HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 39/6

A BIZOTTSÁG (EU) 2017/263 VÉGREHAJTÁSI HATÁROZATA

(2017. február 14.)

a magas patogenitású madárinfluenza-vírusok baromfira történő átvitelét illetően a vadon élő madarak jelentette kockázatokkal kapcsolatos kockázatcsökkentési és megerősített biológiai biztonsági intézkedésekről, továbbá korai észlelő rendszerekről

(az értesítés a C(2017) 765. számú dokumentummal történt)

(EGT-vonatkozású szöveg)

AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,

tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,

tekintettel a belső piac megvalósításának céljával a Közösségen belüli kereskedelemben alkalmazható állat-egészségügyi ellenőrzésekről szóló, 1989. december 11-i 89/662/EGK tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 9. cikke (4) bekezdésére,

tekintettel az egyes élőállatok és állati termékek Közösségen belüli kereskedelmében a belső piac megvalósításának céljával alkalmazandó állat-egészségügyi és tenyésztéstechnikai ellenőrzésekről szóló, 1990. június 26-i 90/425/EGK tanácsi irányelvre (2) és különösen annak 10. cikke (4) bekezdésére,

tekintettel a madárinfluenza elleni védekezésre irányuló közösségi intézkedésekről és a 92/40/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2005. december 20-i 2005/94/EK tanácsi irányelvre (3) és különösen annak 63. cikke (3) bekezdésére,

mivel:

(1) A madárinfluenza a madarak, többek között a baromfifélék vírusos fertőző betegsége. A házi baromfi madárinfluenza-vírussal való megfertőződése a betegség két fő fajtájának kialakulásához vezethet, amelyek virulenciájuk tekintetében térnek el egymástól. Az alacsony patogenitású típus általában csak enyhe tüneteket okoz, míg a magas patogenitású madárinfluenza a legtöbb baromfifaj esetében igen magas elhullási arányt eredményez. E betegség súlyosan érintheti a baromfitartás nyereségességét.

(2) A 2005/94/EK tanácsi irányelv megállapítja a baromfifélék vagy más, fogságban tartott madarak körében előforduló madárinfluenza kitörése esetén alkalmazandó járványvédelmi minimumintézkedéseket, továbbá rendelkezik bizonyos, a madárinfluenza megfigyelését (surveillance) és korai észlelését célzó megelőző intézkedésekről is.

(3) A 2005/94/EK irányelv arról is rendelkezik, hogy a Bizottság a mindenkori járványügyi helyzetnek megfelelően részletes szabályokat fogadhat el az irányelvben meghatározott járványvédelmi minimumintézkedések kiegészítésére.

(4) Ismert, hogy a vadon élő madarak, különösen a vízi vándormadarak természetes gazdaállatai az alacsony patogenitású madárinfluenza-vírusoknak, amelyeket rendszerint tünetmentesen hurcolnak az évszakoknak megfelelő vonulásuk során. 2005 közepén azonban bizonyítást nyert, hogy a magas patogenitású madárinfluenza (a továbbiakban: HPAI) H5N1 altípusú vírustörzse a vadon élő madarakat is képes megfertőzni, illetve e madaraknak köszönhetően távolabbi területeken is el tud terjedni (4).

(5) A madárinfluenza-vírusok vadon élő madarakban való előfordulása folyamatosan magában hordozza azt a veszélyt, hogy a vírusok közvetlen vagy közvetett úton eljutnak a baromfiféléket vagy más, fogságban tartott madarakat tartó gazdaságokba, a későbbiekben pedig a fertőzött gazdaságról más gazdaságokra is átterjednek.

(6) A 2005/734/EK bizottsági határozat (5) azt követően került elfogadásra, hogy a H5N1 altípusú HPAI vírus nyugati irányú terjedése során 2005-ben Délkelet-Ázsiából eljutott Európába; a határozat elfogadása az uniós jogszabályokban már megállapított járványvédelmi intézkedések megerősítésének céljával történt, különösen az abból fakadó kockázatokra való tekintettel, hogy a vadon élő madarak egyik kontinensről a másikra átvitték a HPAI vírust, amire korábban nem volt példa.

(7) A 2005/734/EK határozat biológiai biztonsági intézkedésekről és további kockázatcsökkentő intézkedésekről rendelkezik annak érdekében, hogy csökkentse a H5N1 altípusú HPAI-nak a vadon élő madarakról a baromfifélékre és más, fogságban tartott madarakra történő átvitelének kockázatát, megakadályozva, hogy ezen állatállományok közvetlenül vagy közvetve érintkezzenek egymással. A 2005/734/EK határozat értelmében a tagállamok kötelesek azonosítani fenségterületükön azokat a területeket, amelyek – a járványügyi helyzetet és egyes kockázati tényezőket tekintve – fokozott mértékben ki vannak kitéve annak a veszélynek, hogy a H5N1 altípusú HPAI bekerül a baromfiféléket és más, fogságban tartott madarakat tartó gazdaságokba. Ezeken a nagy kockázatú területeken a tagállamok kötelesek bizonyos kockázatcsökkentő intézkedéseket alkalmazni, például gondoskodni arról, hogy a kockázatnak kitett baromfit bezárva tartsák. A tagállamoknak emellett azt is biztosítaniuk kell, hogy a tulajdonosok jobban tudatában legyenek a fertőzésveszélynek, valamint annak is, hogy a gazdaságaikban alkalmazandó biológiai biztonsági intézkedésekre valóban szükség van.

(8) A 2005/734/EK határozat azt is előírja, hogy a tagállamoknak korai észlelő rendszereket kell bevezetniük, amelyek lehetővé teszik, hogy a tulajdonosok minél hamarabb jelentsék az illetékes állat-egészségügyi hatóságnak, ha a baromfiállományban a madárinfluenza legkisebb jelét is észlelik, és amely rendszer a termelési adatok különleges paramétereinek és csekély mértékű változásainak figyelésén alapul.

(9) A 2010/367/EU bizottsági határozat (6) iránymutatást ad a baromfifélékben és a vadon élő madarakban előforduló madárinfluenzára vonatkozó felügyeleti programok kötelező tagállami végrehajtásával kapcsolatban, ideértve a mintavételre és laboratóriumi vizsgálatokra vonatkozó követelményeket is. Egyben arról is rendelkezik, hogy a vadon élő madarakat, kiváltképpen vízimadarakat érintő, bármiféle rendkívüli elhullás vagy jelentős járványkitörés esetén haladéktalanul értesítsék az illetékes hatóságokat.

(10) 2014 második felében, 2015 elején a H5N8 altípusú HPAI vírus a vadon élő madarak közvetítésével bejutott az Unió területére. Az elhullási arány ugyan nagyon alacsony maradt, de a járvány a baromfifélék és más, fogságban tartott madarak között több tagállamban is kitört.

(11) 2016. október végén egy igen közeli rokonságban álló H5N8 altípusú HPAI vírustörzset mutattak ki a vadon élő vándormadarakban, amelyeket többnyire már elhullott állapotban találtak, összesen 20 tagállamban, nevezetesen Bulgáriában, a Cseh Köztársaságban, Dániában, Németországban, Írországban, Görögországban, Spanyolországban, Franciaországban, Horvátországban, Olaszországban, Magyarországon, Hollandiában, Ausztriában, Lengyelországban, Romániában, Szlovéniában, Szlovákiában, Finnországban, Svédországban és az Egyesült Királyságban, valamint szomszédos harmadik országokban, például Svájcban, Szerbiában és Ukrajnában. A legtöbb járványkitörést Franciaország, Magyarország és Bulgária bizonyos területein állapították meg, mely területekre a kacsákat, illetve libákat tartó gazdaságok nagy száma jellemző.

(12) A jelenlegi járványügyi helyzet igen dinamikus és folyamatosan változik. A vándormadarak vonulása folytatódik, és a tagállamok folyamatban lévő megfigyelési tevékenysége a H5N8 altípusú HPAI vírus újabb és újabb előfordulását mutatja ki a vadon élő madarakban. A vírus tehát az elkövetkező hónapokban és valószínűleg a vándormadarak évszaknak megfelelő, soron következő vonulása során továbbra is veszélyezteti az Unióban a baromfiféléket és más, fogságban tartott madarakat, mert fennáll az az eshetőség, hogy bizonyos magas kockázatú körülmények között a vírus gazdaságról gazdaságra terjed.

(13) Az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság (a továbbiakban: EFSA) jelenleg egy átfogó tudományos szakvéleményen dolgozik a madárinfluenzával kapcsolatban, melynek véglegesítése 2017 szeptemberében várható. A jelenlegi H5N8 altípusú HPAI járványra való tekintettel az EFSA felkérést kapott, hogy sürgősen értékelje a járványügyi helyzetet, és nyújtson tudományos tanácsadást azzal kapcsolatban, hogy alkalmasak-e az uniós szinten megállapított védintézkedések a H5N8 altípusú HPAI vírussal fertőzött, vadon élő madarak jelentette kockázatok kezelésére.

(14) 2016. december 20-án az EFSA állat-egészségügyi és állatjóléti tudományos testülete „Urgent request on avian influenza” (7) (Sürgős felkérés a madárinfluenzával kapcsolatban) címmel állásfoglalást adott ki, amelyben megerősítette, hogy a biológiai biztonsági és kockázatcsökkentő intézkedések következetes végrehajtása a legfőbb módszere annak, hogy a HPAI vírusok átvitelét – mind a H5-ös, mind a H7-es altípus esetében – meg lehessen előzni, függetlenül attól, hogy a vadon élő madarakból közvetlenül vagy közvetett úton jut-e be a vírus a baromfiféléket és más, fogságban tartott madarakat tartó gazdaságba. A biológiai biztonsági intézkedéseket az ilyen gazdaságokban a rutineljárások részévé kell tenni, és a megnövekedett kockázatot jelentő időszakban szigorítani kell az intézkedéseken.

(15) Az EFSA továbbá megállapította, hogy a vadon élő madarak passzív megfigyelése a legalkalmasabb módszer arra, hogy időben kimutassák bennük a HPAI vírusok jelenlétét, és a vadon élő madarak célirányos mintavételét és vizsgálatát ajánlja, megerősítve ezzel néhány olyan rendelkezést, amelyet a 2010/367/EU határozat II. mellékletében található, a vadon élő madarak madárinfluenzájára vonatkozó felügyeleti programok végrehajtására vonatkozó iránymutatás tartalmaz.

(16) Az EFSA emellett az Európai Betegségmegelőzési és Járványvédelmi Központ által végzett értékelésre (8) is hivatkozik, amely szerint mind ez idáig sehol a világon nem jelentettek olyan esetet, amelyben a jelenlegi H5N8 altípusú HPAI vírus embert fertőzött volna meg, és a további vírusjellemzés is azt mutatja, hogy alapvetően madárvírusról van szó, amely nem tanúsít különösebb affinitást az emberekkel szemben.

(17) A tagállami illetékes hatóságok tapasztalatai, amelyeket a 2005/734/EK határozatban megállapított intézkedések végrehajtása során szereztek, azt mutatják, hogy bizonyos fokú rugalmasságot fenn kell tartani azért, hogy a szóban forgó intézkedéseket hozzá lehessen igazítani az egyes tagállamok aktuális járványügyi helyzetéhez.

(18) Annak érdekében, hogy az e határozatban megállapított intézkedések a legnagyobb kockázatnak kitett madárállományokra irányuljanak és hatékonyak legyenek, bizonyos megelőző intézkedések hatályát a baromfigazdaságokra kell korlátozni.

(19) A 2005/734/EK határozatban megállapított intézkedéseket ezért felül kell vizsgálni és hozzá kell igazítani a baromfiféléket és a vadon élő madarakat érintő, a tagállamokban jelenleg uralkodó járványügyi helyzethez, az EFSA 2016. december 20-i állásfoglalásához, valamint az említett határozatban megállapított intézkedések gyakorlati végrehajtása során szerzett tagállami tapasztalatokhoz.

(20) A 2005/734/EK határozatban megállapított intézkedések számos alkalommal módosításra kerültek, és időbeli hatályuk – többszöri meghosszabbítást követően – 2017. december 31-én jár le. Az uniós jogszabályok egyértelműsége érdekében a 2005/734/EK határozatot hatályon kívül kell helyezni, és ezzel a határozattal kell felváltani.

(21) Az ebben a határozatban megállapított intézkedéseket szükség esetén felül kell vizsgálni aszerint, hogy mi lesz az EFSA madárinfluenzával kapcsolatos, 2017 szeptemberében véglegesítésre kerülő tudományos szakvéleményének végkövetkeztetése.

(22) Az e határozatban megállapított intézkedések 2018. június 30-ig alkalmazandók.

(23) Az e határozatban előírt intézkedések összhangban vannak a Növények, Állatok, Élelmiszerek és Takarmányok Állandó Bizottságának véleményével,

ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

1. cikk

Tárgy és hatály

E határozat megállapítja a magas patogenitású madárinfluenza (HPAI) gazdaságokba történő behurcolását illetően a vadon élő madarak jelentette kockázatokkal kapcsolatban alkalmazandó kockázatcsökkentő intézkedéseket és korai észlelő rendszereket, valamint az annak érdekében meghozandó intézkedéseket, hogy a tulajdonosok jobban tudatában legyenek a kockázatoknak, valamint annak, hogy a gazdaságaikban biológiai biztonsági intézkedéseket kell alkalmazniuk, illetve meg kell erősíteniük azokat.

2. cikk

Fogalommeghatározások

E határozat alkalmazásában a 2005/94/EK irányelv 2. cikkében szereplő fogalommeghatározások alkalmazandók.

3. cikk

A HPAI vírusok behurcolása tekintetében nagy kockázatú területek azonosítása

A tagállamok az alábbi tényezők figyelembevételével azonosítják és felülvizsgálják fenségterületükön azokat a területeket, amelyeken különösen nagy annak a kockázata, hogy a HPAI vírusok bejutnak a gazdaságokba (a továbbiakban: nagy kockázatú területek), valamint azt az időszakot, ameddig e kockázatok fennállnak:

a) a tagállam vagy a szomszédos tagállamok vagy harmadik országok fenségterületén fennálló járványügyi helyzet, különös tekintettel az alábbiakra: i. a HPAI vírusok kimutatása vadon élő madarakban vagy azok ürülékében; ii. az i. pontban említett HPAI vírusokkal minden valószínűség szerint kapcsolatban álló HPAI járványkitörések baromfiféléket és más, fogságban tartott madarakat tartó gazdaságokban; iii. az i. és ii. pontban említett HPAI vírusok korábbi kimutatása és az újbóli előfordulások kockázata;

b) a HPAI vírusok gazdaságokba történő behurcolásának kockázati tényezői, különös tekintettel az alábbiakra: i. a gazdaságok elhelyezkedése a madarak vonulási útvonalai mentén, különösen ha a madarak Közép- és Kelet-Ázsiából, a Kaszpi-tenger és a Fekete-tenger környéki területekről, Közel-Keletről és Afrikából érkeznek; ii. a gazdaság és azon vizes élőhelyek, kisebb vagy nagyobb tavak, mocsarak, folyók közötti távolság, ahol a vándormadarak, különösen az Anseriformes (lúdalakúak) és a Charadriiformes (lilealakúak) rendjéhez tartozó madarak gyülekezhetnek; iii. a gazdaságok elhelyezkedése vonuló madárfajok, különösen vízimadarak által sűrűn benépesített területeken; iv. szabadtartású gazdaságokban tartott baromfi, ahol a vadon élő madarak és a baromfi érintkezése nem előzhető meg megfelelően;

c) a HPAI vírusok gazdaságokon belüli és a szabadtartású gazdaságok közötti terjedését elősegítő további kockázati tényezők, különösen akkor, ha: i. a gazdaság olyan területen helyezkedik el, ahol sok más gazdaság is van; ii. a baromfi és más, fogságban tartott madarak, továbbá a járművek és személyek gazdaságon belüli és gazdaságok közötti mozgását nagy intenzitás jellemzi, és gyakori a gazdaságok közötti egyéb közvetlen vagy közvetett érintkezés;

d) az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság (EFSA), valamint nemzeti és nemzetközi kockázatértékelő testületek által a HPAI vírusok vándormadarak általi terjesztésének relevanciájával kapcsolatban végzett kockázatértékelések;

e) a 2005/94/EK irányelv 4. cikkének megfelelően végrehajtott megfigyelési programok eredményei.

4. cikk

Kockázatcsökkentő intézkedések

(1) A tagállamok a fenségterületükön fennálló konkrét járványügyi helyzet függvényében megfelelő és gyakorlati intézkedéseket hoznak azon kockázat csökkentése érdekében, hogy a vadon élő madarak a HPAI vírusokat átvigyék a baromfifélékre a nagy kockázatú területeken.

(2) Az (1) bekezdésben említett intézkedéseknek különösen annak megelőzésére kell irányulniuk, hogy a vadon élő madarak, kiváltképpen a vadon élő vándor vízimadarak közvetlen vagy közvetett érintkezésbe kerüljenek a baromifélékkel, különösen a kacsákkal és a libákkal.

(3) A tagállamok a nagy kockázatú területeken megtiltják az alábbi tevékenységeket:

a) baromfi szabadtartása;

b) baromfinak szánt szabadtéri víztározók használata;

c) a baromfi vízzel való ellátása a felszíni víz gyűjtését szolgáló olyan víztározóból, amelyhez a vadon élő madarak is hozzáférnek;

d) baromfinak szánt takarmány oly módon való tárolása, hogy azt nem védi semmi a vadon élő madaraktól és más állatoktól.

(4) További kockázatcsökkentő intézkedésként a tagállamok megtiltják a következő intézkedéseket is:

a) baromfifélék és más, fogságban tartott madarak piacokon, bemutatókon, kiállításokon és kulturális rendezvényeken való egybegyűjtése;

b) az Anseriformes (lúdalakúak) és a Charadriiformes (lilealakúak) rendjéhez tartozó csalimadarak (a továbbiakban: csalimadarak) használata.

(5) A tagállamok rendszeresen felülvizsgálják az (1)–(4) bekezdés értelmében hozott intézkedéseiket annak érdekében, hogy azokat a mindenkori járványügyi fejlemények, köztük a vadon élő madarak jelentette kockázatok figyelembevételével ki tudják igazítani, illetve módosítani tudják.

5. cikk

Figyelemfelkeltés és biológiai biztonsági intézkedések

A tagállamok gondoskodnak arról, hogy érvényben legyenek az ahhoz szükséges intézkedések, hogy a baromfiágazatban tevékenykedő érdekelt felek megismerjék a HPAI-val járó kockázatokat, és a biológiai biztonsági intézkedésekkel kapcsolatban – különösen a nagy kockázatú területeken végrehajtandó intézkedéseket illetően – a lehető legrelevánsabb információk birtokában legyenek, amelyeket a legcélravezetőbb módon hoztak tudomásukra.

6. cikk

A 4. cikkben megállapított kockázatcsökkentő intézkedésektől való eltérés

(1) A tagállamok a 4. cikk (3) bekezdésétől eltérve – amennyiben a HPAI vírusok átvitelének megelőzésére biológiai biztonsági intézkedések vannak hatályban – engedélyezhetik az alábbiakat:

a) baromfi szabadtartása, amennyiben az alábbi feltételek teljesülnek: i. a baromfit hálókkal, tetőkkel vagy más megfelelő eszközökkel védik a vadon élő madarakkal való érintkezéstől; vagy ii. a baromfi takarmányozása és itatása zárt helyiségben vagy legalábbis egy olyan fedezék alatt történik, amely kellőképpen megakadályozza, hogy a vadon élő madarak leszálljanak rá, tehát megelőzi annak a kockázatát, hogy a vadon élő madarak érintkezzenek a baromfinak szánt takarmánnyal vagy vízzel;

b) szabadtéri víztározók használata, amennyiben erre bizonyos baromfifélék esetében állatjóléti okokból szükség van, és a víztározók megfelelően le vannak takarva a vadon élő vízi madarak elől;

c) vadon élő vízimadarak által hozzáférhető felszíni víz itatásra való felhasználása, miután azt olyan kezelésben részesítették, amely biztosítja a madárinfluenza-vírusok inaktiválását.

(2) A tagállamok a 4. cikk (4) bekezdésétől eltérve – amennyiben a HPAI vírusok átvitelének megelőzésére biológiai biztonsági intézkedések vannak hatályban – engedélyezhetik az alábbiakat:

a) baromfifélék és más, fogságban tartott madarak piacokon, bemutatókon, kiállításokon és kulturális rendezvényeken való egybegyűjtése;

b) csalimadarak használata: i. a 2005/94/EK irányelv 4. cikkének megfelelően végrehajtott madárinfluenza-megfigyelési programok, valamint kutatási projektek, ornitológiai tanulmányok vagy az illetékes hatóság által jóváhagyott bármilyen más tevékenység keretében; vagy ii. a HPAI vírus baromfira való átvitelének megelőzését szolgáló megfelelő biológiai biztonsági intézkedések és rendelkezések betartásával.

7. cikk

Korai észlelő rendszer baromfiállományok esetében

(1) A tagállamok korai észlelő rendszereket vezetnek be, illetve megerősítik azokat annak érdekében, hogy a tulajdonosok minél hamarabb jelenteni tudják az illetékes hatóságnak, ha a madárinfluenza legkisebb jelét is észlelik a nagy kockázatú területen elhelyezkedő gazdaságokban tartott baromfiállományokban.

(2) Az (1) bekezdésben említett rendszereknek – szem előtt tartva azt is, hogy ezek a paraméterek a különféle baromfifajok és termelési módok esetében eltérőek lehetnek – legalább a következő jeleket figyelembe kell venniük: a takarmány- és vízfelvételben, valamint a tojástermelésben bekövetkező jelentős visszaesés, megfigyelt elhullási arány, valamint bármilyen olyan klinikai tünet vagy bármilyen olyan, halál utáni vizsgálattal felismert károsodás, amely a HPAI vírus jelenlétére utal.

8. cikk

A vadon élő madarak fokozott mértékű megfigyelése

(1) Az illetékes hatóság köteles biztosítani, hogy a 2010/367/EU határozat II. mellékletében szereplő, a vadon élő madarak madárinfluenzájára vonatkozó felügyeleti programok végrehajtására vonatkozó iránymutatásnak megfelelően a vadon élő madarak állományaira irányuló passzív megfigyelést fokozzák, a beteg vagy elhullott madarakat pedig a továbbiakban is figyelemmel kísérjék, különös figyelmet fordítva az említett határozatban mintavétel és laboratóriumi vizsgálat céljára felsorolt célfajokra és a HPAI vírussal való fertőzésre fogékony egyéb vadon élő madárfajokra.

(2) Az illetékes hatóság olyan, vadon élő madarakon és földrajzi területeken is végezhet mintavételt és laboratóriumi vizsgálatokat, amelyeket a HPAI korábban nem érintett.

9. cikk

Megfelelési és tájékoztatási kötelezettségek

A tagállamok folyamatosan tájékoztatják a Bizottságot azokról az intézkedésekről, amelyeket az e határozatnak való megfelelés érdekében hoztak, és közlik, ha a 6. cikknek megfelelően eltéréseket engedélyeztek.

10. cikk

Hatályon kívül helyezés

A 2005/734/EK határozat hatályát veszti.

11. cikk

Alkalmazási idő

Ezt a határozatot 2018. június 30-ig kell alkalmazni.

12. cikk

Címzettek

Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.

Kelt Brüsszelben, 2017. február 14-én. a Bizottság részéről Vytenis ANDRIUKAITIS a Bizottság tagja

(1) HL L 395., 1989.12.30., 13. o.

(2) HL L 224., 1990.8.18., 29. o.

(3) HL L 10., 2006.1.14., 16. o.

(4) Az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság állat-egészségügyi és állatjóléti tudományos testületének tudományos szakvéleménye, amelyet az Európai Bizottság felkérésére adott ki a madárinfluenzának és e betegség uniós baromfitartó gazdaságokba történő behurcolásának állat-egészségügyi és állatjóléti szempontjaival kapcsolatban (The EFSA Journal (2008) 715, 1–161. o.).

(5) A Bizottság 2005/734/EK határozata (2005. október 19.) a H5N1 altípus alá tartozó A influenzavírus által okozott nagy patogenitású madárinfluenzának a vadon élő madarakról a baromfira és más, fogságban élő madarakra történő átvitele veszélyének csökkentésére irányuló biológiai biztonsági intézkedések meghatározásáról és a különös veszélyben lévő területeken korai észlelő rendszer biztosításáról (HL L 274., 2005.10.20., 105. o.).

(6) A Bizottság 2010/367/EU határozata (2010. június 25.) a baromfi és a vadon élő madarak madárinfluenzájára vonatkozó felügyeleti programok tagállami végrehajtásáról (HL L 166., 2010.7.1., 22. o.).

(7) EFSA Journal 2017;15(1):4687, 32. o. doi:10.2903/j.efsa.2016.4687.

(8) European Centre for Disease Prevention and Control (ECDC), 2016, RAPID RISK ASSESSMENT (Európai Betegségmegelőzési és Járványvédelmi Központ, 2016, GYORS KOCKÁZATÉRTÉKELÉS): Outbreaks of highly pathogenic avian influenza A(H5N8) in Europe (Az A[H5N8] típusú magas patogenitású madárinfluenza kitörése Európában): http://ecdc.europa.eu/en/publications/Publications/risk-assessment-avian-influenza-H5N8-europe.pdf