A Tanács 574/72/EGK rendelete

(1972. március 21.)

a szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló 1408/71/EGK rendelet végrehajtására vonatkozó szabályok megállapításáról

AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,

tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 2., 7. és 51. cikkére,

tekintettel a szociális biztonsági rendszereknek a Közösségen belül mozgó munkavállalókra és családtagjaikra történő alkalmazásáról szóló, 1971. június 14-i 1408/71/EGK tanácsi rendeletre [1] és különösen annak 97. cikkére,

tekintettel a Bizottságnak a migráns munkavállalók szociális biztonságával foglalkozó igazgatási bizottsággal folytatott konzultációt követően elfogadott javaslatára,

tekintettel az Európai Parlament véleményére,

tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére,

mivel a migráns munkavállalók szociális biztonságáról szóló 3. rendelet [2] helyébe az 1408/71/EGK rendelet lépett, amelynek 99. cikke ugyancsak hatályon kívül helyezte a 4. rendeletet [3], amely rögzítette a migráns munkavállalók szociális biztonságáról szóló 3. rendelet végrehajtási szabályait, valamint kiegészítette annak rendelkezéseit, ezért olyan végrehajtási szabályok előírása szükséges, amelyek igazodnak az új alapvető szabályokhoz, továbbá e szövegek tizenkét éven át történő alkalmazása során szerzett tapasztalatokhoz;

mivel különösen szükségessé vált az egyes tagállamok illetékes intézményeinek, valamint az ellátásokban való részesülés céljából az érintett személyek által benyújtandó okmányoknak és az általuk teljesítendő alakiságoknak, az igazgatási ellenőrzésekre és az orvosi felülvizsgálatokra vonatkozó szabályoknak, továbbá az egyik tagállam intézménye által egy másik tagállam intézménye nevében nyújtott ellátások megtérítésével kapcsolatos feltételeknek és a könyvvizsgáló bizottság kötelezettségeinek a meghatározása,

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

I. CÍM

ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK

1. cikk

Fogalommeghatározások

E rendelet alkalmazásában:

a) "rendelet" az 1408/71/EGK rendelet;

b) "végrehajtási rendelet" ez a rendelet;

c) a rendelet 1. cikkében található fogalommeghatározások az említett cikkben nekik tulajdonított jelentéssel rendelkeznek.

2. cikk

Formanyomtatványok – Tájékoztatás a jogszabályokról – Útmutatók

(1) A tanúsítványok, igazolások, nyilatkozatok, kérelmek, valamint a rendeletben és a végrehajtási rendeletben foglaltak alkalmazásához szükséges egyéb okmányok mintáit az igazgatási bizottság dolgozza ki.

Két tagállam vagy azok hatáskörrel rendelkező hatóságai kölcsönös megállapodás alapján és az igazgatási bizottság véleményének birtokában egymás között egyszerűsített formanyomtatványokat is alkalmazhatnak.

(2) Az igazgatási bizottság az egyes tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságai részére tájékoztatást adhat a rendelet alkalmazási körébe tartozó nemzeti jogszabályok rendelkezéseiről.

(3) Az igazgatási bizottság útmutatókat készít, hogy az érintett személyekkel megismertesse a jogaikat, valamint azokat az igazgatási alakiságokat, amelyeket az ilyen jogok gyakorlása érdekében teljesíteni kell.

Ezen útmutatók összeállítása előtt konzultálnak a tanácsadó bizottsággal.

3. cikk

Összekötő szervek – Kommunikáció az intézmények, valamint a kedvezményezettek és az intézmények között

(1) A hatáskörrel rendelkező hatóságok összekötő szerveket jelölhetnek ki, amelyek egymással közvetlenül érintkezhetnek.

(2) A tagállamok intézményei, valamint a tagállamok területén lakóhellyel rendelkező vagy ott tartózkodó személyek akár közvetlenül, akár az összekötő szerveken keresztül kérelemmel fordulhatnak egy másik tagállam intézményéhez.

4. cikk

Mellékletek

(1) A tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságát vagy hatóságait az 1. melléklet sorolja fel.

(2) Az egyes tagállamok illetékes intézményeit a 2. melléklet sorolja fel.

(3) A tagállamok lakóhely szerinti intézményeit és tartózkodási hely szerinti intézményeit a 3. melléklet sorolja fel.

(4) A végrehajtási rendelet 3. cikkének (1) bekezdése alapján kijelölt összekötő szerveket a 4. melléklet sorolja fel.

(5) A végrehajtási rendelet 5. cikkében, 53. cikkének (3) bekezdésében, 104. cikkében, 105. cikkének (2) bekezdésében, 116., valamint 120. cikkében említett rendelkezéseket az 5. melléklet sorolja fel.

(6) Az egyes tagállamokban a fizetésekért felelős intézmények által választott ellátások fizetésének szabályait a végrehajtási rendelet 53. cikke (1) bekezdésének megfelelően a 6. melléklet sorolja fel.

(7) A végrehajtási rendelet 55. cikkének (1) bekezdésében említett bankok nevét és székhelyét a 7. melléklet sorolja fel.

(8) Azokat a tagállamokat, amelyekre egymás közötti kapcsolataikban a végrehajtási rendelet 10. cikke (2) bekezdése d) pontjának rendelkezései vonatkoznak, a 8. melléklet sorolja fel.

(9) A természetbeni ellátások évi átlagos költségének kiszámításánál figyelembe veendő rendszereket a végrehajtási rendelet 94. cikke (3) bekezdése a) pontjának, valamint a 95. cikk (3) bekezdése a) pontjának megfelelően a 9. melléklet sorolja fel.

(10) A hatáskörrel rendelkező hatóságok által a végrehajtási rendeletnek különösen a következő cikkei alapján kijelölt intézményeket, illetve szerveket a 10. melléklet sorolja fel: a 6. cikk (1) bekezdése, a 11. cikk (1) bekezdése, a 13. cikk (2) és (3) bekezdése, a 14. cikk (1), (2) és (3) bekezdése, a 38. cikk (1) bekezdése, a 70. cikk (1) bekezdése, a 80. cikk (2) bekezdése, a 81. cikk, a 82. cikk (2) bekezdése, a 85. cikk (2) bekezdése, a 89. cikk (1) bekezdése, a 91. cikk (2) bekezdése, a 102. cikk (2) bekezdése, a 110. cikk és a 113. cikk (2) bekezdése.

II. CÍM

A RENDELET ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEINEK VÉGREHAJTÁSA

A rendelet 6. és 7. cikkének végrehajtása

5. cikk

Az egyezmények végrehajtási szabályainak felváltása a végrehajtási rendelettel

A végrehajtási rendelet rendelkezései felváltják a rendelet 6. cikkében említett egyezmények végrehajtási szabályait; a végrehajtási rendelet rendelkezései azoknak a szabályoknak a helyébe lépnek, amelyek a rendelet 7. cikke (2) bekezdésének c) pontjában említett egyezmények rendelkezéseinek végrehajtására vonatkoznak, amennyiben azokat a rendelet 5. melléklete nem sorolja fel.

A rendelet 9. cikkének végrehajtása

6. cikk

Az önkéntes vagy szabadon választható folytatólagos biztosítási rendszereibe történő belépés

(1) Aki a rendelet 9. cikkének és 15. cikke (3) bekezdésének értelmében a rokkantság, öregség és halál (nyugdíjak) tekintetében egy tagállam jogszabályai szerint több rendszerben is eleget tesz az önkéntes vagy szabadon választható folytatólagos biztosítási rendszerbe történő belépés feltételeinek, és ha legutóbbi munkaviszonya következtében a fenti rendszerek valamelyike szerint nem tartozott kötelező biztosítás hatálya alá, akkor az említett cikkek szerint csatlakozhat az adott tagállam jogszabályaiban meghatározott önkéntes vagy szabadon választható folytatólagos biztosítási rendszerhez, vagy ennek hiányában az általa választott rendszerhez.

(2) Ahhoz, hogy egy személy hivatkozhasson a rendelet 9. cikke (2) bekezdésének rendelkezéseire, igazolást kell benyújtania a kérdéses tagállam intézményéhez egy másik tagállam jogszabályai szerint szerzett biztosítási időről. Ezt az igazolást az érintett személy kérelme alapján az azon jogszabályokat alkalmazó intézmény vagy intézmények állítják ki, amely jogszabályok szerint az érintett személy a biztosítási időt szerezte.

A rendelet 12. cikkének végrehajtása

7. cikk

Az ellátások halmozódásának tilalmára vonatkozó rendelkezések végrehajtásának általános szabályai – E rendelkezések alkalmazása a rokkantsági, az öregségi és a haláleseti ellátásokra (nyugdíjakra)

(1) Ha egy, a tagállamok valamelyikének jogszabályai szerint ellátásra jogosult személy egy vagy több más tagállam jogszabályai szerint is jogosult ellátásokra, a következő szabályok alkalmazandók:

a) amennyiben a rendelet 12. cikke (2) vagy (3) bekezdésének alkalmazása az említett ellátások csökkentésével vagy egyidejű felfüggesztésével jár, úgy azok egyike sem csökkenthető olyan összeggel vagy függeszthető fel olyan mértékben, amely meghaladja azt az összeget, amely akkor keletkezik, ha az azon jogszabályok szerint csökkentendő vagy felfüggesztendő összeget, amely jogszabályok szerint ellátás jár, elosztják azoknak a csökkentendő vagy felfüggesztendő ellátásoknak a számával, amelyekre az érintett személy jogosult;

b) a rendelet 46. cikkének (2) bekezdése szerint valamely tagállam intézménye által megállapított rokkantsági, öregségi és haláleseti ellátásokat (nyugdíjakat) illetően az intézmény figyelembe veszi azokat a más jellegű ellátásokat, valamint jövedelmet vagy díjazást, amelyek feltételezhetően az általa folyósított ellátás csökkentését vagy felfüggesztését vonják maguk után, nem a rendelet 46. cikke (2) bekezdésének a) pontjában említett elméleti összeg kiszámítása, hanem kizárólag a rendelet 46. cikke (2) bekezdésének b) pontjában említett összeg csökkentése vagy felfüggesztése végett. Ugyanakkor ezen ellátás, jövedelem vagy díjazás teljes összegének csak egy meghatározott hányadát kell figyelembe venni, e hányadot a rendelet 46. cikke (2) bekezdése b) pontjának megfelelően a megszerzett biztosítási idő tartamának arányában határozzák meg.

c) a rendelet 46. cikke (1) bekezdésének első albekezdése szerint valamely tagállam intézménye által megállapított rokkantsági, öregségi és haláleseti ellátásokat (nyugdíjakat) illetően az intézmény figyelembe vesz – ha a rendelet 46. cikke (3) bekezdésének rendelkezéseit alkalmazni kell – más jellegű ellátásokat, valamint jövedelmet vagy díjazást, amelyek valószínűleg a tőle járó ellátás csökkentését vagy felfüggesztését vonják maguk után, de nem a rendelet 46. cikkének (1) bekezdésében említett összeg kiszámítása, hanem kizárólag a rendelet 46. cikke (3) bekezdésének alkalmazásából adódó összeg csökkentése vagy felfüggesztése végett. Ugyanakkor ezen ellátás, jövedelem vagy díjazás összegének csak egy meghatározott hányadát kell figyelembe venni; e hányad úgy keletkezik, ha az összeget ellátják a rendelet 46. cikke (3) bekezdésének alkalmazásából adódó ellátás összegének a rendelet 46. cikke (1) bekezdése első albekezdésének alkalmazásából adódó összegéhez viszonyított arányának megfelelő együtthatóval.

(2) A rendelet 12. cikke (2), (3) és (4) bekezdésének alkalmazásában az érintett illetékes intézmények kérelemre megadják egymásnak a szükséges felvilágosítást.

8. cikk

Több tagállam jogszabályai szerinti anyasági ellátásokra való jogosultságok halmozódása esetén alkalmazandó szabályok

Ha a munkavállaló vagy valamelyik családtagja két vagy több tagállam jogszabályai szerint is jogosult anyasági ellátásra, úgy kizárólag a szülés helye szerinti tagállam jogszabályai szerint részesülhet ilyen ellátásban, vagy ha a szülés nem e tagállamok valamelyikének területén történt, akkor kizárólag azon tagállam jogszabályai szerint, amelyek hatálya alá a munkavállaló utoljára tartozott.

9. cikk

Több tagállam jogszabályai szerinti haláleseti juttatásra való jogosultságok halmozódása esetén alkalmazandó szabályok

(1) Ha a halál egy tagállam területén következik be, csak az e tagállam jogszabályai szerint szerzett haláleseti juttatásra való jogosultság marad fenn, a más tagállamok jogszabályai szerint szerzett jogosultság megszűnik.

(2) Ha a halál egy tagállam területén következik be és két vagy több másik tagállam jogszabályai szerint nyílik jogosultság haláleseti juttatásra, vagy ha a halál a tagállamok területén kívül következik be, és az említett jogosultság két vagy több tagállam jogszabályai szerint áll fenn, úgy csak azon tagállam jogszabályai szerint szerzett jogosultság marad fenn, ahol a munkavállaló utoljára volt biztosított, míg a más tagállamok jogszabályai szerint szerzett jogosultság megszűnik.

10. cikk

Családi ellátásokra, illetve családi támogatásra való jogosultságok halmozódása esetén, vagy abban az esetben alkalmazandó szabályok, ha a munkavállaló egy azonos időszakban vagy egy időszak azonos részében egymás után több tagállam jogszabályainak hatálya alá is tartozott

(1) Ha – a rendelet 73. cikkének (1) vagy (2) bekezdése, illetve 74. cikkének (1) vagy (2) bekezdése, továbbá a családtag lakóhelye szerinti ország jogszabályai szerint – azonos időszakban ugyanazon családtag után két különböző személy jogosult családi ellátásokra vagy családi támogatásokra, akkor a családi ellátásokra, illetve a családi támogatásokra való jogosultság halmozódása tekintetében a családtag lakóhelye szerinti ország jogszabályainak rendelkezéseit kell alkalmazni. E célból a rendelet 73. cikkének (1) vagy (2) bekezdése, illetve 74. cikkének (1) vagy (2) bekezdése szerinti családi ellátásokra vagy családi támogatásra való jogosultságot úgy kell figyelembe venni, mintha az a kérdéses családtag lakóhelye szerinti ország jogszabályai szerint szerzett jogosultság lenne.

(2) Ha a munkavállaló egymást követően két tagállam jogszabályainak hatálya alá is tartozott a családi ellátásoknak, illetve támogatásoknak az egyik vagy mindkét érintett tagállam jogszabályaiban előírt két kifizetési időpontja közé eső időszakban, úgy a következő szabályokat kell alkalmazni:

a) azok a családi ellátások, illetve támogatások, amelyeket e munkavállaló e tagállamok mindegyike jogszabályainak hatálya alá tartozóként igényelhet, megegyeznek a megfelelő jogszabályok szerint járó napi ellátások, illetve támogatások számával. Ha e jogszabályok nem rendelkeznek napi ellátásokról vagy támogatásokról, úgy a családi ellátások, illetve támogatások juttatása annak arányában történik, hogy a munkavállaló mennyi ideig tartozott az egyes tagállamok jogszabályainak hatálya alá az érintett jogszabályok által meghatározott idő tartamához viszonyítva;

b) ha a családi ellátásokat, illetve támogatásokat egy intézmény olyan időszakban is folyósította, amikor egy másik intézménynek kellett volna ezt megtennie, úgy az említett intézmények elszámolnak egymás között;

c) az a) és b) pont alkalmazásában, ha az egyik tagállam jogszabályai szerint szerzett szolgálati időt olyan egységben fejezik ki, amely eltér attól az egységtől, amelyet a családi ellátások, illetve támogatások kiszámításánál egy másik olyan tagállam jogszabályai szerint alkalmaztak, amelynek a munkavállaló ugyanabban az időszakban szintén a hatálya alá tartozott, az átváltást a végrehajtási rendelet 15. cikke (3) bekezdésének rendelkezéseivel összhangban kell végezni;

d) az a) pont rendelkezéseitől eltérően, a végrehajtási rendelet 8. mellékletében felsorolt tagállamok egymás közötti kapcsolata tekintetében, azt az intézményt, amely a családi ellátások, illetve támogatások költségeit az érintett időszakban az első foglalkoztatás okán viseli, a folyó időszak egészében terhelik e költségek.

(3) Ha a francia jogszabályok hatálya alá tartozó munkavállaló vagy a francia jogszabályok szerint munkanélküli ellátásban részesülő munkanélküli családtagjai az egyik tagállamból egy másik tagállam területére helyezik át lakóhelyüket egy naptári hónapon belül, akkor a családi támogatások biztosításáért az adott hónap kezdetén felelős intézmény a hónap végéig folytatja a támogatások biztosítását.

III. CÍM

A RENDELETNEK AZ ALKALMAZANDÓ JOGSZABÁLYOKAT MEGHATÁROZÓ RENDELKEZÉSEINEK VÉGREHAJTÁSA

A rendelet 13–16. cikkének végrehajtása

11. cikk

Alakiságok a más országba történő kiküldetés esetén

(1) A rendelet 14. cikke (1) bekezdésének a) pontjában, valamint (2) bekezdésének a) pontjában említett esetekben azon tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága által kijelölt intézmény, amely tagállam jogszabályait továbbra is alkalmazni kell a munkavállalóra, a munkavállaló részére, a munkavállaló vagy munkáltatója kérésére, továbbá az előírt feltételek teljesülése esetén, kiküldetési igazolást állít ki, amely tanúsítja, hogy a munkavállaló egy meghatározott időpontig továbbra is e jogszabályok hatálya alá tartozik.

(2) A rendelet 14. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontjában előírt hozzájárulást a munkáltató kérelmezi.

12. cikk

A német szociális biztonsági rendszer alapján nyújtott biztosítást érintő különleges rendelkezések

(1) Ha a rendelet 14. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontja, illetve (2) bekezdésének a) pontja szerint a német jogszabályokat kell alkalmazni a nem németországi székhellyel, illetve lakóhellyel rendelkező vállalkozás vagy munkáltató által alkalmazott munkavállalóra, úgy e jogszabályokat olyan módon kell alkalmazni, mintha a munkavállalót a németországi lakóhelyén alkalmaznák.

(2) Ha a járulékot nem Németország, hanem egy másik tagállam jogszabályai szerint fizetik meghatározott időre, rokkantságra, öregségre vagy halálra (nyugdíjra) vonatkozó kötelező rendszer keretében, akkor a kiegészítő biztosításért (Höherversicherung) a német jogszabályok szerint fizetendő kiegészítő járulék is befizethető ugyanarra az időszakra.

13. cikk

A diplomáciai és konzuli képviseletek által alkalmazott személyek választási jogának gyakorlása

(1) A rendelet 16. cikke (2) bekezdésében előírt választás jogát első alkalommal attól az időponttól számított három hónapon belül kell gyakorolni, amikor a munkavállalót az érintett diplomáciai, illetve konzuli képviselet felvette, vagy akkor, amikor e képviselet tagjának személyes szolgálatába állt. A választás a munkába állás napjától hatályos.

Ha egy munkavállaló valamely naptári év végén megújítja választási jogát, akkor az a következő naptári év első napján lép hatályba.

(2) A választás jogát gyakorló munkavállaló tájékoztatja azon tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága által kijelölt intézményt, amelynek jogszabályai mellett döntött, és egyidejűleg értesíti a munkáltatóját. Szükség esetén az említett intézmény e tagállam valamennyi intézményéhez továbbítja ezt az információt, a tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága által kiadott iránymutatásoknak megfelelően.

(3) Az azon tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága által kijelölt intézmény, amely tagállam jogszabályai mellett a munkavállaló dönt, tanúsítványt állít ki a munkavállaló részére, igazolva, hogy a munkavállaló mindaddig a fenti tagállam jogszabályainak hatálya alá tartozik, amíg a kérdéses diplomáciai vagy konzuli képviselet őt alkalmazza, illetve addig, amíg e képviselet tagjának személyes szolgálatában áll.

(4) Ha a munkavállaló a német jogszabályok alkalmazása mellett dönt, akkor e jogszabályok rendelkezéseit úgy kell alkalmazni, mintha a munkavállalót a német kormány székhelyén alkalmaznák. Az illetékes betegbiztosító intézményt a hatáskörrel rendelkező hatóság jelöli ki.

14. cikk

Az Európai Közösségek segédszemélyzete választási jogának gyakorlása

(1) A rendelet 16. cikkének (3) bekezdésében előírt választás jogát a munkaszerződés megkötésének időpontjában kell gyakorolni. Az e szerződés megkötésére felhatalmazott hatóság tájékoztatja azon tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága által kijelölt intézményt, amely tagállam jogszabályai mellett a segédszemélyzet tagja döntött. Szükség esetén az említett intézmény a tagállam valamennyi intézményéhez továbbítja ezt az információt.

(2) Az azon tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága által kijelölt intézmény, amelynek jogszabályai mellett az illető dönt, igazolást állít ki a segédszemélyzet tagja részére, tanúsítva, hogy ő mindaddig a fenti tagállam jogszabályainak hatálya alá tartozik, amíg az Európai Közösségeknél a segédszemélyzet tagjaként alkalmazásban áll.

(3) A tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságai szükség esetén kijelölik az Európai Közösségek segédszemélyzetének tagjai tekintetében illetékes intézményeket.

(4) Ha a segédszemélyzetnek az a tagja, akit Németországon kívül egy másik tagállam területén alkalmaznak, a német jogszabályok alkalmazása mellett dönt, akkor e jogszabályok rendelkezéseit úgy kell alkalmazni, mintha a segédszemélyzet tagját a német kormány székhelyén alkalmaznák. Az illetékes betegbiztosító intézményt a hatáskörrel rendelkező hatóság jelöli ki.

IV. CÍM

A RENDELETNEK AZ ELLÁTÁSOK EGYES CSOPORTJAIRA VONATKOZÓ KÜLÖNLEGES RENDELKEZÉSEINEK VÉGREHAJTÁSA

I. FEJEZET

A BIZTOSÍTÁSI IDŐK ÖSSZESÍTÉSÉNEK ÁLTALÁNOS SZABÁLYAI

15. cikk

(1) A rendelet 18. cikkének (1) bekezdésében, 38. cikkében, 45. cikkének (1) és (2) bekezdésében, 64. cikkében, valamint 67. cikkének (1) és (2) bekezdésében említett esetekben a biztosítási idők összesítése a következő szabályok szerint történik:

a) az egy tagállam jogszabályai szerint szerzett biztosítási időhöz annyit kell hozzáadni a más tagállamok jogszabályai szerint szerzett biztosítási időből, amennyi az ellátásokra való jogosultság megszerzése, fenntartása vagy feléledése céljából az első tagállam jogszabályai szerint szerzett biztosítási idő kiegészítése érdekében szükséges, feltéve, hogy ezek a biztosítási idők nem esnek egybe. Ha a rendelet 46. cikke (2) bekezdésének megfelelően a rokkantsági, öregségi vagy haláleseti ellátások (nyugdíjak) megállapításáról két vagy több tagállam intézményeinek kell dönteni, úgy az érintett intézmények külön összesítik a munkavállaló által az azon tagállamok jogszabályai szerint szerzett valamennyi biztosítási időt, amely tagállamok jogszabályainak hatálya alá a munkavállaló tartozott, adott esetben a rendelet 45. cikke (2) bekezdése és 46. cikke (2) bekezdése c) pontja rendelkezéseinek sérelme nélkül;

b) ha egy tagállam jogszabályai szerint szerzett kötelező biztosítási idő egybeesik egy másik tagállam jogszabályai szerinti önkéntes vagy szabadon választható folytatólagos biztosítási idővel, akkor csak az előbbit kell figyelembe venni;

c) ha egy tagállam jogszabályai szerint szerzett, de nem ilyen időnek tekintett biztosítási idő egybeesik egy másik tagállam jogszabályai szerint biztosítási időnek tekintett idővel, akkor csak az előbbit kell figyelembe venni;

d) a két vagy több tagállam jogszabályai szerint biztosítási időnek számító időszakot csak azon tagállam intézménye veszi figyelembe, amely tagállam jogszabályai szerint az említett időszakot megelőzően a biztosított legutóbb kötelezően biztosított volt; amennyiben a biztosított egyetlen tagállam jogszabályai szerint sem volt kötelezően biztosított az említett időszakot megelőzően, úgy azon tagállam intézménye, amely tagállam jogszabályai szerint az illető az említett időszakot követően első alkalommal kötelezően biztosított volt, az említett időszakot veszi figyelembe;

e) ha nem lehet pontosan meghatározni azt az időszakot, amelyben valamely tagállam jogszabályai szerint biztosítási időt szereztek, vélelmezni kell, hogy e biztosítási idő nem esik egybe a más tagállamok jogszabályai szerint szerzett biztosítási idővel és e biztosítási időt figyelembe kell venni, amennyiben ez előnyös;

f) ha egy tagállam jogszabályai szerint egyes biztosítási időket csak akkor vesznek figyelembe, ha azokat egy meghatározott időszakban szerezték, az e jogszabályokat alkalmazó intézmény:

(i) csak akkor veszi figyelembe a más tagállamok jogszabályai szerint szerzett biztosítási időt, ha azt az említett időszakon belül szerezték; vagy

(ii) kiterjeszti ezt az időszakot azon biztosítási idő tartamára, amelyet részben vagy teljesen az említett határidőn belül más tagállam jogszabályai szerint szereztek, amennyiben e biztosítási idő az utóbbi tagállam jogszabályai szerint kizárólag annak a határidőnek a felfüggesztését vonja maga után, amelyen belül a biztosítási időt meg kell szerezni.

(2) Az azon tagállam jogszabályai szerint szerzett biztosítási időt, amelyre a rendelet nem vonatkozik, de amelyet olyan tagállam jogszabályai szerint vesznek figyelembe, amelyre a rendeletet alkalmazni kell, az összesítés szempontjából figyelembe veendő biztosítási időnek kell tekinteni.

(3) Ha egy tagállam jogszabályai szerint szerzett biztosítási időt egy másik tagállam jogszabályaiban alkalmazottól eltérő egységben fejezik ki, az összesítéshez szükséges átváltást a következő szabályok szerint kell végezni:

a) ha a munkavállaló hatnapos heti munkarendben dolgozott:

i. egy nap nyolc órának, nyolc óra pedig egy napnak felel meg;

ii. egy hét hat napnak, hat nap pedig egy hétnek felel meg;

iii. egy hónap huszonhat napnak, huszonhat nap pedig egy hónapnak felel meg;

iv. egy negyedév három hónapnak, tizenhárom hétnek, illetve hetvennyolc napnak, három hónap, tizenhárom hét, illetve hetvennyolc nap pedig egy negyedévnek felel meg;

v. ahhoz, hogy a heteket hónapokba, a hónapokat pedig hetekbe lehessen átszámítani, a heteket és a hónapokat először napokba kell átszámítani;

vi. a fenti szabályok alkalmazása az egy naptári évben szerzett biztosítási idők összegeként nem eredményezhet háromszáztizenkét napot, ötvenkét hetet, tizenkét hónapot, vagy négy negyedévet meghaladó összeget;

b) ha a munkavállaló ötnapos heti munkarendben dolgozott,:

i. egy nap kilenc órának, kilenc óra pedig egy napnak felel meg;

ii. egy hét öt napnak, öt nap pedig egy hétnek felel meg;

iii. egy hónap huszonkét napnak, huszonkét nap pedig egy hónapnak felel meg;

iv. egy negyedév három hónapnak, tizenhárom hétnek, illetve hatvanhat napnak, három hónap, tizenhárom hét, illetve hatvanhat nap pedig egy negyedévnek felel meg;

v. ahhoz, hogy a heteket hónapokba, a hónapokat pedig hetekbe lehessen átszámítani, a heteket és a hónapokat először napokba kell átszámítani;

vi. a fenti szabályok alkalmazása az egy naptári évben szerzett biztosítási idők összegeként nem eredményezhet kétszázhatvannégy napot, ötvenkét hetet, tizenkét hónapot, vagy négy negyedévet meghaladó összeget.

2. FEJEZET

BETEGSÉG ÉS ANYASÁG

A rendelet 18. cikkének végrehajtása

16. cikk

A biztosítási idő igazolása

(1) Ahhoz, hogy a rendelet 18. cikkének rendelkezéseire hivatkozni lehessen, a munkavállalónak igazolást kell benyújtania az illetékes intézményhez arról, hogy azon jogszabályok szerint, amelyek hatálya alá utoljára tartozott, mennyi biztosítási időt szerzett.

(2) Ezt az igazolást a munkavállaló kérelme alapján annak a tagállamnak az intézménye vagy intézményei állítják ki, amely tagállam jogszabályainak a hatálya alá a munkavállaló utoljára tartozott. Ha a munkavállaló nem nyújtja be az említett igazolást, azt az illetékes intézmény az érintett intézménytől vagy intézményektől szerzi be.

(3) Az (1) és a (2) bekezdés rendelkezéseit hasonlóan kell alkalmazni, ha ez az illetékes állam jogszabályai által előírt feltételek teljesítése érdekében a más tagállam jogszabályai szerint korábban szerzett biztosítási idő figyelembevételéhez szükséges.

A rendelet 19. cikkének végrehajtása

17. cikk

Természetbeni ellátások, ha a lakóhely az illetékes államon kívüli tagállamban található

(1) Ahhoz, hogy egy munkavállaló a rendelet 19. cikke szerint természetbeni ellátásban részesülhessen, nyilvántartásba kell vétetnie magát és családtagjait a lakóhelye szerinti intézménynél úgy, hogy igazolást nyújt be, amellyel tanúsítja, hogy ő, illetve családtagjai jogosultak az említett ellátásokra. Ezt az igazolást, amennyiben szükséges, az illetékes intézmény állítja ki a munkáltató által megadott információk alapján. Ha a munkavállaló vagy családtagjai nem nyújtják be az említett igazolást, akkor azt a lakóhely szerinti intézmény szerzi be az illetékes intézménytől.

(2) Ez az igazolás mindaddig érvényes, amíg a lakóhely szerinti intézmény nem kapja meg az érvénytelenítéséről szóló értesítést. Ha azonban az említett igazolást francia intézmény állította ki, akkor az csak a kiállítás időpontjától számított három hónapig érvényes, és háromhavonta meg kell újítani.

(3) Ha a munkavállaló idénymunkás, az (1) bekezdésben említett igazolás az idénymunka teljes várható idejére érvényes marad, hacsak eközben az illetékes intézmény nem értesíti a lakóhely szerinti intézményt az igazolás megsemmisítéséről.

(4) A lakóhely szerinti intézmény minden, az (1) bekezdés rendelkezései szerint végrehajtott nyilvántartásba vételről tájékoztatja az illetékes intézményt.

(5) Természetbeni ellátás kérelmezése esetén az érintett személy minden esetben benyújtja azokat az igazoló okmányokat, amelyeket a természetbeni ellátások nyújtásának feltételeként e személy lakóhelye szerinti tagállam jogszabályai előírnak.

(6) Kórházi ápolás esetén a lakóhely szerinti intézmény e tény tudomására jutásának időpontjától számított három napon belül értesíti az illetékes intézményt a kórházba kerülés időpontjáról, a kórházi tartózkodás várható időtartamáról, valamint a kórházból való távozás időpontjáról. Szükségtelen azonban értesítést küldeni, ha a természetbeni ellátások költségeit a lakóhely szerinti intézménynek átalányösszegben megtérítik.

(7) A lakóhely szerinti intézmény minden olyan határozat előtt értesíti az illetékes intézményt, amelyet a rendelet 24. cikkének (2) bekezdésében említett listán szereplő természetbeni ellátások biztosításával kapcsolatban hoznak. Ezen értesítés elküldésének időpontjától számítva tizenöt nap áll az illetékes intézmény rendelkezésére, hogy kifogást emeljen, és a kifogás alapjául szolgáló indokait kifejtse; ha e határidő alatt a határozat ellen kifogást nem emeltek, a lakóhely szerinti intézmény megadja a természetbeni ellátást. Ha ezeket az ellátásokat rendkívül sürgős esetben kell nyújtani, úgy a lakóhely szerinti intézmény erről haladéktalanul tájékoztatja az illetékes intézményt. Szükségtelen azonban a kifogásról és az annak alapjául szolgáló indokokról értesítést küldeni, ha a természetbeni ellátások költségeit a lakóhely szerinti intézménynek átalányösszegben megtérítik.

(8) A munkavállaló, illetve családtagjai helyzetének minden olyan változásáról tájékoztatják a lakóhelyük szerinti intézményt, amely a természetbeni ellátásokra való jogosultságukat megváltoztathatja, különösen a munkavállaló alkalmazásának megszűnéséről vagy megváltozásáról, illetve a munkavállaló vagy valamelyik családtagja lakóhelyének vagy tartózkodási helyének megváltozásáról. Hasonlóképpen, ha a munkavállaló biztosítottsága vagy a természetbeni ellátásokra való jogosultsága szűnik meg, az illetékes intézmény ennek megfelelően tájékoztatja a lakóhely szerinti intézményt. A lakóhely szerinti intézmény bármikor kérheti az illetékes intézménytől, hogy tájékoztatást adjon a munkavállaló biztosítottságával vagy a természetbeni ellátásokra való jogosultságával kapcsolatban.

(9) Két vagy több tagállam, illetve azok hatáskörrel rendelkező hatóságai az igazgatási bizottság véleményének birtokában más végrehajtási szabályokban is megállapodhatnak.

18. cikk

Pénzbeli ellátás, ha a munkavállaló lakóhelye az illetékes államon kívüli más tagállamban található

(1) Ahhoz, hogy egy munkavállaló a rendelet 19. cikke (1) bekezdésének b) pontja szerint pénzbeli ellátásban részesülhessen, a keresőképtelenségének kezdetétől számított három napon belül értesítenie kell a lakóhelye szerinti intézményt a munkavégzés megszűnéséről, vagy – ha az illetékes intézmény vagy a lakóhely szerinti intézmény által alkalmazott jogszabályok előírják – megküldi az őt ellátásban részesítő orvos által kiállított, keresőképtelenségre vonatkozó igazolást.

(2) Ha a lakóhely szerinti országban a munkavállalót ellátó orvosok a keresőképtelenségre vonatkozó igazolást nem állítják ki, a munkavállaló közvetlenül a lakóhelye szerinti intézményhez fordul az intézmény által alkalmazott jogszabályokban meghatározott határidőn belül.

Ez az intézmény azonnal intézkedik a keresőképtelenség tényének orvosi megerősítéséről és az (1) bekezdésben említett igazolás kiállításáról. Ezt az igazolást, amely tartalmazza a keresőképtelenség valószínűsíthető időtartamát, haladéktalanul továbbítják az illetékes intézménynek.

(3) Azokban az esetekben, amelyekre a (2) bekezdés nem vonatkozik, a lakóhely szerinti intézmény attól az időponttól számítva, amikor a munkavállaló hozzá fordult, a lehető legrövidebb időn, de legkésőbb három napon belül intézkedik a munkavállaló orvosi felülvizsgálatáról, mintha a munkavállaló nála lenne biztosított. A vizsgálatot végző orvos elsősorban a keresőképtelenség várható időtartamát jelöli meg jelentésében; e jelentést a lakóhely szerinti intézmény a vizsgálatot követő három napon belül továbbítja az illetékes intézménynek.

(4) Ezt követően a lakóhely szerinti intézmény ugyanúgy elvégzi a munkavállalóra vonatkozó szükséges igazgatási ellenőrzéseket, illetve orvosi felülvizsgálatokat, mintha a munkavállaló nála lenne biztosított. Amint megállapítja, hogy a munkavállaló munkavégzésre alkalmas, a lakóhely szerinti intézmény erről haladéktalanul értesíti a munkavállalót és az illetékes intézményt, közölve azt az időpontot, amellyel a munkavállaló keresőképtelensége megszűnt. A munkavállalónak küldött értesítés, a (6) bekezdés rendelkezéseinek sérelme nélkül, az illetékes intézmény nevében hozott határozatnak minősül.

(5) Az illetékes intézmény minden esetben fenntartja annak jogát, hogy a munkavállalót a maga választotta orvossal vizsgáltassa meg.

(6) Ha az illetékes intézmény úgy dönt, hogy nem nyújt pénzbeli ellátást a munkavállalónak, mert az nem teljesítette a lakóhelye szerinti ország jogszabályaiban megállapított alakiságokat, vagy azért, mert azt állapította meg, hogy a munkavállaló alkalmas a munkavégzésre, e határozatáról értesíti a munkavállalót és ezzel egy időben határozatának egy példányát megküldi a lakóhely szerinti intézménynek.

(7) Ha a munkavállaló ismét munkába áll, erről egyidejűleg értesíti az illetékes intézményt, ha az adott intézmény által alkalmazott jogszabályok ezt írják elő.

(8) Az illetékes intézmény megfelelő módon fizeti a pénzbeli ellátásokat, elsősorban nemzetközi postautalvánnyal, és erről tájékoztatja a lakóhely szerinti intézményt, valamint a munkavállalót. Ha a pénzbeli ellátásokat az illetékes intézmény nevében a lakóhely szerinti intézmény fizeti, akkor az előbbi tájékoztatja a munkavállalót jogairól és, az általa alkalmazott jogszabályoknak megfelelően, értesíti a lakóhely szerinti intézményt a pénzbeli ellátás összegéről, a kifizetések időpontjáról, valamint arról a leghosszabb időtartamról, ameddig az ellátást fizetni kell.

(9) Két vagy több tagállam, illetve e tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságai az igazgatási bizottság véleményének birtokában más végrehajtási szabályokban is megállapodhatnak.

A rendelet 20. cikkének végrehajtása

19. cikk

A határ menti ingázókra és családtagjaikra vonatkozó különleges rendelkezések

A határ menti ingázók, illetve családtagjaik esetében gyógyszerkészítmények, kötszerek, szemüvegek és kisebb segédeszközök csak abban a tagállamban válthatók ki, továbbá laboratóriumi vizsgálatok és ellenőrzések csak abban a tagállamban végezhetők, amelyikben azokat az adott tagállam jogszabályainak megfelelően felírták, illetve elrendelték.

A rendelet 22. cikkének végrehajtása

20. cikk

Természetbeni ellátások az illetékes államon kívüli tagállamban való tartózkodás esetén – A kiküldetésben lévő munkavállalók, valamint a nemzetközi közlekedésben alkalmazott munkavállalók, illetve családtagjaik különleges helyzete

(1) Ahhoz, hogy a rendelet 14. cikke (1) bekezdése a) pontja (i) alpontjának vagy (2) bekezdése a) pontjának hatálya alá tartozó munkavállaló, illetve az őt elkísérő családtagok természetbeni ellátásokban részesülhessenek a kiküldetés során, a munkavállalónak a tartózkodási helye szerinti intézményhez be kell nyújtania a végrehajtási rendelet 11. cikkében előírt igazolást. Vélelmezni kell, hogy az a munkavállaló, aki ilyen igazolást nyújtott be, eleget tett a természetbeni ellátásokra való jogosultság megszerzésével kapcsolatos feltételeknek.

(2) Ahhoz, hogy a nemzetközi közlekedésben alkalmazott, a rendelet 14. cikke (1) bekezdése b) pontjának hatálya alá tartozó munkavállaló, aki munkavégzése során az illetékes államon kívüli másik tagállam területére távozik, illetve az őt elkísérő családtagok természetbeni ellátásokban részesülhessenek, a munkavállalónak a lehető legrövidebb időn belül olyan különleges igazolást kell benyújtania a tartózkodási helye szerinti intézményhez, amelyet munkáltatója vagy annak képviselője állított ki a folyó naptári hónap vagy az igazolás benyújtását megelőző két naptári hónap folyamán. Ez az igazolás mindenekelőtt azt az időpontot jelöli meg, amelytől kezdve a munkavállaló az említett munkáltató alkalmazásában áll, továbbá tartalmazza az illetékes intézmény nevét és címét; ha azonban a munkáltatónak az illetékes állam jogszabályai szerint nem kell ismernie az illetékes intézményt, akkor a munkavállaló ennek az intézménynek a nevét és címét írásban közli, amikor kérelmét a tartózkodási helye szerinti intézményhez benyújtja. Vélelmezni kell, hogy az a munkavállaló, aki benyújtotta az igazolást, eleget tett a természetbeni ellátásokra való jogosultság megszerzésével kapcsolatos feltételeknek. Ha a munkavállaló nem tudja felvenni a kapcsolatot a tartózkodási hely szerinti intézménnyel még mielőtt egészségügyi ellátásban részesülne, az említett igazolás bemutatása alapján ugyanúgy részesül ebben az ellátásban, mintha az adott intézménynél lenne biztosított.

(3) A tartózkodási hely szerinti intézmény három napon belül felvilágosítást kér az illetékes intézménytől arról, hogy az érintett személy eleget tesz-e a természetbeni ellátásokra való jogosultság megszerzésével kapcsolatos feltételeknek. Ez az intézmény mindaddig – de legfeljebb harminc napig – biztosítja a természetbeni ellátásokat, amíg meg nem kapja az illetékes intézmény válaszát.

(4) Az illetékes intézmény a tartózkodási hely szerinti intézmény kérelme beérkezésének időpontjától számított tíz napon belül megküldi válaszát. Igenlő válasz esetén az illetékes intézmény – amennyiben szükséges – meghatározza azt a leghosszabb időtartamot, ameddig az általa alkalmazott jogszabályoknak megfelelően a természetbeni ellátások biztosíthatók, a tartózkodási hely szerinti intézmény pedig folytatja az említett ellátások nyújtását.

(5) Az (1), illetve a (2) bekezdésben előírt igazolások helyett az említett bekezdések hatálya alá tartozó munkavállalók olyan igazolást is benyújthatnak a tartózkodási hely szerinti intézményhez, amellyel tanúsítják, hogy eleget tettek a természetbeni ellátásokra való jogosultság megszerzésével kapcsolatos feltételeknek. Ez az igazolás, amelyet az illetékes intézmény állít ki, mindenekelőtt – amennyiben szükséges – azt a leghosszabb időtartamot határozza meg ameddig az illetékes állam jogszabályainak megfelelően a természetbeni ellátások biztosíthatók. Ilyen esetben az (1), (2), (3) és (4) bekezdés nem alkalmazható.

(6) A végrehajtási rendelet 17. cikkének (6), (7) és (9) bekezdését hasonlóan kell alkalmazni.

(7) Az (1) vagy a (2) bekezdésben alkalmazott vélelem értelmében nyújtott természetbeni ellátásokat a rendelet 36. cikkének (1) bekezdése szerint kell megtéríteni.

21. cikk

Természetbeni ellátások az illetékes államon kívüli tagállam területén való tartózkodás esetén – A végrehajtási rendelet 20. cikkének hatálya alá nem tartozó munkavállalók

(1) Ahhoz, hogy a munkavállaló – a végrehajtási rendelet 20. cikkében említett esetektől eltekintve – a rendelet 22. cikke (1) bekezdése a) pontjának (i) alpontja szerint természetbeni ellátásokban részesülhessen, igazolást kell benyújtania a tartózkodási helye szerinti intézményhez, amellyel igazolja, hogy jogosult a természetbeni ellátásokra. Ez az igazolás, amelyet az illetékes intézmény a munkavállaló kérelmére állít ki lehetőleg még azelőtt, hogy a munkavállaló elhagyná a lakóhelye szerinti tagállamot, mindenekelőtt – amennyiben ez szükséges – azt a leghosszabb időtartamot határozza meg, ameddig az illetékes állam jogszabályainak megfelelően a természetbeni ellátások biztosíthatók. Ha a munkavállaló nem nyújtja be az említett igazolást, akkor azt a tartózkodási hely szerinti intézmény szerzi be az illetékes intézménytől.

(2) A végrehajtási rendelet 17. cikkének (6), (7) és (9) bekezdését hasonlóan kell alkalmazni.

22. cikk

Természetbeni ellátás olyan munkavállalók részére, akik lakóhelyüket áthelyezik vagy visszatérnek a lakóhelyük szerinti országba, továbbá azok részére, akik egészségügyi ellátás céljából engedéllyel más tagállamba távoznak

(1) Ahhoz, hogy egy munkavállaló a rendelet 22. cikke (1) bekezdése b) pontjának (i) alpontja alapján természetbeni ellátásokban részesülhessen, igazolást kell benyújtania a lakóhelye szerinti intézményhez, amellyel tanúsítja, hogy továbbra is jogosult az említett ellátásokra. Ez az igazolás, amelyet az illetékes intézmény állít ki, mindenekelőtt – amennyiben ez szükséges – azt a leghosszabb időtartamot határozza meg, ameddig az illetékes állam jogszabályai rendelkezéseinek megfelelően ezek az ellátások továbbra is biztosíthatók. Az igazolás, a munkavállaló kérelmére, annak távozása után is kiállítható, ha azt vis maior következtében korábban nem lehetett elkészíteni.

(2) A végrehajtási rendelet 17. cikkének (6), (7) és (9) bekezdését hasonlóan kell alkalmazni.

(3) Az (1) és (2) bekezdést hasonlóan kell alkalmazni a rendelet 22. cikke (1) bekezdése c) pontjának (i) alpontjában említett esetben a természetbeni ellátások biztosítása tekintetében.

23. cikk

Természetbeni ellátás családtagoknak

A végrehajtási rendelet 21. vagy 22. cikkének rendelkezéseit adott esetben hasonlóan kell alkalmazni a rendelet 22. cikkének (3) bekezdése szerint a családtagok természetbeni ellátásának biztosítása tekintetében.

24. cikk

Munkavállalók pénzbeli ellátásai az illetékes államon kívüli tagállam területén való tartózkodásuk esetén

A végrehajtási rendelet 18. cikkének rendelkezéseit hasonlóan kell alkalmazni a rendelet 22. cikke (1) bekezdése a) pontjának (ii) alpontja alapján nyújtott pénzbeli ellátások tekintetében. Ugyanakkor – a keresőképtelenségre vonatkozó igazolás benyújtása kötelezettségének sérelme nélkül – attól a munkavállalótól, aki anélkül tartózkodik valamelyik tagállam területén, hogy ott kereső tevékenységet folytatna, nem követelhető meg, hogy benyújtsa a végrehajtási rendelet 18. cikke (1) bekezdésében említett, a munkavégzés megszűnéséről szóló értesítést.

A rendelet 23. cikke (3) bekezdésének végrehajtása

25. cikk

A pénzbeli ellátások kiszámításánál figyelembe veendő családtagokra vonatkozó igazolás

(1) Ahhoz, hogy egy munkavállaló a rendelet 23. cikke (3) bekezdésének rendelkezései szerint ellátásokban részesülhessen, igazolást kell benyújtania az illetékes intézményhez azokra a családtagjaira vonatkozóan, akik nem abban a tagállamban rendelkeznek lakóhellyel, amelynek területén az említett intézmény található.

(2) Ezt az igazolást a családtagok lakóhelye szerinti intézmény állítja ki.

Az igazolás a kiállításának időpontjától számított tizenkét hónapig érvényes. Megújítható, ilyen esetben megújításának napjától érvényes.

A munkavállaló haladéktalanul értesíti az illetékes intézményt minden olyan eseményről, amely szükségessé teszi az említett igazolás módosítását. E módosítás az esemény bekövetkeztének napján lép hatályba.

(3) Az illetékes intézmény az (1) bekezdésben előírt igazolás helyett a jelenlegi családi állapotot igazoló dokumentumok bemutatására is kötelezheti a munkavállalót azokra a családtagjaira vonatkozóan, akik nem abban a tagállamban rendelkeznek lakóhellyel, amelynek területén az említett intézmény található.

A rendelet 25. cikke (1) bekezdésének végrehajtása

26. cikk

Ellátások olyan munkanélkülieknek, akik az illetékes államon kívüli tagállam területére távoznak munkakeresés céljából

(1) Ahhoz, hogy a munkanélküli vagy családtagjai a rendelet 25. cikkének (1) bekezdése szerint pénzbeli és természetbeni ellátásokban részesülhessenek, a munkanélkülinek igazolást kell benyújtania azon hely szerinti betegbiztosító intézményhez, ahová távozott; ezt az igazolást távozása előtt az illetékes betegbiztosító intézménytől kell megkérnie. Ha a munkanélküli nem nyújtja be az említett igazolást, azt az azon hely szerinti intézmény szerzi be az illetékes intézménytől, ahová a munkanélküli távozott.

Ezzel az igazolással tanúsítani kell, hogy a rendelet 69. cikke (1) bekezdésének a) pontjában meghatározott feltételek szerint fennáll a jogosultság az említett ellátásokra; az igazolásban a rendelet 69. cikke (1) bekezdése c) pontja rendelkezéseinek figyelembevételével fel kell tüntetni e jogosultság időtartamát, továbbá szükség esetén meg kell határozni a keresőképtelenség vagy kórházi ápolás esetén a fenti időtartam alatt betegségbiztosítás útján nyújtandó pénzbeli ellátás összegét.

(2) Az azon hely szerinti munkanélküli-biztosítási intézmény, ahová a munkanélküli távozott, a végrehajtási rendelet 83. cikkében említett igazolás egy példányán tanúsítja, hogy a rendelet 69. cikke (1) bekezdésének b) pontjában megállapított feltételek teljesültek, továbbá meghatározza, hogy e feltételeket mely időponttól teljesítették, valamint meghatározza azt az időpontot, amelytől kezdve a munkanélküli az illetékes intézmény költségén munkanélküli-biztosítási ellátásban részesül; e példányt meg kell küldeni az azon hely betegbiztosító intézményének, ahová a munkanélküli távozott.

Ez az igazolás a rendelet 69. cikke (1) bekezdésének c) pontjában megállapított ideig érvényes, mindaddig, amíg a feltételek teljesülnek. Az azon hely szerinti munkanélküli-biztosítási intézmény, ahová a munkanélküli távozott, három napon belül tájékoztatja az említett betegbiztosító intézményt, ha a feltételek már nem teljesülnek.

(3) A végrehajtási rendelet 17. cikke (6) és (7) bekezdésének rendelkezéseit hasonlóan kell alkalmazni.

A rendelet 25. cikke (3) bekezdésének végrehajtása

27. cikk

Természetbeni ellátások munkanélküliek családtagjainak, ha lakóhelyük az illetékes államon kívüli tagállam területén található

A végrehajtási rendelet 17. cikkének rendelkezéseit hasonlóan kell alkalmazni a munkanélküliek családtagjainak nyújtott természetbeni ellátások tekintetében, ha e családtagok lakóhelye az illetékes államon kívüli tagállam területén található. A rendelet 69. cikke (1) bekezdésének rendelkezései szerint ellátásban részesülő munkanélküliek családtagjai nyilvántartásba vételének időpontjában a végrehajtási rendelet 26. cikkének (1) bekezdésében említett igazolást kell bemutatni. Ez az igazolás addig érvényes, ameddig a rendelet 69. cikkének (1) bekezdése szerint ellátás nyújtható.

A rendelet 26. cikkének végrehajtása

28. cikk

Természetbeni ellátások nyugdíjigénylőknek és családtagjaiknak

(1) Ahhoz, hogy egy nyugdíjigénylő, valamint annak családtagjai a rendelet 26. cikkének (1) bekezdése szerint természetbeni ellátásokban részesülhessenek a nyugdíjigénylő lakóhelye szerinti tagállamban, olyan igazolás benyújtásával kell nyilvántartásba vétetniük magukat a lakóhelyük szerinti intézménynél, amely igazolja, hogy a nyugdíjigénylő egy másik tagállam jogszabályai szerint saját maga, illetve családtagjai után jogosult az említett ellátásokra. Ezt az igazolást a természetbeni ellátásokért felelős tagállam intézménye állítja ki.

(2) A lakóhely szerinti intézmény az (1) bekezdésnek megfelelően végzett valamennyi nyilvántartásba vételről tájékoztatja az igazolást kiállító intézményt.

A rendelet 28. cikkének végrehajtása

29. cikk

Természetbeni ellátások olyan nyugdíjasoknak és családtagjaiknak, akik nem abban a tagállamban rendelkeznek lakóhellyel, amelynek jogszabályai szerint ellátásokra jogosultak

(1) Ahhoz, hogy egy nyugdíjas, valamint annak családtagjai a rendelet 28. cikkének (1) bekezdése szerint természetbeni ellátásokban részesülhessenek a nyugdíjas lakóhelye szerinti tagállam területén, olyan igazolás benyújtásával kell nyilvántartásba vétetniük magukat a lakóhelyük szerinti intézménynél, amely igazolja, hogy a nyugdíjas saját maga, illetve családtagjai után jogosult az említett ellátásokra azon jogszabályok szerint, amelyek szerint nyugdíj fizetendő.

(2) Amint a nyugdíjas eleget tesz az ezen ellátásokra való jogosultság megszerzésével kapcsolatos feltételeknek, ezt az igazolást a nyugdíjas kérelmére a nyugdíj folyósításáért felelős intézmény, vagy azok valamelyike, illetve, szükség esetén az az intézmény állítja ki, amelyik jogosult a természetbeni ellátásokra való jogosultság megállapítására. Ha a nyugdíjas nem nyújtja be az igazolást, akkor azt a lakóhelye szerinti intézmény szerzi be a nyugdíj folyósításáért felelős intézménytől vagy azok valamelyikétől, illetve, szükség esetén attól az intézménytől, amelyik jogosult ezen igazolások kiállítására. Mialatt a lakóhely szerinti intézmény ezen igazolás beérkezésére vár, az elfogadott igazoló okmányok figyelembevételével ideiglenesen nyilvántartásba veheti a nyugdíjast és annak családtagjait. E nyilvántartásbavétel a természetbeni ellátások kifizetéséért felelős intézményt csak akkor kötelezi, ha ez az utóbbi intézmény kiállította az (1) bekezdésben előírt igazolást.

(3) A lakóhely szerinti intézmény az említett bekezdés rendelkezéseinek megfelelően végrehajtott valamennyi nyilvántartásba vételről tájékoztatja az (1) bekezdésben előírt igazolást kiállító intézményt.

(4) Természetbeni ellátások iránti kérelem esetén a nyugdíjas az utolsó kifizetés utalványa átvételi elismervényének, illetve ellenőrző szelvényének a bemutatásával bizonyítja a lakóhely szerinti intézmény előtt, hogy nyugdíjjogosultsága még fennáll.

(5) A nyugdíjas vagy annak családtagjai a helyzetükben bekövetkező minden olyan változásról tájékoztatják a lakóhelyük szerinti intézményt, amely a természetbeni ellátásokra való jogosultságukat megváltoztathatja, különösen a nyugdíj felfüggesztéséről vagy megszüntetéséről, valamint lakóhelyük áthelyezéséről. A nyugdíjfizetésért felelős intézmények ugyancsak tájékoztatják a nyugdíjas lakóhelye szerinti intézményt minden ilyen változásról.

(6) Az igazgatási bizottság a szükséges mértékben rögzíti azokat a szabályokat, amelyek segítségével a rendelet 28. cikke (2) bekezdésének b) pontjában említett esetben a természetbeni ellátások költségeit viselő intézményt meg lehet határozni.

A rendelet 29. cikkének végrehajtása

30. cikk

Természetbeni ellátások olyan családtagoknak, akik a nyugdíjas lakóhelye szerinti állam területén kívüli tagállamban rendelkeznek lakóhellyel

(1) Ahhoz, hogy a nyugdíjas családtagjai a rendelet 29. cikkének (1) bekezdése szerint természetbeni ellátásokban részesülhessenek a lakóhelyük szerinti tagállam területén, olyan igazoló okmányok benyújtásával kell nyilvántartásba vétetniük magukat a lakóhelyük szerinti intézménynél, amelyet az intézmény által alkalmazott jogszabályok a nyugdíjas családtagjainak nyújtandó ilyen ellátások vonatkozásában előírnak, továbbá ugyancsak be kell nyújtaniuk egy igazolást, amellyel tanúsítják, hogy a nyugdíjas saját maga, illetve családtagjai után jogosult természetbeni ellátásokra. Ez az igazolás – amelyet a nyugdíjas lakóhelye szerinti intézmény állít ki – addig érvényes, amíg a családtagok lakóhelye szerinti intézményt nem értesítik annak érvénytelenítéséről. Ha azonban az említett igazolást francia intézmény állítja ki, akkor az a kiállításának időpontjától számítva csak tizenkét hónapig érvényes és minden évben meg kell újítani.

(2) A természetbeni ellátások kérelmezésekor a családtagoknak abban az esetben kell benyújtaniuk az (1) bekezdésben említett igazolást a lakóhelyük szerinti intézményhez, ha az intézmény által alkalmazott jogszabályok úgy rendelkeznek, hogy a kérelemhez nyugdíjjogosultságot igazoló okmányt kell csatolni.

(3) A nyugdíjas lakóhelye szerinti intézmény tájékoztatja a családtagok lakóhelye szerinti intézményt a nyugdíj felfüggesztéséről vagy megszüntetéséről, továbbá a nyugdíjas lakóhelyének áthelyezéséről. A családtagok lakóhelye szerinti intézmény bármikor kérheti, hogy a nyugdíjas lakóhelye szerinti intézmény adjon tájékoztatást a természetbeni ellátásokra való jogosultságról.

(4) A családtagok helyzetük minden olyan változásáról tájékoztatják a lakóhelyük szerinti intézményt, amely a természetbeni ellátásokra való jogosultságukat megváltoztathatja, különösen lakóhelyük áthelyezéséről.

A rendelet 31. cikkének végrehajtása

31. cikk

Természetbeni ellátások olyan nyugdíjasoknak és családtagjaiknak, akik nem a lakóhelyük szerinti tagállamban tartózkodnak

(1) Ahhoz, hogy egy nyugdíjas a rendelet 31. cikke szerint természetbeni ellátásokban részesüljön, igazolást kell benyújtania a tartózkodási helye szerinti intézményhez, amellyel tanúsítja, hogy jogosult az említett ellátásokra. Ez az igazolás, amelyet a nyugdíjas lakóhelye szerinti intézmény állít ki lehetőleg még azelőtt, hogy az illető elhagyná a lakóhelyéül szolgáló tagállam területét, mindenekelőtt – amennyiben szükséges – azt a leghosszabb időtartamot határozza meg, ameddig az adott tagállam jogszabályainak megfelelően természetbeni ellátások nyújthatók. Ha a nyugdíjas nem nyújtja be az említett igazolást, azt a tartózkodási helye szerinti intézmény szerzi be a lakóhelye szerinti intézménytől.

(2) A végrehajtási rendelet 17. cikkének (6), (7) és (9) bekezdését hasonlóan kell alkalmazni. Ilyen esetben a nyugdíjas lakóhelye szerinti intézményt kell illetékes intézménynek tekinteni.

(3) Az (1) és a (2) bekezdés rendelkezéseit hasonlóan kell alkalmazni a rendelet 31. cikkének hatálya alá tartozó családtagoknak nyújtott természetbeni ellátásokra.

A rendelet 35. cikke (1) bekezdésének végrehajtása

32. cikk

Intézmények, amelyekhez a bányákban és a hasonló üzemekben dolgozó munkavállalók, valamint családtagjaik fordulhatnak, ha az illetékes állam területén kívüli tagállamban tartózkodnak vagy rendelkeznek lakóhellyel

(1) A rendelet 35. cikke (1) bekezdésében említett esetekben, továbbá akkor, ha a tartózkodási hely vagy a lakóhely szerinti ország acéliparában alkalmazott fizikai dolgozókra kiterjedő anyasági-, illetve betegségbiztosítási rendszer szerint nyújtott ellátások megegyeznek a bányákban és a hasonló üzemekben alkalmazott munkavállalók különleges biztosítási rendszere alapján nyújtott ellátásokkal, az e csoportba tartozó munkavállalók és családtagjaik a tartózkodási vagy lakóhelyük szerinti tagállam területén a hozzájuk legközelebb eső intézményhez is fordulhatnak – ezeket a végrehajtási rendelet 3. melléklete határozza meg – még akkor is, ha ezek az intézmények az acéliparban alkalmazott fizikai dolgozókra kiterjedő biztosítási rendszert alkalmazó intézmények, amelyek ezután az ellátások nyújtására kötelezettek.

(2) Amennyiben a bányákban és a hasonló üzemekben alkalmazott munkavállalókra vonatkozó különleges biztosítási rendszer szerint nyújtott ellátások kedvezőbbek, úgy e munkavállalók vagy családtagjaik választhatnak, hogy e biztosítási rendszer alkalmazásáért felelős intézményhez fordulnak, avagy a tartózkodási, illetve lakóhelyük szerinti tagállam területén hozzájuk legközelebbi olyan intézményhez, amely az acéliparban alkalmazott fizikai dolgozók biztosítási rendszerét alkalmazza. Ez utóbbi esetben a kérdéses intézmény felhívja az érintett személy figyelmét arra a tényre, hogy amennyiben a fent említett különleges biztosítási rendszer alkalmazásáért felelős intézményhez fordul, úgy kedvezőbb ellátásokban részesül; továbbá meg kell adnia ezen intézmény nevét és címét is.

A rendelet 35. cikke (3) bekezdésének végrehajtása

33. cikk

Azon időszak figyelembevétele, amelynek során egy másik tagállam intézménye már nyújtott ellátásokat

A rendelet 35. cikke (3) bekezdése rendelkezéseinek alkalmazásában valamely tagállam ellátás biztosítására kötelezett intézménye kérheti egy másik tagállam intézményétől, hogy adjon tájékoztatást arról az időszakról, amelynek során ez utóbbi intézmény az anyaság vagy betegség ugyanazon esetével kapcsolatban már nyújtott ellátást.

34. cikk

Egy tagállam területén való tartózkodás során felmerült kiadások megtérítése egy másik tagállam illetékes intézménye által

(1) Ha a munkavállalónak az illetékes államon kívüli tagállam területén való tartózkodása alatt a végrehajtási rendelet 20. cikkének (1), (2) és (5) bekezdésében, valamint 21., 23. és 31. cikkében előírt alakiságok nem teljesíthetők, úgy a munkavállaló kiadásait, kérelmére, az illetékes intézmény téríti meg a tartózkodási hely szerinti intézmény által a megtérítésekre alkalmazott mértékben.

(2) A tartózkodási hely szerinti intézmény az illetékes intézmény kérelmére minden szükséges információt megad a megtérítés mértékéről.

3. FEJEZET

ROKKANTSÁG, ÖREGSÉG ÉS HALÁL (NYUGDÍJAK)

Az ellátások iránti kérelmek benyújtása és vizsgálata

35. cikk

Rokkantsági ellátások iránti kérelem, amennyiben a munkavállaló kizárólag a rendelet III. mellékletében meghatározott jogszabályok alapján volt biztosított, valamint a rendelet 40. cikkének (2) bekezdésében említett esetben

(1) Ahhoz, hogy egy munkavállaló – a rendelet 40. cikkének (2) bekezdésében, 41. cikkének (1) bekezdésében, valamint 42. cikkének (2) bekezdésében említett eseteket is beleértve – a rendelet 37., 38. és 39. cikke szerint ellátásokban részesüljön, kérelmét vagy annak a tagállamnak az intézményéhez kell benyújtania, amely tagállam jogszabályainak a hatálya alá tartozott a rokkantsághoz vagy a rokkantság súlyosbodásához vezető keresőképtelenség bekövetkeztének időpontjában, vagy a lakóhelye szerinti intézményhez, amely ezt követően a kérelem benyújtása időpontjának megjelölésével továbbítja a kérelmet az előbbi intézményhez; ezt az időpontot kell tekinteni a kérelemnek az előbbi intézményhez történő benyújtása időpontjának is. Ha azonban betegségbiztosítási pénzbeli ellátást nyújtottak, akkor – adott esetben – azt az időpontot kell a nyugdíj iránti kérelem benyújtása időpontjának tekinteni, amely napon e pénzbeli ellátás biztosítása megszűnt.

(2) A rendelet 41. cikke (1) bekezdésének b) pontjában említett esetben az az intézmény, amelynél az igénylő utoljára biztosított volt, értesíti az ellátások kifizetéséért eredetileg felelős intézményt arról, hogy az általa alkalmazott jogszabályok szerint az ellátások milyen mértékben és mely időponttól járnak. A rokkantság súlyosbodását megelőzően járó ellátások ettől az időponttól megszűnnek, vagy olyan összegre csökkennek, amely nem haladja meg a rendelet 41. cikke (1) bekezdésének c) pontjában említett kiegészítést.

(3) A rendelet 41. cikke (1) bekezdésének d) pontjában említett esetben a (2) bekezdés rendelkezései nem alkalmazhatók. Ebben az esetben az az intézmény, amelynél az igénylő utoljára biztosított volt, a holland intézményhez fordul azért, hogy meggyőződjön az attól az intézménytől járó összeg nagyságáról.

36. cikk

Öregségi és túlélő hozzátartozóknak járó ellátások iránti kérelem (az árvaellátások kivételével), valamint rokkantsági ellátások a végrehajtási rendelet 35. cikkében nem említett esetekben

(1) Ahhoz, hogy a rendelet 40-51. cikke szerint az érintett személy ellátásokban részesüljön – a végrehajtási rendelet 35. cikkében említett esetektől eltekintve –, kérelmét a lakóhelye szerinti intézményhez nyújtja be az intézmény által alkalmazott jogszabályi előírásoknak megfelelően. Ha a munkavállaló e jogszabályok szerint biztosítási időt nem szerzett, úgy a lakóhelye szerinti intézmény a kérelem benyújtása időpontjának feltüntetésével továbbítja a kérelmet annak a tagállamnak az intézményéhez, amely tagállam jogszabályainak a hatálya alá az igénylő utoljára tartozott. A feltüntetett időpontot a kérelemnek az utóbbi intézményhez történő benyújtása időpontjának kell tekinteni.

(2) Ha az igénylő olyan tagállam területén rendelkezik lakóhellyel, amelynek jogszabályai szerint a munkavállaló biztosítási időt nem szerzett, úgy kérelmét annak a tagállamnak az intézményéhez nyújthatja be, amely tagállam jogszabályainak a hatálya alá a munkavállaló utoljára tartozott.

(3) Ha az igénylő olyan állam területén rendelkezik lakóhellyel, amely nem tagállam, úgy kérelmét azon tagállam illetékes intézményéhez nyújtja be, amely tagállam jogszabályainak a hatálya alá a munkavállaló utoljára tartozott.

Ha az igénylő annak a tagállamnak az intézményéhez nyújtja be kérelmét, amelynek állampolgára, akkor ez az intézmény továbbítja a kérelmet az illetékes intézménynek.

(4) Az egyik tagállam intézményéhez benyújtott ellátások iránti kérelem automatikusan maga után vonja valamennyi kérdéses tagállam jogszabályai szerint járó ellátások egyidejű megállapítását, amely jogszabályok feltételeinek az igénylő megfelel, hacsak – a rendelet 44. cikkének (2) bekezdése szerint – nem maga az igénylő kéri bármely olyan öregségi ellátás elhalasztását, amelyre egy vagy több tagállam jogszabályai szerint jogosult lenne.

37. cikk

Okmányok és adatok, amelyeket a végrehajtási rendelet 36. cikkében említett ellátások iránti kérelemhez mellékelni kell

A végrehajtási rendelet 36. cikkében említett kérelmek benyújtására a következő szabályokat kell alkalmazni:

a) a kérelemhez mellékelni kell a szükséges igazoló okmányokat és a kérelmet az azon tagállam jogszabályaiban előírt formanyomtatványon kell elkészíteni,

i. amely tagállam területén az igénylő lakóhellyel rendelkezik, a 36. cikk (1) bekezdésében említett esetben;

ii. amely tagállam jogszabályainak a hatálya alá a munkavállaló utoljára tartozott, a 36. cikk (2) és (3) bekezdésében említett esetekben;

b) az igénylő által szolgáltatott adatok helytállóságát a kérelemhez csatolt hivatalos okmányokkal kell igazolni, vagy az igénylő lakóhelye szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező szerveinek kell megerősíteniük;

c) amennyiben lehetséges, az igénylő feltünteti vagy annak a tagállamnak a rokkantsági, öregségi vagy haláleseti (nyugdíj-) biztosítási intézményét, illetve intézményeit, ahol a munkavállaló biztosított volt, vagy azt a munkáltatót, illetve azokat a munkáltatókat – a birtokában levő munkaviszony-igazolásokat mellékelve –, amelynél, illetve amelyeknél a munkavállaló a tagállamok bármelyikének területén dolgozott;

d) ha a rendelet 44. cikkének (2) bekezdése szerint az igénylő olyan öregségi ellátások megállapításának elhalasztását kéri, amelyekre egy vagy több tagállam jogszabályai szerint is jogosult lenne, meg kell határoznia azokat a jogszabályokat, amelyek szerint az ellátást kéri.

38. cikk

Igazolás azokról a családtagokról, akiket az ellátás összegének megállapításánál figyelembe kell venni

(1) Ahhoz, hogy az igénylő a rendelet 39. cikke (4) bekezdésének vagy 47. cikke (3) bekezdésének rendelkezései szerint ellátásokban részesüljön, igazolást kell benyújtania azokról a családtagjairól, gyermekei kivételével, akiknek lakóhelye nem annak a tagállamnak a területén található, ahol az ellátások megállapításáért felelős intézmény.

Ezt az igazolást a családtagok lakóhelye szerinti betegbiztosító intézmény, vagy azon tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága által kijelölt intézmény állítja ki, amely tagállamban e családtagok lakóhellyel rendelkeznek. A végrehajtási rendelet 25. cikke (2) bekezdése második és a harmadik albekezdésének rendelkezéseit hasonlóan kell alkalmazni.

Az ellátások megállapításáért felelős intézmény azt is megkövetelheti, hogy az igénylő az első albekezdésben előírt igazolás helyett a jelenlegi családi állapotra vonatkozó okmányokat nyújtson be gyermekei kivételével azokról a családtagjairól, akik nem annak a tagállamnak a területén rendelkeznek lakóhellyel, ahol az említett intézmény található.

(2) Ha az (1) bekezdésben említett esetben az érintett intézmény által alkalmazott jogszabályok megkövetelik, hogy a családtagok közös háztartásban éljenek a nyugdíjassal, akkor azt a tényt, hogy az említett családtagok, akik a fenti feltételnek nem tesznek ugyan eleget, mégis főként a nyugdíjas eltartottjai, okmányokkal igazolják, hogy az igénylő a jövedelmének egy részét rendszeresen elküldi nekik.

39. cikk

A rokkantsági ellátások iránti kérelmek elbírálása, ha a munkavállaló kizárólag a rendelet III. mellékletében meghatározott jogszabályok alapján volt biztosított

(1) Ha a munkavállaló rokkantsági ellátások iránti kérelmet nyújtott be és az intézmény azt állapítja meg, hogy arra a rendelet 37. cikke (1) bekezdésének rendelkezései vonatkoznak, akkor az intézmény, amennyiben szükséges, igazolást szerez be attól az intézménytől, amelynél a munkavállaló utoljára biztosított volt, az ez utóbbi intézmény által alkalmazott jogszabályok szerint szerzett biztosítási időről.

(2) Az (1) bekezdés rendelkezéseit hasonlóan kell alkalmazni, ha az illetékes állam jogszabályaiban előírt feltételeknek való megfelelés szempontjából figyelembe kell venni más tagállamok jogszabályai szerint korábban szerzett biztosítási időt.

(3) A rendelet 39. cikkének (3) bekezdésében említett esetben a kérelmet elbíráló intézmény a munkavállalóra vonatkozó iratokat továbbítja ahhoz az intézményhez, amelynél a munkavállaló utoljára biztosított volt.

(4) A végrehajtási rendelet 41–50. cikke nem alkalmazható az (1), (2) és (3) bekezdésben említett kérelmek vizsgálatára.

40. cikk

A rokkantság fokának meghatározása

A rokkantság fokának meghatározásánál a tagállam intézménye figyelembe vesz minden olyan okmányt, orvosi jelentést és igazgatási jellegű információt, amelyet bármely más tagállam intézménye szerzett be. Ugyanakkor minden intézmény fenntartja a jogot arra, hogy az általa választott orvossal vizsgáltassa meg az igénylőt; kivéve azokban az esetekben, amelyekre a rendelet 40. cikke (3) bekezdésének rendelkezései vonatkoznak.

A rokkantsági, öregségi és túlélő hozzátartozóknak járó ellátások iránti kérelmek vizsgálata a végrehajtási rendelet 36. cikkében említett esetekben

41. cikk

A vizsgáló intézmény meghatározása

(1) Az ellátás iránti kérelmeket az az intézmény vizsgálja meg, ahová azokat a végrehajtási rendelet 36. cikke rendelkezéseinek megfelelően benyújtották vagy továbbították. Ez az intézmény a továbbiakban "vizsgáló intézmény".

(2) A vizsgáló intézmény egy különleges formanyomtatványon haladéktalanul értesíti valamennyi érintett intézményt az ellátás iránti kérelemről, hogy a kérelmet ezeknél az intézményeknél egyidejűleg és késedelem nélkül meg lehessen vizsgálni.

42. cikk

Az ellátások iránti kérelmek vizsgálatánál alkalmazandó formanyomtatványok

(1) A vizsgáló intézmény az ellátások iránti kérelmek vizsgálatához olyan formanyomtatványt használ, amely mindenekelőtt külön-külön és összesítve is tartalmazza a munkavállaló által valamennyi érintett tagállam jogszabályai szerint szerzett biztosítási időket.

(2) Ezek a formanyomtatványok az igazoló okmányok helyébe lépnek, amikor azokat egy másik tagállam intézményének továbbítják.

43. cikk

A kérelem vizsgálata során az érintett intézmények által követendő eljárás

(1) A vizsgáló intézmény rávezeti a végrehajtási rendelet 42. cikkének (1) bekezdésében előírt formanyomtatványra az általa alkalmazott jogszabályok szerint szerzett biztosítási időt, majd a nyomtatvány egy példányát továbbítja valamely tagállam rokkantsági, öregségi vagy haláleseti (nyugdíj-) biztosítási intézményéhez, amelynél a munkavállaló biztosított volt, csatolva hozzá, ahol szükséges, az igénylő által benyújtott munkaviszony-igazolásokat.

(2) Ha csak egyetlen másik intézmény érintett, akkor az az intézmény a következők feltüntetésével tölti ki az említett formanyomtatványt:

a) az általa alkalmazott jogszabályok szerint szerzett biztosítási idő;

b) az ellátás összege, amelyet az igénylő csak a fenti biztosítási idő tekintetében igényelhet;

c) a ellátásoknak a rendelet 46. cikke (2) bekezdésének megfelelően kiszámított elméleti és tényleges összege.

Az így kitöltött formanyomtatványt visszaküldik a vizsgáló intézménynek.

Ha az ellátásra való jogosultság csak az utóbbi tagállam intézménye által alkalmazott jogszabályok szerint szerzett biztosítási idő figyelembevételével áll fenn, és ha az e biztosítási időnek megfelelő ellátás összege késedelem nélkül megállapítható – mivel a c) pontban említett számítási műveletek érzékelhetően hosszabb időt vesznek igénybe –, akkor a formanyomtatványt az a) és a b) pontban említett információval küldik vissza a vizsgáló intézménynek; a c) pontban említett információt a lehető legrövidebb időn belül továbbítják a vizsgáló intézménynek.

(3) Ha két vagy több másik intézmény is érintett, akkor az általuk alkalmazott jogszabályok szerint szerzett biztosítási időt feltüntetik az említett formanyomtatványon, majd visszajuttatják a vizsgáló intézményhez.

Ha ellátásra való jogosultság csak a fenti intézmények közül egy vagy több által alkalmazott jogszabályok szerint szerzett biztosítási idő figyelembevételével áll fenn, és ha az e biztosítási időnek megfelelő ellátás összege késedelem nélkül meghatározható, akkor a vizsgáló intézményt egyidejűleg értesítik erről az összegről és a biztosítási időkről; ha az összeg meghatározása némi késedelemmel jár, úgy a vizsgáló intézményt akkor értesítik az összegről, mihelyt az összeget meghatározták.

A biztosítási időkről, továbbá – adott esetben – az egy vagy több érintett tagállam jogszabályai szerint járó összegről, illetve összegekről tájékoztató formanyomtatványok kézhezvételekor a vizsgáló intézmény minden érintett intézménynek megküldi az így kitöltött formanyomtatványok egy-egy példányát, azon pedig feltüntetik az ellátásoknak a rendelet 46. cikke (2) bekezdésének megfelelően kiszámított elméleti és tényleges összegét, majd visszaküldik a formanyomtatványt a vizsgáló intézménynek.

(4) A (2) vagy a (3) bekezdésben említett adatok beérkezésekor a vizsgáló intézmény amint megállapítja, hogy a rendelet 40. cikkének (2) bekezdését, vagy 48. cikkének (2) vagy (3) bekezdését kell-e alkalmazni, erről tájékoztatja a többi érintett intézményt.

(5) A végrehajtási rendelet 37. cikkének d) pontjában előírt esetben azoknak a tagállamoknak az intézményei, amely tagállamok jogszabályainak az igénylő a hatálya alá tartozott, de amelyekhez az ellátások megállapítása elhalasztásának érdekében fordult, csak azokat a biztosítási időket vezetik rá a végrehajtási rendelet 42. cikkének (1) bekezdésében előírt formanyomtatványra, amelyeket az igénylő ezen intézmények által alkalmazott jogszabályok szerint szerzett.

44. cikk

A rokkantság fokával kapcsolatban döntésre jogosult intézmény

(1) A (2) és a (3) bekezdés rendelkezéseire is figyelemmel csak a vizsgáló intézmény jogosult arra, hogy az igénylő rokkantságának fokát illetően a rendelet 40. cikkének (3) bekezdésében említett határozatot meghozza. Az intézmény akkor dönt, mihelyt módjában áll meghatározni, hogy – adott esetben a rendelet 45. cikke rendelkezéseinek figyelembevételével – az általa alkalmazott jogszabályokban rögzített, jogosultságra vonatkozó feltételek teljesültek-e. E határozatáról haladéktalanul értesíti a többi érintett intézményt.

(2) A rendelet 45. cikke rendelkezéseinek figyelembevételével amennyiben a jogosultságnak a vizsgáló intézmény által alkalmazott jogszabályokban megállapított feltételei, a rokkantság fokára vonatkozó feltételek kivételével, nem teljesültek, úgy erről az intézmény haladéktalanul értesíti azon tagállam rokkantság tekintetében illetékes intézményét, amely tagállam jogszabályainak a hatálya alá a munkavállaló utoljára tartozott.

Ez az intézmény jogosult arra – amennyiben a jogosultságnak az általa alkalmazott jogszabályokban megállapított feltételei teljesültek –, hogy döntsön az igénylő rokkantságának fokáról; e határozatáról haladéktalanul értesíti a többi érintett intézményt.

(3) Amennyiben szükséges, az ügy változatlan feltételek mellett visszautalható azon tagállam rokkantság tekintetében illetékes intézményéhez, amely tagállam jogszabályainak a hatálya alá először tartozott a munkavállaló.

45. cikk

Ellátások ideiglenes kifizetése, ellátások megelőlegezése

(1) Ha a vizsgáló intézmény azt állapítja meg, hogy az igénylő az intézmény által alkalmazott jogszabályok szerint anélkül jogosult ellátásokra, hogy ehhez más tagállamok jogszabályai szerint szerzett biztosítási időt kellene figyelembe venni, akkor ideiglenes jelleggel azonnal megkezdi az ellátások folyósítását.

(2) Ha az igénylő az (1) bekezdés alapján nem jogosult ugyan ellátásra, de a végrehajtási rendelet 43. cikkének (2) vagy (3) bekezdése értelmében a vizsgáló intézmény részére szolgáltatott információkból kitűnik, hogy egy másik tagállam jogszabályai szerint – de csak e jogszabályok szerint szerzett biztosítási idő figyelembevételével – ellátásokra való jogosultság áll fenn, akkor az említett jogszabályokat alkalmazó intézmény ideiglenes jelleggel megkezdi az ellátások folyósítását, mihelyt a vizsgáló intézmény tájékoztatja erről a kötelezettségéről.

(3) Ha a (2) bekezdésben említett esetben több tagállam jogszabályai szerint is ellátásra való jogosultság áll fenn – de csak e tagállamok jogszabályai szerint szerzett biztosítási idő figyelembevételével –, akkor az ellátások ideiglenes kifizetéséért az az intézmény felel, amelyik először tájékoztatja a vizsgáló intézményt a jogosultság fennállásáról; a többi érintett intézmény tájékoztatása már a vizsgáló intézmény kötelessége.

(4) Az (1), (2) vagy (3) bekezdés szerint ellátások fizetésére kötelezett intézmény haladéktalanul tájékoztatja az igénylőt erről a tényről, miközben egyértelműen felhívja figyelmét a megtett intézkedés átmeneti jellegére, valamint arra, hogy fellebbezésnek nincs helye.

(5) Ha az (1), a (2) vagy a (3) bekezdés szerint ideiglenes ellátás nem jár az igénylőnek, viszont a beérkezett információból kitűnik, hogy a rendelet 46. cikkének (2) bekezdése alapján jogosultság áll fenn, úgy a vizsgáló intézmény megfelelő visszatérítendő előleget fizet, amelynek összege a lehető legközelebb áll ahhoz az összeghez, amelyet a rendelet 46. cikkének (2) bekezdése szerint meg fognak állapítani.

(6) Két tagállam vagy azok hatáskörrel rendelkező hatóságai megállapodhatnak arról, hogy az ellátások ideiglenes kifizetésénél eltérő módszereket alkalmaznak azokban az esetekben, amelyekben csak ezen államok intézményei érintettek.

Az e tárgyban kötött megállapodásaikról a felek értesítik az igazgatási bizottságot.

46. cikk

Az ellátások kiszámítása a biztosítási idők halmozódása esetén

(1) Az ellátások elméleti, illetve tényleges összegének a rendelet 46. cikke (2) bekezdése a) és b) pontja rendelkezéseinek megfelelő kiszámítására a végrehajtási rendelet 15. cikke (1) bekezdésének b), c) és d) pontjában előírt szabályokat kell alkalmazni.

Az így megállapított tényleges összeg az önkéntes vagy szabadon választható folytatólagos biztosításban eltöltött időnek megfelelő összeggel nő, kiszámítása pedig azon jogszabályok szerint történik, amelyek szerint biztosítási időt szereztek.

(2) A rendelet 46. cikke (3) bekezdésének alkalmazásában az önkéntes vagy szabadon választható folytatólagos biztosítás idejének megfelelő ellátás összegét nem veszik figyelembe.

(3) Az (1) és a (2) bekezdést hasonlóan kell alkalmazni a rendelet 15. cikke (3) bekezdésének második albekezdésében említett szabadon választható kiegészítő biztosítás esetén.

A német jogszabályok alkalmazásában a végrehajtási rendelet 15. cikke (1) bekezdésének b) pontja alapján figyelembe nem vett járulékokat a szabadon választható kiegészítő biztosítás pótlólagos összegeinek kiszámításánál figyelembe veszik. Az (1) és a (2) bekezdést hasonlóan kell alkalmazni.

47. cikk

A rendelet 46. cikkének (3) bekezdését alkalmazó intézménytől járó ellátások végleges összegének kiszámítása

A rendelet 46. cikke (3) bekezdésének második albekezdésében említett esetben a vizsgáló intézmény számítja ki azokat az összegeket, amelyeket az egyes érintett intézmények folyósítani kötelesek, és a megfelelő összegekről tájékoztatja ezeket az intézményeket.

48. cikk

Az intézmények határozatainak közlése az igénylővel

(1) Az egyes érintett intézmények által hozott végleges határozatokat – szükség esetén a végrehajtási rendelet 47. cikkében említett értesítés figyelembevételével – továbbítani kell a vizsgáló intézménynek. Az érintett jogszabályokban előírt jogorvoslati lehetőségeket és fellebbezési határidőket minden egyes határozatban meg kell jelölni.

A vizsgáló intézmény az összes ilyen határozat beérkezése után az igénylőt az anyanyelvén kiállított összefoglaló nyilatkozattal értesíti a határozatról, amelyhez csatolja az említett határozatokat. A fellebbezési határidő csak attól az időponttól veszi kezdetét, amikor az igénylő az összefoglaló nyilatkozatot kézhez kapja.

(2) Az (1) bekezdésben előírt összefoglaló nyilatkozatnak az igénylő részére történő kézbesítésével egyidejűleg a vizsgáló intézmény annak egy-egy példányát valamennyi érintett intézménynek megküldi, csatolva hozzá a többi intézmény határozatának egy-egy példányát.

49. cikk

Az ellátások újraszámítása

(1) A rendelet 49. cikke (2) és (3) bekezdése, valamint 51. cikke (2) bekezdése rendelkezéseinek alkalmazásában a végrehajtási rendelet 45. és 47. cikkének rendelkezéseit hasonlóan kell alkalmazni.

(2) Az ellátás újraszámítása, visszavonása vagy felfüggesztése esetén az ilyen határozatot hozó intézmény azonnal értesíti e tényről az érintett személyt, valamint minden olyan intézményt, amelynél az említett személy ellátásra való jogosultságot szerzett, ha szükséges, a vizsgáló intézmény közvetítésével. A határozatban meg kell jelölni az érintett jogszabályokban előírt jogorvoslati lehetőségeket és fellebbezési határidőket. A fellebbezési határidő csak attól az időponttól veszi kezdetét, amikor az igénylő a határozatot kézhez kapja.

50. cikk

Az ellátások megállapítását gyorsító intézkedések

(1) a) i. Ha a munkavállaló valamelyik tagállam állampolgáraként más tagállam jogszabályainak hatálya alá tartozik, az utóbbi tagállam nyugdíj megállapítására hatáskörrel rendelkező intézménye, az említett munkavállalónak e tagállam (a foglalkoztatás szerinti ország) hatáskörrel rendelkező hatósága által kijelölt szervnél történő nyilvántartásba vételének időpontjában, a rendelkezésére álló eszközök igénybevételével, megküld a munkavállaló azonosításával kapcsolatos minden információt, a munkaviszony kezdetének időpontját, az említett hatáskörrel rendelkező intézmény nevét és az utóbbi intézmény által kiadott biztosítási számot.

ii. Ezenkívül a i. alpontban említett hatáskörrel rendelkező intézmény lehetőség szerint minden olyan egyéb információt is megküld az i. alpont rendelkezései szerint kijelölt szerv részére, amely megkönnyítheti és felgyorsíthatja a nyugdíjak végleges megállapítását.

iii. Ezt az információt az igazgatási bizottság által meghatározott feltételek betartásával az érintett tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága által kijelölt szerv részére kell továbbítani.

iv. Az i., ii. és iii. alpont rendelkezéseinek alkalmazásában a hontalanok és menekültek annak a tagállamnak az állampolgárai, amely tagállam jogszabályainak a hatálya alatt először álltak.

b) Az érintett intézmények – a munkavállalónak vagy annak az intézménynek a kérelmére, amelynél az illető jelenleg biztosított – összeállítják a munkavállaló biztosítási jogviszonyának az előzményét, legkésőbb egy évvel azt megelőzően, hogy az illető eléri a nyugdíjkorhatárt.

(2) Az (1) bekezdés végrehajtásának szabályait az igazgatási bizottság rögzíti.

Igazgatási ellenőrzések és orvosi felülvizsgálatok

51. cikk

(1) Ha egy, különösen a következő ellátásokban részesülő személy:

a) rokkantsági ellátás;

b) munkára való alkalmatlanság esetén megállapított öregségi ellátások;

c) idősebb munkanélkülieknek nyújtott öregségi ellátások;

d) kereső tevékenység megszüntetése esetén nyújtott öregségi ellátások;

e) rokkantság vagy munkára való alkalmatlanság esetén nyújtott túlélő hozzátartozói ellátások;

f) azzal a feltétellel nyújtott ellátások, hogy a kedvezményezett anyagi eszközei nem haladnak meg egy előre meghatározott értéket;

olyan tagállam területén tartózkodik vagy rendelkezik lakóhellyel, amelyik nem azonos azzal az állammal, ahol a fizetésért felelős intézmény található, akkor az igazgatási ellenőrzéseket és az orvosi felülvizsgálatokat ennek az intézménynek a kérésére a kedvezményezett tartózkodási helye vagy lakóhelye szerinti intézmény végzi el az általa alkalmazott jogszabályokban megállapított szabályoknak megfelelően. Ugyanakkor a fizetésekért felelős intézmény fenntartja annak jogát, hogy a kedvezményezettet a maga választotta orvossal vizsgáltassa meg.

(2) Ha megállapítható, hogy az (1) bekezdésben említett kedvezményezett, miközben ellátásban részesül, alkalmazásban áll vagy anyagi eszközei meghaladják az előre megállapított határértéket, a tartózkodási hely vagy lakóhely szerinti intézmény erről jelentésben számol be a kifizetésekért felelős intézménynek, amely az ellenőrzést, illetve a felülvizsgálatot kérte. A jelentés kitér különösen az alkalmazás jellegére, a jövedelem, illetve az anyagi eszközök összegére, amellyel az érintett személy a legutóbbi teljes negyedév során rendelkezett, továbbá arra, hogy abban a szakmában, – amelyben rokkanttá válása előtt a fizetésekért felelős intézmény által meghatározott referencia-idő alatt az érintett dolgozott – milyen mértékű az érintett személlyel azonos területen és beosztásban dolgozó munkavállalók részére fizetett szokásos javadalmazás, valamint szükség esetén, az érintett személy egészségi állapotáról alkotott orvosszakértői véleményre.

52. cikk

Ha az ellátások felfüggesztését követően az érintett személy visszanyeri ellátásra való jogosultságát, miközben az illetékes államon kívüli tagállam területén rendelkezik lakóhellyel, az érintett intézmények az említett ellátások újbóli biztosításával összefüggő valamennyi információt megosztják egymással.

Ellátások kifizetése

53. cikk

Az ellátások kifizetésének módja

(1) Ha a kifizetésért felelős intézmény valamelyik tagállamban nem közvetlenül folyósítja az ellátásra jogosult, de más tagállam területén lakóhellyel rendelkező jogosultnak a nekik járó ellátásokat, akkor az ellátásokat a kifizetésekért felelős intézmény kérelmére, e másik tagállam összekötő szerve vagy a lakóhely szerinti intézmény fizeti ki az ellátásra jogosultaknak a végrehajtási rendelet 54–58. cikkében előírt szabályoknak megfelelően; ha a kifizetésért felelős intézmény közvetlenül teljesíti a kifizetést a jogosult részére, akkor ennek megtörténtéről értesítenie kell a lakóhely szerinti intézményt. A fizetésnek a tagállamok intézményei által alkalmazandó szabályait a 6. melléklet sorolja fel.

(2) Két vagy több tagállam, illetve azok hatáskörrel rendelkező hatóságai az ellátások fizetésével kapcsolatban más szabályok alkalmazásáról is megállapodhatnak azokban az esetekben, amelyekben csak ezeknek a tagállamoknak az illetékes intézményei érintettek. Az e tárgyban kötött megállapodásaikról a felek értesítik az igazgatási bizottságot.

(3) Az ellátások fizetésére vonatkozó megállapodásoknak a rendelet hatálybalépését megelőző napon alkalmazandó rendelkezéseit továbbra is alkalmazni kell, amennyiben azokat az 5. melléklet felsorolja.

54. cikk

Az esedékes kifizetések jegyzékének átadása a kifizető szerv részére

Az ellátások fizetéséért felelős intézmény az esedékes kifizetések jegyzékét az ellátásra jogosult lakóhelye szerinti tagállam összekötő szerve vagy a jogosult lakóhelye szerinti intézmény (a továbbiakban mindkettő "kifizető szerv") részére két példányban küldi meg, amelynek az ellátások esedékessé válásának időpontja előtt legkésőbb húsz nappal be kell érkeznie a kifizető szervhez.

55. cikk

Az esedékes összegek befizetése a kifizető szerv számlájára

(1) A fizetésekért felelős intézmény tíz nappal az ellátások esedékessé válása előtt azon tagállam pénznemében, amely tagállamban található, befizeti a végrehajtási rendelet 54. cikkében előírt jegyzékben meghatározott kifizetésekhez szükséges összeget. A fizetésekért felelős intézmény azon tagállam nemzeti bankján vagy valamely más bankján keresztül teljesíti a befizetést a kifizető szerv javára, amely tagállamban található, azon tagállam nemzeti bankja vagy valamely más bankja nevében megnyitott számlára, amely tagállamban a kifizető szerv található. E befizetéssel az intézmény minden kötelezettségét teljesíti. Ezzel egy időben a fizetésekért felelős intézmény a befizetésről értesítést küld a kifizető szerv részére.

(2) A bank, amelynek számlájára a befizetést teljesítették, azon tagállam pénznemében írja jóvá a kifizető szervnek a befizetett összeg egyenértékét, amely tagállamban e kifizető szerv található.

(3) Az (1) bekezdésben említett bankok nevét és székhelyét a 7. melléklet sorolja fel.

56. cikk

Az ellátásokra jogosult személyeket megillető összegek kifizetése a kifizető szerv által

(1) A végrehajtási rendelet 54. cikkében előírt jegyzékben meghatározott kifizetéseket a kifizető szerv a fizetésekért felelős intézmény nevében teljesíti az ellátásokra jogosult személynek. E fizetéseket a kifizető szerv az általa alkalmazott jogszabályokban megállapított szabályoknak megfelelően teljesíti.

(2) Ha a kifizető szerv, vagy az általa kijelölt más szerv az ellátások kifizetésének felfüggesztésére vagy visszavonásra okot adó körülményről értesül, azonnal megszakítja a fizetést. Ugyancsak ez az eset áll fenn, ha az ellátásra jogosult egy másik tagállam területére helyezi át lakóhelyét.

(3) A kifizető szerv tájékoztatja az ellátások fizetéséért felelős intézményt a fizetés beszüntetésének indokáról. Az ellátásokra jogosult személynek vagy házastársának halála, illetve az özvegyen maradt feleség vagy férj újbóli házasságkötése esetén a kifizető szerv ezen események időpontjáról értesíti az említett intézményt.

57. cikk

Elszámolás a végrehajtási rendelet 56. cikkében említett fizetések tekintetében

(1) A végrehajtási rendelet 56. cikkében említett fizetések tekintetében az egyes fizetési időszakok végén kerül sor elszámolásra az ellátásokra jogosult személyek, illetve törvényes vagy meghatalmazott képviselőik részére ténylegesen fizetett összegek, valamint a kifizetetlen összegek meghatározása céljából.

(2) A számjegyekkel és betűkkel is kifejezett, azon tagállam pénznemében megadott teljes összeg, amely tagállamban a kifizetésekért felelős intézmény található, igazoltan megfelel a kifizető szerv által teljesített fizetéseknek, amit a szerv képviselője aláírásával hagy jóvá.

(3) A kifizető szerv biztosítja, hogy az így meghatározott összegek folyósítását rendben teljesítette.

(4) A fizetésekért felelős intézmény által kifizetett, azon tagállam pénznemében kifejezett összegek, amely tagállamban az intézmény található és ugyanezen pénznemben kifejezett, a kifizető szerv által igazolt kifizetések értékének különbözetét a kifizetésekért felelős intézmény által a továbbiakban ugyanazon a címen kifizetendő összegek terhére számolják el.

58. cikk

Az ellátások folyósítása során felmerülő költségek behajtása

Az ellátások folyósítása során felmerülő költségeket, különösen a postai és bankköltségeket a kifizető szerv az általa alkalmazott jogszabályokban előírt feltételek szerint behajthatja a kedvezményezettektől.

59. cikk

Értesítés az ellátásokra jogosult személy lakóhelyének áthelyezéséről

Amikor az egy vagy több tagállam jogszabályai szerint ellátásra jogosult személy a lakóhelyét egyik tagállam területéről egy másik tagállam területére helyezi át, akkor erről a tényről értesíti az ezen ellátások kifizetéséért felelős intézményt vagy intézményeket, valamint a kifizető szervet.

4. FEJEZET

MUNKAHELYI BALESETEK ÉS FOGLALKOZÁSI MEGBETEGEDÉSEK

A rendelet 52. és 53. cikkének végrehajtása

60. cikk

Természetbeni ellátások az illetékes államon kívüli tagállam területén található lakóhely esetén

(1) Ahhoz, hogy egy munkavállaló a rendelet 52. cikkének a) pontja szerint természetbeni ellátásokban részesüljön, igazolást kell benyújtania a lakóhelye szerinti intézményhez, amellyel tanúsítja, hogy jogosult ezen ellátásokra. Ezt az igazolást, szükség esetén a munkáltató által szolgáltatott információ alapján, az illetékes intézmény állítja ki. Ezenkívül, ha az illetékes állam jogszabályai előírják, a munkavállaló a munkahelyi balesetről vagy a foglalkozási megbetegedésről az illetékes intézménynek küldött értesítés tértivevényét is benyújtja a lakóhelye szerinti intézményhez. Ha a munkavállaló e dokumentumokat nem nyújtja be, akkor a lakóhelye szerinti intézmény szerzi be azokat az illetékes intézménytől, és azok beérkezéséig betegségbiztosítási természetbeni ellátásokat nyújt a munkavállalónak, amennyiben a munkavállaló az azokra való jogosultság feltételeit teljesíti.

(2) Ez az igazolás mindaddig érvényes, amíg a lakóhely szerinti intézmény meg nem kapja az érvénytelenítéséről szóló értesítést. Ha viszont az említett igazolást francia intézmény állította ki, akkor az csak a kiállítás időpontjától számított három hónapig érvényes, és háromhavonta meg kell újítani.

(3) Ha a munkavállaló idénymunkás, akkor az (1) bekezdésben említett igazolás az idénymunka teljes várható időtartamára érvényes marad, hacsak eközben az illetékes intézmény nem értesíti a lakóhely szerinti intézményt annak érvénytelenítéséről.

(4) A munkavállaló a természetbeni ellátások igénylésekor benyújtja a természetbeni ellátások biztosításához a lakóhelye szerinti tagállam jogszabályai szerint megkövetelt igazoló okmányokat.

(5) Kórházi ápolás esetén a lakóhely szerinti intézmény e tény tudomására jutásának időpontjától számított három napon belül értesíti az illetékes intézményt a kórházba való felvétel időpontjáról, a kórházi ápolás várható időtartamáról, valamint a kórházból való távozás időpontjáról.

(6) A lakóhely szerinti intézmény a rendelet 24. cikkének (2) bekezdésében említett listán szereplő természetbeni ellátások nyújtásával kapcsolatos határozatokról előzetesen értesíti az illetékes intézményt, csatolva a szükséges igazoló okmányokat. E tájékoztatás elküldésének időpontjától számítva tizenöt nap áll az illetékes intézmény rendelkezésére, hogy kifogást emeljen, és a kifogás alapjául szolgáló indokait kifejtse; ha e határidő alatt a határozat ellen kifogást nem emeltek, a lakóhely szerinti intézmény megadja a természetbeni ellátást. Amennyiben e természetbeni ellátásokat rendkívül sürgős esetben kell biztosítani, úgy a lakóhely szerinti intézmény erről haladéktalanul értesíti az illetékes intézményt.

(7) A munkavállaló a helyzete minden olyan változásáról tájékoztatja a lakóhelye szerinti intézményt, amely a természetbeni ellátásokra való jogosultságát megváltoztathatja, különösen alkalmazásának megszűnéséről vagy megváltozásáról, illetve lakóhelyének vagy tartózkodási helyének megváltozásáról. Hasonlóképpen, ha a munkavállaló biztosítása vagy a természetbeni ellátásokra való jogosultsága szűnik meg, az illetékes intézmény ennek megfelelően tájékoztatja a lakóhely szerinti intézményt. A lakóhely szerinti intézmény bármikor kérheti az illetékes intézménytől, hogy tájékoztatást adjon a munkavállaló biztosításával vagy a természetbeni ellátásokra való jogosultságával kapcsolatban.

(8) A határ menti ingázók esetében gyógyszerkészítmények, kötszerek, szemüvegek és kisebb segédeszközök csak abban a tagállamban válthatók ki, továbbá laboratóriumi vizsgálatok és ellenőrzések csak abban a tagállamban végezhetők, amelyikben azokat az adott tagállam jogszabályainak megfelelően felírták, illetve elrendelték.

(9) Két vagy több tagállam, illetve azok hatáskörrel rendelkező hatóságai kölcsönös megegyezéssel és az igazgatási bizottság véleményének birtokában más végrehajtási rendelkezéseket is bevezethetnek.

61. cikk

Pénzbeli ellátások nyugdíjak kivételével az illetékes államon kívüli tagállam területén található lakóhely esetén

(1) Ahhoz, hogy egy munkavállaló a rendelet 52. cikkének b) pontja alapján a nyugdíjtól különböző pénzbeli ellátásokban részesüljön, a keresőképtelenségének kezdetétől számított három napon belül értesítenie kell a lakóhelye szerinti intézményt a munkavégzés megszűnéséről, vagy – ha az illetékes intézmény vagy a lakóhely szerinti intézmény által alkalmazott jogszabályok előírják – megküldi az őt ellátásban részesítő orvos által kiállított, keresőképtelenségre vonatkozó igazolást.

(2) Ha a lakóhely szerinti országban a munkavállalót ellátó orvosok a keresőképtelenségre vonatkozó igazolást nem állítják ki, a munkavállaló közvetlenül a lakóhelye szerinti intézményhez fordul az intézmény által alkalmazott jogszabályokban meghatározott határidőn belül.

Ez az intézmény azonnal intézkedik a keresőképtelenség tényének orvosi megerősítéséről és az (1) bekezdésben említett igazolás kiállításáról. Ezt az igazolást, amely tartalmazza a keresőképtelenség valószínűsíthető időtartamát, haladéktalanul továbbítják az illetékes intézménynek.

(3) Azokban az esetekben, amelyekre a (2) bekezdés nem vonatkozik, a lakóhely szerinti intézmény attól az időponttól számítva, amikor a munkavállaló hozzá fordult, a lehető legrövidebb időn, de legkésőbb három napon belül intézkedik a munkavállaló orvosi felülvizsgálatáról, mintha a munkavállaló nála lenne biztosított. A vizsgálatot végző orvos elsősorban a keresőképtelenség várható időtartamát jelöli meg jelentésében; e jelentést a lakóhely szerinti intézmény a vizsgálatot követő három napon belül továbbítja az illetékes intézménynek.

(4) Ezt követően a lakóhely szerinti intézmény ugyanúgy elvégzi a munkavállalóra vonatkozó szükséges igazgatási ellenőrzéseket, illetve orvosi felülvizsgálatokat, mintha a munkavállaló nála lenne biztosított. Amint megállapítja, hogy a munkavállaló munkavégzésre alkalmas, a lakóhely szerinti intézmény erről haladéktalanul értesíti a munkavállalót és az illetékes intézményt, közölve azt az időpontot, amellyel a munkavállaló keresőképtelensége megszűnt. A munkavállalónak küldött értesítés, a (6) bekezdés rendelkezéseinek sérelme nélkül, az illetékes intézmény nevében hozott határozatnak minősül.

(5) Az illetékes intézmény minden esetben fenntartja annak jogát, hogy a munkavállalót a maga választotta orvossal vizsgáltassa meg.

(6) Ha az illetékes intézmény úgy dönt, hogy nem nyújt pénzbeli ellátást a munkavállalónak, mert az nem felelt meg a lakóhelye szerinti ország jogszabályaiban megállapított alaki feltételeknek, vagy azért, mert azt állapította meg, hogy a munkavállaló alkalmas a munkavégzésre, e határozatáról értesíti a munkavállalót és ezzel egy időben határozatának egy példányát megküldi a lakóhely szerinti intézménynek.

(7) Ha a munkavállaló ismét munkába áll, erről értesíti az illetékes intézményt, ha az adott intézmény által alkalmazott jogszabályok ezt írják elő.

(8) Az illetékes intézmény megfelelő módon fizeti a pénzbeli ellátásokat, elsősorban nemzetközi postautalvánnyal, és erről tájékoztatja a lakóhely szerinti intézményt, valamint a munkavállalót. Ha a pénzbeli ellátásokat az illetékes intézmény nevében a lakóhely szerinti intézmény fizeti, akkor az előbbi tájékoztatja a munkavállalót a jogairól, és az illetékes állam jogszabályainak megfelelően értesíti a lakóhely szerinti intézményt a pénzbeli ellátás összegéről, a kifizetések időpontjáról, valamint arról a leghosszabb időtartamról, ameddig az ellátást fizetni kell.

(9) Két vagy több tagállam, illetve azok hatáskörrel rendelkező hatóságai kölcsönös megegyezéssel és az igazgatási bizottság véleményének birtokában más végrehajtási rendelkezéseket is bevezethetnek.

A rendelet 55. cikkének végrehajtása

62. cikk

Természetbeni ellátások az illetékes államon kívüli tagállam területén való tartózkodás esetén

(1) Ahhoz, hogy a rendelet 14. cikke (1) bekezdése a) pontja i. alpontjának vagy (2) bekezdése a) pontjának hatálya alá tartozó munkavállaló természetbeni ellátásokban részesüljön, a végrehajtási rendelet 11. cikkében előírt igazolást be kell nyújtania a tartózkodási helye szerinti intézményhez. Vélelmezni kell, hogy az a munkavállaló, aki benyújtotta az igazolást, eleget tett a természetbeni ellátásokra való jogosultság megszerzésével kapcsolatos feltételeknek.

(2) Ahhoz, hogy a nemzetközi közlekedésben alkalmazott, a rendelet 14. cikke (1) bekezdése b) pontjának hatálya alá tartozó munkavállaló, aki munkavégzése során az illetékes államon kívüli másik tagállam területére távozik, természetbeni ellátásokban részesülhessen, a lehető legrövidebb időn belül olyan különleges igazolást kell benyújtania a tartózkodási helye szerinti intézményhez, amelyet munkáltatója, vagy annak képviselője állított ki a folyó naptári hónap vagy a nyilatkozat benyújtását megelőző két naptári hónap folyamán. Ez az igazolás mindenekelőtt azt az időpontot jelöli meg, amelytől kezdve a munkavállaló az említett munkáltató alkalmazásában áll, továbbá az illetékes intézmény nevét és címét. Vélelmezni kell, hogy az a munkavállaló, aki benyújtotta az igazolást, eleget tett a természetbeni ellátásokra való jogosultság megszerzésével kapcsolatos feltételeknek.

Ha a munkavállaló nem tudja felvenni a kapcsolatot a tartózkodási hely szerinti intézménnyel még mielőtt egészségügyi ellátásban részesülne, az említett igazolás bemutatása alapján ugyanúgy részesül ebben az ellátásban, mintha az adott intézménynél lenne biztosított.

(3) A tartózkodási hely szerinti intézmény három napon belül felvilágosítást kér az illetékes intézménytől arról, hogy az (1) vagy a (2) bekezdés hatálya alá tartozó munkavállaló eleget tesz-e a természetbeni ellátásokra való jogosultság megszerzésével kapcsolatos feltételeknek. A tartózkodási hely szerinti intézmény mindaddig – de legfeljebb harminc napig – biztosítja a természetbeni ellátásokat, amíg meg nem kapja az illetékes intézmény válaszát.

(4) Az illetékes intézmény a tartózkodási hely szerinti intézmény kérelme beérkezésének időpontjától számított tíz napon belül megküldi válaszát. Igenlő válasz esetén az illetékes intézmény – amennyiben szükséges – meghatározza azt a leghosszabb időtartamot, ameddig az általa alkalmazott jogszabályoknak megfelelően a természetbeni ellátások biztosíthatók, a tartózkodási hely szerinti intézmény pedig folytatja az említett ellátások biztosítását.

(5) Az (1) vagy a (2) bekezdésben alkalmazott vélelem értelmében nyújtott természetbeni ellátásokat a rendelet 36. cikkének (1) bekezdése szerint kell megtéríteni.

(6) Az (1), illetve a (2) bekezdésben előírt igazolás helyett az említett bekezdések hatálya alá tartozó munkavállalók a (7) bekezdésben előírt igazolást is benyújthatják a tartózkodási helyük szerinti intézménynek.

(7) Ahhoz, hogy egy munkavállaló – az (1) és a (2) bekezdés alapján alkalmazott vélelem eseteitől eltekintve – a rendelet 55. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja alapján természetbeni ellátásokban részesüljön, igazolást kell benyújtania a tartózkodási helye szerinti intézményhez, amellyel tanúsítja, hogy jogosult a természetbeni ellátásokra. Ez az igazolás, amelyet az illetékes intézmény állít ki lehetőleg még azelőtt, hogy a munkavállaló elhagyná a lakóhelye szerinti tagállamot, mindenekelőtt – amennyiben ez szükséges – azt a leghosszabb időtartamot határozza meg, ameddig az illetékes állam jogszabályainak megfelelően a természetbeni ellátások nyújthatók. Ha a munkavállaló nem nyújtja be az említett igazolást, akkor azt a tartózkodási helye szerinti intézmény szerzi be az illetékes intézménytől.

(8) A végrehajtási rendelet 60. cikkének (5), (6) és (9) bekezdését hasonlóan kell alkalmazni.

63. cikk

Természetbeni ellátás olyan munkavállalóknak, akik lakóhelyüket áthelyezik vagy visszatérnek a lakóhelyük szerinti országba, továbbá azoknak, akik egészségügyi ellátás céljából engedéllyel más tagállamba távoznak

(1) Ahhoz, hogy egy munkavállaló a rendelet 55. cikke (1) bekezdése b) pontjának i. alpontja alapján természetbeni ellátásokban részesüljön, igazolást kell benyújtania a lakóhelye szerinti intézményhez, amellyel tanúsítja, hogy újra jogosulttá vált az említett ellátásokra. Ez az igazolás, amelyet az illetékes intézmény állít ki, mindenekelőtt – amennyiben szükséges – azt a leghosszabb időtartamot határozza meg, ameddig az illetékes állam jogszabályainak megfelelően a természetbeni ellátások továbbra is biztosíthatók. A igazolás, a munkavállaló kérelmére, annak távozása után is kiállítható, ha azt vis maior következtében korábban nem lehetett elkészíteni.

(2) A végrehajtási rendelet 60. cikke (5), (6) és (9) bekezdésének rendelkezéseit hasonlóan kell alkalmazni.

(3) A rendelet 55. cikke (1) bekezdése c) pontjának i. alpontjában említett esetben az (1) és a (2) bekezdést hasonlóan kell alkalmazni a természetbeni ellátások nyújtására.

64. cikk

Pénzbeli ellátás, nyugdíjak kivételével az illetékes államon kívüli tagállamban való tartózkodás esetén

A végrehajtási rendelet 61. cikkének rendelkezéseit hasonlóan kell alkalmazni a rendelet 55. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja szerint a nyugdíjtól különböző pénzbeli ellátásokban való rész