A Tanács 2000/29/EK irányelve

(2000. május 8.)

a növényeket vagy növényi termékeket károsító szervezeteknek a Közösségbe történő behurcolása és a Közösségen belüli elterjedése elleni védekezési intézkedésekről

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 37. cikkére,

tekintettel a Bizottság javaslatára,

tekintettel az Európai Parlament véleményére [1],

tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],

mivel:

(1) A növényeket vagy növényi termékeket károsító szervezeteknek a Közösségbe történő behurcolása és a Közösségen belüli elterjedése elleni védekezési intézkedésekről szóló, 1976. december 21-i 77/93/EGK tanácsi irányelvet [3] többször, gyakran jelentős mértékben [4] módosították. Ezért az egyértelműség és ésszerűség érdekében az irányelvet célszerű egységes szerkezetbe foglalni.

(2) A növénytermesztés nagyon fontos a Közösség számára.

(3) A növénytermesztés hozamát a károsító szervezetek hatásai következetesen csökkentik.

(4) A növények ilyen szervezetek elleni védelme feltétlenül szükséges nemcsak a terméshozam-csökkenés elkerülése, hanem a mezőgazdaság termelékenységének növelése érdekében is.

(5) A Közösségen – mint belső határok nélküli területen – belül alkalmazandó, a növény-egészségügyi rendszerrel bevezetett, a károsító szervezetektől való Közösségen belüli módszeres mentesítésre irányuló tevékenység csak korlátozott hatású lenne, ha azzal egyidejűleg nem foganatosítanának a károsító szervezetek Közösségbe való behurcolása elleni védekezési intézkedéseket.

(6) Az ilyen intézkedések szükségességét már régen felismerték, és azokkal számos nemzeti rendelkezés és nemzetközi egyezmény foglalkozott, köztük az Egyesült Nemzetek Élelmezési és Mezőgazdasági Szervezete (FAO) keretében 1951. december 6-án kötött világjelentőségű Nemzetközi Növényvédelmi Egyezmény (NNE).

(7) Az egyik legfontosabb intézkedés azoknak a különösen veszélyes károsító szervezeteknek az összeírása, amelyeknek a Közösségbe történő behurcolását meg kell tiltani, és azoknak a károsító szervezeteknek a felsorolása, amelyeknek – ha azok bizonyos növényekkel vagy növényi termékekkel terjednek – a tagállamokba történő behurcolását szintén meg kell tiltani.

(8) E károsító szervezetek némelyikének jelenlétét nem lehet hatékonyan ellenőrizni, ha növényeket vagy növényi termékeket olyan országokból hoznak be, amelyekben e károsító szervezetek előfordulnak. Ezért szükséges meghozni azokat a minimális rendelkezéseket, amelyek megtiltják bizonyos növények és növényi termékek behurcolását, vagy rendelkeznek a termelő országokban elvégzendő különleges ellenőrzésekről.

(9) E növény-egészségügyi ellenőrzéseket a nem tagállamokból származó termékek behozatalára, valamint azokra az esetekre kell korlátozni, amikor alapos bizonyíték van arra nézve, hogy a növény-egészségügyi rendelkezések valamelyikét nem tartották be.

(10) Bizonyos körülmények esetén olyan rendelkezéseket kell hozni, amelyek eltéréseket engedélyeznek bizonyos számú rendelkezéstől. A tapasztalatok szerint némely eltérés ugyanolyan sürgős lehet, mint a biztonsági rendelkezések. Ezért az ezen irányelvben meghatározott sürgősségi eljárás ezekre az eltérésekre is vonatkozik.

(11) Az ezen irányelvben meg nem határozott átmeneti óvintézkedéseket a tagállamok rendesen akkor fogadják el, amikor a probléma a károsító szervezetek behurcolásának vagy elterjedésének közvetlen veszélyéből ered. A Bizottságot minden olyan eseményről tájékoztatni kell, amely óvintézkedések elfogadását igényli.

(12) Tekintettel a növények és növényi termékek francia tengerentúli megyék és a Közösség többi része közötti kereskedelmének fontosságára, kívánatos azokra is ezen irányelv rendelkezéseit alkalmazni. A francia tengerentúli megyék mezőgazdasági termelésének különleges jellegét figyelembe véve célszerű további védekezési intézkedéseket foganatosítani, amelyeket az ott élő növények egészségének és életének védelme indokol. Ezen irányelv rendelkezéseit ki kell terjeszteni a károsító szervezeteknek Franciaország egyéb részeiből a francia tengerentúli megyékbe való behurcolása ellen hozott védekezési intézkedésekre is.

(13) A közösségi jogi rendelkezések Kanári-szigetekre történő alkalmazásáról szóló, 1991. június 26-i 1911/91/EGK tanácsi rendelet [5] a Kanári-szigeteket a Közösség vámterületébe és a közös politikákba integrálja. Ezen rendelet 2. és 10. cikke értelmében a közös mezőgazdasági politika alkalmazása meghatározott ellátási rendelkezések hatálybalépésétől függ. Ezt az alkalmazást kísérnie kell a mezőgazdasági termelésre vonatkozó meghatározott intézkedéseknek is.

(14) A Kanári-szigetek távoli és szigetszerű természetét tekintetbe vevő lehetséges intézkedési program (Poseican) felállításáról szóló, 1991. június 26-i 91/314/EGK tanácsi határozat [6] körvonalazza azokat a lehetséges intézkedéseket, amelyek végrehajtásával e szigetek sajátos problémái és korlátjai figyelembe vehetők.

(15) A Kanári-szigetek sajátos növény-egészségügyi helyzetének figyelembevételéhez célszerű ezen irányelv bizonyos intézkedéseinek alkalmazását egy olyan időszakra kiterjeszteni, amely hat hónappal azután jár le, amikorra a tagállamoknak végre kell hajtaniuk az ezen irányelvnek a francia tengerentúli megyék és a Kanári-szigetek védelmével foglalkozó mellékleteire vonatkozó, soron következő rendelkezéseket.

(16) Ezen irányelv céljainak megvalósulása érdekében célszerű átvenni az 1979. november 21-én módosított, az NNE keretében jóváhagyott bizonyítványmintákat, a nemzetközi szervezetekkel szoros együttműködésben kialakított szabványos elrendezésben. Célszerű továbbá bizonyos szabályokat megállapítani azokra a feltételekre vonatkozóan, amelyeknek megfelelően ilyen bizonyítványok kiadhatók, bizonyos szabályokat megállapítani a korábbi bizonyítványmintáknak egy átmeneti időszakban történő használatára vonatkozóan, valamint meghatározni a harmadik országokból származó növények és növényi termékek behozatala esetére vonatkozó igazolási követelményeket.

(17) Növények és növényi termékek harmadik országokból történő behozatalakor a nevezett országokban a bizonyítványok kiadásáért felelős hatóságoknak elvileg azonosaknak kell lenniük az NNE értelmében felhatalmazott hatóságokkal. E hatóságokról kívánatos lehet listákat készíteni a nem szerződő harmadik országok számára.

(18) Az ezen irányelv mellékleteinek bizonyos típusú módosításaira vonatkozó eljárást egyszerűsíteni kell.

(19) Ezen irányelv hatályát a "faanyag" vonatkozásában tisztázni kell. Különösen a Közösség rendeleteiben a "faanyag" vonatkozásában megállapított részletes leírásokat hasznos követni.

(20) Bizonyos magvak nem szerepelnek az ezen irányelv mellékleteiben felsorolt növények, növényi termékek és egyéb áruk között, amelyeket a Közösségbe vagy a Közösségen belüli kereskedelembe való bebocsátás előtt a származási vagy a feladó országban növény-egészségügyi vizsgálatnak kell alávetni.

(21) Bizonyos esetekben célszerű rendelkezni arról, hogy a harmadik országokból érkező növények, növényi termékek és egyéb áruk hatósági vizsgálatát a származási harmadik országban a Bizottság végezze el.

(22) A közösségi ellenőrzéseket a Bizottság és a tagállamok által alkalmazott olyan szakértőknek kell végezniük, akiknek a szolgáltatásait a Bizottság számára hozzáférhetővé teszik. E szakértők szerepét a Közösség növény-egészségügyi szabályozása keretében szükséges tevékenységekkel összefüggésben kell meghatározni.

(23) A szabályozás hatályának a továbbiakban nem szabad a tagállamok és harmadik országok közötti kereskedelemre korlátozódnia, hanem azt ki kell terjeszteni az egyes tagállamokon belüli értékesítésre is.

(24) Elvileg a Közösség minden részének ugyanolyan szintű védelmet kell élveznie a károsító szervezetekkel szemben. Tekintetbe kell azonban venni az ökológiai feltételekben és egyes károsító szervezetek elterjedésében meglévő különbségeket. Következésképpen különleges növény-egészségügyi veszélyeknek kitett "védett övezeteket" kell meghatározni, amelyeknek a belső piaccal összhangban álló feltételek mellett különleges védelmet kell biztosítani.

(25) A Közösség növény-egészségügyi szabályozásának a Közösségre mint belső határok nélküli területre történő alkalmazása, valamint a védett övezetek létesítése szükségessé teszi, hogy különbséget tegyenek egyrészről a Közösség termékeire vonatkozó előírások, másrészről pedig, a harmadik országokból behozott termékekre vonatkozó előírások között, valamint meghatározzák a védett övezetek esetében jelentőséggel bíró károsító szervezeteket.

(26) A növény-egészségügyi ellenőrzések lebonyolítására a legmegfelelőbb hely a termőhely. A közösségi termékek esetében ezeket az ellenőrzéseket ezért kötelezővé kell tenni a termőhelyen, és azoknak ki kell terjedniük az ott termesztett, előállított, használt vagy más módon jelen lévő minden lényeges növényre és növényi termékre, valamint az ott használt termesztőközegre. Egy ilyen ellenőrzési rendszer hatékony működése érdekében az összes növénytermesztőt hatósági nyilvántartásba kell venni.

(27) A Közösség növény-egészségügyi szabályozásának a belső piacon történő hatékonyabb alkalmazása biztosítása érdekében lehetővé kell tenni a tagállamok hatósági növényvédelmi szolgálatain kívül rendelkezésre álló hatósági munkaerő alkalmazását a növény-egészségügyi ellenőrzések céljára, amely munkaerő képzését a Közösségnek kell összehangolnia és pénzügyileg támogatnia.

(28) Ha az ellenőrzések eredményei kielégítők, a nemzetközi kereskedelemben használatos növény-egészségügyi bizonyítvány helyett a Közösség termékeit egy megállapodás szerinti, a termék típusának megfelelő jelzéssel (növényútlevéllel) látják el annak érdekében, hogy biztosítsák a termék szabad mozgását a Közösség egész területén vagy annak azon a részein, amelyekre a jelzés érvényes.

(29) Az ellenőrzések nem kielégítő eredményei esetén teendő hatósági intézkedéseket meg kell határozni.

(30) A Közösség növény-egészségügyi szabályozásának a belső piac összefüggésében történő végrehajtása biztosítására ki kell alakítani az értékesítés során végzendő hatósági ellenőrzések rendszerét. E rendszernek az egész Közösség területén a lehető legegységesebbnek és legmegbízhatóbbnak kell lennie, de nem foglalhatja magában a tagállamok közötti határokon elvégzendő különleges ellenőrzéseket.

(31) A belső piac keretében a harmadik országokból származó termékeket elvileg a Közösségbe történő első belépésükkor kell növény-egészségügyi ellenőrzéseknek alávetni. Ha az ellenőrzések eredménye kielégítő, a harmadik országok termékei számára a közösségi termékekével megegyező szabad mozgást biztosító növényútlevelet kell kiadni.

(32) A belső piac megvalósításával létrehozott helyzetnek a szükséges garanciákkal való lefedése érdekében, nélkülözhetetlen a növény-egészségügyi vizsgálat infrastruktúrájának megerősítése nemzeti és közösségi szinten a Közösség külső határainál, különleges figyelmet fordítva azokra a tagállamokra, amelyek földrajzi helyzetüknél fogva a Közösségbe történő növény-egészségügyi belépési helyként szolgálnak. A Bizottság javasolni fogja, hogy az Európai Unió általános költségvetésébe építsék be az e célt szolgáló szükséges összegeket.

(33) A Közösség növény-egészségügyi szabályozásának a belső piac összefüggésére vonatkozó hatékonyságának javítása érdekében, a tagállamoknak össze kell hangolniuk a növényegészségügyért felelős személyek eljárási gyakorlatát. A Bizottság 1993. január 1-je előtt benyújtja a növény-egészségügyi eljárási gyakorlatára vonatkozó közösségi iránymutatást.

(34) A tagállamok ezentúl nem fogadhatnak el különleges növény-egészségügyi rendelkezéseket más tagállamok területéről származó növények és növényi termékek területükre történő behozatalával kapcsolatban. A növényekkel és növényi termékekkel kapcsolatos növény-egészségügyi követelményekre vonatkozó összes rendelkezést a Közösség szintjén kell elfogadni.

(35) Szükséges létrehozni a Közösség pénzügyi hozzájárulásainak rendszerét azon lehetséges kockázatok terhének közösségi szinten történő megosztására, amely kockázatok megmaradhatnak a kereskedelemben a Közösség növény-egészségügyi szabályozása mellett is.

(36) A harmadik országokból behurcolt károsító szervezetek által okozott fertőzések megelőzése érdekében a Közösségnek pénzügyi hozzájárulást kell tennie, amelynek célja a Közösség külső határainál végzett növény-egészségügyi ellenőrzés infrastruktúrájának megerősítése.

(37) A szabályozásnak rendelkeznie kell azoknak a meghatározott intézkedéseknek bizonyos költségeihez való megfelelő hozzájárulásokról is, amelyeket a tagállamok a harmadik országokból vagy a Közösség más területeiről behurcolt károsító szervezetek által okozott fertőzések ellenőrzésére és – amennyiben ez alkalmazható – azok megsemmisítése, valamint – amennyiben ez lehetséges – az okozott kár helyrehozatala érdekében fogadtak el.

(38) A Közösség pénzügyi hozzájárulásának folyósítására szolgáló mechanizmus részleteit gyors eljárással kell meghatározni.

(39) Biztosítani kell, hogy a Bizottság kapjon teljes részletességű tájékoztatást az érintett károsító szervezetek behurcolásának lehetséges okairól.

(40) A Bizottság különösen fontos feladata, hogy ellenőrizze a Közösség növény-egészségügyi szabályozásának helyes alkalmazását.

(41) Igazolni kell, hogy a károsító szervezetek behurcolását a nem megfelelő vizsgálatok vagy ellenőrzések okozták. A következmények tekintetében a Közösség jogrendszere alkalmazandó, bizonyos konkrét intézkedések figyelembevételével.

(42) Helyénvaló, hogy a tagállamok és a Bizottság szorosan együttműködjenek a 76/894/EGK tanácsi határozattal [7] létrehozott Növény-egészségügyi Állandó Bizottságban.

(43) Ez az irányelv nem befolyásolhatja a tagállamok kötelezettségeit a VIII. melléklet B. részében meghatározott átvétel és alkalmazás határideje vonatkozásában,

ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:

1. cikk

(1) Ez az irányelv a növényeket vagy növényi termékeket károsító szervezetek más tagállamokból vagy harmadik országokból a tagállamokba való behurcolása elleni védekezési intézkedésekre vonatkozik.

Vonatkozik továbbá a következőkre:

a) 1993. június 1-jétől kezdődő hatállyal, a károsító szervezetek Közösségen belüli, növények, növényi termékek és más rokon anyagok egy tagállamon belüli mozgásával kapcsolatos elterjedése elleni védekezési intézkedésekre;

b) károsító szervezeteknek Franciaország más részeiből a francia tengerentúli megyékbe, valamint – fordítva – a francia tengerentúli megyékből Franciaország más részeibe történő behurcolása elleni védekezési intézkedésekre;

c) károsító szervezeteknek Spanyolország más részeiből a Kanári-szigetekre, valamint – fordítva – a Kanári-szigetekről Spanyolország más részeibe történő behurcolása elleni védekezési intézkedésekre.

(2) A Közösség bizonyos régióiban fennálló növény-egészségügyi helyzet védelme érdekében kialakítandó feltételek sérelme nélkül, figyelembe véve a mezőgazdasági és ökológiai feltételek különbözőségét, a 18. cikkben meghatározott eljárással összhangban, az ezen irányelvben megállapított védekezési intézkedéseken kívüli intézkedések is meghatározhatók, ha azok indokoltak a francia tengerentúli megyékben és a Kanári-szigeteken élő növények egészségének és életének védelme szempontjából.

(3) Ez az irányelv nem vonatkozik Ceutára vagy Melillára.

(4) Minden tagállamnak egyetlen, a nemzeti kormány ellenőrzése alatt álló központi hatóságot kell létrehoznia vagy megjelölnie, amely különösen az ezzel az irányelvvel összefüggő, a növényegészségüggyel kapcsolatos ügyek összehangolásáért és a kapcsolattartásért felelős. A Nemzetközi Növényvédelmi Egyezmény (NNE) szerint létrehozott hatósági növényvédelmi szolgálat kijelölése előnyös e célra. E hatóságról és minden későbbi változásról értesíteni kell a többi tagállamot és a Bizottságot.

(5) A károsító szervezetek francia tengerentúli megyékből Franciaország más részeibe és a többi tagállamba való behurcolása, valamint azoknak a francia tengerentúli megyéken belüli elterjedése elleni védekezési intézkedések tekintetében, az e cikk (1) bekezdésének a) pontjában, a 3. cikk (4) bekezdésében, a 4. cikk (2) és (4) bekezdésében, az 5. cikk (2) és (4) bekezdésében, a 6. cikk (5) és (6) bekezdésében, a 10. cikk (1) és (2) bekezdésében, valamint a 13. cikk (8), (10) és (11) bekezdésében meghatározott időpontokat egy olyan időponttal kell helyettesíteni, amely megfelel az olyan időpontot követő hat hónapos időszak végének, amikorra a tagállamoknak végre kell hajtaniuk a francia tengerentúli megyék védelmével kapcsolatos I–V. melléklettel kapcsolatos új rendelkezéseket. Ugyanattól a dátumtól kezdődő hatállyal e cikk (1) bekezdésének b) pontját és (2) bekezdését el kell hagyni.

(6) A károsító szervezeteknek a Kanári-szigetekről Spanyolország más részeibe és a többi tagállamba való behurcolása, valamint azoknak a Kanári-szigeteken belüli elterjedése elleni védekezési intézkedések tekintetében, az e cikk (1) bekezdésének a) pontjában, a 3. cikk (4) bekezdésében, a 4. cikk (2) és (4) bekezdésében, az 5. cikk (2) és (4) bekezdésében, a 6. cikk (5) és (6) bekezdésében, a 10. cikk (1) és (2) bekezdésében, valamint a 13. cikk (8), (10) és (11) bekezdésében meghatározott időpontokat egy olyan időponttal kell helyettesíteni, amely megfelel az olyan időpontot követő hat hónapos időszak végének, amikorra a tagállamoknak végre kell hajtaniuk a Kanári-szigetek védelmével kapcsolatos I–V. melléklettel kapcsolatos új rendelkezéseket. Ugyanattól a dátumtól kezdődő hatállyal e cikk (1) bekezdésének c) pontját el kell hagyni.

2. cikk

(1) Ennek az irányelvnek az alkalmazásában:

a) növények: élő növények és azok élő részei, a magvakat is beleértve;

"növények élő részei":

- a botanikai értelemben vett termés, a mélyhűtéssel tartósítottak kivételével,

- a zöldségek, a mélyhűtéssel tartósítottak kivételével,

- a gumók, hagymák, hagymagumók, gyöktörzsek,

- a vágott virágok,

- a leveles ágak,

- a leveleit megtartó kivágott fák,

- a növényi szövettenyészetek.

"Vetőmag": a botanikai értelemben vett vetőmag, a nem elvetésre szántak kivételével;

b) növényi termékek: feldolgozatlan vagy csak egyszerű előkészítésen átesett növényi eredetű termékek, a növények kivételével;

c) ültetés: bármilyen művelet, amelynek célja növények kihelyezése későbbi növekedésük, szaporodásuk vagy szaporításuk biztosítására;

d) telepítésre/ültetésre szánt növények:

- már elültetett növények, amelyeket behozatalukat követően továbbra is elültetett állapotban szándékoznak tartani, illetve át kívánnak ültetni, vagy

- olyan növények, amelyek behozataluk idején nincsenek elültetve, azt követően azonban el kívánják azokat ültetni;

e) károsító szervezetek: növények vagy növényi termékek kártevői, amelyek az állat- vagy növényvilágba tartoznak, vagy amelyek vírusok, mikoplazmák vagy más kórokozók;

f) növényútlevél: hatósági címke, amely bizonyítja az ezen irányelvnek a növény-egészségügyi előírásokra és különleges követelményekre vonatkozó rendelkezései betartását, és amelyet

- a Közösség szintjén szabványosítottak a különböző típusú növényekre vagy növényi termékekre, és

- valamely tagállam illetékes hivatalos szerve készít el és bocsát ki a növényútlevelek kibocsátási eljárásának részleteit szabályozó végrehajtási szabályokkal összhangban.

Egyes konkrét terméktípusok esetében a 18. cikkben meghatározott eljárással összhangban a címkén kívül más hatóságilag elfogadott jelzések alkalmazása mellett is lehet dönteni.

A szabványosítást a 8. cikkben meghatározott eljárással összhangban kell végezni. E szabványosítás keretében a 10. cikk (1) bekezdésének második albekezdésével összhangban a Közösség minden részére meg kell határozni a növényútlevelek esetében azokat a különféle jelzéseket, amelyek nem érvényesek;

g) egy tagállam illetékes hivatalos szervei:

i. a tagállamnak az 1. cikk (4) bekezdésében említett hatósági növényvédelmi szolgálata(i); vagy

ii. bármely állami hatóság, amelyet

- nemzeti szinten,

- vagy – az érintett tagállam alkotmánya által megszabott határokon belüli felügyelet mellett – a nemzeti hatóságokból regionális szinten létesítettek.

Egy tagállam illetékes hivatalos szervei – a nemzeti jogszabályokkal összhangban – átruházhatják az ezen irányelvben meghatározott feladatokat bármely, akár a köz-, akár a magánjog hatálya alá eső jogi személyre úgy, hogy azokat felhatalmazásuk alapján és felügyeletük mellett e jogi személy végezze el, amely jogi személyt annak hivatalosan elfogadott alapszabálya szerint kizárólag meghatározott közfeladatokkal bíznak meg, feltéve hogy e jogi személy – és annak tagjai – személyesen nem érdekeltek az általuk tett intézkedések kimenetelében.

A tagállamok biztosítják az első albekezdés ii. pontjában és annak i. pontjában említett testületek közötti szoros együttműködést.

A 18. cikkben meghatározott eljárással összhangban, továbbá az első albekezdés i. pontjában említett testület vagy testületek nevében létrehozott és e testület felhatalmazása alapján és felügyelete mellett tevékenykedő más jogi személyek is jóváhagyhatók, feltéve hogy ezek nem érdekeltek személyesen az általuk tett intézkedések kimenetelében.

Az 1. cikk (4) bekezdésében említett egyetlen központi hatóság tájékoztatja a Bizottságot az érintett tagállamban működő illetékes hivatalos szervekről. A Bizottság ezt az információt továbbítja a többi tagállamnak;

h) védett övezet a Közösségben található olyan zónát jelent, amelyben:

- az ezen irányelvben említett, és a Közösség egy vagy több részén előforduló egy vagy több károsító szervezet nem honos vagy nem telepedett meg, annak ellenére, hogy ott számukra adottak a megtelepedéshez kedvező feltételek,

- fennáll a veszélye annak, hogy kedvező ökológiai feltételek esetén bizonyos károsító szervezetek egyes növényi kultúrákon megtelepszenek, annak ellenére, hogy e szervezetek nem honosak vagy nem telepedtek meg a Közösség területén,

és amelyről, a 18. cikkben meghatározott eljárással összhangban, és – az első francia bekezdésben említett esetben – az érintett tagállam(ok) kérésére, és azon az alapon, hogy a 21. cikkben említett szakértők által felügyelt, és az ott szabályozott eljárással lebonyolított megfelelő felmérések eredményei nem mutatnak az ellenkezőjére utaló bizonyítékot, megállapították, hogy megfelel az első és második francia bekezdésben felsorolt feltételeknek. A második francia bekezdésben említett esetben a felmérések nem kötelezőek.

Egy károsító szervezetet akkor kell egy területen megtelepedettnek tekinteni, ha ismert, hogy az ott előfordul, és ha az adott területnek a károsító szervezettől való mentesítésére nem tettek hatósági intézkedéseket, vagy ha az ilyen intézkedések – legalább két egymást követő éven át – hatástalannak bizonyultak.

Az érintett tagállam(ok) az első albekezdés első francia bekezdésében meghatározott esetre tekintettel rendszeres és módszeres hatósági felméréseket végez(nek) azon szervezetek jelenlétének megállapítására, amelyekre vonatkozóan a védett zónát meghatározták. Minden olyan esetet, amikor ilyen szervezeteket találnak, azonnal jelenteni kell a Bizottságnak. Az ilyen eredményből származó kockázatot a Növény-egészségügyi Állandó Bizottság méri fel, és a 18. cikkben említett eljárással összhangban hoz döntést a megfelelő intézkedésről.

Az első és harmadik albekezdésben említett felmérések részleteit a 18. cikkben említett eljárással összhangban lehet megállapítani, figyelembe véve a megalapozott tudományos és statisztikai alapelveket.

A fenti felmérések eredményeiről tájékoztatni kell a Bizottságot. A Bizottság ezt az információt továbbítja a többi tagállamnak.

A Bizottság 1998. január 1-je előtt jelentést nyújt be a Tanácshoz a védett övezetek rendszerének működéséről, szükség esetén a megfelelő javaslatokkal együtt;

i) egy nyilatkozat vagy intézkedés – a 21. cikk rendelkezéseinek sérelme nélkül – akkor hivatalos, ha azt az alábbiak teszik vagy foganatosítják:

- egy tagállam hatósági növényvédelmi szolgálatának képviselői vagy – ezek felelőssége mellett – a 7. cikk (1) bekezdésében vagy a 8. cikk (2) bekezdésében meghatározott bizonyítványok kiadásával kapcsolatos megállapítások vagy intézkedések esetében más köztisztviselők,

- minden más esetben, vagy az ilyen képviselők vagy köztisztviselők, vagy a tagállam illetékes hivatalos szerveinek egyike által alkalmazott minősített megbízottak, feltéve hogy e megbízottak személyesen nem érdekeltek az általuk tett intézkedések kimenetelében, és megfelelnek a minimális képesítési követelményeknek.

A tagállamok biztosítják, hogy köztisztviselőik és minősített megbízottaik rendelkeznek azokkal a képesítésekkel, amelyek az ezen irányelv megfelelő alkalmazásához szükségesek. Az ilyen képesítésekre vonatkozóan a 18. cikkben meghatározott eljárás szerint iránymutatás dolgozható ki.

A Bizottság – a Növény-egészségügyi Állandó Bizottság keretében eljárva – az érintett köztisztviselők és minősített megbízottak továbbképzésére vonatkozóan közösségi szintű programokat dolgoz ki, és azok végrehajtását figyelemmel kíséri annak érdekében, hogy a nemzeti szinten megszerzett ismereteket és tapasztalatokat a fent említett képesítések szintjére hozza. A Bizottság hozzájárul e továbbképzés pénzügyi támogatásához, és javasolja, hogy a Közösség költségvetésében különítsék el e célra a megfelelő összegeket.

(2) Kivéve ahol az ellenkezőjéről határozott rendelkezés történik, ennek az irányelvnek a rendelkezései a faanyagra csak addig vonatkoznak, ameddig az teljes mértékben vagy részben megtartja természetes kerek felszínét, kéreggel vagy kéreg nélkül, illetve ha az faszilánk, részecske, fűrészpor, fahulladék vagy selejt formáját ölti.

Az V. melléklettel kapcsolatos rendelkezések céljának kivételével, a faanyagra – akár megfelel az első albekezdésben megjelölt feltételeknek, akár nem – akkor is vonatkoznak ennek az irányelvnek a rendelkezései, ha az alátétfa, távtartó, raklap vagy más csomagolóanyag formáját ölti, amely anyagokat ténylegesen mindenféle anyagok szállításában használnak, feltéve hogy azok növény-egészségügyi veszélyt képviselnek.

3. cikk

(1) A tagállamok megtiltják az I. melléklet A. részében felsorolt károsító szervezetek területükre történő behozatalát.

(2) A tagállamok megtiltják a II. melléklet A. részében felsorolt növények és növényi termékek területükre történő behozatalát, ha azok a melléklet megjelölt részében felsorolt károsító szervezetekkel fertőzöttek.

(3) Az (1) és (2) bekezdés a 17. cikkben meghatározott eljárással összhangban megállapítható feltételeknek megfelelően nem alkalmazható az elültetésre szánt növényeken kívüli növényeknek az I. melléklet A. részében vagy a II. melléklet A. részében felsorolt károsító szervezetekkel való csekély mértékű fertőzöttsége esetében, amelyeket előzőleg a tagállamokat a növényegészségügy terén képviselő hatóságokkal egyetértésben választottak ki.

(4) A tagállamok 1993. június 1-jétől kezdődő hatállyal rendelkeznek arról, hogy az (1) és (2) bekezdést alkalmazzák az érintett károsító szervezetek olyan elterjedésére is, amely növények, növényi termékek vagy egyéb áruk egy tagállam területén belül történő mozgásával kapcsolatos.

(5) A tagállamok 1993. június 1-jétől megtiltják az alábbiaknak az érintett védett övezetekbe való behurcolását és azokon belüli elterjedését:

a) az I. melléklet B. részében felsorolt károsító szervezetek;

b) a II. melléklet B. részében felsorolt növények és növényi termékek, abban az esetben, ha azok az ott felsorolt károsító szervezetekkel fertőzöttek.

(6) A 18. cikkben meghatározott eljárással összhangban:

a) az I. és II. mellékletben felsorolt károsító szervezeteket a következőképpen kell csoportosítani:

- azokat a szervezeteket, amelyek előfordulása a Közösség egyetlen részében sem ismert, az I. melléklet A. részének I. szakaszában, az egész Közösség számára lényeges szervezeteket pedig, a II. melléklet A. részének I. szakaszában kell felsorolni,

- a Közösségben előforduló, de a Közösség egészében nem honos vagy meg nem telepedett szervezeteket az I. melléklet A. részének II. szakaszában, az egész Közösség számára lényeges szervezeteket pedig a II. melléklet A. részének II. szakaszában kell felsorolni,

- a többi szervezetet az I. melléklet B. részében, illetve a II. melléklet B. részében kell felsorolni, a védett övezet mellett, amelyre azok vonatkoznak;

b) a Közösség egy vagy több részén honos vagy megtelepedett károsító szervezeteket – az a) pont második és harmadik francia bekezdésében említettek kivételével – el kell hagyni;

c) az I. és II. melléklet, valamint azok különböző részeinek és szakaszainak címeit az a) és b) pontoknak megfelelően módosítani kell.

(7) A 18. cikkben meghatározott eljárással összhangban – kivéve, ha kifejezetten az ellenkezőjéről nem rendelkeznek – elhatározható, hogy a tagállamok a következőket rendeljék el:

a) a növények vagy növényi termékek meghatározott károsító szervezeteinek, de az I. és II. mellékletben fel nem sorolt szervezeteknek a területükre – egyenként vagy más módon – történő behurcolásának és területükön belüli elterjedésének megtiltása vagy ugyanazon eljárással meghatározott feltételeknek megfelelően külön engedélyhez kötése;

b) a II. mellékletben felsorolt és a növényekre vagy növényi termékekre kártékonynak bizonyuló szervezeteknek, de az abban a mellékletben fel nem sorolt növényeken előforduló szervezeteknek a területükre történő behurcolásának és a területükön belüli elterjedésének megtiltása, vagy ugyanazon eljárással meghatározott feltételeknek megfelelően külön engedélyhez kötése;

c) az I. és II. mellékletben felsorolt, a növények vagy növényi termékek még elszigetelten előforduló meghatározott károsító szervezeteinek a területükre történő behurcolásának és a területükön belüli elterjedésének megtiltása, ugyanazon eljárással meghatározott feltételeknek megfelelően külön engedélyhez kötése.

Az első albekezdés akkor is vonatkozik ezekre a szervezetekre, ha nem esnek a géntechnológiával módosított szervezeteknek a környezetbe történő szándékos kibocsátásáról szóló, 1990. április 23-i 90/220/EGK tanácsi irányelv [8] vagy más, a géntechnológiával módosított szervezetekkel kapcsolatos, még egyedibb közösségi rendelkezések hatálya alá.

A 18. cikkben meghatározott eljárás szerint megállapítandó feltételeknek megfelelően az (1) bekezdés és az (5) bekezdés a) pontja és a (2) bekezdés és az (5) bekezdés b) pontja, valamint a (4) bekezdés nem vonatkozik a kísérleti vagy tudományos célokra és a fajtaszelekciós munkára.

Az első albekezdés szerinti intézkedések elfogadását követően az albekezdés – a 18. cikkben meghatározott eljárás szerint megállapítandó feltételeknek megfelelően – nem vonatkozik a kísérleti vagy tudományos célokra és a fajtaszelekciós munkára.

4. cikk

(1) A tagállamok megtiltják a III. melléklet A. részében felsorolt növények vagy növényi termékek területükre való behozatalát, ha azok a melléklet e részében említett országokból származnak.

(2) A tagállamok 1993. június 1-jétől kezdődő hatállyal intézkednek a III. melléklet B. részében felsorolt növényeknek, növényi termékeknek és egyéb áruknak a területükön található védett övezetekbe való behozatalának megtiltásáról.

(3) A 18. cikkben meghatározott eljárással összhangban a III. mellékletet át kell dolgozni oly módon, hogy az A. melléklet tartalmazza azokat a növényeket, növényi termékeket és egyéb árukat, amelyek a Közösség egészére nézve növény-egészségügyi veszélyt jelentenek, a B. melléklet pedig azokat a növényeket, növényi termékeket és egyéb árukat tartalmazza, amelyek kizárólag a védett övezetekre nézve jelentenek növény-egészségügyi veszélyt. A védett övezeteket is ott kell megadni.

(4) 1993. június 1-jétől kezdődő hatállyal az (1) bekezdés többé már nem vonatkozik a Közösségből származó növényekre, növényi termékekre és egyéb árukra.

(5) A 18. cikkben meghatározott eljárás szerint meghatározandó feltételeknek megfelelően az (1) és (2) bekezdés nem vonatkozik a kísérleti vagy tudományos célú, valamint a fajtaszelekcióval kapcsolatos munkára.

(6) Feltéve, hogy nem áll fenn a károsító szervezetek elterjedésének veszélye, egy tagállam rendelkezhet úgy, hogy az (1) és (2) bekezdés egyedi meghatározott esetekben ne vonatkozzon olyan növényekre, növényi termékekre és egyéb árukra, amelyeket annak egy harmadik országgal szomszédos közvetlen határzónájában termesztenek, állítanak elő vagy használnak fel, és a tagállam területének a határzónába eső közeli helységein történő feldolgozás céljából hoznak be az illető tagállamba.

Ennek az eltérésnek az engedélyezésekor a tagállam megadja a feldolgozás helyét és az azt végző személy nevét. Ezeket az adatokat, amelyeket rendszeresen frissítenek, a Bizottság rendelkezésére bocsátják.

Az első albekezdésben szereplő eltérés tárgyát képező növényeket, növényi termékeket és egyéb árukat kísérő írásos bizonyítékban megadják azt az érintett harmadik országon belüli helyet, ahonnan a nevezett növények, növényi termékek és egyéb áruk származnak.

5. cikk

(1) A tagállamok megtiltják a IV. melléklet A. részében felsorolt növények, növényi termékek és egyéb áruk területükre történő behozatalát, kivéve ha a melléklet azon részében megjelölt különleges előírások teljesülnek.

(2) 1993. június 1-jétől kezdődő hatállyal a tagállamok megtiltják a IV. melléklet B. részében felsorolt növények, növényi termékek és egyéb áruk védett övezetekbe történő behozatalát és azokon belüli mozgását, kivéve ha a melléklet azon részében megjelölt különleges előírások teljesülnek.

(3) A 18. cikkben meghatározott eljárással összhangban a IV. mellékletet a 3. cikk (6) bekezdésében meghatározott kritériumoknak megfelelően módosítani kell.

(4) A tagállamok 1993. június 1-jétől kezdődő hatállyal biztosítják, hogy az (1) bekezdés vonatkozzon növények, növényi termékek és egyéb áruk egy tagállam területén belüli mozgására is, de a 6. cikk (7) bekezdésének sérelme nélkül. E bekezdés, valamint az (1) és (2) bekezdés nem vonatkozik növények, növényi termékek, élelmiszerek és állati takarmányok kis mennyiségeinek mozgására, amennyiben azokat a tulajdonos vagy az átvevő általi nem ipari és nem kereskedelmi célú felhasználásra, illetve szállítás közbeni fogyasztásra szánják, feltéve hogy ez nem veti fel a károsító szervezetek elterjedésének kockázatát.

(5) A 18. cikkben meghatározott eljárás értelmében meghatározandó feltételeknek megfelelően az (1), (2) és (4) bekezdés nem vonatkozik kísérleti vagy tudományos célú, valamint a fajtaszelekcióval kapcsolatos munkára.

(6) Amennyiben nem áll fenn a károsító szervezetek elterjedésének veszélye, a tagállamok rendelkezhetnek úgy, hogy az (1), (2) és (4) bekezdés egyedi meghatározott esetekben ne vonatkozzon azokra a növényekre, növényi termékekre és egyéb árukra, amelyeket a tagállamnak egy harmadik országgal szomszédos közvetlen határzónájában termesztenek, állítanak elő vagy használnak fel, és a tagállam területének a határzónába eső közeli helységein történő feldolgozás céljából hoznak be az illető tagállamba.

Ennek az eltérésnek az engedélyezésekor a tagállam megadja a feldolgozás helyét és az azt végző személy nevét. Ezeket az adatokat, amelyeket rendszeresen frissítenek, a Bizottság rendelkezésére bocsátják.

Az első albekezdésben szereplő eltérés tárgyát képező növényeket, növényi termékeket és egyéb árukat kísérő írásos bizonyítékban meg kell adni azt az érintett harmadik országon belüli helységet, ahonnan a nevezett növények, növényi termékek és egyéb áruk származnak.

6. cikk

(1) A tagállamok – legalább az V. melléklet A. részében felsorolt növények, növényi termékek és egyéb áruk egy másik tagállamba való bevitele vonatkozásában – rendelkeznek arról, hogy a felsoroltakat és azok csomagolását teljes egészükben, vagy azok reprezentatív mintáit alapos hatósági vizsgálatnak vetik alá, és szükség esetén, az azokat szállító járműveket ugyancsak hatósági vizsgálatnak vetik alá annak biztosítása érdekében, hogy

a) azok nem fertőzöttek az I. melléklet A. részében felsorolt károsító szervezetekkel;

b) a II. melléklet A. részében felsorolt növények és növényi termékek nem fertőzöttek a melléklet említett részében felsorolt károsító szervezetekkel;

c) a IV. melléklet A. részében felsorolt növények, növényi termékek és egyéb áruk megfelelnek a melléklet azon részében megadott különleges előírásoknak.

(2) A 3. cikk (6) bekezdésének a) pontjában és az 5. cikk (3) bekezdésében elrendelt intézkedések elfogadásával egy időben e cikk (1) bekezdése kizárólag az I. melléklet A. részének II. szakaszára, a II. melléklet A. részének II. szakaszára és a IV. melléklet A. részének II. szakaszára vonatkozik. Ha az e rendelkezésnek megfelelően végrehajtott vizsgálat során az I. melléklet A. részének I. szakaszában vagy a II. melléklet A. részének I. szakaszában felsorolt károsító szervezeteket mutatnak ki, úgy kell tekinteni, hogy a 10. cikkben említett feltételek nem teljesülnek.

(3) A tagállamok meghatározzák az (1) bekezdésben említett vizsgálati intézkedéseket a 3. cikk (4), (5) és (7) bekezdése vagy az 5. cikk (2) bekezdése betartásának biztosítása érdekében, ha a céltagállam él a fent említett cikkekben felsorolt lehetőségek valamelyikével.

(4) A tagállamok elrendelik, hogy a IV. melléklet A. részében említett, és egy másik tagállamba való bevitelre szánt vetőmagokat vessék alá hatósági vizsgálatnak annak biztosítása érdekében, hogy azok megfelelnek a melléklet azon részében felsorolt különleges követelményeknek.

(5) 1993. június 1-jétől kezdődő hatállyal és a (7) bekezdés sérelme nélkül az (1), (3) és (4) bekezdésnek vonatkoznia kell a növények, növényi termékek és egyéb áruk egy tagállam területén belüli mozgására is. Az (1), (3) és (4) bekezdés – az I. melléklet B. részében vagy a II. melléklet B. részében felsorolt károsító szervezetek és a IV. melléklet B. részében meghatározott különleges követelmények tekintetében – nem vonatkozik növények, növényi termékek vagy egyéb áruk egy védett zónán keresztül, vagy azon kívül történő mozgására.

Az (1), (3) és (4) bekezdésben említett hatósági vizsgálatokat a következő rendelkezéseknek megfelelően végzik:

a) azok kiterjednek a termelő által termesztett, előállított vagy használt, illetve a termelő telephelyén más módon jelen lévő növényekre vagy növényi termékekre, valamint az ott használt termesztőközegre.

b) Azokat a telephelyen, lehetőség szerint a termelés helyén végzik el.

c) Azokat rendszeres időközönként és megfelelő időpontokban végzik el, legalább évente egyszer, és legalább vizuális vizsgálattal, a IV. mellékletben felsorolt különleges előírások sérelme nélkül; további cselekvésre is sor kerülhet, ha ezt a (8) bekezdés elrendeli.

Minden olyan termelőt, akinek az esetében a második albekezdésben említett hatósági vizsgálatot az (1)–(4) bekezdés kötelezően előírja, a termelő azonosítását lehetővé tevő nyilvántartási szám alatt fel kell sorolni egy hatósági nyilvántartásban. Az így létrehozott hatósági nyilvántartásokat kérésre hozzáférhetővé teszik a Bizottság számára.

A termelőnek a (8) bekezdéssel összhangban meghatározott bizonyos kötelezettségei vannak. Különösen, köteles azonnal értesíteni az érintett tagállam illetékes hivatalos szervét károsító szervezetek, tünetek vagy bármilyen más növényi rendellenesség bármely szokatlan előfordulásáról.

Az (1), (3) és (4) bekezdés nem vonatkozik növények, növényi termékek, élelmiszerek és állati takarmányok kis mennyiségeinek mozgására, amennyiben azokat a tulajdonos vagy az átvevő általi nem ipari és nem kereskedelmi célú felhasználásra, illetve a szállítás közbeni fogyasztásra szánják, feltéve hogy ez nem veti fel a károsító szervezetek elterjedésének veszélyét.

(6) A tagállamoknak 1993. június 1-jétől kezdődő hatállyal rendelkeznek egyes, az V. melléklet A. részében fel nem sorolt és a (8) bekezdéssel összhangban meghatározott növények, növényi termékek vagy egyéb áruk termelőinek, illetve a termelési övezetben található gyűjtő vagy szállítási központoknak egy hatósági helyi, regionális vagy országos nyilvántartásban történő felsorolásáról, az (5) bekezdés harmadik albekezdésével összhangban. A felsoroltakat bármikor alá lehet vetni az (5) bekezdés második albekezdésében meghatározott vizsgálatoknak.

A (8) bekezdéssel összhangban rendszert lehet kialakítani annak érdekében, hogy – szükség esetén és a lehetőségekhez mérten – bizonyos növények, növényi termékek és egyéb áruk eredetükig visszavezethetők legyenek, szem előtt tartva a termesztés jellegét vagy a kereskedelmi körülményeket.

(7) Amennyiben emiatt nem kell tartani a károsító szervezetek elterjedésétől, a tagállamok mentesíthetik

- azokat a kistermelőket vagy feldolgozókat, akik a kérdéses növények, növényi termékek és egyéb áruk általuk előállított teljes mennyiségét a helyi piacon történő végfelhasználásra szánják, és akik nem hivatásszerűen foglalkoznak a növénytermesztéssel (helyi forgalmazás), az (5) és (6) bekezdésben szabályozott hatósági nyilvántartásba vétel alól, vagy

- az így mentesített termelőktől származó növények, növényi termékek és egyéb áruk helyi forgalmazását az (5) és (6) bekezdés értelmében megkövetelt hatósági vizsgálat alól.

Ennek az irányelvnek a helyi forgalommal kapcsolatos rendelkezéseit a Tanács 1998. január 1-jéig áttekinti, a Bizottság javaslata alapján és a megszerzett tapasztalatok fényében.

(8) A 18. cikkben meghatározott eljárással összhangban végrehajtási rendelkezéseket kell elfogadni a következők vonatkozásában:

- kevésbé szigorú feltételek a növények, növényi termékek és egyéb áruk olyan védett övezeten belüli mozgására, amelyet nevezett növényekre, növényi termékekre és egyéb árukra egy vagy több károsító szervezet vonatkozásában hoztak létre,

- garanciák növények, növényi termékek és egyéb áruk olyan védett övezeten keresztül történő mozgására, amelyet nevezett növényekre, növényi termékekre és egyéb árukra egy vagy több károsító szervezet vonatkozásában hoztak létre,

- a hatósági vizsgálat gyakorisága és időzítése, beleértve az (5) bekezdés második albekezdésének c) pontjában említett további cselekvést,

- az (5) bekezdés negyedik albekezdésében említett nyilvántartásba vett termelők kötelezettségei,

- a (6) bekezdésben említett termékek leírása, valamint azoknak a termékeknek a leírása, amelyekre a (6) bekezdésben bevezetett rendszert előirányozzák,

- a (7) bekezdésben említett mentesítésre vonatkozó egyéb előírások, különösen a "kistermelő" és a "helyi piac" fogalmát és a vonatkozó eljárásokat illetően.

(9) A nyilvántartásba vételi eljárással és az (5) bekezdés harmadik albekezdésében említett nyilvántartási számmal kapcsolatos végrehajtási szabályok a 18. cikkben meghatározott eljárással összhangban fogadhatók el.

7. cikk

(1) Abban az esetben, ha a 6. cikk (1) és (3) bekezdésében meghatározott vizsgálat alapján úgy tekintik, hogy az ott meghatározott feltételek teljesülnek, a VII. melléklet A. részében szereplő mintának megfelelő növény-egészségügyi bizonyítvány állítható ki, amelyet a Közösség hivatalos nyelveinek legalább egyikén kell megfogalmazni és – a bélyegző és az aláírás kivételével – kizárólag nagybetűkkel vagy kizárólag gépírással kell kitölteni, lehetőség szerint a rendeltetési tagállam hivatalos nyelveinek egyikén.

A növények botanikai neveit latinul kell megadni. Az igazolatlan változtatások vagy törlések érvénytelenné teszik a bizonyítványt. E bizonyítványról csak úgy adható ki másolat, ha a másolaton nyomtatással vagy bélyegzéssel a "másolat" vagy "másodlat" szó szerepel.

(2) A tagállamoknak meg kell határozniuk, hogy az V. melléklet A. részében felsorolt növények, növényi termékek és egyéb áruk csak abban az esetben vihetők be egy másik tagállam területére, ha azokat az (1) bekezdéssel összhangban kiállított növény-egészségügyi bizonyítvány kíséri. A növény-egészségügyi bizonyítvány nem állítható ki több mint 14 nappal azt a dátumot megelőzően, amikor a növények, növényi termékek vagy egyéb áruk elhagyják a feladó tagállamot.

(3) A tagállamok – a IV. melléklet B. részében említett vetőmagok vonatkozásában – a 6. cikk (3) bekezdésének és a 6. cikk (4) bekezdésének végrehajtása érdekében teendő lépéseket a 17. cikkben megállapított eljárással összhangban, legkésőbb 1991. december 31-ig határozzák meg.

8. cikk

(1) Amennyiben a (2) bekezdésben említett eshetőségek valamelyike bekövetkezik, a tagállamoknak rendelkeznek arról, hogy azok az V. melléklet A. részében felsorolt növények, növényi termékek és egyéb áruk, amelyeket egy tagállamból hoztak be területükre, és amelyeket egy másik tagállam területére való bevitelre szánnak, kivételt képeznek a 6. cikk rendelkezéseinek megfelelő további vizsgálat alól, ha azokat egy tagállamból származó és a VII. melléklet A. részében szereplő mintának megfelelően kiállított növény-egészségügyi bizonyítvány kíséri.

(2) Abban az esetben, ha egy tagállamból származó növényeket, növényi termékeket vagy egyéb árukat egy második tagállamban felosztottak vagy tároltak, illetve azok csomagolását megváltoztatták, mielőtt azokat egy harmadik tagállamba bevitték volna, a második tagállam nem kötelezhető a 6. cikknek megfelelő új vizsgálatot végezni, ha hatóságilag igazolja, hogy e termékeket területén semmiféle olyan veszély nem fenyegette, amely megkérdőjelezné a 6. cikkben meghatározott feltételeknek való megfelelést. Ilyen esetben a Közösség hivatalos nyelveinek legalább egyikén megfogalmazott továbbszállítási növény-egészségügyi bizonyítványt kell kiállítani, egyetlen eredeti példányban, a VII. melléklet B. részében szereplő mintának megfelelően, amelyet – a bélyegző és az aláírás kivételével – kizárólag nagybetűkkel vagy kizárólag gépírással kell kitölteni, lehetőség szerint a rendeltetési tagállam hivatalos nyelveinek egyikén. E bizonyítványt csatolni kell az első tagállam által kiállított növény-egészségügyi bizonyítványhoz vagy annak hiteles másolatához. E bizonyítvány viselheti a "Reexport növény-egészségügyi bizonyítvány" címet. A 8. cikk (1) bekezdésének második albekezdését kell megfelelően alkalmazni.

A reexport növény-egészségügyi bizonyítvány nem állítható ki több mint 14 nappal azt az időpontot megelőzően, amikor a növények, növényi termékek vagy egyéb áruk elhagyják a továbbszállító országot.

(3) Az (1) és (2) bekezdést abban az esetben is alkalmazni kell, amikor növényeket, növényi termékeket és egyéb árukat egymást követően több tagállamba visznek be. Ha ebben az esetben egynél több reexport bizonyítványt állítottak ki, a termékeket a következő okmányoknak kell kísérniük:

a) a legutolsó növény-egészségügyi bizonyítvány vagy annak egy hiteles másolata;

b) a legutolsó reexport növény-egészségügyi bizonyítvány;

c) a b) pontban említett bizonyítvány előtti reexport növény-egészségügyi bizonyítványok vagy azok hatósági másolatai.

9. cikk

(1) Olyan növények, növényi termékek vagy egyéb áruk esetében, amelyekre a IV. melléklet A. részében meghatározott különleges előírások vonatkoznak, a 7. cikk szerinti kötelező hatósági növény-egészségügyi bizonyítványt abban az országban kell kiadni, amelyből a növények, növényi termékek és egyéb áruk származnak, a következő esetek kivételével:

- faanyag esetében, amennyiben a IV. melléklet A. részében meghatározott különleges előírások alapján elegendő, ha az kéregtelen,

- más esetekben addig a mértékig, ameddig a IV. melléklet A. részében meghatározott különleges előírások a származási helyen kívül más helyeken is teljesíthetők.

(2) Az (1) bekezdés vonatkozik a IV. melléklet B. részében felsorolt növények és növényi termékek olyan tagállamokba való behozatalára is, amelyek neve a melléklet fenti részében a termékek mellett szerepel.

10. cikk

(1) Abban az esetben, ha a 6. cikk (1), (3) és (4) bekezdésében meghatározott és a 6. cikk (5) bekezdésének megfelelően végrehajtott vizsgálat alapján úgy tekinthető, hogy az e bekezdésekben meghatározott feltételek teljesülnek, a 7. vagy 8. cikkben említett növény-egészségügyi bizonyítványok helyett 1993. június 1-jétől kezdődő hatállyal növényútlevelet kell kiállítani az e cikk 4. bekezdése alapján elfogadható rendelkezéseknek megfelelően.

Ha a vizsgálat nem érinti a védett övezetekre vonatkozó lényeges feltételeket, vagy ha úgy vélik, hogy e feltételek nem teljesülnek, a kiadott növényútlevél nem érvényes ezekre a zónákra, és azt a 2. cikk (1) bekezdésének f) pontja alapján az ilyen esetekre fenntartott jelöléssel kell ellátni.

(2) 1993. június 1-jétől kezdődő hatállyal az V. melléklet A. részének I. szakaszában felsorolt növények, növényi termékek és egyéb áruk – a 6. cikk (7) bekezdése szerinti helyi forgalom kivételével – nem mozgathatók a Közösségen belül, kivéve ha azokon, csomagolásukon vagy az azokat szállító járműveken az érintett területre érvényes és az (1) bekezdéssel összhangban kiadott növényútlevelet nem helyeztek el.

1993. június 1-jétől kezdődő hatállyal az V. melléklet A. részének II. szakaszában felsorolt növények, növényi termékek és egyéb áruk nem vihetők be egy meghatározott védett zónába és nem mozgathatók azon belül, kivéve ha azokon, csomagolásukon vagy az azokat szállító járműveken az érintett területre érvényes és az (1) bekezdéssel összhangban kiállított növényútlevelet helyeztek el. Ha a védett övezeteken keresztül történő szállítás tekintetében a 6. cikk (8) bekezdésében meghatározott feltételek teljesülnek, ezt az albekezdést nem kell alkalmazni.

Az első és második albekezdés nem vonatkozik növények, növényi termékek, élelmiszerek és állati takarmányok kis mennyiségeinek mozgására, amennyiben azokat a tulajdonos vagy az átvevő nem ipari és nem kereskedelmi célú felhasználásra szánja, vagy ha azokat nem a szállítás közbeni fogyasztásra szánják, feltéve hogy ez nem veti fel a károsító szervezetek elterjedésének kockázatát.

(3) A növényútlevél egy későbbi időpontban és a Közösség bármely részében felcserélhető egy másik növényútlevéllel, a következő rendelkezéseknek megfelelően:

- a növényútlevél csak szállítmányok felosztása, több szállítmány vagy azok részeinek összevonása, vagy a szállítmányok növény-egészségügyi állapotának megváltozása esetén cserélhető ki, a IV. mellékletben szabályozott különleges előírások sérelme nélkül, vagy más, a (4) bekezdéssel összhangban meghatározott esetekben,

- a csere kizárólag olyan természetes vagy jogi személy kérésére történhet – függetlenül attól, hogy e személy termelő-e vagy sem –, aki egy hatósági nyilvántartásba bejegyzésre került a 6. cikk (5) bekezdésének harmadik albekezdésének megfelelően,

- a helyettesítő útlevelet kizárólag annak a területnek az illetékes hivatalos szerve készítheti el, amelyen belül a kérelmező telephely található, és kizárólag abban az esetben, ha az érintett termék azonossága, valamint az I. és II. mellékletben felsorolt károsító szervezetek okozta fertőzés jelentette kockázat hiánya biztosítható a termelő általi feladás időpontjától kezdve,

- a helyettesítési eljárásnak meg kell felelnie azoknak a rendelkezéseknek, amelyek a (4) bekezdés alapján fogadhatók el,

- a helyettesítő útlevelet egy, a (4) bekezdéssel összhangban meghatározott különleges jelöléssel kell ellátni, és ennek tartalmaznia kell az eredeti termelő számát, valamint – a növény-egészségügyi állapot megváltozása esetén – az adott változásért felelős kezelő személy számát is.

(4) A 18. cikkben meghatározott eljárással összhangban végrehajtási rendelkezések fogadhatók el:

- a növényútlevelek kiadásának részletes szabályaira, ahogyan azokat az (1) bekezdés szabályozza,

- azokra a feltételekre, amelyek alapján egy növényútlevél a (3) bekezdés első francia bekezdésének megfelelően helyettesíthető,

- a helyettesítő útlevél kiadási eljárásának részleteire, ahogyan azt a (3) bekezdés harmadik francia bekezdése szabályozza,

- a helyettesítő útlevél esetében megkövetelt különleges jelzésre, ahogyan azt a (3) bekezdés ötödik albekezdése szabályozza.

11. cikk

(1) Abban az esetben, ha a 6. cikk (1), (3) és (4) bekezdésében meghatározott és a 6. cikk (5) bekezdésének megfelelően végrehajtott vizsgálat alapján nem tekinthető úgy, hogy az idézett bekezdésekben meghatározott feltételek teljesülnek, növényútlevél nem adható ki, e cikk (2) bekezdésének sérelme nélkül.

(2) Azokban a különleges esetekben, amikor – figyelembe véve a kérdéses vizsgálat megállapításainak természetét – megállapítást nyer, hogy a termelő által termesztett, előállított vagy felhasznált, vagy a termelő telephelyén más módon jelen lévő növények vagy növényi termékek egy része, vagy az ott használt termesztőközeg egy része nem járhat a károsító szervezetek elterjedésének semmilyen kockázatával, arra a részre az (1) bekezdés rendelkezései nem vonatkoznak.

(3) Az (1) bekezdés alkalmazásának mértékéig az érintett növényeket, növényi termékeket vagy termesztőközeget alá kell vetni a következő hatósági intézkedések közül egynek vagy többnek:

- megfelelő kezelés, majd – ha úgy tekinthető, hogy a kezelés eredményeképpen azok megfelelnek a feltételeknek – a megfelelő növényútlevél kiadása a 10. cikknek megfelelően,

- engedély azok elszállítására – hatósági ellenőrzés mellett – olyan zónákba, ahol azok nem jelentenek további veszélyt,

- engedély azok elszállítására – hatósági ellenőrzés mellett – az ipari feldolgozás helyszíneire,

- megsemmisítés.

A 18. cikkben meghatározott eljárással összhangban, végrehajtási rendelkezések fogadhatók el, amelyek érintik:

- azokat a feltételeket, amelyeknek megfelelően az első albekezdésben meghatározott intézkedések közül egy vagy több foganatosítható vagy nem foganatosítható,

- az említett intézkedések konkrét jellemzőit és feltételeit.

(4) Az (1) bekezdés alkalmazásának mértékéig a termelő tevékenységeit teljes egészében vagy részben fel kell függeszteni mindaddig, amíg nem igazolják, hogy a károsító szervezetek elterjedésének veszélyét elhárították. E felfüggesztés tartama alatt a 10. cikk nem alkalmazható.

(5) Ahol a 6. cikk (6) bekezdésének megfelelően végrehajtott hatósági vizsgálat alapján úgy tekintik, hogy az abban meghatározott termékek nem mentesek az I. és II. mellékletben felsorolt károsító szervezetektől, ennek a cikknek a (2), (3) és (4) bekezdését kell megfelelően alkalmazni.

12. cikk

(1) A tagállamok nem követelhetnek meg semmilyen további nyilatkozatot a 7., 8. vagy 9. cikkben említett növény-egészségügyi bizonyítványokon.

(2) Ha megállapítást nyer, hogy növények, növényi termékek vagy egyéb áruk egy szállítmányának valamely része az I. és II. mellékletben felsorolt károsító szervezetekkel fertőzött, a szállítmány fennmaradó részének behozatala nem tiltható meg, feltéve hogy az fertőzöttségre nem gyanús, és feltéve hogy úgy tűnik, hogy a károsító szervezetek elterjedésének lehetősége nem áll fenn.

(3) A tagállamoknak rendelkezniük kell arról, hogy a növények, növényi termékek vagy egyéb áruk területükre való behozatalakor kiállított növény-egészségügyi bizonyítványokon vagy továbbszállítási növény-egészségügyi bizonyítványokon szerepeljen az illetékes szolgálat beléptetési bélyegzője, amely feltünteti legalább a szolgálat nevét és a belépés dátumát.

(4) A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy növényvédelmi szervezetük tájékoztatja a továbbító tagállamot minden olyan esetről, amikor az abból a tagállamból érkező növényeket, növényi termékeket és egyéb árukat feltartóztattak, mivel azok védekezési intézkedésekkel kapcsolatos tilalmak vagy korlátozások alá estek. E tájékoztatás nem érinti azokat az intézkedéseket, amelyeket a fent említett növényvédelmi szervezet szükségesnek tart foganatosítani a feltartóztatott szállítmány esetében, és azt a lehető legrövidebb időn belül meg kell adni annak érdekében, hogy az érintett növényvédelmi szervezet tanulmányozhassa az esetet, a további hasonló esetek megelőzéséhez szükséges lépésekre való különös tekintettel és – megfelelő esetben és a lehetséges mértékben – a feltartóztatott szállítmányra vonatkozó olyan intézkedések foganatosítását, amelyek arányban állnak a kérdéses eset jelentette kockázati szinttel. A 17. cikkben meghatározott eljárással összhangban szabványosított információs rendszer létesíthető.

(5) A tagállamoknak 1993. január 1-jétől kezdődő hatállyal hatósági ellenőrzéseket kell szervezniük, hogy biztosítsák ezen irányelv – különösen a 10. cikk (2) bekezdése – rendelkezéseinek betartását, amely ellenőrzéseket szúrópróbaszerűen, a növények, növényi termékek vagy egyéb áruk származásával kapcsolatos bármiféle megkülönböztetés nélkül és a következő rendelkezésekkel összhangban kell végezni:

- esetenkénti ellenőrzések, bármikor és bárhol, amikor és ahol növények, növényi termékek vagy egyéb áruk mozgatására kerül sor,

- esetenkénti ellenőrzések olyan telephelyeken, ahol növényeket, növényi termékeket vagy egyéb árukat termesztenek, állítanak elő, tárolnak vagy eladásra felkínálnak, valamint a vásárlók telephelyein,

- esetenkénti ellenőrzések bármely más, növény-egészségügyi okokon kívüli okból végzett okmányellenőrzéssel egyidejűleg.

A 10. cikk (3) bekezdésének és a 13. cikk (8) bekezdésének megfelelően hatósági nyilvántartásban felsorolt telephelyeken az ellenőrzéseknek rendszeresnek kell lenniük, és azok rendszeresen végezhetők a 6. cikk (6) bekezdésének megfelelően hatósági nyilvántartásban felsorolt telephelyeken.

Az ellenőrzések végezhetők célirányosan, ha olyan tényekre derült fény, amelyek arra utalnak, hogy ennek az irányelvnek egy vagy több rendelkezését nem tartották be.

(6) Növények, növényi termékek vagy egyéb áruk vásárlói – mint a növénytermeléssel hivatásszerűen foglalkozó végfelhasználók – kötelesek legalább egy évig a vonatkozó növényútleveleket megőrizni és nyilvántartásukban a hivatkozásokat feltüntetni.

Az ellenőröknek a termelési és értékesítési lánc minden szakaszában hozzáférést kell biztosítani a növényekhez, növényi termékekhez vagy egyéb árukhoz. Az ellenőrök jogosultak elvégezni az érintett hatósági ellenőrzéshez szükséges minden vizsgálatot, beleértve a növényútlevelekkel és a nyilvántartásokkal kapcsolatos vizsgálatokat is.

(7) A tagállamokat a hatósági ellenőrzésekben a 21. cikkben említett szakértők segíthetik.

(8) Abban az esetben, ha az (5) és (6) bekezdéssel összhangban elvégzett hatósági ellenőrzések révén megállapítják, hogy növények, növényi termékek vagy egyéb áruk károsító szervezetek elterjedésének kockázatát vetik fel, azokat a 11. cikk (3) bekezdésének megfelelő hatósági intézkedéseknek kell alávetni.

13. cikk

(1) A tagállamok – legalább az V. melléklet B. részében felsorolt és harmadik országokból származó növények, növényi termékek és egyéb áruk területükre való behozatala tekintetében – rendelkeznek arról, hogy:

a) e növényeket, növényi termékeket és egyéb árukat, valamint azok csomagolását gondos hatósági vizsgálatnak vetik alá, akár teljes egészükben, akár reprezentatív minta alapján, és szükség esetén az azokat szállító járműveket ugyancsak gondos hatósági szemlének vetik alá annak érdekében, hogy – amennyire az meghatározható – biztosítsák, hogy

- azok nem fertőzöttek az I. melléklet A. részében felsorolt károsító szervezetekkel,

- a II. melléklet A. részében felsorolt növények és növényi termékek nem fertőzöttek a melléklet azon részében felsorolt károsító szervezetekkel,

- a IV. melléklet A. részében felsorolt növények, növényi termékek és egyéb áruk megfelelnek a melléklet azon részében megjelölt különleges előírásoknak;

b) e növényeket, növényi termékeket vagy egyéb árukat a 7. vagy 8. cikkben előírt bizonyítványok kísérik, és hogy növény-egészségügyi bizonyítvány nem állítható ki több mint 14 nappal azt az időpontot megelőzően, amikor a növények, növényi termékek vagy egyéb áruk elhagyják a feladó országot. A 7. vagy 8. cikkben előírt bizonyítványoknak az NNE 1979. november 21-én módosított mellékletében meghatározott mintának megfelelő adatokat kell tartalmaznia, azok elrendezésétől függetlenül, és e bizonyítványokat az NNE alapján, illetve – az egyezményben szerződő félként nem szereplő országok esetében – az adott ország törvényei vagy jogszabályai alapján erre felhatalmazott hatóságoknak kell kiadniuk. A 17. cikkben meghatározott eljárással összhangban listák állíthatók össze a különböző harmadik országok által, a bizonyítványok kiadására felhatalmazott hatóságokról.

Az első albekezdéstől való eltérés alapján átmeneti ideig az NNE eredeti változatának mellékletében szereplő mintának megfelelően kiadott növény-egészségügyi bizonyítványok is használhatók. Ezen időszak lejárati ideje a 17. cikkben meghatározott eljárással összhangban határozható meg.

(2) E cikk (1) bekezdése vonatkozik a 6. cikk (4) bekezdésében és a 7. cikk (3) bekezdésében említett esetekre.

(3) A tagállamoknak rendelkezhetnek arról is, hogy a harmadik országokból származó, és a nyilatkozat szerint az V. melléklet B. részében felsorolt növényeket, növényi termékeket vagy egyéb árukat nem tartalmazó szállítmányokat szintén hatósági vizsgálatnak kell alávetni, amennyiben alapos ok van az erre vonatkozó szabályok megsértésének feltételezésére.

A 17. cikkben meghatározott eljárással összhangban:

- meg lehet határozni azokat az eseteket, amikor ilyen vizsgálatokat kell végezni,

- meg lehet határozni az ilyen vizsgálatok módszereit.

Ha a vizsgálat befejezésekor továbbra is kétségek maradnak a szállítmány azonosságát illetően, különös tekintettel annak nemzetségére, fajára vagy származására, az adott szállítmányt úgy kell tekinteni, hogy az az V. melléklet B. részében felsorolt növényeket, növényi termékeket vagy egyéb árukat tartalmaz.

(4) Feltéve, hogy nem áll fenn a károsító szervezetek elterjedésének veszélye:

- e cikk (1) és (2) bekezdése nem alkalmazandó abban az esetben, ha növényeket, növényi termékeket vagy egyéb árukat közvetlenül két Közösségen belüli hely között szállítanak egy harmadik ország területén keresztül,

- e cikk (1) és (2) bekezdése és a 4. cikk (1) bekezdése nem alkalmazandó a Közösség területén keresztül történő árutovábbítás esetén,

- e cikk (1) és (2) bekezdése nem alkalmazandó növények, növényi termékek, élelmiszerek vagy állati takarmányok kis mennyiségei esetében, amennyiben azokat a tulajdonos vagy az átvevő nem ipari és nem kereskedelmi célú felhasználásra szánja, illetve ha azokat a szállítás közbeni fogyasztásra szánják.

(5) A 18. cikkben meghatározott eljárás alapján meghatározandó feltételeknek megfelelően e cikk (1) és (2) bekezdése nem alkalmazható kísérleti vagy tudományos célú és fajtaszelekciós tevékenység esetében.

(6) Feltéve, hogy nem áll fenn a károsító szervezetek elterjedésének veszélye, valamely tagállam rendelkezhet úgy, hogy az (1) és a (2) bekezdés egyedi, meghatározott esetekben ne vonatkozzon azokra a növényekre, növényi termékekre és egyéb árukra, amelyeket annak egy harmadik országgal szomszédos közvetlen határzónájában termesztenek, állítanak elő vagy használnak fel, és a tagállam területének a határzónában lévő közeli helységein történő feldolgozás céljából hoznak be az illető tagállamba.

Ennek az eltérésnek az engedélyezésekor a tagállamnak meg kell adnia a feldolgozás helyét és az azt végző személy nevét. Ezeket az adatokat, amelyeket rendszeresen frissíteni kell, a Bizottság rendelkezésére kell bocsátani.

Az első albekezdésben szereplő eltérés tárgyát képező növényeket, növényi termékeket és egyéb árukat kísérő írásos bizonyítékban meg kell adni azt az érintett harmadik országon belüli helyet, ahonnan a nevezett növények, növényi termékek és egyéb áruk származnak.

(7) A Bizottság és egyes harmadik országok illetékes testületei között létrejött, és a 18. cikkben meghatározott eljárással összhangban jóváhagyott technikai egyezményekben megállapodás születhet arról, hogy az e cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett vizsgálatokkal kapcsolatos tevékenységek a Bizottság felhatalmazása alapján, és a 21. cikk vonatkozó rendelkezéseinek megfelelően végezhetők az érintett harmadik országban is, az adott ország hatósági növényvédelmi szervezetével együttműködésben.

(8) 1993. június 1-jétől kezdődő hatállyal az (1) bekezdés a) pontja a védett övezetekbe irányuló szállítmányok esetében vonatkozik az I., II. és IV. mellékletek B. részében külön-külön felsorolt károsító szervezetekre és különleges előírásokra is. Ugyancsak a fenti dátumtól kezdődő hatállyal az (1) bekezdés az érintett növények, növényi termékek vagy egyéb áruk Közösségbe történő első behozatalától kezdve alkalmazandó, a Közösség és egyes harmadik országok között e tekintetben megkötött külön megállapodások sérelme nélkül.

A tagállamoknak rendelkezniük kell arról, hogy az importőröket – függetlenül attól, hogy azok termelők-e vagy sem – hatósági nyilvántartásba kell venni a 6. cikk (5) bekezdésének megfelelően.

A vizsgálatokat – amennyiben azok növény-egészségügyi ellenőrzések, valamint a 4. cikk rendelkezései betartásának biztosítására hivatott ellenőrzések – ugyanazon a helyen és ugyanabban az időben kell elvégezni, mint a behozatallal kapcsolatos egyéb közigazgatási alaki követelményeket, beleértve a vámmal kapcsolatos alaki követelményeket is.

A vizsgálatokat, ha azok növény-egészségügyi ellenőrzések, azokon a helyeken vagy azok közelében kell elvégezni, ahol a harmadik albekezdésben említett ellenőrzéseket végzik. A tagállamok illetékes hatóságai kötelesek eljuttatni a Bizottsághoz és a többi tagállamhoz a növény-egészségügyi határkirendeltségek jegyzékét. Ezekben a meghatározott esetekben azonban a növény-egészségügyi ellenőrzéseket a rendeltetési helyen is el lehet végezni, amennyiben a növények, növényi termékek és egyéb áruk szállítására vonatkozóan meghatározott garanciák vannak. A 18. cikkben meghatározott eljárással összhangban minimumkövetelményeket meghatározó végrehajtási rendelkezéseket kell elfogadni. A növény-egészségügyi ellenőrzéseket a harmadik albekezdésben említett alaki követelmények szerves részének kell tekinteni.

A tagállamok e cikk rendelkezéseitől kizárólag a (7) bekezdésben említett technikai egyezmények részeként meghatározott feltételekkel térhetnek el.

(9) A Közösség pénzügyi támogatást nyújt a tagállamoknak a (8) bekezdés negyedik albekezdésével összhangban elvégzett növény-egészségügyi ellenőrzésekkel kapcsolatos felügyeleti infrastruktúra megerősítése érdekében.

E pénzügyi támogatás rendeltetése, hogy javítsa – a rendeltetési helyen található növény-egészségügyi határkirendeltségeken kívüli határkirendeltségeken – az ellenőrzés és vizsgálat elvégzéséhez, valamint – amennyiben az szükséges – a (11) bekezdésben meghatározott intézkedések foganatosításához szükséges eszközökkel és létesítményekkel való ellátottságot, túl a (8) bekezdés negyedik albekezdésén alapuló végrehajtási rendelkezésekben meghatározott minimális feltételek teljesítésével már elért szinten.

A Bizottságnak javaslatot kell tennie az e célt szolgáló megfelelő összegeknek az Európai Unió általános költségvetésébe való beállítására.

Az e célokra rendelkezésre álló költségkeretek határain belül a Közösség pénzügyi hozzájárulásának az eszközök és létesítmények javításával közvetlenül összefüggő kiadások maximum 50 %-át kell fedeznie.

A részleteket egy végrehajtási rendeletben kell meghatározni, a 18. cikkben meghatározott eljárással összhangban.

A Közösség pénzügyi hozzájárulásának elosztását és összegét a 18. cikkben meghatározott eljárással összhangban kell meghatározni, az érintett tagállam által benyújtott információk és okmányok, valamint – megfelelő esetben – a Bizottság felügyelete alatt a 21. cikkben említett szakértők által elvégzett vizsgálatok eredményei alapján, és az illető célokra rendelkezésre álló költségkerettől függően.

(10) 1993. június 1-jétől kezdődő hatállyal a 10. cikk (1) és (3) bekezdése ugyanúgy vonatkozik az e cikk (1) bekezdésében említett növényekre, növényi termékekre vagy egyéb árukra is, amennyiben azokat az V. melléklet A. része tartalmazza, és amennyiben a (8) bekezdésben meghatározott vizsgálat alapján úgy tekintik, hogy az (1) bekezdésben említett feltételek teljesülnek.

(11) 1993. június 1-jétől kezdődő hatállyal, ha a (8) bekezdésben előírt vizsgálatok alapján nem tekinthető úgy, hogy az (1) bekezdésben említett feltételek teljesülnek, az alábbi hatósági intézkedések egyikét, vagy azok közül többet haladéktalanul foganatosítani kell:

- megfelelő kezelés, ha úgy vélik, hogy a kezelés eredményeképpen a feltételek teljesülnek,

- a fertőzött termény eltávolítása a szállítmányból,

- zárlat elrendelése, amíg a vizsgálatok vagy hatósági tesztek eredményei rendelkezésre nem állnak,

- a termékek Közösségen kívüli rendeltetési helyre való küldésére vonatkozó engedély megtagadása,

- megsemmisítés.

A 11. cikk (3) bekezdésének második albekezdését megfelelően alkalmazni kell.

Az első albekezdés második francia bekezdésében említett eltávolítás vagy az első albekezdés negyedik francia bekezdésében említett visszautasítás esetében a tagállamoknak rendelkezniük kell arról, hogy a növények, növényi termékek és egyéb áruk a területükre való behozatalakor kiadott növény-egészségügyi bizonyítványokat vagy reexport növény-egészségügyi bizonyítványokat az illetékes hivatalos szervek érvénytelenítsék. Az érvénytelenítéskor a nevezett bizonylat előlapját, jól látható helyen a nevezett illetékes szerv egy háromszögletű, piros színű bélyegzővel látja el, "érvénytelenített bizonyítvány" felirattal, amely bélyegzőn szerepelnie kell legalább a felelős hatóság nevének és az visszautasítás dátumának. Ezt nagybetűkkel kell feltüntetni, és a Közösség hivatalos nyelveinek legalább egyikén.

14. cikk

A Tanács a Bizottság javaslatára elfogadja a mellékletek módosításait.

A következőket azonban a 17. cikkben meghatározott eljárással összhangban kell elfogadni:

a) a meghatározott harmadik országokból származó egyes növények, növényi termékek vagy egyéb áruk tekintetében a III. mellékletben szereplőkön kívüli tételeket, feltéve hogy:

i. e tételek egy olyan tagállam kérésére kerülnek bevezetésre, amely már különleges tilalmakat alkalmaz ilyen termékek harmadik országokból történő behozatalára nézve;

ii. a származási országban előforduló károsító szervezetek növény-egészségügyi veszélyt jelentenek a Közösség egésze vagy annak egy része számára; és

iii. azoknak a kérdéses termékeken való lehetséges jelenléte a behozatal idején nem mutatható ki hatékonyan;

b) a meghatározott harmadik országokból származó egyes növények, növényi termékek vagy egyéb áruk tekintetében a többi mellékletben szereplőkön kívüli tételeket, feltéve hogy:

i. e tételek egy olyan tagállam kérésére kerülnek bevezetésre, amely már különleges tilalmakat vagy korlátozásokat alkalmaz ilyen termékek harmadik országokból történő behozatalára nézve; és

ii. a származási országban előforduló károsító szervezetek olyan növény-egészségügyi veszélyt jelentenek a Közösség egészére vagy annak egy részére a növényi kultúrák tekintetében, amelyek lehetséges károsodásának mértéke előre nem látható;

c) a mellékletek B. részének bármilyen módosítását, az érintett tagállammal egyetértésben;

d) a mellékleteknek a tudományos vagy műszaki ismeretek fejlődésének következtében végzendő bármilyen más módosítását.

15. cikk

(1) A 17. cikkben meghatározott eljárással, vagy – sürgős esetekben – a 19. cikkben meghatározott eljárással összhangban a tagállamok – kérésükre – felhatalmazhatók arra, hogy az alábbiaktól eltérést engedélyezzenek:

- a 4. cikk (1) és (2) bekezdésétől a III. melléklet A. és B. része tekintetében, a 4. cikk (5) bekezdésében szereplő rendelkezések sérelme nélkül, és az 5. cikk (1) és (2) bekezdésétől és a 13. cikk (1) bekezdés a) pontjának harmadik albekezdésétől a IV. melléklet A. részének I. szakaszában és a IV. melléklet B. részében említett egyéb követelmények tekintetében,

- a 7. cikk (2) bekezdésétől és a 13. cikk (1) bekezdésének b) pontjától, faanyag esetében, egyenértékű biztosítékok adása esetén,

feltéve, hogy megállapítást nyer, hogy a károsító szervezetek elterjedésének veszélyét a következő tényezők valamelyike vagy azok közül több elhárítja:

- a növények vagy növényi termékek származása,

- a megfelelő kezelés,

- a növények vagy növényi termékek használatára vonatkozó különleges védekezési intézkedések.

A kockázatot a rendelkezésre álló tudományos és szakmai információk alapján kell felmérni; amennyiben ez az információ nem elegendő, azt további tájékozódással vagy – amennyiben ez helyénvaló – a Bizottság felhatalmazása alapján és a 21. cikk vonatkozó rendelkezéseinek megfelelően az érintett növények, növényi termékek vagy egyéb áruk származási országában végzett vizsgálataival kell kiegészíteni.

Minden engedély egyedileg vonatkozik a Közösség területének egészére vagy annak egy részére olyan feltételek mellett, amelyek figyelembe veszik azt a kockázatot, amelyet a kérdéses termék jelent a károsító szervezetek védett övezetekben vagy meghatározott régiókban történő elterjedése szempontjából, tekintettel a mezőgazdasági és ökológiai viszonyok különbözőségére is. Ilyen esetekben az érintett tagállamot határozottan mentesíteni kell a fenti rendelkezésekből eredő bizonyos kötelezettségek alól az engedélyekről rendelkező határozatokban.

A kockázatot a rendelkezésre álló tudományos és szakmai információk alapján kell felmérni. Amennyiben ez az információ nem elegendő, azt további tájékozódással vagy – amennyiben ez helyénvaló – a Bizottság által az érintett növények, növényi termékek vagy egyéb áruk származási országában végzett vizsgálataival kell kiegészíteni.

(2) Az (1) bekezdésben előírt eltérések esetében minden egyes esetben hatósági nyilatkozatot kell megkövetelni arra vonatkozóan, hogy az eltérés engedélyezéséhez szükséges feltételek teljesülnek.

(3) A tagállamoknak értesítik a Bizottságot az (1) bekezdéssel összhangban engedélyezett eltérésekről. A Bizottság minden évben értesíti a többi tagállamot erről az információról.

A tagállamok a 17. cikkben meghatározott eljárással összhangban mentesíthetők ezen információ nyújtása alól.

16. cikk

(1) Minden tagállam köteles azonnal értesíteni a Bizottságot és a többi tagállamot arról, ha területén az I. melléklet A. részének I. szakaszában vagy a II. melléklet A. részének I. szakaszában felsorolt károsító szervezetek bármelyike jelen van, vagy arról, ha az I. melléklet A. részének II. szakaszában vagy a B. részében, vagy a II. melléklet A. részének II. szakaszában vagy a B. részben felsorolt károsító szervezetek bármelyike megjelenik területének egy olyan részén, ahol annak jelenléte korábban nem volt ismeretes.

Az érintett tagállam köteles megtenni minden szükséges intézkedést az érintett károsító szervezetektől megsemmisítésére, vagy – ha ez nem lehetséges – azok elterjedésének megakadályozására. A megtett intézkedésekről tájékoztatja a Bizottságot és a többi tagállamot.

(2) Minden tagállam azonnal értesíti a Bizottságot és a többi tagállamot az I. mellékletben vagy a II. mellékletben fel nem sorolt károsító szervezetek bármelyikének tényleges vagy gyanított felbukkanásáról, amelyeknek előfordulása az érintett tagállam területén korábban nem volt ismeretes. Tájékoztatja továbbá a Bizottságot és a többi tagállamot azokról a védekezési intézkedésekről is, amelyeket már megtett, vagy amelyeket megtenni szándékozik. Ezeknek az intézkedéseknek, többek között, alkalmasnak kell lenniük arra, hogy azokkal megelőzzék az érintett károsító szervezetek többi tagállam területére történő átterjedésének kockázatát.

Harmadik országokból származó növények, növényi termékek vagy egyéb áruk olyan szállítmányai esetében, amelyek az (1) bekezdésben és e bekezdés első albekezdésében említett károsító szervezetek behurcolásának vagy elterjedésének közvetlen veszélyével járnak, az érintett tagállam köteles azonnal megtenni azokat az intézkedéseket, amelyek szükségesek a Közösség területének e veszély elleni megvédéséhez, és ezekről a Bizottságot és a többi tagállamot tájékoztatja.

Ha egy tagállam úgy ítéli meg, hogy a második albekezdésben említetten kívüli közvetlen veszély áll fenn, azonnal értesíti a Bizottságot és a többi tagállamot azokról az intézkedésekről, amelyek megtételét kívánatosnak tartja. Ha úgy ítéli meg, hogy ezeket az intézkedéseket nem teszik meg a károsító szervezeteknek a tagállam területére történő behurcolásának vagy ottani elterjedésének megakadályozásához szükséges megfelelő időben, a tagállam átmeneti jelleggel bármilyen további, általa szükségesnek vélt intézkedést foganatosíthat, mindaddig, amíg a Bizottság nem tesz intézkedéseket a (3) bekezdés alapján.

A Bizottság 1992. december 31-ig jelentést tesz a Tanácsnak e rendelkezés alkalmazásáról, valamint az esetlegesen felmerült javaslatokról.

(3) Az (1) és (2) bekezdésben említett esetekben a Bizottság a lehető legrövidebb időn belül megvizsgálja a helyzetet a Növény-egészségügyi Állandó Bizottság keretein belül. A Bizottság felhatalmazása alapján és a 21. cikk vonatkozó rendelkezéseinek megfelelően helyszíni vizsgálat végezhető. El lehet fogadni a szükséges intézkedéseket, köztük azokat, amelyek révén eldönthető, hogy a tagállamok által tett intézkedéseket hatályon kívül kell-e helyezni vagy módosítani kell-e, a 19. cikkben meghatározott eljárással összhangban. A Bizottság nyomon követi a helyzet alakulását, és – ugyanannak az eljárásnak a keretében – módosítja vagy visszavonja az említett intézkedéseket, ahogyan azt a helyzetben bekövetkezett fejlemények megkövetelik. Amíg a fent említett eljárással összhangban nem fogadnak el intézkedést, a tagállam fenntarthatja az általa alkalmazott intézkedéseket.

(4) Az (1) és (2) bekezdés alkalmazására vonatkozó részletes szabályokat – szükség szerint – a 18. cikkben meghatározott eljárással összhangban kell elfogadni.

17. cikk

(1) Abban az esetben, ha az e cikkben meghatározott eljárást kell követni, az ügyet késedelem nélkül a Növény-egészségügyi Állandó Bizottság (a továbbiakban: "a bizottság") elnöke a bizottság elé terjeszti, vagy saját kezdeményezésére vagy valamely tagállam kérésére.

(2) A Bizottság képviselője tervezetet nyújt be a bizottság számára a meghozandó intézkedésekről. A bizottság, az elnöke által az ügy sürgősségére tekintettel megállapított határidőn belül, véleményt nyilvánít a tervezetről. A véleményt a Szerződés 205. cikkének (2) bekezdésében a Tanácsnak a Bizottság javaslata alapján elfogadandó határozataira előírt többséggel kell meghozni. A bizottságban a tagállamok képviselőinek szavazatait az említett cikkben meghatározott módon kell súlyozni. Az elnök nem szavazhat.

(3) Abban az esetben, ha az intézkedések összhangban vannak a bizottság véleményével, a Bizottság azokat elfogadja, és haladéktalanul végrehajtja. Abban az esetben, ha a tervezett intézkedések nincsenek összhangban a bizottság véleményével, vagy ha a bizottság nem nyilvánított véleményt, a Bizottság köteles haladéktalanul javaslatot benyújtani a Tanácsnak a teendő intézkedésekről. A Tanács az intézkedéseket minősített többséggel fogadja el.

Ha a Tanács a javaslat előterjesztésétől számított három hónapon belül nem döntött, a Bizottság elfogadja a javasolt intézkedéseket, és haladéktalanul végrehajtja azokat, kivéve azt az esetet, amikor a Tanács a nevezett intézkedéseket egyszerű szótöbbséggel elutasította.

18. cikk

(1) Abban az esetben, ha az e cikkben meghatározott eljárást kell követni, az ügyet késedelem nélkül a bizottság elnöke a bizottság elé terjeszti, vagy saját kezdeményezésére, vagy valamely tagállam kérésére.

(2) A Bizottság képviselője tervezetet nyújt be a bizottság számára a meghozandó intézkedésekről. A bizottság, az elnöke által az ügy sürgősségére tekintettel megállapított határidőn belül, véleményt nyilvánít a tervezetről. A véleményt a Szerződés 205. cikkének (2) bekezdésében a Tanácsnak a Bizottság javaslata alapján elfogadandó határozataira előírt többséggel kell meghozni. A bizottságban a tagállamok képviselőinek szavazatait az említett cikkben meghatározott módon kell súlyozni. Az elnök nem szavazhat.

(3) Abban az esetben, ha az intézkedések összhangban vannak a bizottság véleményével, a Bizottság azokat elfogadja, és haladéktalanul végrehajtja. Abban az esetben, ha a tervezett intézkedések nincsenek összhangban a bizottság véleményével, vagy ha a bizottság nem nyilvánított véleményt, a Bizottság köteles haladéktalanul javaslatot benyújtani a Tanácsnak a teendő intézkedésekről. A Tanács az intézkedéseket minősített többséggel fogadja el.

Ha a Tanács a javaslat előterjesztésétől számított három hónapon belül nem döntött, a Bizottság elfogadja a javasolt intézkedéseket.

19. cikk

(1) Abban az esetben, ha az e cikkben meghatározott eljárást kell követni, az ügyet késedelem nélkül a bizottság elnöke a bizottság elé terjeszti, vagy saját kezdeményezésére, vagy valamely tagállam kérésére.

(2) A Bizottság képviselője tervezetet nyújt be a bizottság számára a meghozandó intézkedésekről. A bizottság két napon belül véleményt nyilvánít a tervezetről. A véleményt a Szerződés 205. cikkének (2) bekezdésében a Tanácsnak a Bizottság javaslata alapján elfogadandó határozataira előírt többséggel kell meghozni. A bizottságban a tagállamok képviselőinek szavazatait az említett cikkben meghatározott módon kell súlyozni. Az elnök nem szavazhat.

(3) Abban az esetben, ha az intézkedések összhangban vannak a bizottság véleményével, a Bizottság azokat elfogadja, és haladéktalanul végrehajtja. Abban az esetben, ha a tervezett intézkedések nincsenek összhangban a bizottság véleményével, vagy ha a bizottság nem nyilvánított véleményt, a Bizottság köteles haladéktalanul javaslatot benyújtani a Tanácsnak a teendő intézkedésekről. A Tanács az intézkedéseket minősített többséggel fogadja el.

Ha a Tanács az ügy előterjesztésétől számított 15 napon belül nem döntött, a Bizottság elfogadja a javasolt intézkedéseket, és haladéktalanul végrehajtja azokat, kivéve azt az esetet, amikor a Tanács a nevezett intézkedéseket egyszerű többséggel elutasította.

20. cikk

(1) Ez az irányelv semmilyen módon nem érinti a Közösség növényekre és növényi termékekre meghatározott növény-egészségügyi követelményekkel kapcsolatos rendelkezéseit, kivéve ha az e tekintetben szigorúbb követelményeket ír elő vagy kifejezetten engedélyez.

(2) Ennek az irányelvnek a Közösség (1) bekezdésben említett rendelkezéseivel való összhang megteremtéséhez szükséges módosításait a 18. cikkben meghatározott eljárással összhangban kell elfogadni.

(3) Bármely – különösen a VI. mellékletben felsorolt – növények vagy növényi termékek, azok csomagolása vagy az azokat szállító járművek területükre történő behozatala esetén a tagállamok különleges védekezési intézkedéseket tehetnek a növényeket vagy a betárolt növényi termékeket általában megtámadó károsító szervezetek ellen.

21. cikk

(1) A Bizottság ezen irányelv helyes és egységes alkalmazása érdekében, és a tagállamok jogkörében végzett ellenőrzések sérelme nélkül, saját jogkörében is szervezhet ellenőrzéseket, amelyeket a (3) bekezdésben felsorolt feladatok tekintetében a szakértők végeznek, helyszíni vagy nem helyszíni vizsgálatok formájában, e cikk rendelkezéseivel összhangban.

Ha ezeket az ellenőrzéseket egy tagállamban végzik, ennek az adott tagállam hatósági növényvédelmi szervezeteivel együttműködésben kell történnie a (4) és (5) bekezdésben meghatározott módon és a (7) bekezdésben szabályozott eljárásoknak megfelelően.

(2) Az (1) bekezdésben említett szakértőket:

- alkalmazhatja a Bizottság,

- alkalmazhatják a tagállamok, amely esetben a tagállamok átmenetileg vagy eseti jelleggel bocsátják a szakértőket a Bizottság rendelkezésére.

A szakértők előzetesen legalább egy tagállamban megszerzik a hatósági növény-egészségügyi vizsgálatok lebonyolításáért és ellenőrzéséért felelős személyek esetében előírt képesítéseket.

(3) Az (1) bekezdésben említett ellenőrzéseket a következő feladatok tekintetében lehet elvégezni:

- a 6. cikk szerinti vizsgálatok ellenőrzése,

- a 13. cikk (1) bekezdése szerinti vizsgálatok ellenőrzése, vagy azoknak az e bekezdés ötödik albekezdésében meghatározott rendelkezések keretében a tagállamokkal együttműködésben történő végrehajtása,

- a 13. cikk (7) bekezdésében említett technikai egyezményekben meghatározott tevékenységek végrehajtása,

- a 15. cikk (1) bekezdésében és a 16. cikk (3) bekezdésében említett vizsgálatok elvégzése,

- segítségnyújtás a Bizottság számára a (6) bekezdésben említett ügyekben,

- a Tanácsnak a Bizottság javaslatára, minősített szótöbbséggel hozott határozata alapján a szakértőkre bízott bármely más feladat teljesítése.

(4) A (3) bekezdésben felsorolt feladatok teljesítésének alkalmazásában az (1) bekezdésben említett szakértők:

- felkereshetnek faiskolákat, gazdaságokat és más olyan helyeket, ahol növényeket, növényi termékeket vagy egyéb árukat termesztenek (termesztettek), állítanak (állítottak) elő, dolgoznak (dolgoztak) fel vagy tárolnak (tároltak),

- felkereshetnek olyan helyeket, ahol a 6. cikk szerinti vizsgálatok vagy a 13. cikk szerinti vizsgálatok folynak,

- kikérhetik a tagállamok hatósági növényvédelmi szervezeteinek alkalmazásában álló tisztségviselők véleményét,

- elkísérhetik a tagállamok nemzeti ellenőreit, amikor azok ezen irányelv alkalmazását célzó tevékenységeiket végzik.

(5) Az (1) bekezdés második albekezdésében említett együttműködés keretében az érintett tagállamok hatósági növényvédelmi szervezetét megfelelő időben előre értesíteni kell a feladatról, hogy az megtehesse a szükséges előkészületeket.

A tagállamok megtesznek minden ésszerűen elvárható lépést annak biztosítására, hogy a vizsgálatok célkitűzéseit és hatékonyságát ne fenyegesse veszély. Biztosítják, hogy a szakértők akadályoztatás nélkül végezhessék feladataikat, és minden ésszerűen elvárható lépést megtesznek annak érdekében, hogy a szakértőket – kérésükre – ellássák a rendelkezésre álló szükséges eszközökkel, beleértve a laboratóriumi felszereléseket és a laboratóriumi személyzetet is. A Bizottság biztosítja az ilyen kérések miatt felmerülő kiadások megtérítését, az Európai Unió általános költségvetésében e célra elkülönített költségkeret határain belül.

Minden olyan esetben, amikor ezt a nemzeti jogszabályok megkövetelik, a szakértőket az érintett tagállam hatósági növényvédelmi szervezete megfelelő felhatalmazással látja el, és a szakértők betartják az adott tagállam tisztségviselőire kötelezően előírt szabályokat és eljárási gyakorlatot.

Ha a feladat a 6. cikkben említett vizsgálatok figyelemmel kíséréséből, a 13. cikk (1) bekezdésében említett vizsgálatok figyelemmel kíséréséből, vagy a 15. cikk (1) bekezdésében és a 16. cikk (3) bekezdésében említett vizsgálatok elvégzéséből áll, a helyszínen nem lehet határozatot hozni. A szakértők jelentést tesznek a Bizottságnak tevékenységükről és megállapításaikról.

Ha a feladat a 13. cikk (1) bekezdése szerinti vizsgálatok végrehajtásából áll, e vizsgálatokat egy már kialakított vizsgálati programba kell foglalni, és be kell tartani az érintett tagállam által kialakított eljárási szabályokat; közös vizsgálat esetén az érintett tagállam azonban csak akkor engedélyezi a szállítmánynak a Közösségbe történő behozatalát, ha a tagállam növényvédelmi szervezete és a Bizottság az ügyben egyetért. A 18. cikkben meghatározott eljárással összhangban e feltétel kiterjeszthető más, a szállítmányokra a Közösségbe való behozatalt megelőzően alkalmazott visszavonhatatlan követelményekre, ha a tapasztalatok alapján e kiterjesztés szükségesnek látszik. Amennyiben a Közösség szakértője és az adott ország ellenőre nem ért egyet, az érintett tagállam a végleges határozat megszületéséig megteszi a szükséges ideiglenes intézkedéseket.

A büntetőeljárásokra és az igazgatási büntetésekre vonatkozó nemzeti rendelkezéseket minden esetben a rendes eljárások szerint kell alkalmazni. Ha a szakértők az ezen irányelvben szereplő rendelkezések megsértésének gyanúját állapítják meg, erről értesíteniük kell az érintett tagállam illetékes hatóságait.

(6) A Bizottság:

- hálózatot alakít ki a károsító szervezetek felbukkanásainak bejelentésére,

- ajánlásokat tesz a szakértők és a nemzeti ellenőrök tevékenységeinek végzésére vonatkozó útmutató kidolgozására.

Annak érdekében, hogy segítsék a Bizottságot ez utóbbi feladat elvégzésében, a tagállamok tájékoztatják a Bizottságot a növényegészségügy területén jelenleg alkalmazott nemzeti ellenőrzési eljárásokról.

(7) A Bizottság a 18. cikkben meghatározott eljárás alapján részletes szabályokat fogad el e cikk alkalmazására, beleértve az (1) bekezdés második albekezdésében említett együttműködésre vonatkozó szabályokat is.

(8) A Bizottság legkésőbb 1994. december 31-ig köteles jelentést tenni a Tanácsnak az e cikk rendelkezéseinek végrehajtása során nyert tapasztalatokról. A Tanács – a Bizottság javaslatának minősített szótöbbséggel való elfogadása alapján – megteszi a szükséges intézkedéseket e rendelkezéseknek a tapasztalatok alapján történő módosítására, ha ez helyénvaló.

22. cikk

Egy károsító szervezetnek a Közösségbe történő behurcolás vagy a Közösségen belüli elterjedés eredményeképpen bekövetkező tényleges vagy gyanított felbukkanása esetén a tagállamok a 23. és 24. cikk alapján "növény-egészségügyi ellenőrzés" célú pénzügyi hozzájárulást kaphatnak a Közösségtől az általuk tett vagy tervezett szükséges intézkedésekkel közvetlenül kapcsolatos kiadások fedezésére, amely intézkedések célja a károsító szervezet elleni védekezés annak megsemmisítése vagy – ha ez nem lehetséges – elterjedésének megakadályozása érdekében. A Bizottság javaslatot tesz az e célra szolgáló megfelelő költségkeret elkülönítésére az Európai Unió általános költségvetésében.

23. cikk

(1) Az érintett tagállam – saját kérésére – akkor kaphatja meg a Közösség 22. cikkben említett pénzügyi hozzájárulását, ha megállapítható, hogy az érintett károsító szervezet – függetlenül attól, hogy azt felsorolták-e az I. és II. mellékletben –

- a 16. cikk (1) bekezdése vagy (2) bekezdésének első albekezdése alapján bejelentésre került, és

- közvetlen veszélyt jelent a Közösség egészére vagy annak egy részére egy olyan területen való megjelenése révén, ahol a szervezet korábbi előfordulása nem volt ismeretes, illetve amely területet e szervezettől korábban mentesítettek, vagy az éppen mentesítés alatt áll, és

- a kérdéses területre egy harmadik országból vagy a Közösség más területéről származó növények, növényi termékek vagy egyéb áruk szállítmányaival való behurcolás révén került be.

(2) A 22. cikk értelmében az alábbiak tekintendők a szükséges intézkedéseknek:

a) hatóságilag vagy hatósági felkérésre végrehajtott megsemmisítés, fertőtlenítés, sterilizálás, tisztítás vagy más kezelés, az alábbiak tekintetében:

i. olyan szállítmányt (szállítmányokat) alkotó növények, növényi termékek vagy egyéb áruk, amelyekkel a károsító szervezetet behurcolták a kérdéses területre, és amelyekről ismertté vált, hogy fertőzöttek vagy valószínűleg fertőzöttek;

ii. azok a károsító szervezettel fertőzött vagy valószínűleg fertőzött növények, növényi termékek és egyéb áruk, amelyeket az érintett szállítmányból (szállítmányokból) származó növényekből neveltek, vagy amelyek a nevezett szállítmányokat alkotó növényekkel, növényi termékekkel vagy egyéb árukkal, vagy az azokból nevelt növényekkel szoros közelségben voltak;

iii. az érintett károsító szervezettel fertőzött vagy valószínűleg fertőzött termesztőközegek és termőföld;

iv. azok a termelésben használt anyagok, csomagoló-, burkoló- és tárolóanyagok, raktározó- vagy csomagolólétesítmények és szállítóeszközök, amelyek kapcsolatba kerültek a fent említett növények, növényi termékek és egyéb áruk mindegyikével vagy némelyikével;

b) hatóságilag vagy hatósági felkérésre végrehajtott vizsgálat vagy vizsgálatok a behurcolt károsító szervezet jelenlétének vagy az általa okozott fertőzés mértékének figyelemmel kísérésére;

c) a termesztőközegek, művelhető területek vagy telephelyek, valamint a kérdéses szállítmány(ok)ból származó anyagokon vagy az azokból előállított anyagokon kívüli növények, növényi termékek vagy egyéb áruk használatával kapcsolatos tilalmak vagy korlátozások, ha azok a behurcolt károsító szervezettel kapcsolatos növény-egészségügyi veszély alapján hozott hivatalos határozatokból erednek.

(3) Az állami alapokból származó olyan kifizetéseket, amelyek célja, hogy:

- részlegesen vagy teljes mértékben fedezzék a (2) bekezdés a) és b) pontjában leírt intézkedések költségeit, kivéve az érintett hatósági testület rendszeres működési költségeivel kapcsolatos kiadásokat, vagy

- részlegesen vagy teljes mértékben ellensúlyozzák a (2) bekezdés c) pontjában leírt egy vagy több intézkedésből közvetlenül eredő – a bevételkiesésen kívüli – pénzügyi veszteségeket,

a (2) bekezdésben említett, a szükséges intézkedésekhez közvetlenül kapcsolódó kiadásnak kell tekinteni.

Az első albekezdés második francia bekezdésétől való eltéréssel egy végrehajtási rendelet a 18. cikkben meghatározott eljárással összhangban meghatározhat olyan eseteket, amikor a jövedelemkiesés ellentételezését szolgáló kompenzációs támogatás a szükséges intézkedésekkel közvetlenül összefüggő kiadásnak tekintendő, az (5) bekezdésben meghatározott feltételeknek és az ezekre az esetekre alkalmazható időbeli korlátozásoknak – legfeljebb három év – megfelelően.

(4) Annak érdekében, hogy a tagállam jogosulttá váljon a Közösség által nyújtandó pénzügyi hozzájárulásra, és a 16. cikk sérelme nélkül, legkésőbb a károsító szervezet megjelenése kimutatásának évét követő naptári év végéig folyamodnia kell a Bizottsághoz, és haladéktalanul tájékoztatnia kell a Bizottságot és a többi tagállamot az alábbiakról:

- az (1) bekezdés első francia bekezdésében előírt értesítés hivatkozásáról,

- a 22. cikkben említett károsító szervezet megjelenésének természetéről és kiterjedéséről, valamint arról, hogy azt mikor, hol és hogyan mutatták ki,

- az (1) bekezdés harmadik francia bekezdésében említett azon szállítmányok azonosságáról, amelyek révén a károsító szervezett behurcolták,

- azokról a megtett vagy tervezett szükséges intézkedésekről, amelyekhez az érintett tagállam segítséget kér, illetve ezen intézkedések ütemtervéről, és

- a kapott eredményekről vagy a felmerült vagy a jövőben felmerülő kiadások tényleges vagy becsült költségéről, és arról, hogy e kiadások milyen hányadát fedezték vagy fogják fedezni a tagállam által az említett szükséges intézkedések végrehajtására biztosított közpénzekből.

Ha a károsító szervezet megjelenését 1997. január 30. előtt mutatták ki, e bekezdés és az (5) bekezdés értelmében ezt a dátumot kell a kimutatás dátumának tekinteni, feltéve hogy a tényleges kimutatás nem 1995. január 1-je előtt történt. E rendelkezést azonban nem lehet alkalmazni a (3) bekezdés második albekezdésében említett, a fenti dátum után bekövetkezett jövedelemkiesés ellentételezését szolgáló kompenzációs támogatás tekintetében a felmerült elmaradt bevételre, kivételes – a (3) bekezdésben említett végrehajtási rendeletben előírt feltételeknek megfelelő – esetektől eltekintve.

(5) A 24. cikk sérelme nélkül a Közösség által nyújtandó pénzügyi hozzájárulás elosztását és összegét a 18. cikkben meghatározott eljárással összhangban kell meghatározni, az érintett tagállam által a (4) bekezdéssel összhangban benyújtott információk és okmányok, valamint – ahol az helyénvaló – a Bizottság felhatalmazására a 21. cikkben említett szakértők által a 16. cikk (3) bekezdése első albekezdésének megfelelően elvégzett vizsgálatok eredményei alapján, figyelembe véve a fenti (1) bekezdés második francia bekezdésében említett veszély mértékét, valamint az e célokra rendelkezésre álló pénzügyi kereteket.

Az e célokra rendelkezésre álló pénzügyi keretek határain belül a Közösség pénzügyi hozzájárulása a (2) bekezdésben említett szükséges intézkedésekkel közvetlenül összefüggő kiadások legfeljebb 50 %-át, a (3) bekezdés második albekezdésében említett jövedelemkiesés ellentételezését szolgáló kompenzációs támogatás esetében pedig annak legfeljebb 25 %-át fedezi, feltéve hogy ezeket az intézkedéseket a 22. cikkben említett károsító szervezet megjelenésének kimutatását követő nem több mint kétéves időszakon belül foganatosították, illetve tervezik foganatosítani.

A fent említett időszakot ugyanezen eljárással összhangban meg lehet hosszabbítani, ha az adott helyzet vizsgálatából az következik, hogy az intézkedések céljának eléréséhez egy további, ésszerűen meghosszabbított időszakra van szükség. A Közösség pénzügyi hozzájárulása az érintett évek vonatkozásában fokozatosan csökkenő mértékű.

Ha egy tagállam nem képes megadni a (4) bekezdés harmadik francia bekezdésének megfelelően a szállítmány azonosításával kapcsolatos szükséges információt, jeleznie kell az adott károsító szervezet feltételezett forrását, valamint meg kell indokolnia, hogy miért nem lehet a szállítmányokat azonosítani. A pénzügyi hozzájárulás kiutalása ez esetben az adott információ értékelésének eredményétől függően, a fentivel megegyező eljárással összhangban hagyható jóvá.

Az e bekezdés végrehajtására vonatkozó részletes szabályokat a 18. cikkben meghatározott eljárással összhangban, egy végrehajtási rendeletben kell meghatározni.

(6) A közösségi helyzet alakulásának függvényében, a 18. vagy a 19. cikkben meghatározott eljárással összhangban határozat hozható további intézkedések végrehajtásáról, vagy arról, hogy az érintett tagállam által tett vagy tervezett intézkedéseket bizonyos követelményekhez vagy további feltételekhez kötik, ha ezek szükségesek a kérdéses cél eléréséhez.

A Közösség által e további intézkedések, követelmények vagy feltételek tekintetében nyújtandó pénzügyi hozzájárulás kiutalását ugyanezzel az eljárással kell elhatározni. Az e célokra rendelkezésre álló pénzügyi keretek határain belül a Közösség hozzájárulása az érintett további intézkedésekkel, követelményekkel vagy feltételekkel közvetlenül összefüggő kiadások legfeljebb 50 %-át fedezi.

Ha e további intézkedések, követelmények vagy feltételek célja alapvetően a Közösség érintett tagállamon kívüli területeinek védelme, ugyanazzal az eljárással összhangban határozat hozható arról, hogy a Közösség pénzügyi hozzájárulása a kiadások 50 %-nál nagyobb hányadát fedezze.

A Közösség pénzügyi hozzájárulása korlátozott időtartamú és az adott időszak évei során egyre csökkenő mértékű.

(7) A Közösség pénzügyi hozzájárulásának kiutalása nem érintheti azokat a követeléseket, amelyekkel az érintett tagállam vagy egyének élhetnek másokkal – köztük más tagállamokkal – szemben a 24. cikk (3) bekezdésében említett esetekben a nemzeti, a közösségi vagy a nemzetközi jog alapján kiadások visszatérítése, illetve jövedelemkiesés vagy más károk ellentételezését szolgáló kompenzációs támogatás végett. Az e követelésekkel kapcsolatos jogok – a törvény alkalmazása alapján – a Közösség pénzügyi hozzájárulásának kifizetésétől számított hatállyal átszállnak a Közösségre abban a mértékben, amekkora mértékben a Közösség által nyújtott hozzájárulás fedezi a nevezett kiadásokat, veszteségeket vagy más károkat.

(8) A Közösség pénzügyi hozzájárulása több részletben is fizethető.

Ha úgy tűnik, hogy a Közösség által kiutalt pénzügyi hozzájárulás tovább már nem indokolt, a következőket kell alkalmazni:

A Közösség által az (5) és (6) bekezdés alapján az érintett tagállamnak nyújtott pénzügyi hozzájárulás csökkenthető vagy felfüggeszthető, ha az adott tagállam által nyújtott információk vagy a 21. cikkben említett, vagy a Bizottság által meghatalmazott szakértők által végzett vizsgálatok eredményei, vagy aBizottság által a strukturális alapokra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról szóló, 1999. június 21-i 1260/1999/EK tanácsi rendelet [9] 39. cikkében szereplő eljárásokhoz hasonló eljárásokkal összhangban végzett alkalmas vizsgálat eredményei alapján megállapítást nyer, hogy:

- az (5) és (6) bekezdéssel összhangban elhatározott szükséges intézkedések végrehajtásának teljes vagy részleges elmulasztása, vagy az említett rendelkezéseknek megfelelően rögzített, vagy az elérni kívánt cél által megkövetelt szabályok vagy határidők betartásának elmulasztása nem indokolt, vagy

- az intézkedések tovább már nem szükségesek, vagy

- az 1260/1999/EK rendelet 39. cikkében leírt helyzet merül fel.

(9) A közös agrárpolitika finanszírozásáról szó