főtanácsnoki feladatkörök 11

4. cikk A bírák megbízatási idejének kezdőnapja 11

5. cikk Eskütétel 12

6. cikk Ünnepélyes kötelezettségvállalás 12

7. cikk A bíró hivatalából való elmozdítása 12

8. cikk A hivatali idő szerinti rangsor 12

2. FEJEZET – A TÖRVÉNYSZÉK ELNÖKE ÉS ELNÖKHELYETTESE 12

9. cikk A Törvényszék elnökének és elnökhelyettesének megválasztása 12

10. cikk A Törvényszék elnökének hatásköre 13

11. cikk A Törvényszék elnökhelyettesének hatásköre 13

12. cikk A Törvényszék elnökének és elnökhelyettesének akadályoztatása 13

3. FEJEZET – TANÁCSOK ÉS ÍTÉLKEZŐ TESTÜLETEK 13

1. szakasz A tanácsok megalakítása és az ítélkező testületek összetétele 13

13. cikk A tanácsok megalakítása 13

14. cikk Az eljáró ítélkező testület 14

15. cikk A nagytanács összetétele 14

16. cikk A bírák tartózkodása és kizárása 14

17. cikk Az ítélkező testület egyik tagjának akadályoztatása 14

2. szakasz A tanácselnökök 15

18. cikk A tanácselnökök megválasztása 15

19. cikk A tanácselnökök hatáskörei 15

20. cikk A tanácselnök akadályoztatása 15

3. szakasz Tanácskozások 15

21. cikk A tanácskozásokra vonatkozó szabályok 15

22. cikk A tanácskozásokon részt vevő bírák száma 15

23. cikk A nagytanács határozatképessége 16

24. cikk A három vagy öt bíróval eljáró tanácsok határozatképessége 16

4. FEJEZET – AZ ÜGYEK KIOSZTÁSA ÉS ÚJRAKIOSZTÁSA, AZ ELŐADÓ BÍRÁK KIJELÖLÉSE, AZ ÍTÉLKEZŐ TESTÜLETEK ELÉ UTALÁS ÉS AZ EGYESBÍRÓNAK TÖRTÉNŐ ÁTADÁS 16

25. cikk A kiosztás ismérvei 16

26. cikk Az ügyek első kiosztása és az előadó bíró kijelölése 16

27. cikk Új előadó bíró kijelölése és az ügy újrakiosztása 17

28. cikk Az eltérő számú bíróval eljáró tanács elé utalás 17

29. cikk Az egyesbírónak történő átadás 17

5. FEJEZET – A FŐTANÁCSNOKOK KIJELÖLÉSE 18

30. cikk A főtanácsnok kijelölésének esetei 18

31. cikk A főtanácsnok kijelölésének szabályai 18

6. FEJEZET – HIVATAL 18

1. szakasz Hivatalvezető 18

32. cikk A hivatalvezető kinevezése 18

33. cikk Hivatalvezető-helyettes 19

34. cikk A hivatalvezető és a hivatalvezető-helyettes akadályoztatása 19

35. cikk A hivatalvezető hatásköre 19

36. cikk A nyilvántartás vezetése 19

37. cikk A nyilvántartásba való betekintés 20

38. cikk Az ügy iratanyagához való hozzáférés 20

2. szakasz A Törvényszék egyéb szervezeti egységei 20

39. cikk Tisztviselők és egyéb alkalmazottak 20

7. FEJEZET – A TÖRVÉNYSZÉK MŰKÖDÉSE 20

40. cikk A Törvényszék üléseinek helye 20

41. cikk A Törvényszék éves munkarendje 20

42. cikk Plenáris értekezlet 21

43. cikk Jegyzőkönyvek készítése 21

II. CÍM – A NYELVHASZNÁLAT SZABÁLYAI 21

44. cikk Az eljárás nyelve 21

45. cikk Az eljárás nyelvének meghatározása 21

46. cikk Az eljárás nyelvének használata 22

47. cikk A hivatalvezető nyelvhasználattal kapcsolatos felelőssége 22

48. cikk A Törvényszék kiadványaira vonatkozó nyelvhasználati szabályok 23

49. cikk Hiteles szövegek 23

III. CÍM – KÖZVETLEN KERESETEK 23

50. cikk Hatály 23

1. FEJEZET – ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK 23

1. szakasz A felek képviselete 23

51. cikk Kötelező képviselet 23

2. szakasz A felek képviselőinek jogai és kötelezettségei 23

52. cikk Kiváltságok, mentességek és kedvezmények 23

53. cikk A felek képviselőinek jogosultsága 24

54. cikk A mentesség megvonása 24

55. cikk Az eljárásból való kizárás 24

56. cikk Egyetemi vagy főiskolai oktatók 24

3. szakasz Kézbesítés 24

57. cikk A kézbesítési módok 24

4. szakasz Határidők 25

58. cikk Határidő-számítás 25

59. cikk Valamely intézménynek az Európai Unió Hivatalos Lapjában kihirdetett jogi aktusa elleni eljárás 25

60. cikk A távolságra tekintettel járó határidő 25

61. cikk A határidők megállapítása és meghosszabbítása 26

62. cikk A határidőn túl benyújtott eljárási iratok 26

5. szakasz Az eljárás lefolytatása és az ügyek elbírálása 26

63. cikk Az eljárás lefolytatása 26

64. cikk Az eljárás kontradiktórius jellege 26

65. cikk Az eljárási iratok és az eljárás során hozott határozatok kézbesítése 26

66. cikk Névtelenség és bizonyos adatoknak a nyilvánosság számára hozzáférhető dokumentumokból történő kihagyása 26

67. cikk Az ügyek elbírálásának sorrendje 26

68. cikk Egyesítés 27

69. cikk A felfüggesztés esetei 27

70. cikk A felfüggesztést elrendelő határozat és az eljárás folytatását elrendelő határozat 27

71. cikk A felfüggesztés tartama és joghatásai 27

2. FEJEZET – ELJÁRÁSI IRATOK 28

72. cikk Az eljárási iratok benyújtására vonatkozó közös szabályok 28

73. cikk Az eljárási iratok papíralapú változatának benyújtása a Hivatalhoz 28

74. cikk Elektronikus úton történő benyújtás 28

75. cikk A beadványok terjedelme 28

3. FEJEZET – AZ ELJÁRÁS ÍRÁSBELI SZAKASZA 29

76. cikk A keresetlevél tartalma 29

77. cikk A kézbesítésre vonatkozó információk 29

78. cikk A keresetlevél mellékletei 29

79. cikk Az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő közzététel 29

80. cikk A keresetlevél kézbesítése 30

81. cikk Ellenkérelem 30

82. cikk A dokumentumok megküldése 30

83. cikk Válasz és viszonválasz 30

4. FEJEZET – JOGALAPOK, BIZONYÍTÉKOK ÉS A KERESETLEVÉL KIIGAZÍTÁSA 30

84. cikk Új jogalapok 30

85. cikk Bizonyítékok és a bizonyítékok felajánlása 31

86. cikk A keresetlevél kiigazítása 31

5. FEJEZET – ELŐZETES JELENTÉS 32

87. cikk Előzetes jelentés 32

6. FEJEZET – PERVEZETŐ INTÉZKEDÉSEK ÉS BIZONYÍTÁSFELVÉTEL 32

88. cikk Általános rendelkezés 32

1. szakasz Pervezető intézkedések 32

89. cikk Cél 32

90. cikk Eljárás 33

2. szakasz Bizonyításfelvétel 33

91. cikk Cél 33

92. cikk Eljárás 33

93. cikk A tanú idézése 34

94. cikk Tanúkihallgatás 34

95. cikk A tanú kötelezettségei 34

96. cikk Szakértői vélemény 34

97. cikk A tanú és a szakértő eskütétele 35

98. cikk A tanú hamis vallomása és a szakértő hamis szakvéleménye 35

99. cikk A tanúval vagy szakértővel szembeni kifogás 35

100. cikk A tanúk és a szakértők költségei 35

101. cikk Jogsegély iránti megkeresés 35

102. cikk Jegyzőkönyv azokról a tárgyalásokról, amelyeken bizonyításfelvétel történt 36

3. szakasz A bizonyításfelvétel keretében benyújtott bizalmas tájékoztatások, mellékletek és dokumentumok kezelése 36

103. cikk A bizalmas tájékoztatások és mellékletek kezelése 36

104. cikk Olyan dokumentumok, amelyekbe az intézmény megtagadta a betekintést 37

7. FEJEZET – AZ UNIÓNAK, ILLETVE EGY VAGY TÖBB TAGÁLLAMÁNAK A BIZTONSÁGÁT VAGY NEMZETKÖZI KAPCSOLATAINAK IRÁNYÍTÁSÁT ÉRINTŐ TÁJÉKOZTATÁSOK VAGY MELLÉKLETEK 37

105. cikk Az Uniónak, illetve egy vagy több tagállamának a biztonságát vagy nemzetközi kapcsolatainak irányítását érintő tájékoztatások vagy mellékletek kezelése 37

8. FEJEZET – AZ ELJÁRÁS SZÓBELI SZAKASZA 38

106. cikk Az eljárás szóbeli szakasza 38

107. cikk A tárgyalás határnapja 38

108. cikk A feleknek a tárgyalásról való távolmaradása 38

109. cikk A nyilvánosság kizárása 39

110. cikk A tárgyalás menete 39

111. cikk Az eljárás szóbeli szakaszának befejezése 39

112. cikk A főtanácsnok indítványának ismertetése 39

113. cikk Az eljárás szóbeli szakaszának újbóli megnyitása 39

114. cikk A tárgyalási jegyzőkönyv 39

115. cikk A tárgyalásról készített hangfelvétel 40

9. FEJEZET – ÍTÉLETEK ÉS VÉGZÉSEK 40

116. cikk Az ítélet kihirdetésének napja 40

117. cikk Az ítélet tartalma 40

118. cikk Az ítélet kihirdetése és kézbesítése 40

119. cikk A végzés tartalma 40

120. cikk A végzés aláírása és kézbesítése 41

121. cikk Az ítéletek és a végzések kötelező ereje 41

122. cikk Az Európai Unió Hivatalos Lapjában való közzététel 41

10. FEJEZET – MULASZTÁSI ÍTÉLET 41

123. cikk Mulasztási ítélet 41

11. FEJEZET – EGYEZSÉG ÉS ELÁLLÁS 42

124. cikk Egyezség 42

125. cikk Elállás 42

12. FEJEZET – OLYAN KERESETEK ÉS KÖZBENSŐ KÉRDÉSEK, AMELYEKRŐL A TÖRVÉNYSZÉK VÉGZÉSSEL HATÁROZ 42

126. cikk Nyilvánvalóan elutasítandó kereset 42

127. cikk Az ügynek a Bírósághoz vagy a Közszolgálati Törvényszékhez való áttétele 42

128. cikk A hatáskör átengedése 42

129. cikk Eljárásgátló okok fennállása miatti elfogadhatatlanság 43

130. cikk Kifogás és közbenső kérdés 43

131. cikk Az okafogyottá válás hivatalbóli megállapítása 43

132. cikk Nyilvánvalóan megalapozott kereset 43

13. FEJEZET – KÖLTSÉGEK ÉS ELJÁRÁSI KÖLTSÉGEK 44

133. cikk Rendelkezés a költségekről 44

134. cikk A költségviselés általános szabályai 44

135. cikk Méltányosság, illetve szükségtelenül vagy rosszhiszeműen okozott költségek 44

136. cikk Költségviselés elállás esetén 44

137. cikk Költségviselés az eljárás okafogyottá válása esetén 44

138. cikk A beavatkozó felek költségei 44

139. cikk Eljárási költségek 45

140. cikk Megtérítendő költségek 45

141. cikk Fizetési módok 45

14. FEJEZET – BEAVATKOZÁS 45

142. cikk A beavatkozás tárgya és joghatásai 45

143. cikk Beavatkozási kérelem 45

144. cikk A beavatkozási kérelem tárgyában hozott határozat 46

145. cikk A beadványok benyújtása 46

15. FEJEZET – KÖLTSÉGMENTESSÉG 47

146. cikk Általános rendelkezések 47

147. cikk Költségmentesség iránti kérelem 47

148. cikk A költségmentesség tárgyában hozott határozat 47

149. cikk A költségek megelőlegezése és átvállalása 48

150. cikk A költségmentesség visszavonása 48

16. FEJEZET – SÜRGŐSSÉGI ELJÁRÁSOK 49

1. szakasz Gyorsított eljárás 49

151. cikk A gyorsított eljárás tárgyában hozott határozat 49

152. cikk Gyorsított eljárás lefolytatása iránti kérelem 49

153. cikk Soron kívüli elbírálás 49

154. cikk Az eljárás írásbeli szakasza 49

155. cikk Az eljárás szóbeli szakasza 50

2. szakasz A végrehajtás felfüggesztése és egyéb ideiglenes intézkedések 50

156. cikk A végrehajtás felfüggesztése vagy egyéb ideiglenes intézkedés iránti kérelem 50

157. cikk Eljárás 50

158. cikk A kérelem tárgyában való határozathozatal 50

159. cikk A körülmények megváltozása 51

160. cikk Új kérelem 51

161. cikk Az EUMSZ 280. cikk, az EUMSZ 299. cikk és az EAKSZ 164. cikk alapján előterjesztett kérelem 51

17. FEJEZET – AZ ÍTÉLETEKRE ÉS A VÉGZÉSEKRE VONATKOZÓ KÉRELMEK 51

162. cikk A kérelem kiosztása 51

163. cikk Az eljárás felfüggesztése 51

164. cikk Az ítéletek és végzések kijavítása 52

165. cikk A határozathozatal elmulasztása 52

166. cikk A mulasztási ítélet elleni ellentmondás 52

167. cikk Harmadik személy jogorvoslata 52

168. cikk Az ítéletek és végzések értelmezése 53

169. cikk Perújítás 53

170. cikk A megtérítendő költségek vitatása 54

IV. CÍM – A SZELLEMI TULAJDONJOGOKKAL KAPCSOLATOS ELJÁRÁSOK 54

171. cikk Hatály 54

1. FEJEZET – AZ ELJÁRÁSBAN RÉSZT VEVŐ FELEK 54

172. cikk Alperes 54

173. cikk A fellebbezési tanács előtti eljárásban részt vevő többi fél Törvényszék előtti jogállása 54

174. cikk A fél helyett történő perbelépés 55

175. cikk A fél helyett történő perbelépés iránti kérelem 55

176. cikk A fél helyett történő perbelépés iránti kérelem tárgyában hozott határozat 55

2. FEJEZET – KERESETLEVÉL ÉS VÁLASZBEADVÁNYOK 56

177. cikk Keresetlevél 56

178. cikk A keresetlevél kézbesítése 56

179. cikk Válaszbeadvány benyújtására feljogosított felek 57

180. cikk Válaszbeadvány 57

181. cikk Az eljárás írásbeli szakaszának befejezése 57

3. FEJEZET – CSATLAKOZÓ KERESET 57

182. cikk Csatlakozó kereset 57

183. cikk A csatlakozó kereset tartalma 57

184. cikk A csatlakozó keresetben foglalt kérelmek, jogalapok és érvek 58

185. cikk Válasz a csatlakozó keresetre 58

186. cikk Az eljárás írásbeli szakaszának befejezése 58

187. cikk A kereset és a csatlakozó kereset viszonya 58

4. FEJEZET – EGYÉB ELJÁRÁSI KÉRDÉSEK 58

188. cikk A Törvényszék előtti jogvita tárgya 58

189. cikk A beadványok terjedelme 58

190. cikk Rendelkezés a költségekről 58

191. cikk Egyéb alkalmazandó rendelkezések 59

V. CÍM – A KÖZSZOLGÁLATI TÖRVÉNYSZÉK HATÁROZATAI ELLENI FELLEBBEZÉSEK 59

192. cikk Hatály 59

1. FEJEZET – A FELLEBBEZÉSI KÉRELEM 59

193. cikk A fellebbezési kérelem benyújtása 59

194. cikk A fellebbezési kérelem tartalma 59

195. cikk A fellebbezésben foglalt kérelmek, jogalapok és érvek 60

196. cikk Kérelmek a fellebbezésnek való helytadás esetén 60

2. FEJEZET – A VÁLASZBEADVÁNY, A VÁLASZ ÉS A VISZONVÁLASZ 60

197. cikk A fellebbezés kézbesítése 60

198. cikk Válaszbeadvány benyújtására feljogosított felek 60

199. cikk A válaszbeadvány tartalma 60

200. cikk A válaszbeadványban foglalt kérelmek 61

201. cikk Válasz és viszonválasz 61

3. FEJEZET – A CSATLAKOZÓ FELLEBBEZÉS 61

202. cikk Csatlakozó fellebbezés 61

203. cikk A csatlakozó fellebbezés tartalma 61

204. cikk A csatlakozó fellebbezésben foglalt kérelmek, jogalapok és érvek 61

4. FEJEZET – A CSATLAKOZÓ FELLEBBEZÉSRE VONATKOZÓ BEADVÁNYOK 62

205. cikk Válasz a csatlakozó fellebbezésre 62

206. cikk A csatlakozó fellebbezésre vonatkozó válasz és viszonválasz 62

5. FEJEZET – AZ ELJÁRÁS SZÓBELI SZAKASZA 62

207. cikk Az eljárás szóbeli szakasza 62

6. FEJEZET – VÉGZÉSSEL ELBÍRÁLT FELLEBBEZÉSEK 62

208. cikk Nyilvánvalóan elfogadhatatlan vagy nyilvánvalóan megalapozatlan fellebbezés 62

209. cikk Nyilvánvalóan megalapozott fellebbezés 62

7. FEJEZET – A FELLEBBEZÉS TÖRLÉSÉNEK A CSATLAKOZÓ FELLEBBEZÉSRE GYAKOROLT JOGKÖVETKEZMÉNYEI 63

210. cikk A fellebbezés visszavonásának vagy nyilvánvaló elfogadhatatlanságának a csatlakozó fellebbezésre gyakorolt jogkövetkezményei 63

8. FEJEZET – KÖLTSÉGEK ÉS ELJÁRÁSI KÖLTSÉGEK A FELLEBBEZÉS SORÁN 63

211. cikk A fellebbezéssel kapcsolatos költségekre vonatkozó szabályok 63

9. FEJEZET – A FELLEBBEZÉSRE ALKALMAZANDÓ EGYÉB RENDELKEZÉSEK 63

212. cikk A beadványok terjedelme 63

213. cikk A fellebbezésre alkalmazandó egyéb rendelkezések 63

10. FEJEZET – A BEAVATKOZÁSI KÉRELMET ELUTASÍTÓ HATÁROZATOK ÉS AZ IDEIGLENES INTÉZKEDÉS IRÁNTI ELJÁRÁSBAN HOZOTT HATÁROZATOK ELLENI FELLEBBEZÉS 64

214. cikk A beavatkozási kérelmet elutasító határozatok és az ideiglenes intézkedés iránti eljárásban hozott határozatok elleni fellebbezés 64

VI. CÍM – VISSZAUTALÁST KÖVETŐ ELJÁRÁSOK 64

1. FEJEZET – A TÖRVÉNYSZÉK AZT KÖVETŐEN HOZOTT HATÁROZATAI, HOGY HATÁROZATÁT HATÁLYON KÍVÜL HELYEZTÉK, ÉS AZ ÜGYET VISSZAUTALTÁK HOZZÁ 64

215. cikk A Bíróság általi hatályon kívül helyezés és visszautalás 64

216. cikk Az ügy kiosztása 64

217. cikk Az eljárás lefolytatása 64

218. cikk Az eljárásra alkalmazandó szabályok 64

219. cikk Költségek 65

2. FEJEZET – A TÖRVÉNYSZÉK AZT KÖVETŐEN HOZOTT HATÁROZATAI, HOGY HATÁROZATÁT FELÜLVIZSGÁLTÁK, ÉS AZ ÜGYET VISSZAUTALTÁK HOZZÁ 65

220. cikk A Bíróság általi felülvizsgálat és visszautalás 65

221. cikk Az ügy kiosztása 65

222. cikk Az eljárás lefolytatása 65

223. cikk Költségek 65

ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK 65

224. cikk Végrehajtási rendelkezések 65

225. cikk Végrehajtás 65

226. cikk Hatályon kívül helyezés 66

227. cikk A jelen eljárási szabályzat kihirdetése és hatálybalépése 66

A TÖRVÉNYSZÉK ELJÁRÁSI SZABÁLYZATA

A TÖRVÉNYSZÉK,

tekintettel az Európai Unióról szóló szerződésre és különösen annak 19. cikkére,

tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 254. cikke ötödik bekezdésére,

tekintettel az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 106a. cikke (1) bekezdésére,

tekintettel az Európai Unió Bíróságának alapokmányáról szóló jegyzőkönyvre és különösen annak 19. cikke hatodik bekezdésére, 63. cikkére és 64. cikkének második bekezdésére,

mivel:

(1) Az 1991. május 2-án elfogadott eljárási szabályzatot számos alkalommal módosították annak érdekében, hogy az igazságszolgáltatási fórum részére egymást követő lépésekben olyan rendelkezéseket alkossanak, amelyek lehetővé teszik számára, hogy a különböző jellegű és egyre változatosabb területekre kiterjedő ügyeket a legkedvezőbb feltételek mellett bírálja el.

(2) A szöveg teljes körű átdolgozása szükséges annak érdekében, hogy biztosítani lehessen e szabályok összességének új koherenciáját, elő lehessen mozdítani az európai uniós bíróságok előtt indított peres eljárásokat szabályozó eljárási rendelkezések homogenitását, meg lehessen őrizni az igazságszolgáltatási fórum képességét az ügyek ésszerű időn belüli elbírálására, egyértelművé lehessen tenni a felek részére biztosított jogokat, pontosítani lehessen az igazságszolgáltatási fórumnak a felek képviselőivel szembeni elvárásait, továbbá ki lehessen igazítani bizonyos rendelkezéseket abból a célból, hogy figyelembe lehessen venni az eljárási iratok benyújtását és kézbesítését illetően bizonyos – köztük technológiai jellegű – fejleményeket, valamint az e rendelkezések alkalmazása során tapasztalt nehézségeket.

(3) A szellemi tulajdonjogok területén előterjesztett keresetekre és az Európai Unió Közszolgálati Törvényszékének határozatai ellen benyújtott fellebbezésekre a sajátosságaiknál fogva különleges eljárási szabályokat kell megállapítani, amelyeknek külön címekben kell szerepelniük, míg az egyéb kérdésekben az ilyen keresetekre és fellebbezésekre a közvetlen keresetekre vonatkozó eljárási rendelkezések alkalmazandók. E szabályzat szerkezete tehát a közvetlen keresetekre, a szellemi tulajdonjogok területén előterjesztett keresetekre és a fellebbezésekre vonatkozó szabályok mentén épül fel.

(4) A szerzett tapasztalatok fényében ezenkívül a jogalanyok számára ki kell egészíteni, illetve egyértelműbbé kell tenni az egyes eljárásokra vonatkozó szabályokat. E tekintetben különösen a felperes és az alperes részére biztosított jogok, továbbá a beavatkozó feleket megillető jogok terjedelmére, illetve a szellemi tulajdonjogokkal kapcsolatos ügyekben a beavatkozó féli jogállás megszerzésére és e beavatkozó fél jogainak terjedelmére vonatkozó szabályokról van szó. Különleges rendelkezések vonatkoznak a kontradiktórius eljárás elvének tiszteletben tartására, valamint bizonyos esetekben a jogvita elbírálása szempontjából jelentős, érzékeny információk bizalmas jellege megőrzésének szükségességére. A Közszolgálati Törvényszék határozatai elleni fellebbezéseket illetően ezenkívül egyértelműbb különbséget kell tenni a fellebbezés és a fellebbezés kézbesítését követően előterjesztett csatlakozó fellebbezés között. A szellemi tulajdonjogok területére tartozó ügyeket illetően ugyanilyen különbséget kell tenni az eredeti kereset, valamint az eljárást megindító keresetlevél kézbesítését követően a beavatkozó fél által indított csatlakozó kereset között.

(5) Egyes eljárások alkalmazása során azok túlságosan összetett jellegére derült fény. Ezeket tehát egyszerűsíteni kell. Ennek kapcsán a szellemi tulajdonjogokkal kapcsolatos ügyekben az eljárás nyelvének meghatározására vonatkozó szabályok az érdekeltek számára a helyzetek jobb előreláthatóságát, valamint az igazságszolgáltatási fórum általi egyszerűsített feldolgozást biztosítják. A mulasztási eljárásra vonatkozó szabályok célja, hogy a felperes érdekében lehetővé tegyék az ügy gyorsabb elbírálását, aki pernyertessége esetén ki van téve annak a kockázatnak, hogy a mulasztó alperes ellentmondással él.

(6) A könnyebb átláthatóság érdekében továbbá a közvetlen keresetekre vonatkozó címben kell szabályozni az ítéletekre és a végzésekre vonatkozó valamennyi kérelmet, amelyek jelenleg az eljárási szabályzat több eltérő címében és fejezetében találhatók. Hasonlóképp, a szöveg áttekintésének elősegítése érdekében egy és ugyanazon cím szabályozza azokat az eljárásokat, amelyeket akkor kell lefolytatni, ha a Bíróság akár hatályon kívül helyezést, akár pedig felülvizsgálatot követően visszautalja az ügyet.

(7) Jóllehet az igazságszolgáltatási fórumnak egyre növekvő számú peres eljárást kell lefolytatnia, a határozatait továbbra is ésszerű időn belül kell meghoznia. Alapvető fontosságú tehát, hogy továbbra is megtegye az általa folytatott eljárások időtartamának csökkentésére irányuló erőfeszítéseit, különösen a következők által: annak előírásával, hogy a szellemi tulajdonjogokkal kapcsolatos ügyekben az eljárás írásbeli szakasza egyetlen beadványváltásra korlátozódik; a keresetlevélben előadott kereseti kérelmek kiigazítása iránti kérelmek keretek közé szorításával; bizonyos jogszabályi határidők lerövidítésével; a beavatkozással kapcsolatos szabályok azáltal történő egyszerűsítésével, hogy megszűnik a beavatkozások azon kategóriája, amely az Európai Unió Hivatalos Lapjában megjelenő közlemény közzétételétől számított jogszabályi határidő lejárta után megengedhető; a Törvényszék azon lehetőségének biztosításával, hogy a közvetlen keresetekről az eljárás szóbeli szakaszának mellőzésével határozzon, amennyiben egyik felperes és alperes sem kérte tárgyalás tartását, a Törvényszék pedig úgy ítéli meg, hogy az ügy körülményei kellően fel vannak tárva, valamint azon lehetőség biztosításával, hogy a Törvényszék a fellebbezésekről az eljárás szóbeli szakaszának mellőzésével határozzon; a tanácselnökök határozathozatali hatásköreinek kiterjesztésével, végül pedig azon esetek számának növelésével, amelyek elbírálása egyszerű határozattal történik.

(8) Ugyanezen célból a Törvényszék szervezetére vonatkozó cím kibővül olyan rendelkezésekkel, amelyek többek között arra irányulnak, hogy meghatározzák azon eseteket, amelyekben az ügy újra kiosztható, továbbá bővítsék az egyesbíró hatásköreit annak érdekében, hogy lehetővé tegyék számára a szellemi tulajdonjogokkal kapcsolatos ügyek elbírálását.

(9) Az eljárásnak a kontradiktórius eljárás elve tiszteletben tartásával történő lefolytatását megerősíti ezen elv külön cikkben történő megfogalmazása, továbbá azon esetek eljárási szabályzati szintű szigorú keretek közé szorítása, amelyekben a felperes vagy az alperes által szolgáltatott egyes, a jogvita elbírálásához elengedhetetlen információk bizalmas jellegének megőrzése kivételesen igazolja, hogy ezen információkat ne közöljék az ellenérdekű felperessel vagy alperessel. Egyes új szabályok formális kereteket biztosítanak az igazságszolgáltatási fórum számára valamely bíró tartózkodásának vagy kizárásának eseteire is. Az átdolgozásnak az is célja, hogy eljárási szabályzati szintre emeljen egyes rendelkezéseket, amelyek korábban a felek részére szóló gyakorlati útmutatókban szerepeltek, mint például a beadványok terjedelmére vonatkozó rendelkezés, vagy amelyeket a Törvényszék hivatalvezetőjének szóló szolgálati utasítások tartalmaztak, mint például a névtelenséggel kapcsolatos vagy az azon feltételeket meghatározó rendelkezés, amelyek mellett harmadik személy hozzáférhet az ügy iratanyagához.

(10) Végül a szöveg áttekintését megkönnyíti egyes elavult vagy nem alkalmazott szabályok törlése, a jelen eljárási szabályzat cikkei valamennyi bekezdésének megszámozása, minden egyes cikknek külön cím adása, valamint a terminológia egységessé tétele.

a Bíróság egyetértésével,

a Tanács 2015. február 10-i jóváhagyásával,

ELFOGADTA EZT AZ ELJÁRÁSI SZABÁLYZATOT:

BEVEZETŐ RENDELKEZÉSEK

1. cikk

Fogalmak

(1) A jelen eljárási szabályzatban:

a) az Európai Unióról szóló szerződés rendelkezéseinek hivatkozása az e Szerződés vonatkozó cikke számának megjelölésével, a szám előtt pedig az „EUSZ” rövidítés feltüntetésével történik;

b) az Európai Unió működéséről szóló szerződés rendelkezéseinek hivatkozása az e Szerződés vonatkozó cikke számának megjelölésével, a szám előtt pedig az „EUMSZ” rövidítés feltüntetésével történik;

c) az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződés rendelkezéseinek hivatkozása az e Szerződés vonatkozó cikke számának megjelölésével, a szám előtt pedig az „EAKSZ” rövidítés feltüntetésével történik;

d) az Európai Unió Bíróságának alapokmányáról szóló jegyzőkönyv megjelölése: „alapokmány”;

e) az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás (1) megjelölése: „EGT-megállapodás”;

f) az Európai Gazdasági Közösség által használt nyelvek meghatározásáról szóló, 1958. április 15-i 1. tanácsi rendelet (2) megjelölése: „1. tanácsi rendelet”.

(2) A jelen eljárási szabályzat alkalmazásában:

a) a „Törvényszék” kifejezésen a valamelyik tanácsnak kiosztott vagy valamelyik tanács elé visszautalt ügyek esetében e tanácsot, az egyesbírónak átadott vagy kiosztott ügyek esetében pedig e bírót kell érteni;

b) a további pontosítás nélkül használt „elnök” kifejezésen a következőket kell érteni: — a valamelyik ítélkező testületnek még ki nem osztott ügyek esetében a Törvényszék elnökét, — a tanácsoknak kiosztott ügyek esetében annak a tanácsnak az elnökét, amelynek az ügyet kiosztották, — az egyesbírónak átadott vagy kiosztott ügyek esetében e bírót;

c) a további pontosítás nélkül használt „fél” vagy „felek” kifejezésen az eljárásban részt vevő valamennyi felet kell érteni, ideértve a beavatkozó feleket is;

d) a „felperes vagy alperes”, valamint a „felperes és alperes” kifejezésen – az esettől függően – a felperest, az alperest vagy mindkettőt kell érteni;

e) a „felek képviselői” kifejezésen a feleket az alapokmány 19. cikke alapján a Törvényszék előtt képviselő ügyvédeket és meghatalmazottakat kell érteni, azzal, hogy az utóbbiakat adott esetben tanácsadó vagy ügyvéd is segítheti;

f) az „intézmény” és „intézmények” kifejezéseken az EUSZ 13. cikk (1) bekezdése szerinti uniós intézményeket, valamint azokat a szerveket és hivatalokat kell érteni, amelyeket a Szerződések vagy az azok végrehajtására elfogadott jogi aktusok hoztak létre, és amelyek a Törvényszék előtt félként járhatnak el;

g) az „OHIM, illetve a CPVO” kifejezésen – az esettől függően – a Belső Piaci Harmonizációs Hivatalt (védjegyek és formatervezési minták) vagy a Közösségi Növényfajta-hivatalt kell érteni;

h) az „EFTA Felügyeleti Hatóság” kifejezésen az Európai Szabadkereskedelmi Társulásnak az EGT-megállapodásban említett felügyeleti hatóságát kell érteni;

i) a „közvetlen keresetek” kifejezésen az EUMSZ 263. cikk, az EUMSZ 265. cikk, az EUMSZ 268. cikk és az EUMSZ 272. cikk alapján benyújtott kereseteket kell érteni.

2. cikk

Az eljárási szabályzat hatálya

A jelen eljárási szabályzat rendelkezései végrehajtják és szükség esetén kiegészítik az EU-Szerződés, az EUM-Szerződés és az EAK-Szerződés, valamint az alapokmány releváns rendelkezéseit.

I. CÍM

A TÖRVÉNYSZÉK SZERVEZETE

1. fejezet

A TÖRVÉNYSZÉK TAGJAI

3. cikk

Bírói és főtanácsnoki feladatkörök

(1) A Törvényszék valamennyi tagja főszabály szerint bírói feladatkört lát el.

(2) A Törvényszék tagjainak megnevezése a továbbiakban: bírák.

(3) Meghatározott ügyekben a 30–31. cikk szerinti feltételek alapján a Törvényszék elnöke, elnökhelyettese és tanácselnökei kivételével bármely bíró elláthatja a főtanácsnoki feladatkört.

(4) E szabályzatban a főtanácsnokra történő hivatkozások kizárólag abban az esetben alkalmazandók, ha az egyik bírót főtanácsnoknak kijelölték.

4. cikk

A bírák megbízatási idejének kezdőnapja

A bíró megbízatási ideje a kinevezési okiratban megjelölt napon kezdődik. A megbízatási idő kezdőnapjára vonatkozó, ezen okiratban foglalt rendelkezés hiányában a megbízatási idő a kinevezési okiratnak az Európai Unió Hivatalos Lapjában való közzétételének napján kezdődik.

5. cikk

Eskütétel

Hivatalba lépése előtt a bíró a következő, az alapokmány 2. cikkében előírt esküt teszi a Bíróság előtt:

„Esküszöm, hogy feladataimat pártatlanul és lelkiismeretesen fogom ellátni; esküszöm, hogy a tanácskozások titkosságát megőrzöm.”

6. cikk

Ünnepélyes kötelezettségvállalás

Közvetlenül az eskü letételét követően a bíró nyilatkozatot ír alá, amellyel az alapokmány 4. cikkének harmadik bekezdésében meghatározott ünnepélyes kötelezettségvállalást tesz.

7. cikk

A bíró hivatalából való elmozdítása

(1) Ha a Bíróság az alapokmány 6. cikke alapján – a Törvényszékkel történt konzultáció után – arról határoz, hogy a Törvényszék valamely bírája továbbra is megfelel-e az előírt feltételeknek, illetve továbbra is eleget tesz-e a tisztségéből eredő kötelezettségeknek, a Törvényszék elnöke felhívja az érintett bírót arra, hogy a hivatalvezető távollétében adja elő észrevételeit.

(2) A Törvényszék a véleményét indokolni köteles.

(3) Olyan vélemény elfogadásához, amely azt állapítja meg, hogy a Törvényszék valamely bírája már nem felel meg az előírt feltételeknek, illetve már nem tesz eleget a tisztségéből eredő kötelezettségeknek, az alapokmány 48. cikke alapján a Törvényszéket alkotó bírák többségi szavazata szükséges. Ebben az esetben a szavazás számszerű eredményét közölni kell a Bírósággal.

(4) A szavazás titkos, arra a hivatalvezető távollétében kerül sor, az érintett bíró pedig nem vesz részt a tanácskozáson.

8. cikk

A hivatali idő szerinti rangsor

(1) A bírák hivatali idejének számítása a hivatalba lépésüktől kezdődik.

(2) Ha a hivatalukban eltöltött idejük egyenlő, a rangsor az életkor alapján kerül megállapításra.

(3) Azok a bírák, akiknek a megbízatása megújításra kerül, megtartják korábbi helyüket a rangsorban.

2. fejezet

A TÖRVÉNYSZÉK ELNÖKE ÉS ELNÖKHELYETTESE

9. cikk

A Törvényszék elnökének és elnökhelyettesének megválasztása

(1) A bírák közvetlenül a bírói karnak az EUMSZ 254. cikk második bekezdésében előírt részleges megújítását követően megválasztják maguk közül a Törvényszék elnökét hároméves időtartamra.

(2) Ha a Törvényszék elnökének megbízatása a rendes megbízási idő lejártát megelőzően megszűnik, a Törvényszék a megbízási idő hátralévő részére új elnököt választ.

(3) Az e cikkben előírt választások titkos szavazással történnek. Azt a bírót kell megválasztottnak tekinteni, aki megkapta az alapokmány 48. cikke alapján a Törvényszéket alkotó bírák több mint felének szavazatát. Ha egy bíró sem éri el ezt a többséget, annak eléréséig további fordulókat tartanak.

(4) A bírák a (3) bekezdésben meghatározott eljárás szerint ezt követően hároméves időtartamra megválasztják maguk közül a Törvényszék elnökhelyettesét. A (2) bekezdés alkalmazandó, ha az elnökhelyettes megbízatása a rendes megbízatási idő lejártát megelőzően megszűnik.

(5) A Törvényszék e cikknek megfelelően megválasztott elnökének és elnökhelyettesének nevét közzé kell tenni az Európai Unió Hivatalos Lapjában.

10. cikk

A Törvényszék elnökének hatásköre

(1) A Törvényszék elnöke képviseli a Törvényszéket.

(2) A Törvényszék elnöke irányítja a Törvényszék munkáját és szervezeti egységeit.

(3) A Törvényszék elnöke elnököl a 42. cikk szerinti plenáris értekezleten.

(4) A Törvényszék elnöke elnököl a nagytanácsban. Ez esetben a 19. cikk alkalmazandó.

(5) Ha a Törvényszék elnökét valamelyik tanácsba osztják be, e tanácsban ő elnököl. Ez esetben a 19. cikk alkalmazandó.

(6) Az ítélkező testületnek még ki nem osztott ügyek esetében a Törvényszék elnöke a 89. cikk szerinti pervezető intézkedéseket hozhat.

11. cikk

A Törvényszék elnökhelyettesének hatásköre

(1) A Törvényszék elnökhelyettese segíti a Törvényszék elnökét feladatai ellátásában, és akadályoztatása esetén helyettesíti.

(2) Az elnökhelyettes a Törvényszék elnökét a 10. cikk (1) és (2) bekezdése szerinti feladatok ellátásában az elnök kérelmére helyettesíti.

(3) A Törvényszék határozatban állapítja meg azokat a feltételeket, amelyek fennállása esetén a Törvényszék elnökhelyettese a Törvényszék elnökét igazságszolgáltatási feladatai ellátásában helyettesíti. Ezt a határozatot közzé kell tenni az Európai Unió Hivatalos Lapjában.

(4) A 10. cikk (5) bekezdésének sérelme nélkül, ha a Törvényszék elnökét valamelyik tanácsba osztják be, e tanácsban ő elnököl. Ez esetben a 19. cikk alkalmazandó.

12. cikk

A Törvényszék elnökének és elnökhelyettesének akadályoztatása

A Törvényszék elnökének és elnökhelyettesének egyidejű akadályoztatása esetén az elnök feladatait – a 8. cikkben megállapított rangsor szerint – valamely tanácselnök látja el, vagy ha ez nem lehetséges, másik bíró látja el.

3. fejezet

TANÁCSOK ÉS ÍTÉLKEZŐ TESTÜLETEK

1. szakasz

A tanácsok megalakítása és az ítélkező testületek összetétele

13. cikk

A tanácsok megalakítása

(1) A Törvényszék három és öt bíróval eljáró tanácsokat hoz létre.

(2) A Törvényszék a bírák tanácsokba történő beosztásáról a Törvényszék elnökének javaslata alapján határoz.

(3) Az e cikknek megfelelően hozott határozatokat közzé kell tenni az Európai Unió Hivatalos Lapjában.

14. cikk

Az eljáró ítélkező testület

(1) A Törvényszék az elé kerülő ügyekben a 13. cikk szerint létrehozott, három vagy öt bíróval eljáró tanácsokban határoz.

(2) A 28. cikkben meghatározott feltételek fennállása esetén az ügyekben a Törvényszék nagytanácsban határozhat.

(3) Ha az ügyet a 29. cikkben meghatározott feltételek alapján egyesbírónak adták át, a Törvényszék egyesbíróként határozhat.

15. cikk

A nagytanács összetétele

(1) A nagytanács tizenöt bíróból áll.

(2) A nagytanácsot alkotó bírák kijelölésének módjáról a Törvényszék határoz. Ezt a határozatot közzé kell tenni az Európai Unió Hivatalos Lapjában.

16. cikk

A bírák tartózkodása és kizárása

(1) Ha valamely bíró úgy ítéli meg, hogy az alapokmány 18. cikkének első és második bekezdése értelmében nem vehet részt valamely ügy elbírálásában, erről tájékoztatja a Törvényszék elnökét, aki mentesíti őt az elbírálásban való részvétel alól.

(2) Ha a Törvényszék elnöke úgy ítéli meg, hogy valamely bíró az alapokmány 18. cikkének első és második bekezdése értelmében nem vehet részt valamely ügy elbírálásában, erre felhívja az érintett bíró figyelmét, a határozathozatal előtt pedig meghallgatja e bíró észrevételeit.

(3) Az e cikk alkalmazásával kapcsolatban felmerülő nehézség esetén a Törvényszék elnöke – az alapokmány 18. cikkének harmadik bekezdése értelmében – a plenáris értekezlet elé terjeszti az (1) és a (2) bekezdés szerinti kérdéseket. Ez esetben a szavazás titkos, arra a hivatalvezető távollétében, az érintett bíró észrevételeinek meghallgatását követően kerül sor, az érintett bíró pedig nem vesz részt a tanácskozáson.

17. cikk

Az ítélkező testület egyik tagjának akadályoztatása

(1) Ha a nagytanácsban az egyik bírónak az ügy tanácskozásra vagy tárgyalásra bocsátását megelőző akadályoztatása következtében a bírák száma nem éri el a 15. cikkben előírtat, az adott tanács a Törvényszék elnöke által kijelölt bíróval egészül ki a bírák előírt számának helyreállítása érdekében.

(2) Ha a három vagy öt bíróval eljáró tanácsban az egyik bírónak az ügy tanácskozásra vagy tárgyalásra bocsátását megelőző akadályoztatása következtében a bírák száma nem éri el az előírtat, e tanács elnöke az ugyanezen tanácsban részt vevő másik bírót jelöl ki az akadályoztatott bíró helyettesítése érdekében. Ha az akadályoztatott bírót az ugyanabban a tanácsban részt vevő másik bíró nem tudja helyettesíteni, akkor az érintett tanács elnöke értesíti erről a Törvényszék elnökét, aki a bírák előírt számának helyreállítása érdekében a Törvényszék által meghatározott ismérvek alapján másik bírót jelöl ki. Az ezen ismérveket tartalmazó határozatot közzé kell tenni az Európai Unió Hivatalos Lapjában.

(3) Ha az a bíró, akinek az ügyet egyesbíróként átadták vagy kiosztották, akadályoztatva van, a Törvényszék elnöke ennek a bírónak a helyettesítésére másik bírót jelöl ki.

2. szakasz

A tanácselnökök

18. cikk

A tanácselnökök megválasztása

(1) A bírák maguk közül választják meg – a 9. cikk (3) bekezdésének megfelelően – a három és öt bíróval eljáró tanácsok elnökeit.

(2) Az öt bíróval eljáró tanácsok elnökeit hároméves időtartamra választják meg. Az elnökök megbízatása egyszer megújítható.

(3) A három bíróval eljáró tanácsok elnökeit határozott időre választják meg.

(4) Az öt bíróval eljáró tanácsok elnökeinek megválasztására közvetlenül a Törvényszék elnökének és elnökhelyettesének a 9. cikk szerinti megválasztását követően kerül sor.

(5) Ha a tanácselnök megbízatása rendes megbízási idejének lejárta előtt megszűnik, a megbízási idő hátralévő részére új tanácselnököt választanak.

(6) A jelen cikknek megfelelően megválasztott tanácselnökök nevét közzé kell tenni az Európai Unió Hivatalos Lapjában.

19. cikk

A tanácselnökök hatáskörei

(1) A tanácselnök a jelen szabályzatban részére biztosított hatásköröket az előadó bíró meghallgatását követően gyakorolja.

(2) A tanácselnök a hatáskörébe tartozó bármely határozat meghozatalát átengedheti a tanácsnak.

20. cikk

A tanácselnök akadályoztatása

A 10. cikk (5) bekezdésének és a 11. cikk (4) bekezdésének sérelme nélkül a tanácselnök akadályoztatása esetén a feladatait az adott tanács egyik bírája látja el, a 8. cikkben meghatározott rangsor szerint.

3. szakasz

Tanácskozások

21. cikk

A tanácskozásokra vonatkozó szabályok

(1) A Törvényszék tanácskozásai titkosak, és azok titkosságát később is meg kell őrizni.

(2) Ha tárgyalás tartására került sor, akkor a tanácskozásokon kizárólag a tárgyaláson részt vevő bírák vehetnek részt.

(3) A tanácskozásokon részt vevő valamennyi bíró kifejti és indokolja véleményét.

(4) A Törvényszék határozatát a bírák többsége által a végső vitát követően elfogadott álláspont határozza meg. A szavazatokat a 8. cikkben megállapított rangsorral ellentétes sorrendben kell leadni, azzal a kivétellel, hogy az előadó bíró elsőként, az elnök pedig utolsóként adja le a szavazatát.

22. cikk

A tanácskozásokon részt vevő bírák száma

Ha egy bíró akadályoztatása miatt a bírák páros számban vannak jelen, a 8. cikk értelmében a rangsorban leghátul álló bíró a tanácskozáson nem vesz részt, kivéve, ha ő az elnök vagy az előadó bíró. Ez utóbbi esetben a rangsorban közvetlenül előtte álló bíró nem vesz részt a tanácskozáson.

23. cikk

A nagytanács határozatképessége

(1) A nagytanács tanácskozásai csak akkor érvényesek, ha tizenegy bíró jelen van.

(2) Ha a határozatképesség akadályoztatás következtében nem biztosított, a Törvényszék elnöke a nagytanács határozatképességének helyreállítása érdekében másik bírót jelöl ki.

(3) Ha a határozatképesség azt követően nem biztosított, hogy a Törvényszék már megtartotta a tárgyalást, a helyettesítésre a (2) bekezdésben megállapított feltételek szerint kerül sor, a felperes vagy az alperes kérelmére pedig új tárgyalást kell tartani. E tárgyalást a Törvényszék hivatalból is megtarthatja. Kötelező új tárgyalást tartani, ha a 91. cikk a) és d) pontja, illetve a 96. cikk (2) bekezdése szerinti bizonyításfelvételre került sor. Ha a Törvényszék nem tart új tárgyalást, a 21. cikk (2) bekezdése nem alkalmazandó.

24. cikk

A három vagy öt bíróval eljáró tanácsok határozatképessége

(1) A három vagy öt bíróval eljáró tanácsok tanácskozásai csak akkor érvényesek, ha három bíró jelen van.

(2) Ha a három vagy öt bíróval eljáró tanácsban a határozatképesség akadályoztatás következtében nem biztosított, e tanács elnöke az ugyanezen tanácsban részt vevő másik bírót jelöl ki az akadályoztatott bíró helyettesítése érdekében. Ha az akadályoztatott bírót az ugyanabban a tanácsban részt vevő másik bíró nem tudja helyettesíteni, akkor az érintett tanács elnöke értesíti erről a Törvényszék elnökét, aki a tanács határozatképességének helyreállítása érdekében a Törvényszék által meghatározott ismérvek alapján másik bírót jelöl ki. Az ezen ismérveket tartalmazó határozatot közzé kell tenni az Európai Unió Hivatalos Lapjában.

(3) Ha a határozatképesség azt követően nem biztosított, hogy a Törvényszék már megtartotta a tárgyalást, a helyettesítésre a (2) bekezdésben megállapított feltételek szerint kerül sor, a felperes vagy az alperes kérelmére pedig új tárgyalást kell tartani. E tárgyalást a Törvényszék hivatalból is megtarthatja. Kötelező új tárgyalást tartani, ha a 91. cikk a) és d) pontja, illetve a 96. cikk (2) bekezdése szerinti bizonyításfelvételre került sor. Kötelező új tárgyalást tartani, ha az eredeti tárgyaláson részt vevő bírák közül többet is helyettesíteni kell. Ha a Törvényszék nem tart új tárgyalást, a 21. cikk (2) bekezdése nem alkalmazandó.

4. fejezet

AZ ÜGYEK KIOSZTÁSA ÉS ÚJRAKIOSZTÁSA, AZ ELŐADÓ BÍRÁK KIJELÖLÉSE, AZ ÍTÉLKEZŐ TESTÜLETEK ELÉ UTALÁS ÉS AZ EGYESBÍRÓNAK TÖRTÉNŐ ÁTADÁS

25. cikk

A kiosztás ismérvei

(1) A Törvényszék meghatározza azokat az ismérveket, amelyek alapján az ügyeket a tanácsok között elosztják. A Törvényszék konkrét területeket érintő ügyek vizsgálatát egy vagy több tanácsra bízhatja.

(2) Ezt a határozatot közzé kell tenni az Európai Unió Hivatalos Lapjában.

26. cikk

Az ügyek első kiosztása és az előadó bíró kijelölése

(1) Az eljárást megindító irat benyújtását követően a Törvényszék elnöke a Törvényszék által a 25. cikknek megfelelően meghatározott ismérvek szerint a lehető leghamarabb kiosztja az ügyet valamelyik tanácsnak.

(2) A tanácselnök a tanácsnak kiosztott minden egyes ügy vonatkozásában javaslatot tesz a Törvényszék elnökének az előadó bíró személyére. A kijelölésről a Törvényszék elnöke határoz.

(3) Ha a három vagy öt bíróval eljáró tanácsok valamelyikében az oda beosztott bírák száma több, mint három vagy öt, a tanácselnök határozza meg, hogy mely bírák vegyenek részt az ügy elbírálásában.

27. cikk

Új előadó bíró kijelölése és az ügy újrakiosztása

(1) Az előadó bíró akadályoztatása esetén az eljáró ítélkező testület elnöke értesíti erről a Törvényszék elnökét, aki új előadó bírót jelöl ki. Ha az új előadó bírót nem abba a tanácsba osztották be, amelynek az ügyet eredetileg kiosztották, az ügyet az a tanács bírálja el, amelyben az új előadó bíró részt vesz.

(2) A bizonyos ügyek tárgya közötti összefüggés figyelembevétele céljából a Törvényszék elnöke indokolt határozattal és az érintett előadó bírákkal folytatott konzultációt követően az ügyeket újra kioszthatja annak érdekében, hogy lehetővé tegye valamennyi érintett ügy ugyanazon előadó bíró általi vizsgálatát. Ha az az előadó bíró, akinek az ügyeket újra kiosztották, nem abban a tanácsban vesz részt, amelynek az ügyeket eredetileg kiosztották, az ügyet az a tanács bírálja el, amelyben az új előadó bíró részt vesz.

(3) A Törvényszék elnöke a gondos igazságszolgáltatás érdekében és kivételesen, a 87. cikk szerinti előzetes jelentés elkészítését megelőzően, indokolt határozattal és az érintett bírákkal folytatott konzultációt követően másik előadó bírót jelölhet ki. Ha a másik előadó bírót nem abba a tanácsba osztották be, amelynek az ügyet eredetileg kiosztották, az ügyet az a tanács bírálja el, amelyben az új előadó bíró részt vesz.

(4) Az (1)–(3) bekezdés szerinti kijelölések előtt a Törvényszék elnöke beszerzi az érintett tanácselnökök észrevételeit.

(5) A tanácsok összetételének megváltozása esetén a Törvényszéknek a bírák tanácsokba történő beosztásáról szóló határozatát követően az ügyet az a tanács bírálja el, amelyben az előadó bíró e határozatot követően részt vesz, amennyiben az ügyet még nem bocsátották tanácskozásra, vagy amennyiben az eljárás szóbeli szakaszát nem nyitották meg.

28. cikk

Az eltérő számú bíróval eljáró tanács elé utalás

(1) Ha az ügy jogi bonyolultsága vagy jelentősége, illetve különleges körülmények indokolják, az ügy a nagytanácshoz vagy eltérő számú bíróval eljáró tanácshoz utalható.

(2) A Törvényszék elnöke vagy az ügyben eljáró tanács az eljárás bármely szakaszában – akár hivatalból, akár a felperes vagy az alperes kérelmére – javasolhatja a plenáris értekezletnek az (1) bekezdés szerinti utalást.

(3) A valamely ügy nagyobb létszámú bíróval eljáró tanács elé utalásáról szóló határozatot a plenáris értekezlet hozza meg.

(4) A valamely ügy kisebb létszámú bíróval eljáró tanács elé utalásáról szóló határozatot a felperes és az alperes meghallgatását követően a plenáris értekezlet hozza meg.

(5) Az ügyben legalább öt bíróval eljáró tanács határoz, ha az Uniónak az eljárásban félként részt vevő tagállama vagy intézménye ezt kéri.

29. cikk

Az egyesbírónak történő átadás

(1) Egyesbíróként az előadó bíró is eljárhat az alább említett, három bíróval eljáró tanácsnak kiosztott ügyekben, ha azok – tekintettel a felmerült jogi és ténybeli kérdések bonyolultságának hiányára, az ügy korlátozott jelentőségére és egyéb különleges körülmények hiányára – erre alkalmasak, és azokat a jelen cikkben megállapított feltételek alapján egyesbírónak adták át:

a) az alábbi 171. cikk szerinti ügyek;

b) az EUMSZ 263. cikk negyedik bekezdése, az EUMSZ 265. cikk harmadik bekezdése, valamint az EUMSZ 268. cikk alapján indított olyan ügyek, amelyek kizárólag a megszilárdult ítélkezési gyakorlat által már tisztázott kérdéseket vetnek fel, vagy amelyek olyan – azonos tárgyú – ügyek sorozatába illeszkednek, amelyek egyikében már jogerős határozat született;

c) az EUMSZ 272. cikk alapján indított ügyek.

(2) Az egyesbírónak történő átadás kizárt:

a) az általános hatályú jogi aktusok megsemmisítése iránti keresetek esetében, illetve az olyan ügyekben, amelyekben kifejezetten jogellenességi kifogást emelnek valamely általános hatályú jogi aktus ellen;

b) azoknak a szabályoknak a végrehajtásával kapcsolatos ügyekben, amelyek: — a versennyel és a vállalkozások összefonódásának ellenőrzésével kapcsolatosak, — az államok által nyújtott támogatásokkal kapcsolatosak, — a kereskedelempolitikai védintézkedésekkel kapcsolatosak, — a mezőgazdasági piacok közös szervezésével kapcsolatosak, azoknak az eseteknek a kivételével, amelyek olyan – azonos tárgyú – ügyek sorozatába illeszkednek, amelyek egyikében már jogerős határozat született.

(3) Azt a határozatot, hogy az ügyet az egyesbírónak adják át, a felperes és az alperes meghallgatását követően az a három bíróval eljáró tanács hozza meg, amely előtt az eljárás folyamatban van. Ha az Uniónak az eljárásban félként részt vevő tagállama vagy intézménye kifogást emel az ellen, hogy az ügyben az egyesbíró határozzon, az ügy az előtt a tanács előtt marad, amelyiknek az előadó bíró tagja.

(4) Az egyesbíró visszautalja az ügyet a tanács elé, ha megállapítja, hogy az átadás feltételei már nem állnak fenn.

5. fejezet

A FŐTANÁCSNOKOK KIJELÖLÉSE

30. cikk

A főtanácsnok kijelölésének esetei

A Törvényszék munkáját főtanácsnok segítheti, ha a Törvényszék úgy ítéli meg, hogy az ügy jogi bonyolultsága vagy a tényállás összetettsége ezt megköveteli.

31. cikk

A főtanácsnok kijelölésének szabályai

(1) Meghatározott ügyben a főtanácsnok kijelölését elrendelő határozatot a plenáris értekezlet hozza meg annak a tanácsnak a kérelmére, amelynek az ügyet kiosztották, vagy amely elé az ügyet utalták.

(2) A Törvényszék elnöke jelöli ki azt a bírót, aki a főtanácsnoki feladatkört az adott ügyben ellátja.

(3) E kijelölést követően a főtanácsnok észrevételeit a 16., 28., 45., 68., 70., 83., 87., 90., 92., 98., 103., 105., 106., 113., 126–132., 144., 151., 165., 168., 169. és 207–209. cikk szerinti határozatok meghozatalát megelőzően meg kell hallgatni.

6. fejezet

HIVATAL

1. szakasz

Hivatalvezető

32. cikk

A hivatalvezető kinevezése

(1) A hivatalvezetőt a Törvényszék nevezi ki.

(2) A hivatalvezetői tisztség megüresedése esetén felhívást kell közzétenni az Európai Unió Hivatalos Lapjában. Az érdekelt személyeknek három hétnél nem rövidebb határidőn belül kell a pályázatukat benyújtaniuk, csatolva az állampolgárságukra, egyetemi végzettségükre, nyelvtudásukra, jelenlegi és korábbi szakmai tevékenységeikre, valamint igazságügyi és nemzetközi területen szerzett esetleges tapasztalataikra vonatkozó valamennyi adatot.

(3) A szavazás a 9. cikk (3) bekezdésében meghatározott eljárás szerint történik.

(4) A hivatalvezetőt hatéves időtartamra nevezik ki. A hivatalvezető újraválasztható. A Törvényszék a hivatalban lévő hivatalvezetőt a (2) bekezdésben meghatározott eljárás lefolytatása nélkül is újraválaszthatja. Ez esetben a (3) bekezdés alkalmazandó.

(5) A hivatalvezető leteszi az 5. cikkben előírt esküt, és aláírja a 6. cikkben előírt nyilatkozatot.

(6) A hivatalvezetőt csak akkor lehet tisztségéből elmozdítani, ha már nem felel meg az előírt feltételeknek, vagy már nem tesz eleget a tisztségéből eredő kötelezettségeknek. A Törvényszék a hivatalvezető távollétében, azt követően határoz, hogy lehetőséget biztosított a hivatalvezetőnek arra, hogy észrevételeit előadja.

(7) Ha a hivatalvezető megbízatása rendes megbízatási idejének lejárta előtt megszűnik, a Törvényszék hatéves időtartamra új hivatalvezetőt nevez ki.

(8) Az e cikknek megfelelően megválasztott hivatalvezető nevét közzé kell tenni az Európai Unió Hivatalos Lapjában.

33. cikk

Hivatalvezető-helyettes

A Törvényszék a hivatalvezető kinevezésére megállapított eljárás szerint egy vagy több hivatalvezető-helyettest nevezhet ki a hivatalvezető munkájának segítése, illetve akadályoztatása esetén a hivatalvezető helyettesítése céljából.

34. cikk

A hivatalvezető és a hivatalvezető-helyettes akadályoztatása

A Törvényszék elnöke kijelöli azokat a tisztviselőket vagy egyéb alkalmazottakat, akik a hivatalvezető és – adott esetben – a hivatalvezető-helyettes akadályoztatása esetén a hivatalvezető feladatait ellátják.

35. cikk

A hivatalvezető hatásköre

(1) A hivatalvezető – a Törvényszék elnökének felügyelete alatt – felelős a dokumentumok átvételéért, megküldéséért és megőrzéséért, valamint a kézbesítéseknek a jelen eljárási szabályzatban előírtak szerinti teljesítéséért.

(2) A hivatalvezető segíti a Törvényszék tagjait valamennyi hivatali feladatuk ellátásában.

(3) A hivatalvezető őrzi a pecséteket, és ő felel az irattárért. Gondozza a Törvényszék kiadványait és különösen a Határozatok Tárát, továbbá gondoskodik a Törvényszékkel kapcsolatos dokumentumok internetes terjesztéséről.

(4) A hivatalvezető – a Törvényszék elnökének felügyelete alatt – felelős a Törvényszék igazgatásáért, pénzügyeiért és számviteléért; ebben a tevékenységében az Európai Unió Bíróságának szervezeti egységei segítik.

(5) Ha a jelen szabályzat másként nem rendelkezik, a hivatalvezető részt vesz a Törvényszék ülésein.

36. cikk

A nyilvántartás vezetése

(1) A Hivatalban a hivatalvezető felügyelete alatt nyilvántartást vezetnek, amelybe benyújtásuk sorrendjében bejegyeznek minden eljárási iratot.

(2) A hivatalvezető a nyilvántartásba vétel tényét feljegyzi az eljárási iratok eredeti példányára vagy azokra a változatokra, amelyeket a 74. cikk alapján elfogadott határozat értelmében ezen iratok eredeti példányainak kell tekintetni, valamint – a felek kérelmére – az e célból bemutatott másolatokra is.

(3) A nyilvántartásba tett bejegyzések és a (2) bekezdésben előírt feljegyzések közokiratnak minősülnek.

37. cikk

A nyilvántartásba való betekintés

A Hivatalban bárki betekinthet a nyilvántartásba, és a Törvényszék által a hivatalvezető javaslatára megállapított hivatali díjszabás szerinti díj megfizetése ellenében másolatokat és kivonatokat kaphat.

38. cikk

Az ügy iratanyagához való hozzáférés

(1) A 68. cikk (4) bekezdése, a 103–105. cikk, valamint a 144. cikk (7) bekezdése rendelkezéseinek sérelme nélkül az eljárásban részt vevő felek hozzáférhetnek az ügy iratanyagához, és a 37. cikk szerinti hivatali díjszabásnak megfelelően az eljárási iratok másolatait, valamint az ítéletek és végzések hiteles másolatait is megkaphatják.

(2) A Törvényszék elnökének a felek meghallgatását követően adott kifejezett engedélye nélkül harmadik természetes vagy jogi személy nem férhet hozzá valamely ügy iratanyagához. Ilyen – részleges vagy teljes – engedélyt csak olyan írásbeli kérelemre lehet megadni, amely az említett iratanyaghoz való hozzáférésre vonatkozó jogos érdeket részletesen igazolja.

2. szakasz

A Törvényszék egyéb szervezeti egységei

39. cikk

Tisztviselők és egyéb alkalmazottak

(1) Azokat a tisztviselőket és egyéb alkalmazottakat, akiknek feladata az elnök, a bírák és a hivatalvezető közvetlen segítése, a tisztviselők személyzeti szabályzatáról és az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételekről szóló rendelet rendelkezéseinek megfelelően nevezik ki. Ezek a tisztviselők és alkalmazottak – a Törvényszék elnökének felügyelete alatt – a hivatalvezetőnek tartoznak felelősséggel.

(2) E tisztviselők és egyéb alkalmazottak a hivatalvezető jelenlétében az alábbi két eskü valamelyikét teszik le a Törvényszék elnöke előtt:

„Esküszöm, hogy a Törvényszék által reám bízott feladatokat teljes hivatali hűség és titoktartás mellett, lelkiismeretesen látom el.”

vagy

„Ünnepélyesen fogadom, hogy a Törvényszék által reám bízott feladatokat teljes hivatali hűség és titoktartás mellett, lelkiismeretesen látom el.”

7. fejezet

A TÖRVÉNYSZÉK MŰKÖDÉSE

40. cikk

A Törvényszék üléseinek helye

A Törvényszék úgy is dönthet, hogy egy vagy több ülést a Törvényszék székhelyén kívül tart.

41. cikk

A Törvényszék éves munkarendje

(1) A törvénykezési év az adott naptári évben szeptember 1-jén kezdődik, és a következő évben augusztus 31-ig tart.

(2) A törvénykezési szüneteket a Törvényszék határozza meg.

(3) Sürgős esetben a Törvényszék elnöke és a tanácselnökök a törvénykezési szünet alatt is összehívhatják a bírákat és – adott esetben – a főtanácsnokot.

(4) A Törvényszék megtartja a székhelye szerinti hivatalos munkaszüneti napokat.

(5) A Törvényszék indokolt esetben a bírák részére szabadságot engedélyezhet.

(6) A törvénykezési szünetek időpontját évente közzé kell tenni az Európai Unió Hivatalos Lapjában.

42. cikk

Plenáris értekezlet

(1) A Törvényszék az igazgatási kérdéseket érintő, valamint a 7., 9., 11., 13., 15., 16., 18., 25., 28., 31–33., 41., 74. és 224. cikk szerinti határozatokat a plenáris értekezleten hozza, amelyen – ha a jelen szabályzat másként nem rendelkezik – valamennyi bíró szavazati joggal vesz részt. A hivatalvezető szintén jelen van, kivéve, ha a Törvényszék másként határoz.

(2) Ha a plenáris értekezlet összehívását követően megállapítják, hogy az alapokmány 17. cikkének negyedik bekezdése szerinti határozatképesség nem biztosított, a Törvényszék elnöke a határozatképesség biztosításáig elnapolja az ülést.

43. cikk

Jegyzőkönyvek készítése

(1) Ha a Törvényszék a hivatalvezető jelenlétében ülésezik, a hivatalvezető szükség esetén jegyzőkönyvet készít, amelyet – az esettől függően – a Törvényszék elnöke vagy a tanácselnök, és a hivatalvezető ír alá.

(2) Amikor a Törvényszék a hivatalvezető jelenléte nélkül ülésezik, szükség esetén megbízza a 8. cikk szerinti rangsorban leghátul álló bírót, hogy készítsen jegyzőkönyvet, amelyet az elnök és ez a bíró ír alá.

II. CÍM

A NYELVHASZNÁLAT SZABÁLYAI

44. cikk

Az eljárás nyelve

Az eljárás nyelve német, angol, bolgár, horvát, dán, spanyol, észt, finn, francia, görög, magyar, ír, olasz, lett, litván, máltai, holland, lengyel, portugál, román, szlovák, szlovén, svéd vagy cseh.

45. cikk

Az eljárás nyelvének meghatározása

(1) Az 1. cikk értelmében vett közvetlen keresetek esetében az eljárás nyelvét a felperes választja meg, a következő rendelkezésekre is figyelemmel:

a) ha az alperes tagállam, illetve tagállambeli természetes vagy jogi személy, az eljárás nyelve ennek az államnak a hivatalos nyelve; ha ennek az államnak több hivatalos nyelve is van, a felperes választhat közülük;

b) a felperes és az alperes együttes kérelmére a 44. cikkben említett valamely másik nyelv használata engedélyezhető az eljárás egészére vagy annak egy részére;

c) a b) pont rendelkezéseitől eltérve – a fél kérelmére, valamint a többi fél meghallgatását követően – a 44. cikkben említett valamely másik nyelv használata engedélyezhető az eljárás egészére vagy annak egy részére; intézmény ilyen kérelmet nem terjeszthet elő.

(2) A fenti kérelmekről az elnök határozhat; ha az elnök a felek hozzájárulása nélkül kíván helyt adni a kérelemnek, köteles azt a Törvényszék elé utalni.

(3) Az (1) bekezdés b) és c) pontja rendelkezéseinek sérelme nélkül,

a) a Közszolgálati Törvényszék határozatai elleni, az alapokmány I. mellékletének 9. és 10. cikkében említett fellebbezésekben az eljárás nyelve a Közszolgálati Törvényszék fellebbezéssel megtámadott határozatának a nyelve;

b) a kijavítás iránti kérelem, a határozathozatal elmulasztásának orvoslása iránti kérelem, a mulasztási ítélet elleni ellentmondás, a harmadik személy jogorvoslati kérelme, továbbá az értelmezés iránti kérelem és a perújítási kérelem, illetve a megtérítendő költségek vitatása esetében az eljárás nyelve annak a határozatnak a nyelve, amelyre e vitatás, ellentmondás, illetve kérelmek vonatkoznak.

(4) Az (1) bekezdés b) és c) pontja rendelkezéseinek sérelme nélkül az 1. cikk szerinti OHIM, illetve CPVO fellebbezési tanácsainak határozatai ellen indított azon keresetek esetében, amelyek a szellemi tulajdonra vonatkozó szabályok alkalmazásával kapcsolatosak:

a) az eljárás nyelvét a felperes választja meg, amennyiben az OHIM, illetve a CPVO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban ő volt az egyedüli fél;

b) az eljárás nyelve a keresetlevélnek a felperes által a 44. cikk szerinti nyelvek közül választott nyelve lesz, amennyiben ezzel szemben az OHIM, illetve a CPVO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban részt vevő egyetlen másik fél sem emel kifogást a keresetlevél benyújtását követően a hivatalvezető által erre megállapított határidőn belül;

c) amennyiben az OHIM, illetve a CPVO fellebbezési tanácsa előtti eljárásban részt vevő, a felperestől különböző valamely fél kifogást emel a keresetlevél nyelvével szemben, az eljárás nyelve a Törvényszék előtt megtámadott határozat nyelve lesz; ilyen esetben a hivatalvezető intézkedik a keresetlevélnek az eljárás nyelvére történő lefordítása iránt.

46. cikk

Az eljárás nyelvének használata

(1) Az eljárás nyelvét kell használni különösen a felek beadványaiban és szóbeli előadásaiban, valamint az azokhoz csatolt mellékletekben, továbbá a Törvényszék jegyzőkönyveiben és határozataiban.

(2) Minden más nyelven megfogalmazott, benyújtott vagy csatolt melléklethez csatolni kell annak az eljárás nyelvén készített fordítását is.

(3) Nagy terjedelmű mellékletek esetében azonban a fordítás kivonatokra korlátozódhat. Az elnök – hivatalból vagy a fél kérelmére – bármikor részletesebb vagy teljes fordítást követelhet meg.

(4) Az előző rendelkezésektől eltérően a tagállamoknak joguk van saját hivatalos nyelvüket használni, ha a Törvényszék előtt folyamatban lévő eljárásba beavatkoznak. Ezt a rendelkezést mind az írásban előadottakra, mind a szóbeli nyilatkozatokra alkalmazni kell. A hivatalvezető minden esetben gondoskodik arról, hogy ezeket lefordítsák az eljárás nyelvére.

(5) Azok az EGT-megállapodásban részes államok, amelyek nem tagállamok, valamint az EFTA Felügyeleti Hatóság engedélyt kaphatnak arra, hogy az eljárás nyelvétől eltérő, a 44. cikkben említett más nyelvet használjanak, amikor a Törvényszék előtt folyamatban lévő eljárásba beavatkoznak. Ezt a rendelkezést mind az írásban előadottakra, mind a szóbeli nyilatkozatokra alkalmazni kell. A hivatalvezető minden esetben gondoskodik arról, hogy ezeket lefordítsák az eljárás nyelvére.

(6) Ha a tanú vagy szakértő úgy nyilatkozik, hogy nem képes megfelelően kifejezni magát a 44. cikkben említett nyelvek egyikén, az elnök engedélyezi számára, hogy nyilatkozatait másik nyelven adja elő. A hivatalvezető gondoskodik az eljárás nyelvére történő fordításról.

(7) Az elnök a tárgyalás vezetése során, a bírák és – adott esetben – a főtanácsnok a kérdések feltevésekor, valamint a főtanácsnok az indítványában használhat az eljárás nyelvétől eltérő, a 44. cikkben említett valamely más nyelvet is. A hivatalvezető gondoskodik az eljárás nyelvére történő fordításról.

47. cikk

A hivatalvezető nyelvhasználattal kapcsolatos felelőssége

A hivatalvezető – bármely bíró, a főtanácsnok vagy a fél kérelmére – intézkedik az iránt, hogy a Törvényszék előtti eljárás során elhangzottakat vagy írásban rögzítetteket lefordítsák a 44. cikkben említett nyelvek közül az általuk választott nyelvre.

48. cikk

A Törvényszék kiadványaira vonatkozó nyelvhasználati szabályok

A Törvényszék kiadványai az 1. tanácsi rendelet 1. cikkében említett nyelveken jelennek meg.

49. cikk

Hiteles szövegek

Az eljárás nyelvén vagy – adott esetben – a 45. és 46. cikk alapján engedélyezett más nyelven megfogalmazott szövegek hitelesek.

III. CÍM

KÖZVETLEN KERESETEK

50. cikk

Hatály

A jelen címben megállapított rendelkezések az 1. cikk értelmében vett közvetlen keresetekre alkalmazandók.

1. fejezet

ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK

1. szakasz

A felek képviselete

51. cikk

Kötelező képviselet

(1) A feleket az alapokmány 19. cikkében meghatározott feltételek mellett meghatalmazottnak vagy ügyvédnek kell képviselnie.

(2) A felet képviselő vagy segítő ügyvéd köteles igazolást benyújtani a Hivatalhoz arról, hogy jogosult eljárni valamely tagállam bírósága, illetve az EGT-megállapodás valamely más részes államának bírósága előtt.

(3) Ha az ügyvéd által képviselt fél a magánjog hatálya alá tartozó jogi személy, az ügyvéd köteles az e jogi személy által kiállított meghatalmazást benyújtani a Hivatalhoz.

(4) A (2) és a (3) bekezdés szerinti dokumentumok benyújtásának elmulasztása esetén a hivatalvezető az érintett fél számára ezek benyújtására ésszerű határidőt állapít meg. Ha az érintett fél az előírt határidőn belül elmulasztja e dokumentumok benyújtását, a Törvényszék határoz arról, hogy ezen alakiságok be nem tartása miatt a keresetlevél vagy a beadvány alaki okból elfogadhatatlan-e.

2. szakasz

A felek képviselőinek jogai és kötelezettségei

52. cikk

Kiváltságok, mentességek és kedvezmények

(1) Azok a meghatalmazottak, tanácsadók és ügyvédek, akik a Törvényszék vagy a Törvényszék által jogsegély nyújtása iránt megkeresett igazságügyi hatóság előtt jelennek meg, az általuk az üggyel vagy a felekkel kapcsolatban, szóban vagy írásban tett nyilatkozatok miatt nem vonhatók felelősségre (mentesség).

(2) A meghatalmazottak, tanácsadók és ügyvédek ezen kívül a következő kiváltságokban és kedvezményekben részesülnek:

a) az eljárással kapcsolatos valamennyi irat és dokumentum mentes mind az átvizsgálás, mind a lefoglalás alól; vita esetén azokat a vámhatóság vagy a rendőrség pecséttel láthatja el, majd a Törvényszékhez késedelem nélkül megküldi annak érdekében, hogy azokat a hivatalvezető és az érdekelt jelenlétében megvizsgálhassák;

b) a meghatalmazottak, tanácsadók és ügyvédek a feladatuk ellátásához szükséges mértékben szabadon utazhatnak.

53. cikk

A felek képviselőinek jogosultsága

(1) Az 52. cikkben meghatározott kiváltságok, mentességek és kedvezmények igénybevételéhez az ezekre jogosult személyek előzetesen igazolják jogosultságukat:

a) a meghatalmazottak olyan hivatalos dokumentummal, amelyet meghatalmazójuk állított ki, aki ennek másolatát haladéktalanul megküldi a hivatalvezetőnek;

b) az ügyvédek olyan igazolással, amely szerint jogosultak eljárni valamely tagállam bírósága, illetve az EGT-megállapodás valamely más részes államának bírósága előtt, valamint ha az általuk képviselt fél a magánjog hatálya alá tartozó jogi személy, az általuk képviselt fél által kiállított meghatalmazással;

c) a tanácsadók az általuk segített fél által kiállított meghatalmazással.

(2) A hivatalvezető szükség esetén igazolást állít ki részükre. Ennek érvényessége meghatározott időtartamra korlátozódik. Az érvényesség az eljárás időtartamától függően meghosszabbítható vagy lerövidíthető.

54. cikk

A mentesség megvonása

(1) Az 52. cikkben meghatározott kiváltságokat, mentességeket és kedvezményeket kizárólag az eljárás megfelelő lefolytatása érdekében biztosítják.

(2) A Törvényszék megvonhatja a mentességet, ha úgy ítéli meg, hogy ez nem akadályozza az eljárás megfelelő lefolytatását.

55. cikk

Az eljárásból való kizárás

(1) Ha a Törvényszék úgy ítéli meg, hogy a meghatalmazottnak, a tanácsadónak vagy az ügyvédnek a Törvényszékkel, az elnökkel, valamelyik bíróval vagy a hivatalvezetővel szemben tanúsított magatartása sérti a Törvényszék tekintélyét vagy a gondos igazságszolgáltatás követelményeit, illetve ha e meghatalmazott, tanácsadó vagy ügyvéd a feladatai ellátásának céljára biztosított jogaival visszaél, erről értesíti az érintettet. A Törvényszék tájékoztathatja erről az érintett tekintetében illetékes hatóságokat. Az érintettnek megküldik az e hatóságoknak címzett levél másolatát.

(2) Ugyanezen indokok alapján a Törvényszék az érintett meghallgatását követően indokolt végzéssel az eljárás során bármikor kizárhatja a meghatalmazottat, a tanácsadót vagy az ügyvédet az eljárásból. Ez a végzés azonnal végrehajtható.

(3) Ha a meghatalmazottat, a tanácsadót vagy az ügyvédet kizárják az eljárásból, az eljárást az elnök által meghatározott időtartamra fel kell függeszteni, hogy az érintett fél másik meghatalmazottat, tanácsadót vagy ügyvédet bízhasson meg.

(4) Az e cikk rendelkezései alapján hozott határozatok visszavonhatók.

56. cikk

Egyetemi vagy főiskolai oktatók

E szakasz rendelkezései az alapokmány 19. cikkének hetedik bekezdése szerinti egyetemi vagy főiskolai oktatókra is alkalmazandók.

3. szakasz

Kézbesítés

57. cikk

A kézbesítési módok

(1) A 77. cikk (2) bekezdésének és a 80. cikk (1) bekezdésének sérelme nélkül az alapokmány és a jelen szabályzat által előírt kézbesítés teljesítéséről a hivatalvezető a (4) bekezdésben meghatározott módon vagy faxon gondoskodik.

(2) Ha technikai okokból, illetve az irat természete vagy terjedelme miatt a kézbesítés az (1) bekezdésben meghatározott szabályok szerint nem lehetséges, a kézbesítést akként kell teljesíteni, hogy a kézbesítendő irat másolatát ajánlott, tértivevényes postai küldeményként el kell juttatni az érintett fél képviselőjének címére, vagy e másolatot elismervény ellenében személyesen át kell adni. A címzettet a (4) bekezdésben meghatározott módon vagy faxon értesítik erről. Az ajánlott levélnek a Törvényszék székhelye szerinti postahivatalnál történő feladását követő tizedik napon a kézbesítést teljesítettnek kell tekinteni, kivéve, ha a tértivevényen más dátum szerepel, vagy ha a címzett a (4) bekezdésben meghatározott módon vagy faxon történt értesítést követő három héten belül tájékoztatja a hivatalvezetőt, hogy a kézbesítést részére nem teljesítették.

(3) A hivatalvezető készíti el és hitelesíti a (2) bekezdés szerint kézbesítendő iratok másolati példányait, kivéve, ha azokat a felek a 73. cikk (2) bekezdésének megfelelően maguk nyújtják be.

(4) A Törvényszék határozatban állapíthatja meg azokat a feltételeket, amelyek fennállása esetén az eljárási irat elektronikus úton is kézbesíthető. Ezt a határozatot közzé kell tenni az Európai Unió Hivatalos Lapjában.

4. szakasz

Határidők

58. cikk

Határidő-számítás

(1) A Szerződések, az alapokmány és az e szabályzat által előírt eljárási határidőket a következő módon kell számítani:

a) a napokban, hetekben, hónapokban vagy években megállapított határidő azon a napon kezdődik, amikor az esemény bekövetkezett, vagy a cselekményt végrehajtották; az esemény bekövetkezésének vagy a cselekmény végrehajtásának napja a kérdéses határidőbe nem számít bele;

b) a hetekben, hónapokban vagy években megállapított határidő annak a napnak az elteltével jár le, amelyik az utolsó héten, hónapban vagy évben ugyanazt a megjelölést vagy számot viseli, mint az a nap, amelyen a határidő kezdetére okot adó esemény bekövetkezett, vagy cselekmény végrehajtásra került; ha a hónapokban vagy években megállapított határidő utolsó hónapjában nem fordul elő a lejáratra meghatározott nap, akkor a határidő ennek a hónapnak az utolsó napján jár le;

c) ha a határidőt hónapokban és napokban állapították meg, azt először teljes hónapokban, majd napokban számítják;

d) a határidők magukban foglalják a szombatokat, a vasárnapokat és a hivatalos munkaszüneti napokat;

e) a törvénykezési szünetek a határidők folyását nem érintik.

(2) Ha a határidő utolsó napja szombatra, vasárnapra vagy hivatalos munkaszüneti napra esik, a határidő az azt követő első munkanap végén jár le.

(3) A hivatalos munkaszüneti napoknak a Bíróság által összeállított és az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett jegyzéke a Törvényszékre is alkalmazandó.

59. cikk

Valamely intézménynek az Európai Unió Hivatalos Lapjában kihirdetett jogi aktusa elleni eljárás

Ha intézmény által hozott jogi aktus elleni eljárás kezdeményezésére nyitva álló határidő e jogi aktusnak az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő kihirdetésével kezdődik, a határidőt az 58. cikk (1) bekezdésének a) pontja értelmében az e kihirdetéstől számított tizennegyedik nap végétől kell számítani.

60. cikk

A távolságra tekintettel járó határidő

Az eljárási határidők a távolságra tekintettel tíznapos átalány-határidővel meghosszabbodnak.

61. cikk

A határidők megállapítása és meghosszabbítása

(1) Az e szabályzat alapján megállapított határidőket az hosszabbíthatja meg, aki a határidőt megállapította.

(2) Az elnök a hivatalvezetőre ruházhatja az e szabályzat alapján általa megállapítandó határidők megállapításának, illetve meghosszabbításának jogát.

62. cikk

A határidőn túl benyújtott eljárási iratok

Az elnök vagy a hivatalvezető által a jelen szabályzat alapján megállapított határidő lejártát követően a Hivatalhoz benyújtott eljárási irat csak az elnök erről rendelkező határozata alapján fogadható el.

5. szakasz

Az eljárás lefolytatása és az ügyek elbírálása

63. cikk

Az eljárás lefolytatása

Az alapokmányban vagy a jelen eljárási szabályzatban megállapított különleges rendelkezések sérelme nélkül a Törvényszék előtti eljárás írásbeli és szóbeli szakaszt foglal magában.

64. cikk

Az eljárás kontradiktórius jellege

A 68. cikk (4) bekezdése, a 104. cikk, a 105. cikk (8) bekezdése, valamint a 144. cikk (7) bekezdése rendelkezéseinek sérelme nélkül a Törvényszék kizárólag azokat az eljárási iratokat és mellékleteket veszi figyelembe, amelyeket a felek képviselői megismerhettek, és azokról nyilatkozhattak.

65. cikk

Az eljárási iratok és az eljárás során hozott határozatok kézbesítése

(1) A 68. cikk (4) bekezdése, a 103–105. cikk, valamint a 144. cikk (7) bekezdése rendelkezéseinek sérelme nélkül az ügy iratanyagához csatolt eljárási iratokat és mellékleteket kézbesítik a felek részére.

(2) A hivatalvezető gondoskodik arról, hogy az eljárás során hozott és az ügy iratanyagához csatolt határozatokat a felek tudomására hozzák.

66. cikk

Névtelenség és bizonyos adatoknak a nyilvánosság számára hozzáférhető dokumentumokból történő kihagyása

A Törvényszék – a fél által külön iratban benyújtott, indokolással ellátott kérelemre vagy hivatalból – kihagyhatja a jogvitában részt vevő fél vagy az eljárásban említett más személyek nevét vagy bizonyos egyéb adatokat az ügy azon dokumentumaiból, amelyek a nyilvánosság számára hozzáférhetők, ha a személy nevének vagy az említett adatok tartalmának bizalmas kezeléséhez jogos érdek fűződik.

67. cikk

Az ügyek elbírálásának sorrendje

(1) A Törvényszék az előtte folyamatban lévő ügyeket az ügyek állásának megfelelő sorrendben bírálja el.

(2) Az elnök különleges körülmények esetén elrendelheti, hogy valamely ügyet soron kívül bíráljanak el.

68. cikk

Egyesítés

(1) Vagylagosan vagy együttesen az eljárás írásbeli szakaszának vagy szóbeli szakaszának lefolytatása vagy az eljárást befejező határozat meghozatala céljából több, azonos tárgyú ügyet a közöttük lévő összefüggés miatt akár hivatalból, akár pedig a felperes vagy az alperes kérelmére az eljárás során bármikor egyesíteni lehet.

(2) Az egyesítést az elnök rendeli el. E határozat meghozatala előtt az elnök határidőt állapít meg a felperes és az alperes számára abból a célból, hogy amennyiben erről még nem nyilatkoztak, tegyék meg az esetleges egyesítésre vonatkozó észrevételeiket.

(3) Az egyesített ügyeket a (2) bekezdésben meghatározott feltételek szerint újra el lehet különíteni.

(4) Az egyesített ügyek felei a Hivatalban betekinthetnek az egyesítéssel érintett ügyek iratanyagába. Az elnök ugyanakkor a fél kérelmére végzéssel megtagadhatja e betekintést, amennyiben az ügy iratanyagának bizonyos adatai bizalmasak.

(5) A (4) bekezdés sérelme nélkül az egyesítéssel érintett ügyek iratanyagaihoz csatolt eljárási iratokat kézbesíteni kell az egyesített ügyekben részt vevő feleknek, amennyiben e felek képviselői azt kérik, és amennyiben e felek képviselői hozzájárultak az 57. cikk (4) bekezdése szerinti kézbesítési módhoz.

69. cikk

A felfüggesztés esetei

A 163. cikk sérelme nélkül az eljárást fel lehet függeszteni:

a) az Alapokmány 54. cikkének harmadik bekezdésében meghatározott esetekben;

b) ha a Bírósághoz a Törvényszék olyan határozata ellen fellebbeztek, amely az érdemi kérdésekről csak részben rendelkezett, vagy amely a hatáskör hiányára vagy a kérelem elfogadhatatlanságára alapozott kifogásra vonatkozó közbenső kérdésről rendelkezett, vagy amely beavatkozási kérelmet utasított el;

c) a felperes vagy az alperes kérelmére, az ellenérdekű felperes vagy alperes hozzájárulásával;

d) egyéb különleges esetekben, ha a gondos igazságszolgáltatás megköveteli.

70. cikk

A felfüggesztést elrendelő határozat és az eljárás folytatását elrendelő határozat

(1) Az eljárás felfüggesztését elrendelő határozatot az elnök hozza meg. E határozat meghozatala előtt az elnök határidőt állapít meg a felperes és az alperes számára abból a célból, hogy – amennyiben erről még nem nyilatkoztak – tegyék meg az eljárás esetleges felfüggesztésére vonatkozó észrevételeiket.

(2) A felfüggesztés tartamának lejárta előtt az eljárás folytatását elrendelő vagy a 71. cikk (3) bekezdése szerinti határozatot az (1) bekezdésben szabályozott eljárással hozzák meg.

71. cikk

A felfüggesztés tartama és joghatásai

(1) Az eljárás felfüggesztése az azt elrendelő határozatban megjelölt naptól, ennek hiányában pedig e határozat meghozatalának napjától hatályos.

(2) A felfüggesztés tartama alatt – a 143. cikk (1) bekezdésében meghatározott beavatkozási kérelem határidejének kivételével – minden eljárási határidő megszakad.

(3) Ha a felfüggesztést elrendelő határozat nem határozza meg a felfüggesztés tartamát, a felfüggesztés az eljárás folytatását elrendelő határozatban megjelölt napon, ennek hiányában pedig e határozat meghozatalának napján ér véget.

(4) Az eljárás felfüggesztést követő folytatásának napjától a megszakadt eljárási határidők helyébe új határidők lépnek, amelyek az eljárás e folytatásának napján kezdődnek.

2. fejezet

ELJÁRÁSI IRATOK

72. cikk

Az eljárási iratok benyújtására vonatkozó közös szabályok

(1) Az eljárási iratokat vagy papíralapú formában, adott esetben a 73. cikk (3) bekezdése szerint ezen irat eredeti példánya másolatának faxon történő megküldését követően vagy pedig a Törvényszék által a 74. cikk alapján elfogadott határozatban megállapított módon kell benyújtani a Hivatalhoz.

(2) Valamennyi eljárási iratot keltezéssel kell ellátni. Az eljárási határidők számításánál kizárólag a Hivatalhoz történt benyújtásnak a Luxemburgi Nagyhercegség időszámítása szerinti napja és órája irányadó.

(3) Valamennyi eljárási irathoz mellékelni kell az alátámasztása érdekében hivatkozott iratokat, valamint ezen iratok jegyzékét.

(4) Ha az irat terjedelmére való tekintettel abból kizárólag kivonatokat mellékelnek az eljárási irathoz, a Hivatalhoz az egész iratot vagy annak teljes másolatát be kell nyújtani.

(5) Az intézmények az elnök által megállapított határidőn belül benyújtják valamennyi eljárási irat fordítását az 1. tanácsi rendelet 1. cikkében említett többi nyelven is.

73. cikk

Az eljárási iratok papíralapú változatának benyújtása a Hivatalhoz

(1) A fél meghatalmazottja vagy ügyvédje köteles minden eljárási irat papíralapú változatának eredeti példányát saját kezű aláírásával ellátni.

(2) Ezt az iratot – a benne említett összes melléklettel együtt – három másolati példánnyal a Törvényszék részére, továbbá annyi másolati példánnyal együtt kell benyújtani, ahány fél az eljárásban részt vesz. A másolatokat az azokat benyújtó fél hitelesíti.

(3) A 72. cikk (2) bekezdésének második mondatától eltérően az eljárási határidők számításának szempontjából az a nap és óra irányadó, amelyen az eljárási irat aláírással ellátott eredeti példányának teljes másolata – a 72. cikk (3) bekezdésében említett jegyzékkel együtt – faxon a Hivatalhoz beérkezik, feltéve, hogy az eljárási irat aláírással ellátott eredeti példányát és a (2) bekezdésben említett mellékleteket és másolatokat ezt követően legkésőbb tíz napon belül benyújtják a Hivatalhoz. A 60. cikk nem alkalmazható e tíznapos határidőre.

74. cikk

Elektronikus úton történő benyújtás

A Törvényszék határozatban rögzítheti azokat a feltételeket, amelyek fennállása esetén a Hivatalhoz elektronikus úton megküldött eljárási irat eredeti példánynak minősül. Ezt a határozatot közzé kell tenni az Európai Unió Hivatalos Lapjában.

75. cikk

A beadványok terjedelme

(1) A Törvényszék a 224. cikknek megfelelően meghatározza a jelen cím keretében benyújtott beadványok maximális terjedelmét.

(2) A beadványok maximális terjedelmének túllépését az elnök kizárólag a jogi vagy ténybeli szempontból különösen összetett esetekben engedélyezheti.

3. fejezet

AZ ELJÁRÁS ÍRÁSBELI SZAKASZA

76. cikk

A keresetlevél tartalma

Az alapokmány 21. cikkében említett keresetlevél tartalmazza a következőket:

a) a felperes neve és lakóhelye vagy székhelye;

b) a felperes képviselője jogállásának és címének megjelölése;

c) annak az alperesnek a megjelölése, aki ellen a keresetet benyújtották;

d) a jogvita tárgya, a felhozott jogalapok és érvek, valamint az említett jogalapok rövid ismertetése;

e) a felperes kérelmei;

f) szükség esetén a bizonyítékok és a felajánlott bizonyítékok megjelölése.

77. cikk

A kézbesítésre vonatkozó információk

(1) A keresetlevélben az eljárás céljára meg kell jelölni, hogy a felperes képviselője az 57. cikk (4) bekezdése szerinti kézbesítési módhoz vagy a faxon történő kézbesítéshez járul hozzá.

(2) Ha a keresetlevél nem felel meg az (1) bekezdésben említett követelményeknek, a hiány pótlásáig az érintett félnek szánt valamennyi – az eljárással kapcsolatos – kézbesítést e fél képviselőjének címzett ajánlott levélként kell teljesíteni. Ebben az esetben az ajánlott levélnek a Törvényszék székhelye szerinti postahivatalnál történő feladásával a kézbesítést szabályszerűen teljesítettnek kell tekinteni.

78. cikk

A keresetlevél mellékletei

(1) Ha szükséges, a keresetlevéllel együtt az alapokmány 21. cikkének második bekezdésében meghatározott iratokat is be kell nyújtani.

(2) Az EUMSZ 272. cikk alapján az Unió által vagy javára kötött közjogi vagy magánjogi szerződésben foglalt választott bírósági kikötés alapján benyújtott keresetlevélhez csatolni kell az ezt a kikötést tartalmazó szerződés egy példányát.

(3) A magánjog hatálya alá tartozó jogi személyek által benyújtott keresetlevélhez csatolni kell az említett jogi személy jog szerinti létezésének újabb keletű bizonyítékát (a cégjegyzékből vagy az egyesületek nyilvántartásából származó kivonatot, illetve bármilyen más hivatalos dokumentumot).

(4) A keresetlevéllel együtt az 51. cikk (2) és (3) bekezdése szerinti dokumentumokat is be kell nyújtani.

(5) Ha a keresetlevél nem felel meg az (1)–(4) bekezdésben meghatározott követelményeknek, a hivatalvezető a fent említett iratok benyújtására ésszerű határidőt állapít meg a felperes számára. Ha a felperes az előírt határidőn belül elmulasztja e hiánypótlást, a Törvényszék határoz arról, hogy e követelmények be nem tartása miatt a keresetlevél alaki okból elfogadhatatlan-e.

79. cikk

Az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő közzététel

Az Európai Unió Hivatalos Lapjában közleményt tesznek közzé, amely tartalmazza az eljárást megindító keresetlevél benyújtásának időpontját, a felperes és az alperes nevét, a felperes kérelmeit, valamint a felhozott jogalapok és főbb érvek megjelölését.

80. cikk

A keresetlevél kézbesítése

(1) A keresetlevelet a keresetlevél hiteles másolati példányának ajánlott, tértivevényes postai küldeményként történő megküldésével, vagy e másolat elismervény ellenében történő személyes átadásával kézbesítik az alperes részére. Ha az alperes előzetesen hozzájárult, hogy a keresetleveleket az 57. cikk (4) bekezdésében meghatározott módon vagy faxon közöljék vele, a keresetlevél kézbesítése ekként is teljesíthető.

(2) A 78. cikk (5) bekezdésében említett esetben a kézbesítést haladéktalanul teljesíteni kell, amint a hiánypótlás megtörtént, illetve amint a Törvényszék megállapította, hogy a keresetlevél – az e cikkben említett követelmények be nem tartása ellenére – elfogadható.

81. cikk

Ellenkérelem

(1) A keresetlevél kézbesítését követő két hónapon belül az alperes ellenkérelmet terjeszt elő. Ez tartalmazza a következőket:

a) az alperes neve és lakóhelye vagy székhelye;

b) az alperes képviselője jogállásának és címének megjelölése;

c) a felhozott jogalapok és érvek;

d) az alperes kérelmei;

e) szükség esetén a bizonyítékok és a felajánlott bizonyítékok megjelölése.

(2) A 77. cikk, valamint a 78. cikk (3)–(5) bekezdése az ellenkérelemre is alkalmazandó.

(3) Az (1) bekezdésben megállapított határidőt az elnök az alperes indokolással ellátott kérelmére különleges körülmények esetén meghosszabbíthatja.

82. cikk

A dokumentumok megküldése

Ha az Európai Parlament, a Tanács vagy az Európai Bizottság nem vesz részt félként az ügyben, a Törvényszék a keresetlevélről és az ellenkérelemről – ezek mellékleteinek kivételével – másolatot küld részükre, hogy lehetővé tegye számukra annak megállapítását, hogy – az EUMSZ 277. cikk alapján – nem valamely jogi aktusuk alkalmazhatatlanságára hivatkoznak-e.

83. cikk

Válasz és viszonválasz

(1) A keresetlevelet és az ellenkérelmet ki lehet egészíteni a felperes válaszával és az alperes viszonválaszával, kivéve, ha a Törvényszék úgy határoz, hogy a második beadványváltás szükségtelen, mert az ügy iratanyaga megfelelően teljes.

(2) Ha a Törvényszék úgy határoz, hogy a második beadványváltás szükségtelen, továbbra is engedélyezheti a felperesnek és az alperesnek az ügy iratanyagának kiegészítését, ha a felperes e határozat kézbesítésétől számított két héten belül erre irányuló, indokolással ellátott kérelmet nyújt be.

(3) Az elnök állapítja meg ezeknek az eljárási iratoknak a benyújtási határidejét. Az elnök megjelölheti azokat a kérdéseket, amelyekre e válaszban vagy viszonválaszban ki kellene térni.

4. fejezet

JOGALAPOK, BIZONYÍTÉKOK ÉS A KERESETLEVÉL KIIGAZÍTÁSA

84. cikk

Új jogalapok

(1) Az eljárás további részében semmilyen új jogalapot nem lehet felhozni, kivéve, ha az olyan jogi és ténybeli helyzetből származik, amely az eljárás során merült fel.

(2) Szükség esetén az új jogalapokat a második beadványváltás során kell felhozni, és ekként kell megjelölni. Ha az új jogalapok felhozatalát indokoló jogi vagy ténybeli helyzet a második beadványváltást vagy azt követően válik ismertté, hogy a Törvényszék úgy határozott, hogy nem engedélyez második beadványváltást, az érintett felperes vagy alperes köteles az új jogalapokat haladéktalanul felhozni, amint e helyzetről tudomást szerez.

(3) A Törvényszék által az új jogalapok elfogadhatóságának tárgyában meghozandó határozat sérelme nélkül az elnök a többi félnek lehetőséget biztosít e jogalapok megválaszolására.

85. cikk

Bizonyítékok és a bizonyítékok felajánlása

(1) A bizonyítékokat és a bizonyítékok felajánlását az első beadványváltás keretében kell előterjeszteni.

(2) A válaszban, illetve a viszonválaszban a felperes és az alperes érveik alátámasztására további bizonyítékokat terjeszthetnek elő vagy ajánlhatnak fel, feltéve, hogy a késedelmes előterjesztés vagy felajánlás igazolt.

(3) Az eljárás szóbeli szakaszának befejezését, illetve a Törvényszék azon határozatát megelőzően, hogy az eljárás szóbeli szakaszának mellőzésével határozzon, a felperes és az alperes kivételesen további bizonyítékokat terjeszthet elő vagy ajánlhat fel, feltéve, hogy a késedelmes előterjesztés vagy felajánlás igazolt.

(4) A (2) és a (3) bekezdés alapján előterjesztett vagy felajánlott bizonyítékok elfogadhatóságának tárgyában a Törvényszék által meghozandó határozat sérelme nélkül az elnök a többi félnek lehetőséget biztosít arra, hogy e bizonyítékokról vagy felajánlásokról állást foglaljanak.

86. cikk

A keresetlevél kiigazítása

(1) Ha a megsemmisíteni kért jogi aktus helyébe azonos tárgyú másik jogi aktus lép, vagy azt módosítja, a felperes az eljárás szóbeli szakaszának befejezését, illetve a Törvényszék azon határozatát megelőzően, hogy az eljárás szóbeli szakaszának mellőzésével határozzon, ezen új körülmény figyelembevétele érdekében kiigazíthatja a keresetlevelet.

(2) A keresetlevél kiigazítását külön iratban és az EUMSZ 263. cikk hatodik bekezdése szerinti azon határidőn belül kell elvégezni, amelyen belül a keresetlevél kiigazítását indokoló jogi aktus megsemmisítése kérhető.

(3) A kiigazítási beadvány tartalmazza a következőket:

a) a kiigazított kereseti kérelmek;

b) szükség esetén a kiigazított jogalapok és érvek;

c) szükség esetén a kereseti kérelmek kiigazításához kapcsolódó bizonyítékok és a bizonyítékok felajánlása.

(4) A kiigazítási beadvánnyal együtt a keresetlevél kiigazítását indokoló jogi aktust is be kell nyújtani. Ha e jogi aktust nem nyújtják be, a hivatalvezető e jogi aktus benyújtására ésszerű határidőt állapít meg a felperes számára. Ha a felperes az előírt határidőn belül elmulasztja e hiánypótlást, a Törvényszék határoz arról, hogy e követelmény be nem tartása miatt a keresetlevelet kiigazító beadvány elfogadhatatlan-e.

(5) A Törvényszék által a keresetlevelet kiigazító beadvány elfogadhatóságának tárgyában meghozandó határozat sérelme nélkül az elnök határidőt állapít meg az alperes számára a kiigazítási beadvány megválaszolására.

(6) Az elnök adott esetben határidőt állapít meg a beavatkozó felek számára annak érdekében, hogy a keresetlevelet kiigazító beadványra és a válaszbeadványra tekintettel kiegészítsék a beavatkozási beadványaikat. Ennek érdekében a keresetlevelet kiigazító beadványt és a válaszbeadványt egyidejűleg a beavatkozó feleknek is kézbesíteni kell.

5. fejezet

ELŐZETES JELENTÉS

87. cikk

Előzetes jelentés

(1) Az eljárás írásbeli szakaszának befejezését követően az elnök kitűzi azt a határnapot, amikor az előadó bírónak be kell nyújtania előzetes jelentését a Törvényszéknek.

(2) Az előzetes jelentés tartalmazza a kereset által felvetett, ténybeli és jogi szempontból releváns kérdések elemzését, és javaslatokat tartalmaz arra nézve, hogy szükséges-e pervezető intézkedés vagy bizonyításfelvétel, továbbá az eljárás szóbeli szakaszának lefolytatására, valamint arra nézve, hogy az ügyet a nagytanács vagy a Törvényszék eltérő számú bíróval eljáró tanácsa elé utalják-e, adott esetben pedig egyesbírónak adják-e át.

(3) A Törvényszék határoz az előadó bíró javaslatairól, adott esetben pedig az eljárás szóbeli szakaszának megnyitásáról.

6. fejezet

PERVEZETŐ INTÉZKEDÉSEK ÉS BIZONYÍTÁSFELVÉTEL

88. cikk

Általános rendelkezés

(1) A pervezető intézkedések és a bizonyításfelvétel az eljárás bármely szakaszában akár hivatalból, akár pedig a felperes vagy az alperes kérelmére elrendelhetők vagy módosíthatók.

(2) Az (1) bekezdés szerinti kérelemben pontosan meg kell jelölni a kért intézkedések tárgyát és azokat az okokat, amelyek ezeket az intézkedéseket indokolhatják. Ha e kérelmet az első beadványváltást követően terjesztik elő, a kérelmet előterjesztő félnek ki kell fejtenie azokat az okokat, amelyeknél fogva a kérelmet nem tudta korábban előterjeszteni.

(3) Pervezető intézkedések vagy bizonyításfelvétel iránti kérelem esetén az elnök a többi félnek lehetőséget biztosít arra, hogy e kérelemről állást foglaljanak.

1. szakasz

Pervezető intézkedések

89. cikk

Cél

(1) A pervezető intézkedések célja annak biztosítása, hogy az ügyek előkészítése, az eljárások lefolytatása és a jogviták rendezése a lehető legjobb feltételek mellett történjék.

(2) A pervezető intézkedések célja különösen:

a) az eljárás írásbeli vagy szóbeli szakasza szabályszerű lefolyásának biztosítása és a bizonyításfelvétel megkönnyítése;

b) azoknak a kérdéseknek a meghatározása, amelyeknél a feleknek ki kell egészíteniük érvelésüket, vagy amelyek bizonyításfelvételt igényelnek;

c) a felek kérelmei terjedelmének, jogalapjainak és érveinek pontosítása, valamint a közöttük lévő vitás kérdések tisztázása;

d) a jogvita egyezség útján történő rendezésének előmozdítása.

(3) Pervezető intézkedések különösen a következők:

a) kérdések feltevése a feleknek;

b) a felek felhívása, hogy a jogvita bizonyos vonatkozásairól írásban vagy szóban nyilatkozzanak;

c) tájékoztatás kérése a felektől vagy az alapokmány 24. cikkének második bekezdése szerinti harmadik személyektől;

d) a feleknek az üggyel kapcsolatos iratok benyújtására történő felhívása;

e) a feleknek az ülésekre történő idézése.

(4) Tárgyalás tartása esetén a Törvényszék a feleket lehetőség szerint arra is felhívja, hogy szóbeli előadásaikat egy vagy több meghatározott kérdésre összpontosítsák.

90. cikk

Eljárás

(1) A pervezető intézkedéseket a Törvényszék rendeli el.

(2) Ha a Törvényszék pervezető intézkedéseket rendel el, és ezeket nem maga hajtja végre, ezzel a feladattal az előadó bírót bízza meg.

2. szakasz

Bizonyításfelvétel

91. cikk

Tárgy

Az alapokmány 24. és 25. cikkének sérelme nélkül a bizonyítási eszközök a következők:

a) a felek személyes megjelenése;

b) a féltől tájékoztatás kérése vagy a fél felhívása az ügyre vonatkozó mellékletek benyújtására;

c) a dokumentumokba való betekintés valamely intézmény általi megtagadásának jogszerűségére vonatkozó kereset esetében felhívás azon dokumentumok benyújtására, amelyekbe az intézmény megtagadta a betekintést;

d) tanúvallomás;

e) szakértői vélemény;

f) helyszíni szemle.

92. cikk

Eljárás

(1) A Törvényszék végzéssel határozza meg az általa megfelelőnek tartott bizonyítási eszközöket, és megjelöli a bizonyítandó tényeket.

(2) A Törvényszék, mielőtt a 91. cikk d)–f) pontjában említett bizonyítási eszközökről határoz, a feleket meghallgatja.

(3) A 91. cikk b) pontja szerinti bizonyításfelvétel csak akkor rendelhető el, ha a bizonyításfelvétellel érintett fél nem tett eleget a korábban e célból elfogadott pervezető intézkedésnek, vagy ha a bizonyításfelvétellel érintett fél ezt kifejezetten kéri, megindokolva, hogy miért szükséges e bizonyításfelvétel végzés formájában történő elrendelése. A bizonyításfelvételt elrendelő végzés akként rendelkezhet, hogy a felek képviselői a Törvényszék által e végzés alapján beszerzett tájékoztatásokba és mellékletekbe csak a Hivatalban tekinthetnek be, anélkül hogy azokról másolatokat készíthetnének.

(4) Ha a Törvényszék bizonyításfelvételt rendel el, és azt nem maga folytatja le, ezzel a feladattal az előadó bírót bízza meg.

(5) A bizonyításfelvételben a főtanácsnok is részt vesz.

(6) A felek a bizonyításfelvételnél jelen lehetnek.

(7) Ellenbizonyítás és a felajánlott bizonyítékok kiegészítése megengedett.

93. cikk

A tanú idézése

(1) A tanút, akinek kihallgatása szükséges, a 92. cikk (1) bekezdése szerinti végzéssel idézik, amely tartalmazza a következőket:

a) a tanú neve, foglalkozása és lakóhelye vagy székhelye;

b) a kihallgatás időpontja és helye;

c) a bizonyítandó tények és ezen egyes tényekről kihallgatandó tanúk megjelölése.

(2) A Törvényszék idézi meg a tanút, adott esetben a 100. cikk (1) bekezdése szerinti összeg letétbe helyezését követően.

94. cikk

Tanúkihallgatás

(1) A tanút – személyazonosságának megállapítását követően – az elnök tájékoztatja arról, hogy tanúvallomását az (5) bekezdés és a 97. cikk rendelkezéseinek megfelelően meg kell erősítenie.

(2) A tanút a Törvényszék hallgatja ki; erről a feleket – megjelenésük érdekében – előzetesen értesítik. A tanúvallomást követően az elnök – a felek indítványára vagy hivatalból – kérdéseket tehet fel a tanúnak.

(3) Ugyanez a jogosultság megilleti a többi bírót és a főtanácsnokot is.

(4) Az elnök engedélyével a felek képviselői is tehetnek fel kérdéseket a tanúnak.

(5) A 97. cikk rendelkezéseire is figyelemmel, tanúvallomását követően a tanú a következő esküt teszi:

„Esküszöm, hogy az igazat, a teljes igazat és csakis az igazat mondtam.”

(6) A Törvényszék a felperes és az alperes meghallgatását követően felmentheti a tanút az eskütétel alól.

95. cikk

A tanú kötelezettségei

(1) A szabályszerűen megidézett tanú köteles az idézésnek eleget tenni és a kihallgatáson megjelenni.

(2) Ha a szabályszerűen megidézett tanú alapos ok nélkül nem jelenik meg a Törvényszék előtt, a Törvényszék 5 000 euróig terjedő pénzbírságot szabhat ki vele szemben, és – a tanú költségére – újabb idézését rendelheti el.

(3) Ugyanilyen pénzbírságot lehet kiszabni azzal a tanúval szemben, aki a tanúvallomást vagy az eskütételt alapos ok nélkül megtagadja.

96. cikk

Szakértői vélemény

(1) A szakértő kirendeléséről szóló végzésben meghatározzák a szakértő feladatát és a szakvélemény előterjesztésére rendelkezésre álló határidőt.

(2) Miután a szakértő előterjesztette szakvéleményét, és azt kézbesítették a felek részére, a Törvényszék elrendelheti meghallgatását, amelyről a feleket – megjelenésük érdekében – értesíti. Az elnök – a fél indítványára vagy hivatalból – kérdéseket tehet fel a szakértőnek.

(3) Ugyanez a jogosultság megilleti a többi bírót és a főtanácsnokot is.

(4) Az elnök engedélyével a felek képviselői is tehetnek fel kérdéseket a szakértőnek.

(5) A 97. cikk rendelkezéseire is figyelemmel, szakvéleményének előterjesztését követően a szakértő a következő esküt teszi:

„Esküszöm, hogy feladatomat lelkiismeretesen és pártatlanul láttam el.”

(6) A Törvényszék a felperes és az alperes meghallgatását követően felmentheti a szakértőt az eskütétel alól.

97. cikk

A tanú és a szakértő eskütétele

(1) Az elnök felszólít minden olyan személyt, akinek tanúként vagy szakértőként a Törvényszék előtt esküt kell tennie, hogy az igazat mondja, illetve feladatát lelkiismeretesen és pártatlanul lássa el, valamint figyelmezteti őket azokra a büntetőjogi jogkövetkezményekre, amelyeket nemzeti joguk e kötelességük megszegése esetére előír.

(2) A tanú és a szakértő a 94. cikk (5) bekezdésének, illetve a 96. cikk (5) bekezdésének megfelelően vagy a nemzeti joga által megállapított formában teszi le az esküt.

98. cikk

A tanú hamis vallomása és a szakértő hamis szakvéleménye

(1) A Törvényszék határozhat arról, hogy feljelentést tesz-e annak a tagállamnak – a Bíróság eljárási szabályzatát kiegészítő szabályzatban említett – illetékes hatóságánál, amelynek bíróságai büntetőjogi joghatósággal rendelkeznek a Törvényszék előtt tanúként vagy szakértőként eljárt, hamis tanúvallomást tévő vagy hamis szakértői véleményt adó személy ügyében.

(2) A Törvényszék határozatának megküldéséről a hivatalvezető gondoskodik. A határozat ismerteti a feljelentés alapjául szolgáló tényeket és körülményeket.

99. cikk

A tanúval vagy szakértővel szembeni kifogás

(1) Ha a fél kifogást emel a tanúval vagy a szakértővel szemben annak alkalmatlansága, méltatlansága vagy egyéb ok miatt, vagy ha a tanú, illetve a szakértő megtagadja a vallomástételt, illetve a szakértői vélemény adását vagy az eskütételt, az ügyben a Törvényszék határoz.

(2) A tanúval vagy szakértővel szemben a tanút idéző vagy a szakértőt kirendelő végzés kézbesítését követő két héten belül lehet kifogást emelni; a kifogást tartalmazó iratnak meg kell jelölnie a kifogás okait és a felajánlott bizonyítékokat.

100. cikk

A tanúk és a szakértők költségei

(1) Ha a Törvényszék tanú kihallgatását, illetve szakértő meghallgatását rendeli el, felhívhatja a felperest és az alperest, vagy közülük az egyiket a tanúkihallgatás, illetve a szakértői vélemény költségeit fedező összeg letétbe helyezésére.

(2) A tanú és a szakértő jogosult útiköltsége és tartózkodási költsége megtérítésére. A Törvényszék pénztára ezeket megelőlegezheti számára.

(3) A tanú jogosult jövedelemkiesése megtérítésére, a szakértő pedig munkája díjazására. Ezen összegeket a Törvényszék pénztára azt követően fizeti ki a tanú és szakértő részére, hogy az kötelességének, illetve feladatának eleget tett.

101. cikk

Jogsegély iránti megkeresés

(1) A Törvényszék – a felperes és az alperes kérelmére vagy hivatalból – jogsegély iránti megkeresést terjeszthet elő tanú kihallgatása vagy szakértő meghallgatása céljából.

(2) A jogsegély iránti megkeresést végzéssel kell előterjeszteni. E végzés tartalmazza a tanú vagy szakértő nevét, foglalkozását és lakóhelyét vagy székhelyét, megjelöli azokat a tényeket, amelyekről a tanút vagy szakértőt meg kell hallgatni, megnevezi a feleket, azok képviselőit, valamint feltünteti azok címeit, és röviden ismerteti a jogvita tárgyát.

(3) A hivatalvezető megküldi a végzést azon tagállam – a Bíróság eljárási szabályzatát kiegészítő szabályzatban említett – illetékes hatósága részére is, amelynek területén a tanút vagy szakértőt meg kell hallgatni. Adott esetben a végzéshez a címzett tagállam hivatalos nyelvére vagy nyelveire való fordítását kell csatolni.

(4) A (3) bekezdésben említett hatóság megküldi a végzést a nemzeti jog szerint illetékes igazságügyi hatóságnak.

(5) Az illetékes igazságügyi hatóság nemzeti joga szerint hajtja végre a jogsegély iránti megkeresést. A végrehajtást követően az illetékes igazságügyi hatóság a (3) bekezdésben említett hatóság részére megküldi a jogsegély iránti megkeresésről szóló végzést, a végrehajtás során keletkezett iratokat és a költségek jegyzékét. Ezeket a dokumentumokat a hivatalvezetőnek küldik meg.

(6) A hivatalvezető gondoskodik az iratoknak az eljárás nyelvére történő lefordításáról.

(7) A jogsegély iránti megkereséssel kapcsolatban felmerült költségeket a Törvényszék viseli, ám – adott esetben – ezeket a felperesre és az alperesre terhelheti.

102. cikk

Jegyzőkönyv azokról a tárgyalásokról, amelyeken bizonyításfelvétel történt

(1) A hivatalvezető jegyzőkönyvet készít minden olyan tárgyalásról, amelyen bizonyításfelvétel történt. E jegyzőkönyvet az elnök és a hivatalvezető írja alá. E jegyzőkönyv közokiratnak minősül.

(2) A tanúkihallgatás, illetve a szakértő meghallgatása tárgyában tartott tárgyalás esetén a jegyzőkönyvet az elnök vagy a tanú kihallgatásával vagy a szakértő meghallgatásával megbízott előadó bíró és a hivatalvezető írja alá. Ezeket az aláírásokat megelőzően biztosítani kell, hogy a tanú vagy a szakértő ellenőrizhesse a jegyzőkönyv tartalmát, és azt aláírja.

(3) A jegyzőkönyvet kézbesítik a felek részére.

3. szakasz

A bizonyításfelvétel keretében benyújtott bizalmas tájékoztatások, mellékletek és dokumentumok kezelése

103. cikk

A bizalmas tájékoztatások és mellékletek kezelése

(1) Ha a Törvényszéknek a felperes vagy az alperes által hivatkozott jogi és ténybeli körülmények alapján meg kell vizsgálnia, hogy a 91. cikk b) pontja szerint elrendelt bizonyításfelvétel alapján hozzá benyújtott bizonyos olyan tájékoztatások vagy mellékletek, amelyek a jogvita elbírálása szempontjából jelentősek lehetnek, az ellenérdekű felperessel vagy alperessel szemben bizalmas jellegűek-e, e tájékoztatások vagy mellékletek a vizsgálat e szakaszában nem közölhetők ezen ellenérdekű felperessel vagy alperessel.

(2) Ha a Törvényszék az (1) bekezdés szerinti vizsgálat során arra a következtetésre jut, hogy a hozzá benyújtott bizonyos tájékoztatások vagy mellékletek a jogvita elbírálása szempontjából jelentősek, és az ellenérdekű felperessel vagy alperessel szemben bizalmas jellegűek, a Törvényszék mérlegelést folytat le e bizalmas jelleg és a hatékony bírói jogvédelemhez való joggal, különösen pedig a kontradiktórius eljárás elvének tiszteletben tartásával összefüggő követelmények között.

(3) A (2) bekezdés szerinti mérlegelés lefolytatásának eredményeként a Törvényszék határozhat akként, hogy a bizalmas tájékoztatásokat vagy mellékleteket az ellenérdekű felperes vagy alperes tudomására hozza, adott esetben azok hozzáférhetővé tételét különleges kötelezettségvállalásoknak történő alávetéstől függővé téve, vagy pedig akként, hogy e tájékoztatásokat vagy mellékleteket nem közli, indokolt végzésben megjelölve azokat a módokat, amelyek a lehető legszélesebb körben lehetővé teszik az említett ellenérdekű felperes vagy alperes számára, hogy előadja észrevételeit, többek között elrendelve a tájékoztatások vagy mellékletek olyan nem bizalmas változatának vagy nem bizalmas összefoglalásának benyújtását, amelyben szerepel azok lényegi tartalma.

(4) A jelen cikkben foglalt eljárási szabályok nem vonatkoznak a 105. cikk szerinti esetekre.

104. cikk

Olyan dokumentumok, amelyekbe az intézmény megtagadta a betekintést

Ha a 91. cikk c) pontja szerint elrendelt bizonyításfelvétel alapján a dokumentumokba való betekintés valamely intézmény általi megtagadásának jogszerűségére vonatkozó kereset esetében olyan dokumentumot nyújtanak be a Törvényszékhez, amelybe az intézmény megtagadta a betekintést, akkor