Helyesbítés az egyrészről az Európai Közösség és másrészről Bosznia és Hercegovina között a kereskedelemről és kereskedelemmel kapcsolatos ügyekről szóló ideiglenes megállapodás megkötéséről szóló, 2008. június 16-i 2008/474/EK tanácsi határozathoz

( Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 169., 2008. június 30. )

A 2008/474/EK határozat helyesen:

MELLÉKLETEK ÉS JEGYZŐKÖNYVEK JEGYZÉKE

MELLÉKLETEK

I. melléklet (6. cikk) – Bosznia és Hercegovina-i vámengedmények a Közösségből származó ipari termékekre

II. melléklet (12. cikk (2) bekezdés) – A „baby beef” termékek meghatározása

III. melléklet (12. cikk) – a Közösségből származó elsődleges mezőgazdasági termékekre vonatkozó Bosznia és Hercegovina-i vámengedmények

IV. melléklet (13. cikk) – A Bosznia és Hercegovinából származó termékeknek a Közösségbe való behozatalára alkalmazandó vámok

V. melléklet (13. cikk) – A Közösségből származó termékeknek Bosznia és Hercegovinába való behozatalára alkalmazandó vámok

VI. melléklet (38. cikk) – Szellemi, ipari és kereskedelmi tulajdonjogok

JEGYZŐKÖNYVEK

1. jegyzőkönyv (10. cikk) – A feldolgozott mezőgazdasági termékeknek a Közösség és Bosznia és Hercegovina közötti kereskedelméről

2. jegyzőkönyv (27. cikk) – A „származó termékek” fogalmának meghatározásáról, valamint a Közösség és Bosznia és Hercegovina által kötött jelen megállapodás rendelkezéseinek alkalmazása terén zajló közigazgatási együttműködés módszereiről

3. jegyzőkönyv (36. cikk) – Az acéliparnak nyújtott állami támogatásról

4. jegyzőkönyv (39. cikk) – A vámügyekben történő kölcsönös közigazgatási segítségnyújtásról

5. jegyzőkönyv (49. cikk) – A vitarendezésről

6. jegyzőkönyv (12. cikk) – Egyes borokra vonatkozó kölcsönös preferenciális kereskedelmi engedményekről, a borok, szeszes italok és az ízesített borok megnevezéseinek kölcsönös elismeréséről, oltalmáról és ellenőrzéséről

I. MELLÉKLET

BOSZNIA ÉS HERCEGOVINA-I VÁMENGEDMÉNYEK A KÖZÖSSÉGBŐL SZÁRMAZÓ IPARI TERMÉKEKRE

II. MELLÉKLET

A „BABY BEEF” TERMÉKEK MEGHATÁROZÁSA

(a 12. cikk (2) bekezdésében említettek szerint)

A Kombinált Nómenklatúra értelmezési szabályainak sérelme nélkül, a termékek megnevezése csupán jelzésértékűnek tekintendő, e melléklet összefüggésében az elsőbbségben részesítés rendjét a KN-kódok érvényességi területe határozza meg. Ahol ex KN-kódok szerepelnek, a preferenciális rendszert a KN-kód és az ahhoz tartozó árumegnevezés együttes alkalmazása határozza meg.

(1) Az ezen vámtarifaalszám alatti tételre a vonatkozó közösségi előírásokban megadott feltételek vonatkoznak.

III. MELLÉKLET

A KÖZÖSSÉGBŐL SZÁRMAZÓ ELSŐDLEGES MEZŐGAZDASÁGI TERMÉKEKRE VONATKOZÓ BOSZNIA ÉS HERCEGOVINA-I VÁMENGEDMÉNYEK

IV. MELLÉKLET

A BOSZNIA ÉS HERCEGOVINÁBÓL SZÁRMAZÓ TERMÉKEKNEK A KÖZÖSSÉGBE VALÓ BEHOZATALÁRA ALKALMAZANDÓ VÁMOK

A Bosznia és Hercegovinából származó termékeknek az Európai Közösségbe való behozatalára a következő engedmények vonatkoznak:

Az elkészített vagy konzervált szardínia és szardella kivételével a 1604 HR-vámtarifaszám alá tartozó minden termék esetében a vámtétel a következők szerint csökken:

V. MELLÉKLET

A KÖZÖSSÉGBŐL SZÁRMAZÓ TERMÉKEKNEK BOSZNIA ÉS HERCEGOVINÁBA VALÓ BEHOZATALÁRA ALKALMAZANDÓ VÁMOK

A Közösségből származó halászati termékekre alkalmazandó vámokat az alábbi ütemterv szerint szüntetik meg:

(1) Kivéve a 0303 29 00 10 vámtarifaszám alá tartozó „édesvízi hal”; ezek a termékek csak e megállapodás hatálybalépését követő harmadik év január 1-jétől válnak vámmentessé, e megállapodás hatálybalépésével kezdődő fokozatos vámlebontás után.

VI. MELLÉKLET

SZELLEMI, IPARI ÉS KERESKEDELMI TULAJDONJOGOK

(a 38. cikkben említettek szerint)

1. JEGYZŐKÖNYV

a feldolgozott mezőgazdasági termékeknek a közösség és Bosznia és Hercegovina közötti kereskedelméről

1. cikk

(1) A Közösség és Bosznia és Hercegovina az I. és II. mellékletben felsorolt feldolgozott mezőgazdasági termékekre a mellékletekben említett feltételekkel összhangban alkalmazza a vámokat, függetlenül attól, hogy korlátozza-e őket vámkontingens vagy sem.

(2) Az ideiglenes bizottság dönt a következőkről:

(3) A ideiglenes bizottság az e jegyzőkönyv által megállapított vámokat helyettesítheti a jegyzőkönyv hatálya alá tartozó feldolgozott mezőgazdasági termékek előállításában ténylegesen felhasznált mezőgazdasági termékeknek a Közösségben és Bosznia és Hercegovinában érvényes piaci árai alapján megállapított rendszerrel.

2. cikk

A ideiglenes bizottság határozatával csökkenthetők az 1. cikk alapján alkalmazott vámok:

Az a) pontban elrendelt csökkentéseket az adott feldolgozott mezőgazdasági termékek gyártásánál ténylegesen használt mezőgazdasági termékeknek megfelelő mezőgazdasági alkotóelemre megadott vámra vonatkoztatva kell kiszámítani, és ezt le kell vonni az ezekre a mezőgazdasági alaptermékekre alkalmazott vámból.

3. cikk

A Közösség és Bosznia és Hercegovina tájékoztatja egymást a jegyzőkönyv hatálya alá tartozó termékekkel kapcsolatban elfogadott közigazgatási intézkedésekről. Ezen intézkedéseknek egyenlő bánásmódot kell biztosítaniuk minden érintett fél számára, és a lehető legegyszerűbbnek és legrugalmasabbnak kell lenniük.

2. JEGYZŐKÖNYV

A „származó termék” fogalmának meghatározásáról, valamint a Közösség és Bosznia és Hercegovina által kötött jelen megállapodás rendelkezéseinek alkalmazása terén zajló közigazgatási együttműködés módszereiről

TARTALOMJEGYZÉK

Mellékletek felsorolása

Együttes nyilatkozatok

Együttes nyilatkozat az Andorrai Hercegséget illetően

Együttes nyilatkozat San Marino Köztársaságot illetően

I. CÍM

ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK

1. cikk

Fogalommeghatározások

E jegyzőkönyv alkalmazásában:

II. CÍM

A „SZÁRMAZÓ TERMÉK” FOGALMÁNAK MEGHATÁROZÁSA

2. cikk

Általános követelmények

(1) A megállapodás alkalmazása során a következő termékeket kell a Közösségből származó termékeknek tekinteni:

(2) A megállapodás alkalmazása során a következő termékeket kell Bosznia és Hercegovinából származó termékeknek tekinteni:

3. cikk

Kumuláció a Közösségben

(1) A 2. cikk (1) bekezdésében foglalt rendelkezések sérelme nélkül a termékek a Közösségből származó termékeknek minősülnek, ha azokat a Közösségben állítják elő olyan anyagokból, amelyek Bosznia és Hercegovinából, a Közösségből vagy az Európai Unió stabilizációs és társulási folyamatában (1) részt vevő bármely országból származnak, illetve olyan anyagokból, amelyek Törökországból származnak és amelyekre az EK–Törökország Társulási Tanács 1995. december 22-i 1/95 határozata (2) alkalmazandó, feltéve hogy a Bosznia és Hercegovinában végzett megmunkálás vagy feldolgozás meghaladja a 7. cikkben említett műveleteket. Nem szükséges, hogy a fenti anyagok kielégítő megmunkáláson vagy feldolgozáson menjenek keresztül.

(2) Amennyiben a Közösségben végzett megmunkálás vagy feldolgozás nem haladja meg a 7. cikkben említett műveleteket, az előállított termék kizárólag akkor minősül a Közösségből származónak, amennyiben az ott hozzáadott érték nagyobb, mint az (1) bekezdésben említett bármely egyéb országból származó anyagok értéke. Amennyiben ez nem így van, az előállított termék abból az országból származónak tekintendő, amely esetében a legmagasabb a Közösségben történő előállításhoz felhasznált származó anyagok értéke.

(3) Az (1) bekezdésben említett országok vagy területek valamelyikéből származó olyan termékek, amelyek nem mennek keresztül semmilyen megmunkáláson vagy feldolgozáson a Közösség területén, megtartják származásukat, amennyiben ezeknek az országoknak vagy területeknek valamelyikébe exportálják azokat.

(4) Az e cikkben foglalt kumuláció kizárólag akkor alkalmazható, amennyiben:

valamint

Az e cikkben foglalt kumulációt az Európai Unió Hivatalos Lapjában (C sorozat) közzétett értesítésben megadott naptól kell alkalmazni.

A Közösség az Európai Bizottságon keresztül tájékoztatja Bosznia és Hercegovinát a megállapodások részleteiről, valamint a vonatkozó származási szabályaikról, amelyeket az (1) bekezdésben hivatkozott egyéb országokkal vagy területekkel kapcsolatosan alkalmaznak.

Az V. mellékletben szereplő termékek nem tartoznak az e cikkben foglalt kumulációba.

4. cikk

Kumuláció Bosznia és Hercegovinában

(1) A 2. cikk (2) bekezdésében foglalt rendelkezések sérelme nélkül a termékek Bosznia és Hercegovinából származó termékeknek minősülnek, ha azokat Bosznia és Hercegovinában állítják elő olyan anyagokból, amelyek a Közösségből, Bosznia és Hercegovinából vagy az Európai Unió stabilizációs és társulási folyamatában (3) részt vevő bármely országból származnak, illetve olyan anyagokból, amelyek Törökországból származnak és amelyekre az EK–Törökország Társulási Tanács 1995. december 22-i 1/95 határozata (4) alkalmazandó, feltéve hogy a Bosznia és Hercegovinában végzett megmunkálás vagy feldolgozás meghaladja a 7. cikkben említett műveleteket. Nem szükséges, hogy a fenti anyagok kielégítő megmunkáláson vagy feldolgozáson menjenek keresztül.

(2) Amennyiben a Bosznia és Hercegovinában végzett megmunkálás vagy feldolgozás nem haladja meg a 7. cikkben említett műveleteket, az előállított termék kizárólag akkor minősül Bosznia és Hercegovinából származónak, amennyiben az ott hozzáadott érték nagyobb, mint az (1) bekezdésben említett bármely egyéb országból származó anyagok értéke. Amennyiben ez nem így van, a létrejött vagy előállított termék abból az országból származónak tekintendő, amelynél a legmagasabb a Bosznia és Hercegovinában történő előállításhoz felhasznált származó anyagok értéke.

(3) Az (1) bekezdésben említett országok vagy területek valamelyikéből származó olyan termékek, amelyek nem mennek keresztül semmilyen megmunkáláson vagy feldolgozáson Bosznia és Hercegovina területén, megtartják származásukat, amennyiben ezeknek az országoknak vagy területeknek valamelyikébe exportálják azokat.

(4) Az e cikkben foglalt kumuláció kizárólag akkor alkalmazható, amennyiben:

valamint

Az e cikkben foglalt kumulációt az Európai Unió Hivatalos Lapjában (C sorozat) közzétett értesítésben megadott naptól kell alkalmazni.

Bosznia és Hercegovina az Európai Bizottságon keresztül tájékoztatja a Közösséget a megállapodások részleteiről, ideértve azok hatálybalépésének idejét és a vonatkozó származási szabályokat is, amelyeket az (1) bekezdésben említett egyéb országokkal vagy területekkel kapcsolatosan alkalmaznak.

Az V. mellékletben szereplő termékek nem tartoznak az e cikkben foglalt kumulációba.

5. cikk

Teljes egészében előállított termékek

(1) Az alábbiakat kell olyan terméknek tekinteni, amelyet teljes egészében a Közösség területén vagy Bosznia és Hercegovinában állítottak elő:

(2) Az (1) bekezdés f) és g) pontjában használt „hajóik” és „feldolgozó hajóik” kifejezést csak olyan hajókra és feldolgozó hajókra kell alkalmazni, amelyek:

valamint

6. cikk

Kielégítően megmunkált vagy feldolgozott termékek

(1) A 2. cikk alkalmazásában a nem teljes egészében előállított termékeket akkor kell kielégítően megmunkáltnak vagy feldolgozottnak tekinteni, ha a II. melléklet jegyzékében meghatározott feltételek teljesülnek.

A fent említett feltételek az e megállapodás hatálya alá tartozó valamennyi termék tekintetében feltüntetik a nem származó anyagokon az előállítás során kötelezően végrehajtandó megmunkálást vagy feldolgozást, amely csak az ilyen anyagokra vonatkozik. Ebből következik, hogy ha egy termék előállítása során olyan terméket használnak fel, amely a jegyzékben szereplő feltételek teljesítése révén megszerezte a származó minősítést, az ezt felhasználó termékre vonatkozó feltételek rá nézve nem alkalmazhatók, és figyelmen kívül kell hagyni azokat a nem származó anyagokat, amelyek felhasználására a termék előállítása folyamán esetleg sor került.

(2) Az (1) bekezdéstől függetlenül azok a nem származó anyagok, amelyeket a jegyzékben meghatározott feltételeknek megfelelően egy adott termék gyártásában nem szabad felhasználni, ennek ellenére felhasználhatók, feltéve hogy:

Ez a bekezdés a Harmonizált Rendszer 50–63. árucsoportja alá tartozó termékek esetében nem alkalmazható.

(3) Az (1) és a (2) bekezdést a 7. cikk rendelkezéseire figyelemmel kell alkalmazni.

7. cikk

Nem kielégítő megmunkálás vagy feldolgozás

(1) Az e cikk (2) bekezdésének sérelme nélkül a származó termék minősítés megszerzéséhez nem kielégítő megmunkálásnak vagy feldolgozásnak kell tekinteni a következőket, függetlenül attól, hogy a 6. cikk követelményei teljesülnek-e:

(2) Annak megállapítása során, hogy a terméken végzett megmunkálást vagy feldolgozást az (1) bekezdés értelmében nem kielégítőnek kell-e tekinteni, az adott terméken akár a Közösség területén, akár Bosznia és Hercegovinában végrehajtott összes műveletet együttesen kell vizsgálni.

8. cikk

Minősítési egység

(1) E jegyzőkönyv rendelkezései alkalmazásának szempontjából a minősítési egység az az adott termék, amelyet a Harmonizált Rendszer nómenklatúrája segítségével történő besorolás meghatározásakor alapegységnek kell tekinteni.

Ebből következik, hogy:

(2) Amennyiben a harmonizált rendszer 5. általános szabálya szerint a csomagolást a besorolás szempontjából a termék részének kell tekinteni, azt a származás meghatározásakor is figyelembe kell venni.

9. cikk

Tartozékok, pótalkatrészek és szerszámok

A berendezéssel, géppel, készülékkel vagy járművel együtt szállított olyan tartozékok, pótalkatrészek és szerszámok, amelyek a szokásos berendezés részét képezik és belefoglaltatnak a berendezés, gép, készülék vagy jármű árába, vagy amelyeket nem számláznak le külön, a kérdéses berendezéssel, géppel, készülékkel vagy járművel egynek kell tekinteni.

10. cikk

Készletek

A Harmonizált Rendszer 3. általános szabálya szerint a készleteket akkor kell származónak tekinteni, ha a készletet alkotó összes termék is származó. Mindazonáltal, olyan esetekben, amikor valamely készlet származó és nem származó termékeket egyaránt tartalmaz, a készletet a maga egészében származónak kell tekinteni, ha a nem származó termékek értéke nem haladja meg a készlet gyártelepi árának a 15 %-át.

11. cikk

Semleges elemek

Annak eldöntéséhez, hogy valamely termék származó-e, az előállítása során felhasznált alábbi tételek származási helyét nem szükséges vizsgálni:

III. CÍM

TERÜLETI KÖVETELMÉNYEK

12. cikk

A területiség elve

(1) A 3. és 4. cikkben, valamint e cikk (3) bekezdésében foglalt rendelkezések kivételével a II. címben meghatározott, a származó helyzet megszerzésére vonatkozó feltételeknek megszakítás nélkül teljesülniük kell a Közösségben, vagy Bosznia és Hercegovinában.

(2) A 3. és 4. cikkben foglaltak kivételével, amennyiben a Közösségből vagy Bosznia és Hercegovinából más országba exportált származó árukat visszaszállítják, azokat nem származónak kell tekinteni, kivéve ha a vámhatóságok számára hitelt érdemlően bizonyítható, hogy:

valamint

(3) A származó minősítésnek a II. cím alatt felsorolt feltételekkel összhangban történő megszerzését nem befolyásolja az a megmunkálás vagy feldolgozás, amelyet a Közösségen vagy Bosznia és Hercegovinán kívül a Közösségből vagy Bosznia és Hercegovinából exportált anyagokkal végeztek, majd oda ismételten behozták, feltéve hogy:

valamint

(4) A (3) bekezdés alkalmazásában a származó minősítés megszerzéséhez a II. cím alatt felsorolt feltételek nem alkalmazhatók a Közösségen vagy Bosznia és Hercegovinán kívül végzett megmunkálásra vagy feldolgozásra. Olyan esetekben azonban, amikor a végtermék származó helyzetének a meghatározásához a II. mellékletben szereplő jegyzék szabályai közül olyannak az alkalmazására kerül sor, amely a beépített összes nem származó anyag maximális értékét határozza meg, az érintett fél területén beépített nem származó anyagok teljes értéke a Közösségen vagy Bosznia és Hercegovinán kívül az e cikk rendelkezéseinek alkalmazása mellett megszerzett teljes hozzáadott értékkel együtt nem haladhatja meg a megállapított százalékos értéket.

(5) A (3) és (4) bekezdésben foglalt rendelkezések alkalmazásában a „teljes hozzáadott érték” fogalmát úgy kell érteni, hogy az a Közösségen vagy Bosznia és Hercegovinán kívül felmerülő összes költséget felöleli, ideértve az ott beépített anyagok értékét is.

(6) A (3) és (4) bekezdés rendelkezései nem vonatkoznak az olyan termékekre, amelyek nem tesznek eleget a II. mellékletben szereplő listában felsorolt feltételeknek, vagy amelyeket a 6. cikk (2) bekezdésében rögzített általános tolerancia alkalmazása mellett lehet csak kielégítően megmunkáltnak vagy feldolgozottnak tekinteni.

(7) A (3) és (4) bekezdés rendelkezései a Harmonizált Rendszer 50–63. árucsoportjaiban szereplő termékekre nem vonatkoznak.

(8) Minden olyan megmunkálást vagy feldolgozást, amelyre ennek a cikknek a rendelkezései vonatkoznak, és amelyre a Közösségen vagy Bosznia és Hercegovinán kívül kerül sor, a passzív feldolgozásra vonatkozó intézkedések vagy más hasonló intézkedések alapján kell elvégezni.

13. cikk

Közvetlen szállítás

(1) Az e megállapodásban előírt kedvezményes bánásmód kizárólag olyan termékekre vonatkozik, amelyek megfelelnek e jegyzőkönyv követelményeinek, és amelyeket közvetlenül a Közösség, valamint Bosznia és Hercegovina között vagy a 3. és 4. cikkben említett egyéb országokon vagy területeken keresztül szállítanak. Ugyanakkor az egyetlen szállítmányt alkotó termékek átszállíthatók más területeken keresztül is – adott esetben átrakodással vagy ideiglenes raktározással az adott területeken –, feltéve hogy a tranzitország vagy raktározás szerinti ország vámhatóságának felügyelete alatt maradnak, és a kirakodáson, újbóli berakodáson és a jó állapotuk megőrzésére irányuló bármilyen műveleten kívül semmilyen más műveleten nem esnek át.

Csővezetéken lehet származó termékeket a Közösség vagy Bosznia és Hercegovina területén kívül eső területeken keresztül szállítani.

(2) Az (1) bekezdésben meghatározott feltételek teljesítését az importáló ország vámhatóságaihoz benyújtott következő okmányokkal kell bizonyítani:

14. cikk

Kiállítások

(1) Azok a származó termékek, amelyeket kiállítás céljából a 3. és 4. cikkben említett országoktól eltérő országba küldtek, majd a kiállítást követően a Közösségbe vagy Bosznia és Hercegovinába irányuló behozatal céljából értékesítettek, behozataluk alkalmával jogosultak e megállapodás rendelkezései szerinti kedvezményekre, amennyiben a vámhatóságok számára hitelt érdemlően igazolják, hogy:

valamint

(2) A származási igazolást a V. cím rendelkezéseinek megfelelően kell kiállítani vagy kiadni, és azt a szokásos módon kell benyújtani a behozatali ország vámhatóságainak. Ezen fel kell tüntetni a kiállítás nevét és címét. Ahol szükséges, külön írásos bizonyíték benyújtása követelhető meg azokról a feltételekről, amelyek alapján a termékeket kiállították.

(3) Az (1) bekezdést kell alkalmazni minden olyan kereskedelmi, ipari, mezőgazdasági vagy kézműves kiállításra, vásárra vagy hasonló nyilvános rendezvényre vagy bemutatóra, amelyet nem magáncélra, külföldi termékek boltokban vagy üzlethelyiségekben való értékesítése céljából szerveznek, és amelynek során a termékek vámfelügyelet alatt maradnak.

IV. CÍM

VISSZATÉRÍTÉS VAGY MENTESSÉG

15. cikk

A vámvisszatérítés vagy vámmentesség tilalma

(1) A Közösségből, Bosznia és Hercegovinából, illetve a 3. és 4. cikkben említett országok vagy területek valamelyikéből származó termékek előállítása során felhasznált olyan nem származó anyagokra, amelyekre az V. címben foglalt rendelkezéseknek megfelelően származási igazolást állítanak vagy adnak ki, semmiféle vámvisszatérítés vagy vámmentesség nem alkalmazható a Közösségben vagy Bosznia és Hercegovinában.

(2) Az (1) bekezdésben szereplő tilalom a Közösség területén vagy Bosznia és Hercegovinában folyó gyártás során felhasznált anyagokra, valamint az alkalmazott vámilletékek vagy az azonos hatású díjak részleges vagy teljes visszatérítésével, elengedésével vagy meg nem fizetésével kapcsolatos minden intézkedésre vonatkozik, amennyiben a szóban forgó visszatérítés, vámelengedés vagy a vámilleték meg nem fizetése, kifejezetten vagy gyakorlatilag, az ilyen anyagokból előállított termékek exportja, nem pedig azok hazai használatra történő visszatartása során érvényesül.

(3) A származási igazolás hatálya alá tartozó termékek exportőre a vámhatóságok kérésére bármikor köteles benyújtani minden szükséges okmányt annak bizonyítására, hogy az érintett termékek előállításában felhasznált nem származó anyagok tekintetében visszatérítésre nem került sor, valamint hogy az ilyen anyagokra vonatkozó valamennyi vámot és azonos hatású díjat megfizették.

(4) Az (1)–(3) bekezdés rendelkezéseit a 8. cikk (2) bekezdése szerinti csomagolás, a 9. cikk szerinti tartozékok, pótalkatrészek és szerszámok, és a 10. cikk szerinti, készletet alkotó termékek tekintetében alkalmazni kell, amennyiben e tételek nem származók.

(5) Az (1)–(4) bekezdés rendelkezései kizárólag olyan anyagok tekintetében alkalmazandók, amelyekre e megállapodás vonatkozik. Továbbá nem zárják ki a mezőgazdasági termékekre vonatkozó export-visszatérítési rendszer alkalmazását, amely az e megállapodás rendelkezéseivel összhangban történő kivitel esetében alkalmazandó.

V. CÍM

A SZÁRMAZÁS IGAZOLÁSA

16. cikk

Általános követelmények

(1) A Közösségből származó termékek a Bosznia és Hercegovinába történő behozatalkor, és a Bosznia és Hercegovinából származó termékek a Közösségbe történő behozatalkor részesülnek az e megállapodás által biztosított előnyökből, amennyiben azokhoz bemutatják:

(2) Az e cikk (1) bekezdésétől eltérve a 27. cikkben meghatározott esetekben a jegyzőkönyv szerinti származó termékek anélkül részesülnek az e megállapodás szerinti kedvezményekben, hogy a fent említett okmányok benyújtására szükség lenne.

17. cikk

Az EUR.1 szállítási bizonyítvány kiállítására vonatkozó eljárás

(1) Az EUR.1 szállítási bizonyítványt az exportáló ország vámhatósága bocsátja ki az exportőr vagy – az exportőr felelősségére – meghatalmazott képviselője által írásban benyújtott kérelemre.

(2) E célból az exportőr vagy meghatalmazott képviselője kitölti mind az EUR.1 szállítási bizonyítványt, mind a kérelmet, amelyek mintáit a III. melléklet tartalmazza. Ezeket a formanyomtatványokat e megállapodás nyelveinek egyikén kell kitölteni, az exportáló ország hazai joga rendelkezéseinek megfelelően. Kézírással történő kitöltés esetén a formanyomtatványokat tintával és nyomtatott betűvel kell kitölteni. Az árumegnevezést az e célra szolgáló rovatban úgy kell megadni, hogy üres sorok ne maradjanak. Ha a rovat nincs teljesen kitöltve, egy vízszintes vonalat kell húzni a megnevezés utolsó sora alatt, az üresen hagyott helyet pedig átlós vonallal kell áthúzni.

(3) Az EUR.1 szállítási bizonyítvány kiállítását kérő exportőrnek az EUR.1 szállítási bizonyítványt kiállító exportáló ország vámhatóságainak kérésére bármikor be kell nyújtania minden olyan megfelelő okmányt, amely igazolja az érintett termékek származó helyzetét, valamint az e jegyzőkönyv egyéb követelményeinek teljesülését.

(4) Az EUR.1 szállítási bizonyítványt a Közösség egy tagállamának vagy Bosznia és Hercegovinának a vámhatósága adja ki, amennyiben az adott termékek a Közösségből vagy Bosznia és Hercegovinából, illetve a 3. és 4. cikkben említett egyéb országok vagy területek valamelyikéből származó termékeknek tekinthetők, és teljesítik a jegyzőkönyv egyéb követelményeit.

(5) Az EUR.1 szállítási bizonyítványt kiadó vámhatóság megtesz minden szükséges intézkedést a termékek származó minősítésének és e jegyzőkönyv egyéb követelményei teljesítésének ellenőrzésére. E célból jogukban áll bármely bizonyítékot bekérni, az exportőr könyvelését ellenőrizni vagy bármilyen egyéb, megfelelőnek tartott ellenőrzést elvégezni. Továbbá biztosítják, hogy a (2) bekezdésben említett formanyomtatványok megfelelően legyenek kitöltve. Különösen ellenőrzik, hogy az árumegnevezésre fenntartott helyet mindenfajta hamis kiegészítés lehetőségét kizárva töltötték-e ki.

(6) Az EUR.1 szállítási bizonyítvány kiállításának dátumát a bizonyítvány 11. rovatában kell feltüntetni.

(7) Az EUR.1 szállítási bizonyítványt a vámhatóság kiállítja és az exportőr rendelkezésére bocsátja, amint a tényleges kivitel megtörténik vagy az biztosított.

18. cikk

Utólag kiállított EUR.1 szállítási bizonyítvány

(1) A 17. cikk (7) bekezdésétől függetlenül az EUR.1 szállítási bizonyítvány kivételesen az adott termékek kivitele után is kibocsátható, ha:

vagy

(2) Az (1) bekezdés végrehajtásához az exportőrnek jeleznie kell kérelmében azon termékek kivitelének helyét és időpontját, amelyekre az EUR.1 szállítási bizonyítvány vonatkozik, és meg kell jelölnie kérelmének okait.

(3) A vámhatóságok csak akkor állíthatják ki utólag az EUR.1 szállítási bizonyítványt, ha ellenőrizték, hogy az exportőr kérelmében foglalt adatok megegyeznek a megfelelő okmányokban foglaltakkal.

(4) Az utólagosan kibocsátott EUR.1 szállítási bizonyítványt az alábbi angol nyelvű szöveggel kell érvényesíteni: „ISSUED RETROSPECTIVELY”.

(5) A (4) bekezdésben említett megjegyzést az EUR.1 szállítási bizonyítvány „Megjegyzések” rovatába kell bejegyezni.

19. cikk

Az EUR.1 szállítási bizonyítvány másodlatának kiállítása

(1) Az EUR.1 szállítási bizonyítvány eltulajdonítása, elveszítése vagy megsemmisülése esetén az exportőr az azt kiállító vámhatóságtól kérelmezheti, hogy a hatóság birtokában lévő kiviteli okmányok alapján másodlatot állítson ki.

(2) Az ily módon kibocsátott másolatot az alábbi angol szóval kell érvényesíteni: „DUPLICATE”.

(3) A (2) bekezdésben említett megjegyzést az EUR.1 szállítási bizonyítvány másodlatának „Megjegyzések” rovatába kell bejegyezni.

(4) A másodlaton fel kell tüntetni az eredeti EUR.1 szállítási bizonyítvány kibocsátásának dátumát, és a másodlat ettől a naptól érvényes.

20. cikk

Az EUR.1 szállítási bizonyítvány kiállítása korábban kibocsátott vagy kiállított származási igazolás alapján

Amikor a származó termékeket a Közösség területén vagy Bosznia és Hercegovinában vámhivatal ellenőrzése alá helyezik, az eredeti származási igazolást egy vagy több EUR.1 szállítási igazolással lehet helyettesíteni, hogy az adott termékek egészét vagy azoknak csupán egy részét a Közösség vagy Bosznia és Hercegovina területén belül más helyre lehessen szállítani. A helyettesítő EUR.1 szállítási bizonyítvány(oka)t az a vámhivatal állítja ki, amelynek ellenőrzése alá helyezték a termékeket.

21. cikk

Könyvelés szerinti elkülönítés

(1) Amennyiben az azonos és felcserélhető származó és nem származó anyagok elkülönített raktározása jelentős költséggel vagy nehézséggel járna, a vámhatóságok az érintettek írásos kérelmére engedélyezhetik az úgynevezett „könyvelés szerinti elkülönítés” módszerének alkalmazását az ilyen raktározás alkalmazása során.

(2) E módszernek biztosítania kell egy bizonyos referencia-időszakon keresztül, hogy a származónak tekinthető termékek száma megegyezzen azzal a számmal, amelyet a raktározás fizikai elválasztásával nyertek volna.

(3) A vámhatóságok adhatnak ilyen engedélyt a szükségesnek ítélt feltételek betartása mellett.

(4) E módszer nyilvántartására és alkalmazására a termék előállításának helye szerinti országban alkalmazandó általános számviteli alapelvek szerint kerül sor.

(5) E könnyítés kedvezményezettje a helyzettől függően kiállíthat, vagy kérelmezhet származási igazolást a termékek azon mennyiségére, amely származónak tekinthető. A vámhatóságok kérésére a kedvezményezettnek nyilatkozatot kell tennie arról, hogy a készleteket hogyan kezelték.

(6) A vámhatóság a felhatalmazás alkalmazását figyelemmel kíséri, és azt bármikor visszavonhatja, ha a kedvezményezett bármilyen formában szabálytalanul él a felhatalmazással, vagy nem tesz eleget az e jegyzőkönyvben meghatározott feltételek bármelyikének.

22. cikk

A számlanyilatkozat kiállításának feltételei

(1) A 16. cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett számlanyilatkozatot kiállíthatja:

vagy

(2) Számlanyilatkozatot akkor lehet kiállítani, ha az érintett termékek a Közösségből vagy Bosznia és Hercegovinából, illetve a 3. és 4. cikkben említett országokból vagy területekről származó termékeknek tekinthetők, és megfelelnek e jegyzőkönyv egyéb követelményeinek.

(3) A számlanyilatkozatot kiállító exportőrnek késznek kell lennie arra, hogy az exportáló ország vámhatóságának kérelmére bármikor bemutassa az érintett termék származó minősítését, valamint e jegyzőkönyv egyéb követelményeinek teljesítését igazoló megfelelő okmányokat.

(4) Az exportőr a számlanyilatkozatot – amelynek szövegét a IV. melléklet tartalmazza – a számlára, a szállítólevélre vagy más kereskedelmi okmányra rágépelve, rábélyegezve vagy rányomtatva, az említett mellékletben meghatározott nyelvi változatok valamelyikének felhasználásával és az exportáló ország hazai joga rendelkezéseinek megfelelően állítja ki. Ha a nyilatkozatot kézírással töltik ki, tintát és nyomtatott betűket kell használni.

(5) A számlanyilatkozaton szerepelnie kell az exportőr eredeti, kézzel írt aláírásának. A 23. cikk értelmében elfogadott exportőrnek azonban nem szükséges ezeket a nyilatkozatokat aláírnia, amennyiben az exportáló ország vámhatóságánál írásos formában kötelezettséget vállal arra, hogy minden őt megjelölő számlanyilatkozatért ugyanúgy teljes felelősséget vállal, mintha azokat saját kezűleg aláírta volna.

(6) A számlanyilatkozatot az exportőr az érintett termékek kivitelekor vagy azt követően állíthatja ki, azzal a feltétellel, hogy azt a termékek behozatalát követően legkésőbb két éven belül bemutatja az importáló országban.

23. cikk

Elfogadott exportőr

(1) Az exportáló ország vámhatóságai engedélyezhetik bármely exportőrnek (a továbbiakban: elfogadott exportőr), aki gyakran szállít e megállapodás hatálya alá tartozó termékeket, hogy az érintett termékek értékétől függetlenül számlanyilatkozatot állítson ki. Az ilyen felhatalmazás megszerzése iránt érdeklődő exportőrnek a vámhatóságokat kielégítő összes olyan biztosítékot meg kell adni, ami a termékek származóvá történő minősítésének, valamint az e jegyzőkönyvben foglalt követelmények teljesítésének az ellenőrzéséhez szükséges.

(2) A vámhatóságok az általuk megfelelőnek ítélt feltételekkel adhatják meg az elfogadott exportőr státust.

(3) A vámhatóság az elfogadott exportőrnek vámfelhatalmazási számot ad, amelyet fel kell tüntetni a számlanyilatkozaton.

(4) A vámhatóság nyomon követi, hogy az elfogadott exportőr hogyan használja fel a felhatalmazást.

(5) A vámhatóság bármikor visszavonhatja a felhatalmazást. Így kell eljárnia abban az esetben, ha az elfogadott exportőr már nem nyújtja az (1) bekezdésben említett garanciákat, már nem teljesíti a (2) bekezdésben említett feltételeket, vagy más módon szabálytalanul használja fel a felhatalmazást.

24. cikk

A származási igazolás érvényessége

(1) A származási igazolás a kiviteli országban történő kiállítás napjától számított négy hónapig érvényes, és azt ezen időszak alatt be kell nyújtani a behozatali ország vámhatóságának.

(2) Az importáló ország vámhatóságának az (1) bekezdésben meghatározott bemutatási határidő után benyújtott származási igazolásokat akkor lehet elfogadni a kedvezményes bánásmód alkalmazásának céljából, ha ezen okmányok megállapított határidőre történő benyújtását kivételes körülmények akadályozták meg.

(3) A késedelmes benyújtás más eseteiben az importáló ország vámhatósága akkor fogadhatja el a származási igazolást, ha a termékeket az említett határidő előtt benyújtották.

25. cikk

A származási igazolás benyújtása

A származási igazolásokat az importáló ország vámhatóságai részére az ezen országban alkalmazandó eljárásoknak megfelelően kell benyújtani. Az említett hatóság előírhatja, hogy a származási igazolásról fordítást kell készíteni, és megkövetelheti azt is, hogy a behozatali nyilatkozathoz csatolják az importőr arra vonatkozó megállapítását, miszerint a termékek eleget tesznek e megállapodás végrehajtása szempontjából megkívánt feltételeknek.

26. cikk

Részletekben történő behozatal

Olyan esetben, amikor az importőr kérésének és az importáló ország vámhatósága által meghatározott feltételeknek megfelelően, a Harmonizált Rendszer 2(a) általános szabályának értelmében, a Harmonizált Rendszer XVI. és XVII. áruosztálya, vagy a 7308 és a 9406 vámtarifaszáma alá besorolt termékeket szétszerelt vagy nem összeszerelt állapotban, részletekben importálják, az ilyen termékekre vonatkozóan egyetlen származási igazolást kell a vámhatósághoz az első részlet behozatalakor benyújtani.

27. cikk

A származási igazolás alóli mentességek

(1) A magánszemélytől magánszemélynek kis csomagként küldött, vagy az utasok személyes poggyászának részét képező termékeket származási igazolás benyújtása nélkül származó termékekként kell vámkezelni, feltéve hogy az ilyen termékeket nem kereskedelmi forgalomban hozzák be és e jegyzőkönyv feltételeinek megfelelő termékként jelentették be azokat, továbbá nem fér kétség ahhoz, hogy ez a nyilatkozat megfelel a valóságnak. A postán küldött termékek esetében ezt a nyilatkozatot a CN22/CN23 jelű vámnyilatkozaton, vagy az eme okmányhoz csatolt papírlapon lehet megtenni.

(2) Az esetenkénti és kizárólag a címzett, az utas vagy családjuk személyes használatára szánt termékek behozatala nem tekinthető kereskedelmi behozatalnak, ha a termékek jellegéből és mennyiségéből nyilvánvaló, hogy nem szolgálnak kereskedelmi célokat.

(3) A fentieken túlmenően e termékek összértéke kis csomagok esetében nem haladhatja meg az 500 EUR-t, az utasok személyes poggyászának részét képező termékek esetében pedig az 1 200 EUR-t.

28. cikk

Igazoló okmányok

A 17. cikk (3) bekezdésében és a 22. cikk (3) bekezdésében említett, annak bizonyítására szolgáló okmányok, hogy az EUR.1 szállítási bizonyítvánnyal vagy számlanyilatkozattal kísért termékek a Közösségből vagy Bosznia és Hercegovinából, illetve a 3. és 4. cikkben említett egyéb országokból vagy területekről származó termékeknek tekinthetők, és megfelelnek e jegyzőkönyv egyéb követelményeinek, többek között a következőkből állhatnak:

29. cikk

A származási igazolás és az igazoló okmányok megőrzése

(1) Az EUR.1 szállítási bizonyítvány kiállítását kérő exportőr köteles legalább három évig megőrizni a 17. cikk (3) bekezdésében említett okmányokat.

(2) A számlanyilatkozatot kiállító exportőr köteles legalább három évig megőrizni e számlanyilatkozat másolatát, valamint a 22. cikk (3) bekezdésében említett okmányokat.

(3) A kiviteli ország vámhatósága, amely az EUR.1 szállítási bizonyítványt kibocsátotta, köteles legalább három évig megőrizni a 17. cikk (2) bekezdésében említett kérelmet.

(4) A behozatali ország vámhatósága köteles legalább három évig megőrizni a hozzá benyújtott EUR.1 szállítási bizonyítványokat és számlanyilatkozatokat.

30. cikk

Eltérések és alaki hibák

(1) A származási igazoláson szereplő adatok és a termékek behozatalához szükséges vámkezelés elvégzése céljából a vámhivatalhoz benyújtott okmányokon tett nyilatkozatok közötti kisebb eltérések felfedezése nem teszi a származási igazolást eleve érvénytelenné vagy semmissé, ha hitelt érdemlően megállapítást nyer, hogy ez az okmány megfelel a bemutatott termékeknek.

(2) Az olyan nyilvánvaló alaki hibák, mint például a származási igazoláson előforduló gépelési hibák, nem vezetnek szükségszerűen az okmányok visszautasításához, ha ezek a hibák nem olyan jellegűek, hogy kétségessé tennék az okmányon tett nyilatkozat helyességét.

31. cikk

Euróban kifejezett összegek

(1) A 22. cikk (1) bekezdése b) pontja és a 27. cikk (3) bekezdése rendelkezéseinek alkalmazása érdekében azokban az esetekben, amikor a termékeket eurótól eltérő pénznemben számlázzák, a Közösség tagállamai, valalmint Bosznia és Hercegovina, valamint a 3. és 4. cikkben említett más országok vagy területek nemzeti valutájában kifejezett, az euróban kifejezett összegekkel egyenértékű összegeket évente kell rögzíteni.

(2) Egy szállítmány a 22. cikk (1) bekezdése b) pontjának vagy a 27. cikk (3) bekezdésének rendelkezései szerinti kedvezményben a kiállított számla pénzneme alapján részesülhet, az érintett ország által meghatározott összegeknek megfelelően.

(3) A felhasználandó, bármely adott nemzeti pénznemben kifejezett összegek megegyeznek az október első munkanapján az euróban kifejezett összegek ilyen valutában számított értékével. Az összegeket október 15-ig kell az Európai Bizottsággal közölni, és azok a következő év január 1-jétől alkalmazandók. A vonatkozó összegekről az Európai Bizottság az összes érintett országot tájékoztatja.

(4) Az egyes országok az euróban kifejezett összeg nemzeti pénznemre történő átszámítása eredményeként keletkező összeget kerekíthetik akár felfelé, akár lefelé. A kerekített összeg 5 %-ot meghaladó mértékben nem térhet el az átszámítással kapott összegtől. Az egyes országok változtatás nélkül is megtarthatják az euróban kifejezett összeg nemzeti pénznemben kifejezett egyenértékét, amennyiben – a (3) bekezdésben előírt éves kiigazítás időpontjában – ennek az összegnek az átváltása a kerekítések előtt nem haladja meg a 15 %-os emelkedést a nemzeti pénznemben kifejezett egyenérték tekintetében. A nemzeti pénznemben kifejezett egyenérték változtatás nélkül megtartható, ha az átváltás csökkenést eredményez az egyenérték tekintetében.

(5) Az euróban kifejezett összegeket a Közösség vagy Bosznia és Hercegovina kérésére az ideiglenes bizottság vizsgálja felül. A felülvizsgálat során az ideiglenes bizottság megfontolás tárgyává teszi, hogy kívánatos-e az érintett korlátok hatását reálértékben továbbra is fenntartani. Ebből a célból úgy határozhat, hogy módosítja az euróban kifejezett összegeket.

VI. CÍM

KÖZIGAZGATÁSI EGYÜTTMŰKÖDÉSRE VONATKOZÓ INTÉZKEDÉSEK

32. cikk

Kölcsönös segítségnyújtás

(1) A közösség tagállamai, valamint Bosznia és Hercegovina vámhatóságai az Európai Bizottságon keresztül megküldik egymásnak a vámhivatalaikban az EUR.1 szállítási bizonyítványok kiállításához használt bélyegzők mintáit, valamint az e bizonyítványok és számlanyilatkozatok ellenőrzéséért felelős vámhatóságaik címét.

(2) E jegyzőkönyv megfelelő alkalmazásának biztosítása érdekében a Közösség, valalmint Bosznia és Hercegovina az illetékes vámigazgatásokon keresztül segítik egymást az EUR.1 szállítási bizonyítványok és a számlanyilatkozatok valódiságának, valamint az ezen okmányokon megadott információk helyességének ellenőrzésében.

33. cikk

A származási igazolások ellenőrzése

(1) A származási igazolások utólagos ellenőrzését szúrópróbaszerűen vagy akkor kell elvégezni, ha az importáló ország vámhatóságainak alapos okuk van kételkedni az ilyen okmányok valódiságában vagy az érintett termékek származó minősítésében, illetve e jegyzőkönyv egyéb követelményeinek teljesítésében.

(2) Az (1) bekezdés rendelkezéseinek végrehajtása érdekében az importáló ország vámhatóságai visszaküldik az EUR.1 szállítási bizonyítványt és – ha benyújtották – a számlát, a számlanyilatkozatot vagy ezen okmányok másolatát az exportáló ország vámhatóságainak, szükség szerint megadva a vizsgálat okát. Az ellenőrzésre irányuló kérelem alátámasztásaként ugyancsak meg kell küldeni minden olyan rendelkezésre álló okmányt és információt, amely a származási igazoláson megadott információk helytelen voltára utalnak.

(3) Az ellenőrzést az exportáló ország vámhatóságai végzik el. E célból jogukban áll bármely bizonyítékot bekérni, az exportőr könyvelését ellenőrizni vagy bármilyen egyéb, megfelelőnek tartott ellenőrzést elvégezni.

(4) Ha az importáló ország vámhatóságai úgy határoznak, hogy a vizsgálat eredményének megérkezéséig felfüggesztik az érintett termékekre vonatkozó kedvezményes bánásmódot, az importőrnek felajánlják a termékek kiadását a szükségesnek ítélt elővigyázatossági intézkedések mellett.

(5) Az ellenőrzést kérő vámhatóságokat a lehető legrövidebb időn belül tájékoztatni kell ezen ellenőrzés eredményeiről. Az eredményeknek világosan jelezniük kell, hogy az okmányok valódiak-e, valamint hogy az adott termékek a Közösségből, Bosznia és Hercegovinából, illetve a 3. és 4. cikkben említett egyéb országok vagy területek valamelyikéből származónak tekinthetők-e, és hogy teljesítik-e a jegyzőkönyv egyéb követelményeit.

(6) Amennyiben alapos gyanúra okot adó esetekben az ellenőrzés iránti kérelem napjától számított tíz hónapon belül nem érkezik válasz, vagy ha a válasz nem tartalmaz elegendő információt a szóban forgó okmány valódiságának vagy a termékek tényleges származásának megállapításához, a kérelmet előterjesztő vámhatóságok – kivéve ha kivételes körülmények állnak fenn – visszautasítják a kedvezményes bánásmódra való jogosultságot.

34. cikk

Vitarendezés

Ha a 33. cikk szerinti ellenőrzési eljárásokkal kapcsolatban olyan viták merülnek fel, amelyeket az ellenőrzést kérő vámhatóságok és az ellenőrzés végrehajtásáért felelős vámhatóságok között nem lehet rendezni, vagy ha ezek a jegyzőkönyv értelmezésével kapcsolatos kérdést vetnek fel, az ilyen vitákat az ideiglenes bizottság elé kell terjeszteni.

Az importőr és az importáló ország vámhatóságai között felmerülő valamennyi vita az említett ország jogrendszerének a hatálya alá tartozik.

35. cikk

Büntetések

Minden olyan személyt, aki olyan okmányt állít vagy állíttat ki, amely különböző termékek részére a kedvezményes bánásmód biztosítása céljából helytelen információkat tartalmaz, büntetéssel kell sújtani.

36. cikk

Vámszabad területek

(1) A Közösség, valamint Bosznia és Hercegovina minden szükséges lépést megtesz annak érdekében, hogy a származási igazolás mellett kereskedelem tárgyát képező olyan termékek, amelyek szállítás közben igénybe veszik a területükön lévő vámszabad területeket, ne legyenek más termékekkel kicserélhetők, valamint, hogy az állapotromlás megelőzéséhez szükséges szokásos eljáráson kívül semmilyen más művelet végrehajtására ne kerülhessen sor rajtuk.

(2) Az (1) bekezdésben foglalt rendelkezések alóli kivételként, olyan esetekben amikor a Közösség területéről vagy Bosznia és Hercegovinából származó termékeket származási igazolás fedezete mellett vámszabad területekre hoznak be, és ezek a termékek ott valamilyen kezelésen vagy feldolgozáson mennek keresztül, az exportőr kérésére az érintett hatóságok, amennyiben a végrehajtott kezelés vagy feldolgozás az e jegyzőkönyvben meghatározott rendelkezések betartása mellett történt, új EUR.1 szállítási bizonyítványt adnak ki.

VII. CÍM

CEUTA ÉS MELILLA

37. cikk

E jegyzőkönyv alkalmazása

(1) A 2. cikkben használt „Közösség” kifejezés nem vonatkozik Ceutára és Melillára.

(2) A Bosznia és Hercegovinából származó termékek, amikor azokat Ceutába vagy Melillába importálják, minden szempontból ugyanolyan vámeljárásban részesülnek, mint amelyet a Spanyol Királyság és a Portugál Köztársaság Európai Közösségekhez való csatlakozási okmánya 2. jegyzőkönyve alapján a Közösség vámterületéről származó termékek esetében alkalmaznak. E megállapodás hatálya alá tartozó, és Ceutából, valamint Melillából származó termékek importja esetében Bosznia és Hercegovina ugyanolyan vámeljárást köteles alkalmazni, mint amelyet a Közösségből behozott és onnan származó termékek esetében alkalmaz.

(3) A (2) bekezdésnek a Ceutáról és Melilláról származó termékek tekintetében történő alkalmazása érdekében ezt a jegyzőkönyvet értelemszerűen kell alkalmazni, a 38. cikkben meghatározott különös feltételekre is figyelemmel.

38. cikk

Különös feltételek

(1) Feltéve, hogy azokat a 13. cikk rendelkezéseinek megfelelően közvetlenül szállították, a következők tekintendők:

(2) Ceuta és Melilla egységes területnek minősül.

(3) Az exportőrnek vagy meghatalmazott képviselőjének az EUR.1 szállítási bizonyítványok 2. rovatában vagy a számlanyilatkozatokon fel kell tüntetnie a „Bosznia és Hercegovina” és a „Ceuta és Melilla” szavakat. Ezen felül a Ceutáról és Melilláról származó termékek esetében ezt az EUR.1 szállítási bizonyítvány 4. rovatában vagy a számlanyilatkozaton is jelezni kell.

(4) E jegyzőkönyvnek Ceuta és Melilla területén való alkalmazásáért a spanyol vámhatóságok felelnek.

VIII. CÍM

ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK

39. cikk

E jegyzőkönyv módosításai

Az ideiglenes bizottság határozhat az e jegyzőkönyvben foglalt rendelkezések módosításáról.

(1) Az Általános Ügyek Tanácsa 1997. áprilisi következtetéseiben és a Nyugat-Balkán országaival megvalósított stabilitási és társulási folyamat megteremtéséről szóló 1999. májusi bizottsági közleményben meghatározottak szerint.

(2) Az EK–Törökország Társulási Tanács 1995. december 22-i 1/95 határozata az Európai Gazdasági Közösség és Törökország közötti társulás létrehozásáról szóló megállapodásban meghatározott mezőgazdasági termékektől eltérő termékekre, valamint az Európai Szén- és Acélközösség és a Török Köztársaság között az Európai Szén- és Acélközösséget létrehozó szerződés hatálya alá tartozó termékek kereskedelméről szóló megállapodásban meghatározott szén és acéltermékektől eltérő termékekre alkalmazandó.

(3) Az Általános Ügyek Tanácsa 1997. áprilisi következtetéseiben és a Nyugat-Balkán országaival megvalósított stabilitási és társulási folyamat megteremtéséről szóló 1999. májusi bizottsági közleményben meghatározottak szerint.

(4) Az EK–Törökország Társulási Tanács 1995. december 22-i 1/95 határozata az Európai Gazdasági Közösség és Törökország közötti társulás létrehozásáról szóló megállapodásban meghatározott mezőgazdasági termékektől eltérő termékekre, valamint az Európai Szén- és Acélközösség és a Török Köztársaság között az Európai Szén- és Acélközösséget létrehozó szerződés hatálya alá tartozó termékek kereskedelméről szóló megállapodásban meghatározott szén és acéltermékektől eltérő termékekre alkalmazandó.

3. JEGYZŐKÖNYV

Az acéliparnak nyújtott állami támogatásról

4. JEGYZŐKÖNYV

A vámügyekben történő kölcsönös közigazgatási segítségnyújtásról

1. cikk

Fogalommeghatározások

E jegyzőkönyv alkalmazásában:

2. cikk

Hatály

(1) A felek hatáskörükön belül, az e jegyzőkönyvben megállapított módon és feltételek mellett segítséget nyújtanak egymásnak a vámjogszabályok helyes alkalmazásának biztosításában, különösen a vámjogszabálysértések megelőzése, kivizsgálása és leküzdése révén.

(2) A vámügyi segítségnyújtás – e jegyzőkönyv rendelkezéseinek megfelelően – kiterjed a felek bármely közigazgatási hatóságára, amely hatáskörrel rendelkezik e jegyzőkönyv alkalmazására. Ez nem sérti a kölcsönös bűnügyi jogsegély szabályait. A kölcsönös segítségnyújtás az igazságügyi hatóságok megkeresésére gyakorolt hatáskörben szerzett információkra csak akkor terjed ki, ha az ilyen információ közlését e hatóság engedélyezi.

(3) E jegyzőkönyv nem vonatkozik a vámok, adók vagy bírságok behajtására irányuló segítségnyújtásra.

3. cikk

Segítségnyújtás megkeresés alapján

(1) A megkereső hatóság kérelmére a megkeresett hatóság minden olyan fontos információt megad, amely a vámjogszabályok megfelelő alkalmazásának biztosítását lehetővé teszi, ideértve az ilyen jogszabályok megsértésére vonatkozóan ismertté vált vagy tervezett cselekményekkel kapcsolatos információkat is.

(2) A megkereső hatóság kérésére a megkeresett hatóság tájékoztatja azt a következőkről:

(3) A megkereső hatóság kérésére a megkeresett hatóság, saját jogszabályaival vagy szabályozási rendelkezéseivel összhangban, megteszi a szükséges lépéseket annak érdekében, hogy különös felügyeletet gyakoroljon:

4. cikk

Önkéntes segítségnyújtás

A felek, saját kezdeményezésük alapján, valamint jogi és szabályozási rendelkezéseikkel összhangban, segítséget nyújtanak egymásnak, amennyiben ezt a vámjogszabályok megfelelő alkalmazása érdekében szükségesnek tartják, különösen akkor, ha az alábbiakra vonatkozó információ birtokába jutnak:

5. cikk

Kézbesítés, értesítés

A megkereső hatóság kérése alapján a megkeresett hatóság jogi vagy szabályozási rendelkezéseinek megfelelően minden szükséges intézkedést megtesz annak érdekében, hogy:

amely a megkereső hatóságtól származik, és e jegyzőkönyv hatálya alá tartozik, a megkeresett hatóság területén lakó vagy ott letelepedett címzettnek.

A dokumentumok kézbesítésére vagy a határozatokról való értesítésre irányuló megkereséseket írásban kell benyújtani a megkeresett hatóság hivatalos nyelvén vagy az említett hatóság által elfogadott nyelven.

6. cikk

A segítségnyújtás iránti megkeresések alakja és tartalma

(1) Az e jegyzőkönyv szerinti megkereséseket írásban kell megtenni. A megkereséshez mellékelni kell azon iratokat, amelyek a kérés teljesítéséhez szükségesek. Amennyiben a helyzet sürgőssége úgy kívánja, a szóbeli megkeresések is elfogadhatók, ezeket azonban haladéktalanul írásban is meg kell erősíteni.

(2) Az (1) bekezdés szerinti megkeresések a következő információkat tartalmazzák:

(3) A megkeresést a megkeresett hatóság egyik hivatalos nyelvén vagy egy általa elfogadott nyelven kell benyújtani. Ez a követelmény nem vonatkozik az (1) bekezdés szerint a megkereséshez csatolt okmányokra.

(4) Ha egy megkeresés nem felel meg a fent megállapított formai követelményeknek, a megkeresés helyesbítését vagy kiegészítését lehet kérni; ez idő alatt óvintézkedéseket lehet elrendelni.

7. cikk

A megkeresések végrehajtása

(1) A segítségnyújtás iránti megkeresés teljesítése érdekében a megkeresett hatóság, saját hatáskörében és a rendelkezésére álló erőforrásokkal úgy jár el, mintha saját nevében vagy ugyanezen fél egy másik hatóságának megkeresésére járna el, megadva a már rendelkezésre álló információkat, elvégezve a megfelelő vizsgálatokat vagy intézkedve azok elvégzéséről. E rendelkezést bármely más olyan hatóságra is alkalmazni kell, amelyhez a megkeresett hatóság a megkeresést továbbította, amikor az utóbbi maga nem járhat el.

(2) A segítségnyújtás iránti megkereséseket a megkeresett szerződő fél jogszabályainak vagy szabályozó rendelkezéseinek megfelelően kell teljesíteni.

(3) Az egyik fél megfelelő felhatalmazással rendelkező tisztviselői – a másik fél beleegyezésével és az utóbbi által megállapított feltételeknek megfelelően – jelen lehetnek a megkeresett hatóság vagy az (1) bekezdésnek megfelelően bármely más érintett hatóság hivatalában, a vámjogszabályokat megsértő vagy esetlegesen megsértő műveleteknek minősülő tevékenységekre vonatkozó információk megszerzése érdekében, amelyekre a megkereső hatóságnak e jegyzőkönyv alkalmazásában szüksége van.

(4) Valamely fél megfelelő felhatalmazással rendelkező tisztviselői a másik fél egyetértésével és általa megállapított feltételek mellett, jelen lehetnek a másik fél területén végrehajtott vizsgálatoknál.

8. cikk

Az információk közlésének formája

(1) A megkeresett hatóság a vizsgálat eredményét írásban közli a megkereső hatósággal, mellékelve a vonatkozó okmányokat, hiteles másolatokat vagy egyéb dokumentumokat.

(2) Ezen információt számítógépes formában is lehet közölni.

(3) Az eredeti dokumentumokat kizárólag kérésre adják át olyan esetekben, amikor a hitelesített másolatok nem kielégítők. Az eredeti példányokat a lehető leghamarabb vissza kell küldeni.

9. cikk

Kivételek a segítségnyújtási kötelezettség alól

(1) A segítségnyújtás megtagadható vagy bizonyos feltételek vagy követelmények teljesítéséhez köthető azon esetekben, amikor valamely fél úgy ítéli meg, hogy az e jegyzőkönyv alapján történő segítségnyújtás:

(2) A segítségnyújtást a megkeresett hatóság elhalaszthatja annak alapján, ha az megzavar egy folyamatban lévő nyomozást, büntetőeljárást vagy pert. Ilyen esetben a megkeresett hatóság konzultál a megkereső hatósággal annak meghatározása érdekében, hogy a megkeresett hatóság által szabott feltételek mellett nyújtható-e segítség.

(3) Amennyiben a megkereső hatóság olyan segítségnyújtásért folyamodik, amelyet megkeresés esetén saját maga nem tudna biztosítani, megkeresésében felhívja a figyelmet e tényre. Ilyen esetben a megkeresett hatóság dönt arról, hogy miként válaszol a megkeresésre.

(4) Az (1) és a (2) bekezdésben említett esetekben a megkeresett hatóság döntését és annak indoklását késedelem nélkül közölni kell a megkereső hatósággal.

10. cikk

Információcsere és titoktartás

(1) Az e jegyzőkönyv alapján bármilyen formában közölt információk bizalmas vagy korlátozott jellegűek, az egyes felek által alkalmazott szabályoktól függően. Az információk a hivatali titoktartási kötelezettség körébe tartoznak, valamint az információt fogadó fél hasonló információkra vonatkozó hatályos jogszabályai és a Közösség hatóságaira vonatkozó megfelelő rendelkezések szerinti védelmet élvezik.

(2) Személyes adatokat csak akkor lehet közölni, ha az azok átvételére jogosult fél vállalja az ilyen jellegű adatok legalább ugyanolyan szintű védelmét, mint amit az adott eset vonatkozásában az adatokat rendelkezésre bocsátó fél biztosít. E célból a felek közlik egymással az alkalmazható szabályaikra vonatkozó információkat, beleértve adott esetben a Közösség tagállamaiban hatályos jogszabályokat is.

(3) Az e jegyzőkönyv alapján szerzett információknak a vámjogszabályok megsértése miatt indított igazságügyi vagy közigazgatási eljárásban való felhasználását e jegyzőkönyv alkalmazásában történő felhasználásnak kell tekinteni. Ezért a felek az e jegyzőkönyv rendelkezéseinek megfelelően megszerzett információkat és a megtekintett okmányokat bizonyítékként felhasználhatják jegyzőkönyveikben, jelentéseikben és vallomásaikban, valamint bírósági eljárásokban és vádemelés céljára. Az ilyen jellegű felhasználásról értesíteni kell azt az illetékes hatóságot, amelyik az információkat szolgáltatta vagy a dokumentumokhoz való hozzáférést engedélyezte.

(4) A megszerzett információkat kizárólag e jegyzőkönyv alkalmazásában lehet felhasználni. Amennyiben a felek egyike az ilyen információt más célokra kívánja felhasználni, ehhez meg kell szereznie az információt biztosító hatóság előzetes írásos beleegyezését. Az ilyen felhasználás az utóbbi hatóság által meghatározott korlátozások hatálya alá esik.

11. cikk

Szakértők és tanúk

A megkeresett hatóság tisztviselője felhatalmazást kaphat arra, hogy az e jegyzőkönyv hatálya alá tartozó ügyekre vonatkozó bírósági vagy közigazgatási eljárásokban – az adott felhatalmazás keretei között – szakértőként vagy tanúként megjelenjen a másik szerződő fél igazságszolgáltatása előtt, és az eljáráshoz szükséges tárgyakat, dokumentumokat vagy azok hitelesített másolatait bemutassa. Az idézésben különösen meg kell jelölni, hogy mely igazságügyi vagy közigazgatási hatóság előtt kell megjelennie a tisztviselőnek és ott milyen ügyekben, milyen címen és milyen minőségben hallgatják meg.

12. cikk

A segítségnyújtás költségei

A felek lemondanak minden egymással szembeni követelésükről az e jegyzőkönyv alapján felmerült költségek megtérítése tekintetében, kivéve, adott esetben, a szakértők és a tanúk, valamint a nem közszolgálatban foglalkoztatott tolmácsok és fordítók költségeit.

13. cikk

Végrehajtás

(1) E jegyzőkönyv végrehajtásával egyrészről Bosznia és Hercegovina vámhatóságait, másrészről az Európai Bizottság illetékes szolgálatait, és adott esetben a tagállamok vámhatóságait bízzák meg. E hatóságok döntenek a megállapodás alkalmazásához szükséges valamennyi gyakorlati rendelkezésről és intézkedésről, figyelembe véve a hatályos szabályokat, különösen az adatvédelem terén. Ajánlásokat tehetnek az illetékes szerveknek azokról a módosításokról, amelyeket e jegyzőkönyvben szükségesnek tartanak.

(2) A felek konzultálnak egymással, és folyamatosan tájékoztatják egymást az e jegyzőkönyv rendelkezéseinek megfelelően elfogadott részletes végrehajtási szabályokról.

14. cikk

Egyéb megállapodások

(1) Figyelembe véve a Közösség és tagállamai megfelelő illetékességét, e jegyzőkönyv rendelkezései:

(2) Az (1) bekezdés rendelkezései ellenére, e jegyzőkönyv rendelkezései elsőbbséget élveznek a tagállamok, valamint Bosznia és Hercegovina között már megkötött vagy megköthető, a kölcsönös segítségnyújtásról szóló bármely kétoldalú megállapodás rendelkezéseivel szemben, amennyiben az utóbbi rendelkezései összeegyeztethetetlenek e jegyzőkönyv rendelkezéseivel.

(3) E jegyzőkönyv alkalmazhatóságára vonatkozó kérdések tekintetében a felek konzultációt folytatnak egymással a felmerült kérdés megoldására az interim bizottság keretén belül.

5. JEGYZŐKÖNYV

A vitarendezésről

I. FEJEZET

CÉLKITŰZÉS ÉS HATÁLY

1. cikk

Célkitűzés

E jegyzőkönyv célja, hogy a felek között felmerülő vitákat elkerülje, illetve rendezze azzal a szándékkal, hogy kölcsönösen elfogadható megoldások szülessenek.

2. cikk

Hatály

E jegyzőkönyv rendelkezései csak azon viták tekintetében alkalmazandók, amelyek a következő rendelkezések értelmezését vagy alkalmazását érintik, beleértve azt az esetet is, ha az egyik fél megítélése szerint a másik fél által elfogadott intézkedés, illetve a másik fél cselekvésének hiánya e rendelkezések szerinti kötelezettségeinek megszegését jelenti:

II. FEJEZET

VITARENDEZÉSI ELJÁRÁSOK

I. SZAKASZ

Választottbírósági eljárás

3. cikk

A választottbírósági eljárás kezdeményezése

(1) Ha a felek nem tudták a jogvitát rendezni, e megállapodás 49. cikkében (STM 126. cikk) foglalt feltételek szerint a panaszos fél választottbírói testület létrehozása iránt írásos kérelmet nyújthat be ahhoz a félhez, aki ellen a panaszt benyújtották, valamint az ideiglenes bizottsághoz.

(2) Kérelmében a panaszos fél köteles feltüntetni a vita tárgyát és megfelelő esetben a másik fél által elfogadott intézkedést vagy elmulasztott cselekvést, amely megítélése szerint sérti az e jegyzőkönyv 2. cikkben említett rendelkezéseket.

4. cikk

A választottbírói testület összetétele

(1) A választottbírói testület három választottbíróból áll.

(2) A választottbírói testület létrehozása iránti kérelemnek az ideiglenes bizottsághoz történő benyújtásának napjától számított 10 napon belül a felek egyeztetést folytatnak a választottbírói testület összetételéről való megállapodás érdekében.

(3) Abban az esetben, ha a (2) bekezdésben megszabott időn belül a felek nem tudnak megállapodni a választottbírói testület összetételében, akkor a felek bármelyike jogosult az ideiglenes bizottság elnökét, vagy az általa meghatalmazott személyt felkérni, hogy a 15. cikk alapján létrehozott jegyzékből sorsolás útján válassza ki mindhárom tagot, egyet azon személyek közül, akiket a panaszos fél javasolt, egyet azon személyek közül, akiket az fél javasolt, aki ellen a panaszt benyújtották, valamint egy tagot azon választottbírák közül, akiket a felek választottak ki azzal a céllal, hogy ellássák az elnöki tisztséget.

Amennyiben a felek megállapodnak a választottbírói testület egy vagy több tagja tekintetében, a még hiányzó tagokat is ugyanezen eljárással összhangban kell kijelölni.

(4) Az ideiglenes bizottság elnöke a felek képviselőinek jelenlétében választja ki a választottbírákat.

(5) A választottbírói testület létrehozásának dátuma az a nap, amikor a testület elnökét tájékoztatják a három választottbírónak a felek közös megegyezése alapján történő kinevezéséről, illetve esettől függően az a nap, amikor megtörténik a három választottbíró kiválasztása a (3) bekezdéssel összhangban.

(6) Ha a felek valamelyike úgy ítéli meg, hogy a választottbíró nem felel meg a 18. cikkben említett magatartási kódex követelményeinek, akkor a felek konzultálnak, és amennyiben sikerül megállapodniuk, a kérdéses választottbírót az e cikk (7) bekezdésének megfelelően kiválasztott választottbíróval cserélik fel. Ha a felek a választottbíró kicserélésének szükségességében nem tudnak megállapodni, akkor ezt az ügyet a választottbírói testület elnöke elé terjesztik, akinek a döntése végleges.

Ha a felek valamelyike úgy ítéli meg, hogy a választottbírói testület elnöke nem felel meg a 18. cikkben említett magatartási kódex követelményeinek, akkor ezt az ügyet az elnöki tisztség ellátása céljából kiválasztott választottbírók egyike elé terjesztik, akinek a nevét – mindkét fél képviselőjének jelenlétében – az ideiglenes bizottság elnöke, vagy az általa meghatalmazott személy sorsolja ki, hacsak a felek másképpen nem állapodnak meg.

(7) Ha egy választottbíró az eljárásban nem tud részt venni, visszalép vagy a (6) bekezdés rendelkezései szerint leváltották, akkor a helyettesítő választottbírót öt napon belül ki kell választani az eredeti választottbíró kiválasztásánál alkalmazott eljárás lefolytatásával. Ennek az eljárásnak a lefolytatásáig a választottbírói eljárást fel kell függeszteni.

5. cikk

A választottbírói testület ítélete

(1) A választottbírói testület ítéletét a testület felállításának napjától számított 90 napon belül közli a felekkel és az ideiglenes bizottsággal. Ha a választottbírói testület elnöke úgy ítéli meg, hogy ezt a határidőt nem tudja betartani, akkor köteles erről az ideiglenes bizottságot és a feleket a késedelem okainak feltüntetésével írásban tájékoztatni. Az ítélet meghozatalára semmi esetre sem kerülhet sor a testület felállításának a napjától számított 120 napnál később.

(2) Sürgős esetekben, beleértve a romlandó árukat érintő eseteket is, a választottbírói testület köteles mindent megtenni annak érdekében, hogy ítéletét a testület felállításának a napjától számított 45 napon belül meghozza. Az ítélet meghozatalára semmi esetre sem kerülhet sor a testület felállításának a napjától számított 100 napnál később. A választottbírói testület a felállításának napjától számított 10 napon belül előzetes ítéletet hozhat azzal kapcsolatosan, hogy sürgősnek ítéli-e az esetet.

(3) Az ítélet rögzíti a megállapított tényállást, e megállapodás ide vonatkozó rendelkezéseinek alkalmazhatóságát, a megállapított tényeket alátámasztó indokolást és a határozat végkövetkeztetéseit. Az ítélet ajánlásokat tartalmazhat az ítéletben foglaltaknak való megfelelés érdekében elfogadandó intézkedésekről.

(4) A panaszos fél bármikor visszavonhatja panaszát a választottbírói testület elnökének, a másik félnek és az ideiglenes bizottságnak küldött írásos értesítésben, mielőtt a választottbírói testület ítéletet közlik a felekkel és az ideiglenes bizottsággal. Az ilyen visszavonás nem érinti a panaszos fél jogosultságát arra vonatkozóan, hogy ugyanazon üggyel kapcsolatosan egy későbbi időpontban új panaszt terjeszthessen elő.

(5) A választottbírói testület mindkét fél kérésére 12 hónapot meg nem haladó időtartamra bármikor felfüggeszti munkáját. A 12 hónapos időszak letelte után a választottbírói testület felállítására vonatkozó felhatalmazás megszűnik, ez azonban nem érinti a panaszos fél jogosultságát arra vonatkozóan, hogy egy későbbi időpontban ugyanazon üggyel kapcsolatosan új választottbírói testület felállítását kérelmezze.

II. SZAKASZ

Az ítéletnek való megfelelés

6. cikk

A választottbírói testület ítéletében foglaltaknak való megfelelés

Mindegyik fél megteszi a szükséges intézkedéseket, amelyek a választottbírói testület ítéletében foglaltaknak való megfeleléshez szükségesek, és a felek törekszenek arra, hogy az ítéletben foglaltaknak való megfeleléshez szükséges idővel kapcsolatban megállapodjanak.

7. cikk

Az ítéletben foglaltaknak való megfelelés ésszerűen elvárható időtartamon belül

(1) A választottbírói testület ítéletének a felekkel történő közlésétől számított legkésőbb 30 napon belül a panaszos fél köteles a másik felet tájékoztatni arról az időtartamról (a továbbiakban: ésszerűen elvárható időtartam), amelyre szüksége lesz az ítéletben foglaltaknak való megfeleléshez. Mindkét fél törekszik az ésszerűen elvárható időtartam vonatkozásában a megállapodás elérésére.

(2) Ha a felek nem értenek egyet a választottbírói testület ítéletében foglaltaknak való megfeleléshez szükséges ésszerűen elvárható időtartamban, akkor a panaszos fél – az (1) bekezdés szerinti értesítést követő 20 napon belül – felkérheti az ideiglenes bizottságot az eredeti választottbírói testület újbóli összehívására az ésszerűen elvárható időtartam meghatározása céljából. A választottbírói testület a kérelem benyújtását követő 20 napon belül közli ítéletét.

(3) Abban az esetben, ha az eredeti testület újbóli összehívása, vagy valamelyik eredeti tag részvétele nem lehetséges, akkor a 4. cikkben előírt eljárások alkalmazandók. Az ítélet felekkel történő közlésének határideje ebben az esetben is a testület felállításának a napjától számított 20 nap.

8. cikk

A választottbírói testület ítéletében foglaltaknak való megfelelés érdekében tett intézkedések felülvizsgálata

(1) Az ésszerűen elvárható időtartam vége előtt az a fél, aki ellen a panaszt benyújtották, köteles a másik felet és az ideiglenes bizottságot tájékoztatni azokról az intézkedésekről, amelyeket a választottbírói testület ítéletében foglaltaknak való megfelelés céljából tett.

(2) Abban az esetben, ha a felek között nézeteltérés támad azzal kapcsolatban, hogy az e cikk (1) bekezdése szerint bejelentett valamelyik intézkedés megfelel-e a 2. cikkben említett rendelkezéseknek, a panaszos fél az eredeti választottbírói testület döntését kérheti e tekintetben. Az ilyen kérelemben magyarázattal kell szolgálnia arra vonatkozóan, hogy az adott intézkedés miért nem felel meg e megállapodásnak. Az újraösszehívást követően a választottbírói testület az újra felállításának napjától számított 45 napon belül hozza meg ítéletét.

(3) Abban az esetben, ha az eredeti testület újbóli összehívása, vagy valamelyik eredeti tag részvétele nem lehetséges, akkor a 4. cikkben előírt eljárások alkalmazandók. Az ítélet felekkel történő közlésének határideje ebben az esetben is a testület felállításának a napjától számított 45 nap.

9. cikk

Ideiglenes jogorvoslatok az ítéletben foglaltaknak való nem megfelelés esetén

(1) Abban az esetben, ha az a fél, aki ellen a panaszt benyújtották, az ésszerűen elvárható időtartam vége előtt nem jelent be olyan intézkedéseket, amelyeket a választottbírói testület ítéletének való megfelelés céljából tett, illetve ha a választottbírói testület úgy határoz, hogy a 8. cikk (1) bekezdése szerint bejelentett intézkedés nem felel meg az adott fél e megállapodás szerinti kötelezettségeinek, akkor a panaszos fél felszólítására köteles ideiglenes kártalanításra javaslatot tenni.

(2) Ha a kártalanítással kapcsolatosan a felek az ésszerűen elvárható időtartam végétől, illetve a választottbírói testület által a 8. cikk szerint hozott ítélettől (amely kimondja, hogy a hozott intézkedés nem felel meg e megállapodásnak) számított 30 napon belül nem tudnak megállapodásra jutni, akkor a panaszos fél – a másik félnek és az ideiglenes bizottságnak küldött értesítést követően – jogosult a 2. cikkben említett rendelkezések értelmében nyújtott előnyök alkalmazását a jogsértő intézkedés által okozott gazdasági károk mértékéig felfüggeszteni. A panaszos fél az értesítés napjától számított 10 nap elteltével kezdheti meg a felfüggesztés alkalmazását, kivéve ha az a fél, aki ellen a panaszt benyújtották az e cikk (3) bekezdésének rendelkezései szerint választottbírói eljárást kérelmezett.

(3) Abban az esetben, ha a fél megítélése szerint, aki ellen a panaszt benyújtották, a felfüggesztés szintje nem egyenértékű a jogsértő intézkedés által okozott gazdasági károk mértékével, akkor a (2) bekezdésben említett 10 napos időszak lejárata előtt az eredeti választottbírói testület elnökétől írásban kérelmezheti az eredeti választottbírói testület újbóli összehívását. A választottbírói testület a kérelem benyújtásának napjától számított 30 napon belül közli a felekkel és az ideiglenes bizottsággal a kedvezmények felfüggesztésének szintjével kapcsolatosan hozott ítéletét. A kedvezmények felfüggesztését a választottbírói testület ítéletének meghozataláig nem szabad megkezdeni, és a felfüggesztésnek meg kell felelnie a választottbírói testület ítéletének.

(4) A kedvezmények felfüggesztése ideiglenes jellegű, és csak addig alkalmazható, amíg az e megállapodást sértő intézkedéseket vissza nem vonják vagy nem módosítják olyan módon, hogy megfeleljenek e megállapodásnak, vagy amíg a felek a vitatott kérdésben megoldást nem találnak.

10. cikk

A kedvezmények felfüggesztése után az ítéletben foglaltaknak való megfelelés érdekében tett intézkedések felülvizsgálata

(1) Az a fél, aki ellen a panaszt benyújtották, értesíti a másik felet és az ideiglenes bizottságot bármely olyan intézkedésről, amelyet a választottbírói testület ítéletének való megfelelés céljából tett, valamint a panaszos fél által alkalmazott kedvezmények felfüggesztésének megszüntetése iránti kérelméről.

(2) Ha a bejelentés benyújtásának napjától számított 30 napon belül a felek nem jutnak megállapodásra annak tekintetében, hogy megfelelő-e a bejelentett intézkedés, a panaszos fél írásban kérheti az eredeti választottbírói testület elnökét, hogy határozzon az ügyben. Az ilyen jellegű kérelmeket a másik félhez és az ideiglenes bizottsághoz egyidejűleg el kell juttatni. A választottbírói testület ítéletét a kérelem benyújtását követő 45 napon belül közlik a felekkel. Ha a választottbírói testület úgy határoz, hogy az ítéletben foglaltaknak való megfelelés érdekében tett intézkedések valamelyike nem felel meg e megállapodásnak, akkor meghatározhatja, hogy a panaszos fél a kedvezmények felfüggesztését az eredeti vagy attól különböző szinten folytathatja-e. Ha a választottbírói testület úgy határoz, hogy a végrehajtás érdekében tett intézkedések valamelyike megfelel e megállapodásnak, a kedvezmények felfüggesztését megszüntetik.

(3) Abban az esetben, ha az eredeti testület újbóli összehívása, vagy valamelyik eredeti tag részvétele nem lehetséges, akkor a 4. cikkben előírt eljárások alkalmazandók. Az ítélet közlésének határideje ebben az esetben is a testület felállításának napjától számított 45 nap.

III. SZAKASZ

Közös rendelkezések

11. cikk

Nyilvános meghallgatás

A választottbírói testület ülései nyilvánosak a 18. cikkben említett eljárási szabályokban meghatározott feltételek szerint, kivéve ha a választottbírói testület saját kezdeményezésre vagy a felek kérésére másképp nem dönt.

12. cikk

Információszolgáltatás és technikai tanácsadás

A választottbírói testület az egyik fél felkérésére vagy saját kezdeményezésére bármiféle olyan forrásból beszerezhet információkat, amelyeket az eljárás szempontjából megfelelőnek ítél. A választottbírói testület továbbá szükség esetén jogosult szakértői véleményeket is igénybe venni. Minden ilyen módon megszerzett információt mindkét féllel közölni kell, és ezekkel kapcsolatban észrevételeket lehet tenni. Az érdekelt felek jogosultak a 18. cikkben említett eljárási szabályokban rögzített feltételeknek megfelelően „amicus curiae” okfejtéseket eljuttatni a választottbírói testülethez.

13. cikk

Az értelmezésre vonatkozó alapelvek

A választottbírói testületek e megállapodás rendelkezéseit a nemzetközi közjog általánosan elfogadott értelmezési szabályai szerint értelmezik, ideértve a szerződések jogáról szóló Bécsi Egyezményt is. A közösségi vívmányokat nem értelmezik. Az a tény, hogy egy rendelkezés tartalmát tekintve azonos az Európai Közösségeket létrehozó szerződés egyik rendelkezésével, az adott rendelkezés értelmezése során nem döntő.

14. cikk

A választottbírói testület határozatai és ítéletei

(1) A választottbírói testület valamennyi határozatát, beleértve az ítéleteket is, többségi szavazással hozza meg.

(2) A választottbírói testület valamennyi ítélete kötelező a felek számára. Az ítéleteket közölni kell a felekkel és az ideiglenes bizottsággal, amely az ítéleteket a nyilvánosság számára hozzáférhetővé teszi, kivéve ha egyhangúlag nem dönt az ellenkezőjéről.

III. FEJEZET

ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK

15. cikk

A választottbírák jegyzéke

(1) Az ideiglenes bizottság legkésőbb e jegyzőkönyv hatálybalépésétől számított hat hónapon belül létrehoz egy olyan 15 személyből álló jegyzéket, akik készek választottbíróként tevékenykedni, és alkalmasak erre. A felek mindegyike öt személyt választ ki, hogy választottbíróként tevékenykedjenek. A felek megállapodnak öt személyben, akik a választottbírósági testület elnökeként fognak eljárni. Az ideiglenes bizottság biztosítja, hogy a jegyzék mindig 15 személyből álljon.

(2) A választottbírák megfelelő szaktudással és tapasztalattal rendelkeznek a jog, a nemzetközi jog, a közösségi jog és/vagy a nemzetközi kereskedelem terén. A választottbírák függetlenek, egyéni minőségükben járnak el és nincsenek kapcsolatban egyetlen szervezettel vagy kormánnyal sem, illetve nem fogadnak el utasítást egyetlen szervezettől vagy kormánytól sem, valamit megfelelnek a 18. cikkben említett magatartási kódexnek.

16. cikk

Kapcsolat a Kereskedelmi Világszervezetben való részvétel alapján fennálló kötelezettségekkel

Bosznia és Hercegovinának a Kereskedelmi Világszervezethez (a továbbiakban: WTO) való későbbi csatlakozása esetén a következők alkalmazandók:

17. cikk

Határidők

(1) Az e jegyzőkönyvben meghatározott valamennyi határidőt naptári napokban kell számítani, annak a cselekménynek vagy ténynek a bekövetkezését követő naptól kezdődően, amellyel kapcsolatosan a határidőt alkalmazzák.

(2) Az e jegyzőkönyvben említett valamennyi határidő a felek kölcsönös megállapodásával meghosszabbítható.

(3) A választottbírói testület elnöke bármelyik fél indokolt kérésére, illetve saját – indokolt – kezdeményezésére meghosszabbíthatja az e jegyzőkönyvben említett határidők bármelyikét.

18. cikk

Eljárási szabályok, magatartási kódex és e jegyzőkönyv módosítása

(1) Az ideiglenes bizottság legkésőbb e jegyzőkönyv hatálybalépésétől számított hat hónapon belül meghatározza a választottbírói testületi eljárás során követendő eljárási szabályokat.

(2) Az ideiglenes bizottság legkésőbb e jegyzőkönyv hatálybalépésétől számított hat hónapon belül az eljárási szabályokat kiegészíti a magatartási kódexszel, amely garantálja a választottbírók függetlenségét és pártatlanságát.

(3) Az ideiglenes bizottság határozhat e jegyzőkönyv módosításáról.

6. JEGYZŐKÖNYV

Egyes borokra vonatkozó kölcsönös preferenciális kereskedelmi engedményekről, a borok, szeszes italok és az ízesített borok megnevezéseinek kölcsönös elismeréséről, oltalmáról és ellenőrzéséről

1. cikk

E jegyzőkönyv a következő elemekből áll:

2. cikk

Az 1. cikkben említett megállapodások a következőkre alkalmazandók:

(1) HL L 179., 1999.7.14., 1. o. A legutóbb az 1234/2007/EK rendelettel (HL L 299., 2007.11.16., 1. o.) módosított rendelet.

(2) HL L 194., 2000.7.31., 1. o. A legutóbb az 1300/2007/EK rendelettel (HL L 289., 2007.11.7., 8. o.) módosított rendelet.

(3) HL L 160., 1989.6.12., 1. o. A legutóbb a 2005-ös csatlakozási okmánnyal módosított rendelet.

(4) HL L 105., 1990.4.25., 9. o. A legutóbb a 2140/98/EK rendelettel (HL L 270., 1998.10.7., 9. o.) módosított rendelet.

(5) HL L 149., 1991.6.14., 1. o. A legutóbb a 2005-ös csatlakozási okmánnyal módosított rendelet.

ZÁRÓOKMÁNY

Az EURÓPAI KÖZÖSSÉG meghatalmazottjai,

a továbbiakban: a Közösség

egyrészről, és

BOSZNIA ÉS HERCEGOVINA meghatalmazottjai,

másrészről,

akik az egyrészről az Európai Közösség, és másrészről Bosznia és Hercegovina közötti kereskedelemről és kereskedelemmel kapcsolatos ügyekről szóló ideiglenes megállapodás (a továbbiakban: e megállapodás) aláírása céljából kelt Luxembourgban, a kétezer-nyolcadik év június havának tizenhatodik napján üléseztek, a következő szövegeket fogadták el:

e megállapodást, valamint I–VI. mellékletét, nevezetesen:

és az alábbi jegyzőkönyveket:

A Közösség, valamint Bosznia és Hercegovina meghatalmazottjai elfogadták és mellékelték e záróokmányhoz az alábbi együttes nyilatkozat szövegét:

Bosznia és Hercegovina meghatalmazottai tudomásul vették az ezen záróokmányhoz csatolt alábbi nyilatkozatot:

Съставено в Люксембург на шестнадесети юни две хиляди и осма година.

Hecho en Luxemburgo, el dieciseis de junio de dosmile ocho.

V Lucemburku dne šestnáctého června dva tisíce osm.

Udfærdiget i Luxembourg den sekstende juni to tusind og otte.

Geschehen zu Luxemburg am sechzehnten Juni zweitausendacht.

Kahe tuhande kaheksanda aasta juunikuu kuueteistkümnendal päeval Luxembourgis.

Έγινε στo Λουξεμβούργο, στις δέκα έξι Ιουνίου δύο χιλιάδες οκτώ.

Done at Luxembourg on the sixteenth day of June in the year two thousand and eight.

Fait à Luxembourg, le seize juin deux mille huit.

Fatto a Lussemburgo, addì sedici giugno duemilaotto.

Luksemburgā, divtūkstoš astotā gada sešpadsmitajā jūnijā.

Priimta du tūkstančiai aštuntų metų birželio šešioliktą dieną Liuksemburge.

Kelt Luxembourgban, a kétezer-nyolcadik év június havának tizenhatodik napján.

Magħmul fil-Lussemburgu, fis-sittax-il jum ta' Ġunju tas-sena elfejn u tmienja.

Gedaan te Luxemburg, de zestiende juni tweeduizend acht.

Sporządzono w Luksemburgu dnia szesnastego czerwca roku dwa tysiące ósmego.

Feito em Luxemburgo, em dezasseis de Junho de dois mil e oito.

Încheiat la Luxemburg, şaisprezece iunie două mii opt.

V Luxemburgu dňa šestnásteho júna dvetisícosem.

V Luxembourgu, dne šestnajstega junija leta dva tisoč osem.

Tehty Luxemburgissa kuudentenatoista päivänä kesäkuuta vuonna kaksituhattakahdeksan.

Som skedde i Luxemburg den sextonde juni tjugohundraåtta.

Sačinjeno u Luksemburgu, šesnaestoga juna dvije hiljade osme godine.

Sačinjeno u Luksemburgu, šesnaestoga lipnja dvije tisuće osme godine.

Састављено у Луксембургу, шеснаестога јуна двије хиљаде осме године.

За Европейската общност Por la Comunidad Europea Za Evropské společenství For Det Europæiske Fællesskab Für die Europäische Gemeinschaft Euroopa Ühenduse nimel Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα For the European Community Pour la Communauté européenne Per la Comunità europea Eiropas Kopienas vārdā Europos bendrijos vardu Az Európai Közösség részéről Għall-Komunità Ewropea Voor de Europese Gemeenschap W imieniu Wspólnoty Europejskiej Pela Comunidade Europeia Pentru Comunitatea Europeană Za Európske spoločenstvo Za Evropsko skupnost Euroopan yhteisön puolesta För Europeiska gemenskapen Za Evropsku zajednicu Za Evropsku zajednicu За Европску заједницу