AZ EURÓPAI RENDSZERKOCKÁZATI TESTÜLET ÁLTAL KIADOTT FIGYELMEZTETÉS

(2022. szeptember 22.)

az uniós pénzügyi rendszerben fennálló sérülékenységekről

(ERKT/2022/7)

(2022/C 423/01)

AZ EURÓPAI RENDSZERKOCKÁZATI TESTÜLET IGAZGATÓTANÁCSA,

tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,

tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra (1) és különösen annak IX. mellékletére,

tekintettel a pénzügyi rendszer európai uniós makroprudenciális felügyeletéről és az Európai Rendszerkockázati Testület létrehozásáról szóló, 2010. november 24-i 1092/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 3. cikke (2) bekezdésének c) pontjára, valamint 16. és 18. cikkére,

tekintettel az Európai Rendszerkockázati Testület eljárási szabályzatának elfogadásáról szóló, 2011. január 20-i ERKT/2011/1 európai rendszerkockázati testületi határozatra (3)és különösen annak 18. cikkére,

mivel:

(1) Az uniós pénzügyi rendszer mindeddig ellenállónak bizonyult a fokozódó geopolitikai feszültségekkel és gazdasági bizonytalansággal szemben. Ugyanakkor 2022 eleje óta nőtt az extrém eseményhez fűződő kockázatok (tail-risk) jellemezte forgatókönyvek bekövetkezésének valószínűsége, és ezt a közelmúltbeli geopolitikai fejlemények súlyosbították. A pénzügyi stabilitást érintő kockázatok egyidejűleg is realizálódhatnak, ennek következtében kölcsönhatásba léphetnek egymással és felerősíthetik egymás hatását. A fokozódó geopolitikai feszültségek az energiaárak emelkedéséhez vezettek, ami pénzügyi nehézségeket okozott a vállalkozások és a háztartások számára, amelyek még a Covid19-világjárvány negatív gazdasági következményeiből vannak felépülőben. Ezenkívül a vártnál magasabb infláció következtében szigorodnak a pénzügyi feltételek.

(2) E fejlemények rányomják a bélyegüket az Unió makrogazdasági kilátásaira. A bruttó hazai termék (GDP) növekedésére vonatkozó előrejelzéseket 2023-ra lefelé korrigálták, és nőtt a 2022/2023 telén bekövetkező recesszió valószínűsége. A lefelé mutató kockázatok eltérően alakulnak az egyes tagállamokban, különösen az Oroszországból érkező energiaimporttól való függőségük eltérő mértéke és a termelési láncok eltérő energiaintenzitása miatt. Összességében véve az extrém eseményhez fűződő kockázatok jellemezte forgatókönyvek bekövetkezésének valószínűsége a geopolitikai feszültségek további súlyosbodásától, a gazdasági visszaesés mértékétől és időtartamától, valamint a magas infláció tartósságától függ.

(3) Az Európai Rendszerkockázati Testület (ERKT) az idei évben korábban már megfogalmazta a fokozott bizonytalansággal és az extrém eseményhez fűződő kockázatok jellemezte forgatókönyvek bekövetkezésének fokozott valószínűségével kapcsolatos aggályait (4). A pénzügyi stabilitást érintő kockázatok további fokozódása az ERKT megbízatásával összhangban most indokolttá teszi általános figyelmeztetés kibocsátását. A pénzügyi stabilitást érintő három súlyos rendszerszintű kockázat került azonosításra.

(4) Először is, a makrogazdasági kilátások romlása, a finanszírozási feltételek szigorodásával összekapcsolódva azt jelenti, hogy ismét fokozódik a nem pénzügyi vállalatok és a háztartások mérlegére nehezedő nyomás, különösen a gyorsan emelkedő energiaárak által leginkább érintett ágazatokban és tagállamokban. E fejlemények kedvezőtlen hatást gyakorolnak a nem pénzügyi vállalatok és a háztartások adósságtörlesztő kapacitására.

(5) Másodszor, a pénzügyi stabilitást érintő, az eszközárak meredek eséséből eredő kockázatok továbbra is súlyosak. Ez jelentős piaci árazási veszteségekhez vezethet, amelyek pedig felerősíthetik a piaci volatilitást és likviditásszűkét okozhatnak. Ezenkívül az energia- és nyersanyagárak szintjének és volatilitásának növekedése nagy összegű letéti felhívásokhoz vezetett e piacok résztvevői számára. Ez bizonyos résztvevők számára likviditásszűkét teremtett.

(6) Harmadszor, a makrogazdasági kilátások romlása kedvezőtlen hatással van a hitelintézetek eszközminőségére és nyereségességi kilátásaira. Noha az európai bankszektor egészében véve jól tőkésített, a makrogazdasági kilátások jelentős romlása a hitelkockázat ismételt növekedéséhez vezetne egy olyan időpontban, amikor egyes hitelintézeteknél még folyamatban van a Covid19-világjárvánnyal összefüggő eszközminőségi problémák kezelése. A hitelintézetek ellenálló képességét strukturális tényezők is befolyásolják, többek között a kapacitásfelesleg, a pénzügyi szolgáltatásokat nyújtó új szereplők jelentette verseny, valamint a kiberbiztonsági és éghajlati kockázatoknak való kitettség.

(7) A pénzügyi stabilitást érintő e három súlyos rendszerszintű kockázat mellett az ERKT a következő emelt szintű rendszerszintű kockázatokat is azonosította.

(8) A lakóingatlan-szektorban fennálló sérülékenységek 2022 első felében számos tagállamban tovább emelkedhetnek a lakásárak és a jelzáloghitelezés élénk növekedését követve, ami a ciklikus kockázatok további felhalmozódására utal. Ugyanakkor az emelkedő jelzáloghitel-kamatok és az adósságtörlesztő kapacitás háztartások jövedelmének csökkenése miatti romlása várhatóan lefelé irányuló nyomást gyakorol majd a lakásárakra és ciklikus kockázatok realizálódásához vezet.

(9) A makrogazdasági kilátások romlása fokozza a kereskedelmiingatlan-szektor előtt álló kihívásokat is, amelyek a növekvő finanszírozási költségeket és építőipari árakat, az építőanyagok kínálatában jellemző szűk keresztmetszeteket, valamint strukturális tendenciákat tükröznek, így az irodahelyiségek iránti alacsonyabb keresletet. Tekintettel arra, hogy az uniós kereskedelmiingatlan-szektorban már most alacsonyak a haszonkulcsok, ezek a fejlemények nem nyereségessé tehetnek egyes fennálló vagy tervezett kereskedelmiingatlan-projekteket, növelve a nemteljesítési kockázatot és fokozva a kereskedelmi ingatlanokhoz kapcsolódó nemteljesítő hitelekkel kapcsolatos – már most magas szintű és emelkedő – aggályokat.

(10) Az ukrajnai háború növelte a nagyszabású kiberbiztonsági események valószínűségét, amelyek megzavarhatják a kritikus gazdasági és pénzügyi infrastruktúrákat és akadályozhatják a kulcsfontosságú gazdasági és pénzügyi szolgáltatások nyújtását.

(11) A gazdasági növekedés lassulása és a pénzügyi feltételek szigorodása kedvezőtlen hatást gyakorol az államadóssággal kapcsolatos középtávú dinamikájára. Az állami szektor nagymértékű eladósodottsága továbbra is a fő makrogazdasági sebezhetőségek egyikét jelenti számos tagállamban.

(12) A pénzügyi stabilitást érintő rendszerszintű kockázatok növekedése határozott szakpolitikai választ igényel. Az uniós pénzügyi ágazat ellenálló képességének megőrzése vagy fokozása továbbra is alapvető fontosságú a reálgazdaság támogatására való képességének biztosítása érdekében arra az esetre, ha és amikor a pénzügyi stabilitást érintő kockázatok realizálódnak.

(13) A banki és a nem banki ágazatban működő uniós és a nemzeti felügyeleti hatóságok – egymással szoros együttműködésben – hozzájárulnak az uniós pénzügyi ágazat ellenálló képességéhez a pénzügyi rendszer, valamint a feladatkörükbe tartozó intézmények sebezhetőségeinek figyelemmel kísérése és kezelése révén. Az érintett hatóságoknak a mikro- és makroprudenciális eszközök teljes körét igénybe kell venniük e kockázatok korlátok közé szorítása és – realizálódásuk esetén – hatásuk mérséklése érdekében. Amennyiben makroprudenciális eszközök nem állnak rendelkezésre, a hatóságoknak adott esetben a felügyeleti hatásköreikkel kell élniük a pénzügyi stabilitást érintő kockázatok mérséklése és a piaci zavarok elkerülésének biztosítása érdekében. Az érintett hatóságok közötti szoros koordináció növelné a szakpolitikai válaszok hatékonyságát és eredményességét, különösen a több ágazatra kiterjedő és határokon átnyúló kockázatok kezelésére irányuló válaszokét, elkerülve a prociklikus piaci fragmentálódást és a más tagállamokra gyakorolt negatív externáliákat.

(14) A hitelintézetek első védelmi vonalként működhetnek annak biztosításával, hogy tartalékképzési gyakorlataik és tőketervezésük megfelelően figyelembe veszi a várt és a nem várt veszteségeket, amelyeket a kockázati környezet romlása okozhat. Ez magában foglalja az alap- és a kedvezőtlen forgatókönyvek esetére a tőkére vonatkozó saját előrejelzéseik proaktívan és rendszeresen történő kiigazítását. Ez utóbbi forgatókönyveknek kellően konzervatív és aktualizált makrogazdasági forgatókönyveket kell tükrözniük, amelyek hosszabb időszakon át tartó súlyos, de valószerű stresszt feltételeznek. A hitelintézeteknek ezenkívül biztosítaniuk kell a rövidtávú likviditási kockázataik jó láthatóságát és az e kockázatok kezelésére szolgáló konkrét vészhelyzeti terveket kell biztosítaniuk. Ez továbbá a pénzügyi stabilitást érintő kockázatok esetleges realizálódásával szembeni kitartás és a hitelintézetekbe vetett piaci bizalom megőrzése érdekében is kulcsfontosságú.

(15) A hitelintézetek prudens kockázatkezelési gyakorlatainak kiegészítéseként a fennálló kockázati szintnek megfelelő mikro- és makroprudenciális tőkepufferek segítik a hitelintézetek ellenálló képességének biztosítását. Egyes nemzeti hatóságok már szigorították a makroprudenciális politikákat, míg mások jelenleg vizsgálják, hogy megvalósíthatók-e makroprudenciális politikák a sérülékenységek kezelése érdekében. A makroprudenciális pufferek megőrzése vagy további kiépítése támogatná a hitelintézetek ellenálló képességét, és lehetővé tenné a hatóságok számára, hogy felszabadítsák ezeket a puffereket, ha és amikor a kockázatok realizálódnak és negatív hatással vannak a hitelintézetek mérlegére. Ez pedig megerősítené a hitelintézetek veszteségviselési képességét, közben fenntartva a reálgazdaságnak nyújtott kritikus szolgáltatásokat. A makroprudenciális politikai döntések meghozatala során a prociklikusság kockázatának korlátozása érdekében figyelembe kell venni az egyes tagállamok konkrét makropénzügyi kilátásait és bankszektorban fennálló feltételeit.

(16) A pénzügyi stabilitást érintő, a bankszektoron kívüli kockázatokkal is foglalkozni kell. Ehhez kezelni kell a sérülékenységeket és növelni kell a banktól eltérő egyéb pénzügyi intézmények és a piaci alapú finanszírozás ellenálló képességét. Kulcsfontosságú a származékos energiapiacokon részt vevő nem pénzügyi vállalatok likviditási és finanszírozási nehézségeinek kezelése. A központi elszámolásra vonatkozó prudenciális követelményeket azonban nem szabad enyhíteni. Emellett szoros figyelmet kell fordítani a bizonyos típusú befektetési alapok strukturális likviditási eltéréseire. Az alapkezelőket ösztönözni kell arra is, hogy szükség esetén vegyenek igénybe likviditáskezelési eszközöket. Ezenkívül a biztosítást illetően a háztartások mérlegének túlfeszítése növeli a biztosítási szerződések törlésének kockázatát, ami potenciálisan növeli a védelmi rést, de relevánsabbá teszi a likviditás figyelemmel kísérését is.

(17) Annak biztosításával, hogy kockázatkezelési gyakorlataik megfelelően tükrözzék a kockázati környezet romlását, valamint figyelembe véve a felügyeleti hatóságok iránymutatásait és elvárásait, a banktól eltérő egyéb pénzügyi intézmények maguk is tovább erősíthetik ellenálló képességüket, és segíthetnek megakadályozni az extrém eseményhez fűződő kockázati forgatókönyvek megvalósulását. Például a befektetési alapok esetében ez azt jelenti, hogy szorosan figyelemmel kell kísérni és kezelni kell az esetleges túlzott likviditási eltéréseket vagy tőkeáttételt; a központi szerződő felek, a klíringtagok és ügyfeleik esetében azt jelenti, hogy figyelemmel kell kísérni a származtatott kitettségeket, valamint kezelni kell a koncentrációs kockázatot és a prociklikusságot a biztosítéki gyakorlatokban a központi szerződő felek, a klíringtagok és ügyfeleik láncában; a biztosítók esetében pedig azt jelenti, hogy szoros figyelmet kell fordítani a piaci és likviditási kockázatokra, amelyek egy megnövekedett piaci volatilitás és nagyfokú bizonytalanság jellemezte forgatókönyv esetén bekövetkezhetnek.

(18) Az ERKT többször is megjegyezte (5), hogy az eszközök hiánya akadályozza a hatóságokat abban, hogy a bankszektoron túlmenően is kezelni tudják a pénzügyi stabilitási kockázatokat. Kérte, hogy biztosítanak ilyen eszközöket a hatóságok számára, például a befektetési alapokra és biztosítókra vonatkozó prudenciális szabályok felülvizsgálata keretében. A jelenlegi megnövekedett kockázat jellemezte környezet ezt még sürgetőbbé teszi,

ELFOGADTA EZT A FIGYELMEZTETÉST:

1. SZAKASZ

Figyelmeztetés

Az uniós pénzügyi rendszer a fokozódó geopolitikai és gazdasági bizonytalanságok ellenére mindeddig ellenállónak bizonyult. Ugyanakkor az Európai Rendszerkockázati Testület (ERKT) a pénzügyi stabilitást érintő több súlyos kockázatot azonosított. E kockázatok egyidejűleg is realizálódhatnak, ennek következtében kölcsönhatásba léphetnek egymással és kölcsönösen felerősíthetik egymás hatását. 2022 eleje óta nőtt az extrém eseményhez fűződő kockázatok jellemezte forgatókönyvek bekövetkezésének valószínűsége, és ezt a közelmúltbeli geopolitikai fejlemények súlyosbították. Ezek a geopolitikai fejlemények hatással vannak az energiaárakra és az ellátásra, és azt jelentik, hogy ismét fokozódik a vállalkozások és a háztartások mérlegére nehezedő nyomás. Emellett a vártnál magasabb infláció szigorítja a pénzügyi feltételeket, ami felerősítheti a stresszt a pénzügyi szektorban.

A gazdasági tevékenység jelentős romlása a hitelkockázat újbóli növekedéséhez vezethet egy olyan időszakban, amikor egyes hitelintézeteknél még folyamatban van a Covid19-világjárvánnyal összefüggő eszközminőségi problémák kezelése, amelyek a kiterjedt állami támogatási intézkedések miatt eddig korlátozottak voltak. A pénzügyi stabilitást érintő, az eszközárak meredek eséséből eredő kockázatok szintén továbbra is súlyosak. Az emelkedő jelzáloghitel-kamatok és az adósságtörlesztő kapacitásnak a háztartások reáljövedelmének csökkenése miatti romlása a lakásárak csökkenése irányába ható nyomást gyakorolhat. Ez pedig az ingatlanpiacokon felhalmozódott ciklikus kockázatok realizálódásához vezethet. Emellett nőtt a pénzügyi rendszerre hatást gyakorló nagyszabású kiberbiztonsági események valószínűsége is.

A pénzügyi stabilitást érintő rendszerszintű kockázatok növekedésére tekintettel az ERKT szükségesnek tartja, hogy a magánszektorbeli intézmények, a piaci szereplők és az érintett hatóságok folytassák az extrém eseményhez fűződő kockázati forgatókönyvek bekövetkezésére való felkészülést. Az uniós pénzügyi ágazat ellenálló képességének megőrzése vagy fokozása továbbra is alapvető fontosságú annak érdekében, hogy a pénzügyi rendszer továbbra is támogatni tudja a reálgazdaságot, ha és amikor a pénzügyi stabilitást érintő kockázatok realizálódnak. Az érintett hatóságok közötti szoros koordináció, valamint az összes pénzügyi szektorra és piaci szereplőre kiterjedő prudens kockázatkezelési gyakorlatok továbbra is kulcsfontosságúak a sérülékenységek eredményes kezeléséhez, elkerülve ugyanakkor a piaci fragmentálódást és a más tagállamokra gyakorolt negatív externáliákat.

A hitelintézetek első védelmi vonalként működhetnek annak biztosításával, hogy tartalékképzési gyakorlataik és tőketervezésük megfelelően figyelembe veszi a várt és a nem várt veszteségeket, amelyeket a kockázati környezet romlása okozhat. Ez magában foglalja az alap- és a kedvezőtlen forgatókönyvek esetére a tőkére vonatkozó saját előrejelzéseik proaktívan és rendszeresen történő kiigazítását. Ez utóbbi forgatókönyveknek kellően konzervatív és aktualizált makrogazdasági forgatókönyveket kell tükrözniük, amelyek hosszabb időszakon át tartó súlyos, de valószerű stresszt feltételeznek. Ezenkívül a rövid távú likviditási kockázatok előrejelzésével és az azokra való felkészüléssel a hitelintézetek biztosítják azonnali ellenálló képességüket arra az esetre, ha a fent említett kockázatok bármelyike realizálódna.

A hitelintézetek prudens kockázatkezelési gyakorlatainak kiegészítéseként a fennálló kockázati szintnek megfelelő mikro- és makroprudenciális tőkepufferek segítik a bankszektor ellenálló képességének biztosítását. A makroprudenciális pufferek megőrzése vagy további kiépítése támogatná a hitelintézetek ellenálló képességét, és lehetővé tenné a hatóságok számára, hogy felszabadítsák ezeket a puffereket, ha és amikor a kockázatok realizálódnak és negatív hatással vannak a hitelintézetek mérlegére. Ugyanakkor a makroprudenciális politikai döntések meghozatala során a prociklikusság kockázatának korlátozása érdekében figyelembe kell venni az egyes tagállamok konkrét makropénzügyi kilátásait és bankszektorban fennálló feltételeit.

A pénzügyi stabilitást érintő, a bankszektoron kívüli kockázatokkal is foglalkozni kell. Ehhez kezelni kell a sérülékenységeket és növelni kell a banktól eltérő egyéb pénzügyi intézmények és a piaci alapú finanszírozás ellenálló képességét. Amennyiben makroprudenciális eszközök nem állnak rendelkezésre, a hatóságoknak adott esetben a felügyeleti hatásköreikkel kell élniük a pénzügyi stabilitási kockázatok realizálódása következményeinek mérséklése és a piaci zavarok elkerülésének biztosítása érdekében. Az érintett hatóságoknak ezenkívül továbbra is szorosan figyelemmel kell kísérniük a kockázatokat, és szükség esetén fokozniuk kell a felügyelt banktól eltérő egyéb pénzügyi intézményekkel folytatott felügyeleti párbeszédet. Annak biztosításával, hogy kockázatkezelési gyakorlataik megfelelően tükrözzék a megemelkedett kockázatokat, valamint figyelembe véve a felügyeleti hatóságok iránymutatásait és elvárásait, a banktól eltérő egyéb pénzügyi intézmények maguk is tovább erősíthetik ellenálló képességüket.

A pénzügyi szektoron túlmenően a származékos energiapiacokon részt vevő nem pénzügyi vállalatok likviditási nehézségeit is kezelni kell. Ez azonban nem járhat a központi elszámolási rendszerekre vonatkozó prudenciális követelmények enyhítésével.

2. SZAKASZ

Fogalommeghatározások

E figyelmeztetés alkalmazásában a következő fogalommeghatározásokat kell alkalmazni:

(a) „érintett hatóságok”: — az EKB az 1024/2013/EU tanácsi rendelet (6) 4. cikkének (1) és (2) bekezdésével, valamint 5. cikkének (2) bekezdésével összhangban rá ruházott feladatok tekintetében; — az európai felügyeleti hatóságok; — a nemzeti felügyeleti hatóságok; — a 2013/36/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (7) VII. címének 4. fejezete vagy az 575/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (8) 458. cikkének (1) bekezdése szerinti kijelölt hatóságok;

(b) „európai felügyeleti hatóságok”: az 1093/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (9) létrehozott európai felügyeleti hatóság (Európai Bankhatóság), az 1094/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (10) létrehozott európai felügyeleti hatóság (Európai Biztosítás- és Foglalkoztatóinyugdíj-hatóság) és az 1095/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (11) létrehozott európai felügyeleti hatóság (Európai Értékpapírpiaci Hatóság) együttesen;

(c) „nemzeti felügyeleti hatóság”: az 575/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének 40. pontjában és a 2013/36/EU irányelv 3. cikke (1) bekezdésének 36. pontjában, a 2009/138/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (12) 13. cikkének 10. pontjában, a 2014/65/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (13) 67. cikkének (1) bekezdésében és a 648/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (14) 22. cikkének (1) bekezdésében meghatározott illetékes vagy felügyeleti hatóság.

Kelt Frankfurt am Mainban, 2022. szeptember 22-én. az ERKT titkárságának vezetője, az ERKT igazgatótanácsa nevében Francesco MAZZAFERRO

(1) HL L 1., 1994.1.3., 3. o.

(2) HL L 331., 2010.12.15., 1. o.

(3) HL C 58., 2011.2.24., 4. o.

(4) Az ERKT igazgatótanácsának 2022. március 24-én tartott 45. rendszeres ülését követő, 2022. március 31-i sajtóközlemény és az ERKT igazgatótanácsának 2022. június 23-án tartott 46. rendszeres ülését követő, 2022. június 30-i sajtóközlemény, elérhető az ERKT honlapján: www.esrb.europa.eu

(5) Az Európai Rendszerkockázati Testület ERKT/2017/6 ajánlása (2017. december 7.) a befektetési alapok likviditási és tőkeáttételi kockázatairól (HL C 151., 2018.4.30., 1. o.). Macroprudential policy beyond banking: an ESRB strategy paper, 2016. július 19.; ESRB response to the EIOPA Consultation Paper on the 2020 review of Solvency II, 2020. január 17.; és Response Letter to a Consultation of the European Commission on the review of Solvency II, 2020. október 16., elérhető az ERKT honlapján: www.esrb.europa.eu

(6) A Tanács 1024/2013/EU rendelete (2013. október 15.) az Európai Központi Banknak a hitelintézetek prudenciális felügyeletére vonatkozó politikákkal kapcsolatos külön feladatokkal történő megbízásáról (HL L 287., 2013.10.29., 63. o.).

(7) Az Európai Parlament és a Tanács 2013/36/EU irányelve (2013. június 26.) a hitelintézetek tevékenységéhez való hozzáférésről és a hitelintézetek prudenciális felügyeletéről, a 2002/87/EK irányelv módosításáról, a 2006/48/EK és a 2006/49/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről (HL L 176., 2013.6.27., 338. o.).

(8) Az Európai Parlament és a Tanács 575/2013/EU rendelete (2013. június 26.) a hitelintézetekre és befektetési vállalkozásokra vonatkozó prudenciális követelményekről és a 648/2012/EU rendelet módosításáról (HL L 176., 2013.6.27., 1. o.).

(9) Az Európai Parlament és a Tanács 1093/2010/EU rendelete (2010. november 24.) az európai felügyeleti hatóság (Európai Bankhatóság) létrehozásáról, a 716/2009/EK határozat módosításáról és a 2009/78/EK bizottsági határozat hatályon kívül helyezéséről (HL L 331., 2010.12.15., 12. o.).

(10) Az Európai Parlament és a Tanács 1094/2010/EU rendelete (2010. november 24.) az európai felügyeleti hatóság (az Európai Biztosítás- és Foglalkoztatóinyugdíj-hatóság) létrehozásáról, valamint a 716/2009/EK határozat módosításáról és a 2009/79/EK bizottsági határozat hatályon kívül helyezéséről (HL L 331., 2010.12.15., 48. o.).

(11) Az Európai Parlament és a Tanács 1095/2010/EU rendelete (2010. november 24.) az európai felügyeleti hatóság (Európai Értékpapír-piaci Hatóság) létrehozásáról, a 716/2009/EK határozat módosításáról és a 2009/77/EK bizottsági határozat hatályon kívül helyezéséről (HL L 331., 2010.12.15., 84. o.).

(12) Az Európai Parlament és a Tanács 2009/138/EK irányelve (2009. november 25.) a biztosítási és viszontbiztosítási üzleti tevékenység megkezdéséről és gyakorlásáról (Szolvencia II) (HL L 335., 2009.12.17., 1. o.).

(13) Az Európai Parlament és a Tanács 2014/65/EU irányelve (2014. május 15.) a pénzügyi eszközök piacairól, valamint a 2002/92/EK irányelv és a 2011/61/EU irányelv módosításáról (HL L 173., 2014.6.12., 349. o.).

(14) Az Európai Parlament és a Tanács 648/2012/EU rendelete (2012. július 4.) a tőzsdén kívüli származtatott ügyletekről, a központi szerződő felekről és a kereskedési adattárakról (HL L 201., 2012.7.27., 1. o.).