HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 73/16

A TANÁCS 215/2013/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE

(2013. március 11.)

a Kínai Népköztársaságból származó egyes szerves bevonatú acéltermékek behozatalára vonatkozó kiegyenlítő vám kivetéséről

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,

tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező támogatott behozatallal szembeni védelemről szóló 597/2009/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 15. cikkére,

tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

mivel:

1. AZ ELJÁRÁS

1.1. AZ ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSA

(1) Az Európai Bizottság (a továbbiakban: a Bizottság) 2012. február 22-én az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett értesítésben (2) (a továbbiakban: az eljárás megindításáról szóló értesítés) bejelentette a Kínai Népköztársaságból (a továbbiakban: Kína vagy az érintett ország) származó egyes szerves bevonatú acéltermékek Európai Unióba történő behozatalára vonatkozó szubvencióellenes eljárás megindítását.

(2) A szubvencióellenes eljárást az egyes szerves bevonatú acéltermékek uniós gyártásának ebben az esetben több mint 70 %-át képviselő termelők nevében az Eurofer (a továbbiakban: a panaszos) 2012. január 9-én benyújtott panaszát követően indították meg. A panasz meggyőző bizonyítékot tartalmazott az említett termék támogatására és az ebből származó jelentős kárra vonatkozóan, amit az eljárás megindításához elégségesnek ítéltek.

(3) A Bizottság az eljárás megindítását megelőzően és az alaprendelet 10. cikkének (7) bekezdésével összhangban értesítette a Kínai Népköztársaság kormányát (a továbbiakban: a kínai kormány), hogy dokumentumokkal megfelelően alátámasztott panasz érkezett hozzá, amely szerint a Kínából származó egyes szerves bevonatú acéltermékek támogatott behozatala jelentős kárt okoz az uniós gazdasági ágazatnak. A Bizottság konzultációt kezdeményezett a kínai kormánnyal annak érdekében, hogy a panasz tartalma tekintetében tisztázzák a helyzetet, és kölcsönösen elfogadott megoldást találjanak. A kínai kormány elfogadta a felkérést, és ezt követően megtartották a konzultációkat. A konzultációk során nem sikerült kölcsönösen elfogadható megoldást találni. Ugyanakkor kellő mértékben figyelembe vették a kínai kormányzati hatóságoknak a panaszban szereplő állításokkal kapcsolatos észrevételeit, melyek a támogatási rendszerek kiegyenlíthetőségének hiányára vonatkoztak. A konzultációkat követően a kínai kormány beadványokat nyújtott be.

1.2. DÖMPINGELLENES ELJÁRÁS

(4) Az Európai Bizottság 2011. december 21-én az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett értesítésben (3) bejelentette a Kínából származó egyes szerves bevonatú acéltermékek Európai Unióba történő behozatalára vonatkozó dömpingellenes eljárás megindítását.

(5) A Bizottság 2012. szeptember 20-án a 845/2012/EU rendelettel (4) ideiglenes dömpingellenes vámot vetett ki a Kínából származó egyes szerves bevonatú acéltermékek behozatalára vonatkozóan.

(6) Az ennek a szubvencióellenes vizsgálatnak, illetve a párhuzamosan folyó dömpingellenes vizsgálatnak a keretében végzett kárelemzések megegyeznek, mivel az uniós gazdasági ágazat fogalommeghatározása és az azt képviselő uniós gyártók mindkét vizsgálatban azonosak, és a vizsgálati időszak is megegyezik. Ezért a kárral kapcsolatban bármelyik eljárás során tett észrevételeket mindkét vizsgálatban figyelembe vették.

1.3. AZ ELJÁRÁSBAN ÉRINTETT FELEK

(7) A Bizottság az eljárás megindításáról hivatalosan értesítette a panaszost, más ismert uniós gyártókat, az ismert kínai exportáló gyártókat, a közismerten érintett importőröket, kereskedőket, felhasználókat, szállítókat és szövetségeket, valamint Kína képviselőit. Az érdekeltek lehetőséget kaptak arra, hogy az eljárás megindításáról szóló értesítésben megállapított határidőn belül írásban ismertessék álláspontjukat vagy szóbeli meghallgatást kérjenek.

(8) Figyelembe véve azt, hogy sok az exportáló gyártó, uniós gyártó és független importőr érintett, a Bizottság minden ismert exportáló gyártót és független importálót felkért arra, hogy jelentkezzen a Bizottságnál, és az eljárás megindításáról szóló értesítésben foglaltaknak megfelelően szolgáltasson alapinformációkat a 2010. október 1. és 2011. szeptember 30. közötti időszakban az érintett termékre vonatkozó tevékenységéről. Ezt a tájékoztatást a Bizottság az alaprendelet 27. cikke alapján kérte annak érdekében, hogy el tudja dönteni, szükséges-e a mintavétel, és ha igen, akkor ki tudja választani a mintákat. A Bizottság a kínai hatóságokkal is konzultált.

(9) Kezdetben 19 kínai exportáló gyártó vagy gyártói csoport szolgáltatta a kért információkat és járult hozzá ahhoz, hogy szerepeljen a mintában. Az exportáló gyártóktól kapott információk alapján és az alaprendelet 27. cikkével összhangban, a Bizottság először három exportáló gyártóból vagy exportáló gyártók csoportjából álló mintát javasolt. A mintába felvett egyik exportáló gyártó azonban elállt az együttműködéstől. Következésképpen a helyére a második legnagyobb, Unióba irányuló exportvolumennel rendelkező exportáló gyártó került. Az értesítést követően azonban ez az exportáló gyártó is elállt az együttműködéstől.

(10) Az eljárás további késleltetésének elkerülése érdekében a Bizottság úgy döntött, hogy a mintát az Unióba irányuló legnagyobb exportvolumennel rendelkező két exportáló gyártói csoportra, azaz a Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd. vállalatra és kapcsolt vállalkozásaira, valamint a Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co., Ltd. vállalatra és kapcsolt vállalkozásaira korlátozza. Az e csoportok, valamint a mintában nem szereplő összes együttműködő exportáló gyártó számára nyújtott támogatás szintjének az alaprendelet 15. cikkének (2) és (3) bekezdésében előírtak szerinti meghatározásának alapja az exportáló gyártók e két csoportjából álló minta.

(11) Ami az uniós gyártókat illeti, a Bizottság az eljárás megindításáról szóló értesítésben bejelentette, hogy ideiglenesen kiválasztott egy uniós gyártókból álló mintát. Ezt a mintát hat olyan uniós gyártó alkotta, amelyekről a Bizottság tudta, hogy gyártják a hasonló terméket, és az értékesítések, a termelés volumene, a méret és az Unión belüli földrajzi elhelyezkedés alapján kerültek kiválasztásra. A mintába felvett uniós gyártók az uniós termelésnek 46 %-át, az uniós értékesítésnek pedig 38 %-át tették ki. Az eljárás megindításáról szóló értesítésben az érdekelt feleket is felhívták, hogy ismertessék az ideiglenes mintával kapcsolatos álláspontjukat. Az egyik uniós gyártó kijelentette, hogy nem kíván szerepelni a mintában, és azt a következő legnagyobb gyártóval váltották fel.

(12) Öt független importőr nyújtotta be a kért információkat és egyezett bele abba, hogy felvegyék a mintába. Az együttműködő importőrök kis számára tekintettel a Bizottság végül nem tartotta szükségesnek a mintavételt.

(13) A Bizottság kérdőíveket küldött Kína képviselőinek, a mintába felvett két kínai exportáló gyártónak, 14 másik kínai exportáló gyártónak, amelyek ezt kérték, a mintába felvett hat uniós gyártónak, az öt együttműködő uniós importőrnek, valamint az ismert felhasználóknak.

(14) Válasz Kína képviselőitől, kilenc kínai exportáló gyártótól és velük kapcsolatban álló vállalattól, a mintába felvett hat uniós gyártótól, két független importőrtől és tíz felhasználótól érkezett.

(15) A Bizottság megvizsgálta és ellenőrizte az uniós érdek tekintetében kárt okozó támogatás megállapításához szükséges valamennyi információt. A következő állami hatóságoknál és az alábbi vállalatok telephelyén került sor ellenőrző látogatásokra: a) A Kínai Népköztársaság kormánya — Kínai Kereskedelmi Minisztérium, Peking, Kína b) Uniós gyártók — ArcelorMittal Belgium, Belgium, és a vele kapcsolatban álló értékesítő vállalat, az ArcelorMittal Flat Carbon Europe SA, Luxemburg — ArcelorMittal Poland, Lengyelország — ThyssenKrupp Steel Europe AG, Németország — voestalpine Stahl GmbH és voestalpine Stahl Service Center GmbH, Ausztria — Tata Steel Maubeuge SA (korábbi nevén Myriad SA), Franciaország — Tata Steel UK Ltd, Egyesült Királyság c) Exportáló gyártók csoportjai (és a velük kapcsolatban álló vállalkozások) Kínában — Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd és a vele kapcsolatban álló vállalkozások: Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd, Zhangjiagang Wanda Steel Strip Co., Ltd, Jiangsu Huasheng New Construction Materials Co. Ltd és a Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd; — Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd és a vele kapcsolatban álló Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Company Ltd; d) Uniós importőrök — ThyssenKrupp Mannex, Németország — Macrometal, Hamburg, Németország.

(16) A későbbiekben valamennyi fél tájékoztatást kapott azokról a főbb tényekről és szempontokról, amelyek alapján a Bizottság a Kínából származó egyes szerves bevonatú acéltermékek behozatalára vonatkozó végleges kiegyenlítő vám elrendelésére kívánt javaslatot tenni (a továbbiakban: a végleges nyilvánosságra hozatal). A felek számára határidőt biztosítottak ahhoz, hogy a végleges nyilvánosságra hozatallal kapcsolatban közölhessék észrevételeiket.

(17) Az érdekelt felek észrevételeit mérlegelték és indokolt esetben figyelembe vették.

1.4. VIZSGÁLATI IDŐSZAK ÉS FIGYELEMBE VETT IDŐSZAK

(18) A támogatás és a kár vizsgálata 2010. október 1-jétől2011. szeptember 30-ig terjedő időszakra (a továbbiakban: vizsgálati időszak) vonatkozott. A kár felmérése szempontjából fontos tendenciák vizsgálata a 2008. január 1. és a vizsgálati időszak vége közötti időszakot foglalta magában (a továbbiakban: a figyelembe vett időszak).

2. ÉRINTETT TERMÉK ÉS HASONLÓ TERMÉK

2.1. AZ ÉRINTETT TERMÉK

(19) Az eljárás megindításáról szóló értesítésben a vizsgálat tárgyát képező terméket egyes szerves bevonatú acéltermékek alkotják, például síkhengerelt termékek ötvözött vagy ötvözetlen acélból (kivéve a rozsdamentes acélt), legalább az egyik oldalon festve, lakkozva vagy műanyaggal bevonva, az olyan, úgynevezett szendvicspanelek kivételével, amelyeket épületekben alkalmaznak, és két külső fémlemezből állnak, köztük stabilizáló magként szigetelőanyaggal, és kivéve azon termékeket, amelyek végső bevonata cinkpor tartalmú (olyan, cinkben gazdag festék, amely legalább 70 tömegszázalék cinket tartalmaz).

2.2. TERMÉKEK KIZÁRÁSÁRA IRÁNYULÓ KÉRELMEK

(20) A China Iron and Steel Association, két importőr és két felhasználó öt terméktípus kizárását javasolta. Ezeket a kérelmeket a következőképpen elemezték ki:

2.2.1. KRÓMMAL VAGY ÓNNAL BEVONT SZERVES BEVONATÚ ACÉLTERMÉKEK

(21) A szerves bevonatú acéltermékek egyik felhasználója kérelmet nyújtott be arra vonatkozóan, hogy a termékek köréből zárják ki a krómmal vagy ónnal bevont hordozóréteggel rendelkező szerves bevonatú acéltermékeket. A vizsgálat megállapította, hogy a króm vagy ón fémbevonat ezt a terméktípust fizikai és technikai értelemben eltérővé teszi a vizsgálat tárgyát képező szerves bevonatú acéltermékektől. Ezenkívül a króm vagy ón fémbevonatú hordozóréteggel rendelkező, szerves bevonatú acéltermékeket szinte kizárólag az élelmiszer-csomagolási ágazatban és kábelgyártásban használják. Végül az uniós gazdasági ágazat közölte, hogy a fent említett terméktípust nem kívánja bevonni a vizsgálatba. A fenti okok miatt a króm vagy ón fémbevonatú hordozóréteggel ellátott szerves bevonatú acéltermékek nem szerepelnek a vizsgált termékek körében.

2.2.2. SZERVES VAGY SZERVETLEN VÉDŐALAPOZÓVAL BEVONT, MELEGEN HENGERELT LEMEZEK

(22) Ezt a kérelmet elutasították, mert ezek a termékek nem tartoznak a vizsgálat tárgyát képező KN-kódok alá. A festés vagy a bevonás csak a korrózióvédelmet szolgálja, ezért a 7208 KN-kód alá tartozik, nem pedig a 7210 KN-kód alá. A szerves vagy szervetlen védőalapozóval bevont, melegen hengerelt lemezek nem kerültek be a termékkörbe, és ezért nem is lehet azokat onnan kivenni.

2.2.3. 0,6 MM ÉS 2 MM KÖZÖTTI VASTAGSÁGÚ HORDOZÓRÉTEGGEL ELLÁTOTT, SZERVES BEVONATÚ ACÉLTERMÉKEK

(23) A CISA és két importőr kérte a kínai import 5–10 %-át kitevő, 0,6 mm és 2 mm közötti vastagságú hordozóréteggel ellátott, szerves bevonatú acéltermékek termékkörből való kizárását azt állítva, hogy a kínai kivitel és az uniós gazdasági ágazat között csak a 0,25 mm és 0,6 mm vastagságú hordozóréteggel ellátott, szerves bevonatú acéltermékek tekintetében áll fenn közvetlen verseny.

(24) A kérelmet elutasították, mivel mindkét kínai exportőr és az uniós gazdasági ágazat is gyárt és értékesít 0,6 mm és 2 mm közötti vastagságú hordozóréteggel ellátott, szerves bevonatú acéltermékeket, ezért e termékek nyilvánvalóan versenyben állnak egymással. Nem nyújtottak be bizonyítékot arra vonatkozóan, hogy a 0,6 milliméternél vastagabb hordozóréteggel ellátott, szerves bevonatú acéltermékek nem versenytársai a 0,6 milliméternél vékonyabb hordozóréteggel ellátott, szerves bevonatú acéltermékeknek, és hogy ezért ez más terméktípusnak minősülne. A 0,6 milliméternél vékonyabb hordozóréteggel ellátott, szerves bevonatú acéltermékek azonos alapvető fizikai és műszaki jellemzőkkel bírnak, ennélfogva azonos terméknek minősülnek.

2.2.4. ALUMÍNIUM–CINK ÖTVÖZET BEVONATÚ HORDOZÓRÉTEGGEL ELLÁTOTT, SZERVES BEVONATÚ ACÉLTERMÉKEK

(25) A két importőr azt állította, hogy csak négy uniós gyártó rendelkezik engedéllyel e terméktípus gyártására, és azt ténylegesen mindössze egy vállalat gyártja. Ezenkívül azt állították, hogy ez a termék a termékjellemzők tekintetében eltér a cinkbevonattal ellátott, szerves bevonatú acéltermékektől.

(26) Ezt a kérelmet elutasították, mivel a két terméktípus felcserélhető az egymást átfedő felhasználási területeken, és a vizsgálati időszak alatt legalább két együttműködő uniós gyártó gyártotta ezt a terméktípust. Meg kell jegyezni, hogy a vizsgálati időszak alatt ezt a terméktípust csak egy együttműködő kínai exportáló gyártó exportálta az Unióba.

2.2.5. CINKÖTVÖZET-BEVONATÚ HORDOZÓRÉTEGGEL ELLÁTOTT, SZERVES BEVONATÚ ACÉLTERMÉKEK

(27) Ezt a kérelmet elutasították, mert – szemben az egyik felhasználó állításával – ezt a terméket számos uniós gyártó állítja elő és értékesíti jelentős mennyiségben, és e termék és a szerves bevonatú acéltermékek más típusai ugyanazokkal az alapvető fizikai és műszaki jellemzőkkel és végfelhasználási területekkel rendelkeznek.

2.3. A VIZSGÁLT TERMÉKEK KÖRÉNEK BŐVÍTÉSE IRÁNTI KÉRELEM

(28) Az egyik szövetség azt kérte, hogy a 7210122010 és a 7210500010 TARIC-kód alá besorolt króm vagy ón fémbevonattal ellátott, szerves bevonatú acélterméket vonják be a termékkörbe. Ezt a kérelmet elutasították, mivel ezek a kódok nem szerepeltek az eredeti panaszban, és az e kódok alá tartozó termékek és a panaszban megjelölt termékek eltérő fizikai és műszaki jellemzőkkel rendelkeznek.

2.4. AZ ÉRINTETT TERMÉK

(29) Tekintettel arra, hogy a (21) preambulumbekezdésben foglaltaknak megfelelően a króm vagy ón fémbevonattal ellátott szerves bevonatú acéltermékek kizárását elfogadták, az érintett termék e kizárással módosult.

(30) Az érintett terméket ennélfogva az egyes szerves bevonatú acéltermékek alkotják, azaz síkhengerelt termékek ötvözött vagy ötvözetlen acélból (kivéve a rozsdamentes acélt), legalább az egyik oldalon festve, lakkozva vagy műanyaggal bevonva, az olyan, úgynevezett „szendvicspanelek” kivételével, amelyeket épületekben alkalmaznak, és két külső fémlemezből állnak, köztük stabilizáló magként szigetelőanyaggal, és kivéve azon termékeket, amelyek végső bevonata cinkpor-tartalmú (olyan cinkben gazdag festék, amely legalább 70 tömegszázalék cinket tartalmaz), továbbá a Kínai Népköztársaságból származó, jelenleg az ex 7210 70 80, az ex 7212 40 80, az ex 7225 99 00 és az ex 7226 99 70 KN-kód alá tartozó, króm vagy ón fémbevonattal ellátott hordozóréteggel rendelkező termékeket (a továbbiakban: az érintett termék).

2.5. HASONLÓ TERMÉK

(31) A vizsgálat azt mutatta, hogy az uniós gazdasági ágazat által az Unióban gyártott és értékesített, a Kínában gyártott és az ottani belföldi piacon értékesített, valamint a Kínából az Unióba importált szerves bevonatú acéltermékek ugyanazokkal az alapvető fizikai és kémiai jellemzőkkel rendelkeznek, és ugyanazok az alapvető végfelhasználási területeik. Ezért ezeket a termékeket az alaprendelet 2. cikkének c) pontja értelmében hasonló terméknek tekintették.

3. TÁMOGATÁS

3.1. ELŐZETES MEGJEGYZÉSEK

(32) Mind a kínai kormány, mind a mintába felvett kínai exportáló gyártók visszaküldték a kitöltött kérdőíveket és a válaszok ellenőrzése érdekében hozzájárultak a helyszíni ellenőrző látogatásokhoz.

(33) A kitöltött kérdőívek elemzését követően a Bizottság egy hiánypótlást kérő levelet, és az ellenőrző látogatást megelőzően két értesítést küldött a kínai kormánynak. A Bizottság elegendő időt biztosított a kínai kormány számára az előkészületekre és a jogosan igényelt beadványok elküldésére. Valójában a határidőket a kínai kormány számára jelentősen meghosszabbították, például a kitöltött kérdőívek visszaküldése esetén húsz nappal, azaz a kitöltött kérdőívek visszaküldésére összesen 57 nap állt a rendelkezésükre, a hiánypótlást kérő levél esetében pedig 25 nappal.

(34) A kérdőívekre, a hiánypótlást kérő levelekre és a különböző egyéb beadványokra adott válaszaiban a kínai kormány csak a mintába felvett exportáló gyártók által használt rendszerekre tért ki, és azzal érvelt, hogy nem kérhetnek tőle válaszokat a mintavételben nem szereplő vagy a magukat nem megnevező gyártók számára állítólagosan rendelkezésre álló támogatási rendszerekről.

(35) A Bizottság ezt a megközelítést nem tudta elfogadni és kifejtette a kínai kormánynak, hogy a számára megküldött kérdőív célja az, hogy a Bizottság tájékoztatást kapjon a szerves bevonatú acéltermékeket gyártó kínai ágazat támogatásáról, és meghatározza, hogy az érintett termék Unióba irányuló importja milyen mértékű támogatásban részesül. A Bizottság tájékoztatta a kínai kormányt, hogy a támogatás mértékéről azért van szükség átfogóbb tájékoztatásra, hogy felmérhesse, mely esetekben fordul elő, hogy egyes, a mintába felvett vagy együttműködő vállalatok által igénybe nem vett támogatási rendszerekből állítólagosan részesülő exportálók együttműködésének hiánya jelentős, valamint hogy foglalkozhasson az együttműködő exportáló gyártók általi egyéni vizsgálatra vonatkozóan benyújtott esetleges kérelmekkel. A kínai kormány azonban nem változtatott szemléletmódján, és nem nyújtott tájékoztatást a mintába felvett vállalatok által nem használt, de a panasz szerint létező egyéb támogatási rendszerek többségéről.

(36) A helyszíni ellenőrző látogatást megelőzően a kínai kormány további írásbeli információkat kért a Bizottságtól, különösen az ellenőrző látogatás során feltenni kívánt kérdések teljes listáját, továbbá azoknak a minisztériumoknak a felsorolását, amelyeket az ellenőrző látogatások várhatóan érinteni fognak. Azzal érveltek, hogy mindezek hiányában a kínai kormány „nem kapott tájékoztatást arról, hogy mit kellene előkészítenie vagy mi várható az ellenőrzés során”, és hogy az ellenőrzést megelőzően küldött levél „semmiféle utalást nem tartalmaz arra, hogy a Bizottság tulajdonképpen mit kíván ellenőrizni…”.

(37) A Bizottság nem tudott eleget tenni a kínai kormány kérésének. E tekintetben meg kell jegyezni, hogy a Bizottság az alaprendelet 26. cikkében foglalt összes vonatkozó feltételnek eleget tett. Az ellenőrző látogatás előtt levelet küldött a kínai kormánynak, amelyben részletesen felsorolta a napirendi pontokat (napi bontásban az egyes megvitatandó rendszereket), és kérte, hogy az egyes rendszerekért felelős hatóságok, illetve a kínai kormány által küldött beadványok elkészítésében közreműködő munkatársak legyenek jelen az ellenőrző látogatáson. A Bizottság a helyszíni ellenőrző látogatásokat megelőzően kifejtette, hogy csak a kínai kormány képes megnevezni a vizsgálat tárgyát képező rendszerekért felelős hatóságokat, illetve azokat a tisztviselőket, akik leginkább közre tudnának működni az ellenőrzésben és válaszolni tudnának a feltett kérdésekre. Az egyes kérdések felsorolását illetően a Bizottság kifejtette, hogy sem az uniós jogszabályok, sem a WTO előírásai nem írják elő az ilyen jellegű felsorolást, és a vizsgálat célja az, hogy a kínai kormány által a kérdőívre adott válaszokat, illetve a vonatkozó kiegészítő beadványokat ellenőrizzék; ezért az ellenőrzés során e dokumentumok felépítését fogják követni. A Bizottság törekedni fog arra, hogy a folyamatban lévő eljáráshoz szükséges további információkat is összegyűjtse és tisztázza, a pontos kérdések azonban ebben a vonatkozásban attól függenek, hogy a kínai kormány a válaszai első ellenőrzésére milyen visszajelzéseket ad. A Bizottság az ellenőrző látogatást megelőzően azt is egyértelműen a kínai kormány tudomására hozta, hogy a vizsgálatot súlyosan hátráltathatja, ha nem adják meg a kért információkat, illetve ha a vizsgáló hatósággal nem működnek együtt az eljárás lefolytatásához szükségesnek tartott információk és adatok ellenőrzésében. Az alaprendelet 28. cikke rendelkezéseinek a következményeire szintén felhívták a kínai kormány figyelmét.

(38) A Bizottság Pekingben, a Kínai Kereskedelmi Minisztériumban tett ellenőrző látogatás során törekedett arra, hogy az alaprendelet 11. és 26. cikkével összhangban ellenőrizze azokat az információkat, amelyek a kínai kormány válaszának elkészítéséhez felhasznált igazoló dokumentumok alapját képezték. A Bizottság ennek során előzetesen arra a következtetésre jutott, hogy az információk és az igazoló dokumentumok hiánya a kérdőívre adott válaszok megfelelő ellenőrzését nem teszi lehetővé. Ezenkívül a kínai fél bizonyos információkat egyáltalán nem adott meg, még külön kérésre sem, és egyes kérdésekre egyszerűen nem válaszolt. A kínai kormányt következésképpen tájékoztatták arról, hogy az alaprendelet 28. cikkének (1) és (6) bekezdése szerint milyen következményekkel jár, ha nem működik együtt.

(39) A kínai kormány azt is állította, hogy a Bizottság túlságosan nagy terheket rótt a kínai kormányra és a tárgyhoz nem tartozó, szükségtelen információkat kért a kérdőívben és az azt követő, hiánypótlást kérő levélben.

(40) A kért információkkal kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy a Bizottság a panaszban foglalt állításokkal kapcsolatban olyan információkat kért, amelyeket szükségesnek ítélt annak érdekében, hogy reprezentatív megállapításokat tehessen, és ehhez következetesen tartotta magát, amikor a vizsgálat során ugyanezeket az adatokat és információkat kérte, illetve felkérte a kínai kormányt, hogy magyarázza meg a beadványban szereplő információkat és a vizsgálat tárgyát képező rendszerekkel való kapcsolatukat. Más szóval a Bizottság csak olyan információkat kért, amelyek szükségesek az érintett termék tekintetében rendelkezésre álló – a panaszban szereplő állítás szerint más támogatási rendszerekből nyújtott – támogatás meglétének és mértékének a megállapításához. Ezek az információk lehetővé tették volna a nem együttműködő exportáló gyártók rendelkezésére álló és a vizsgálat tárgyát képező egyéb támogatási rendszerek keretében nyújtott támogatási összegnek meghatározását. Mivel sem a kínai kormány képviselői, sem az együttműködő exportáló gyártók nem biztosították az annak megállapításához szükséges információkat, hogy a nem együttműködő exportáló gyártók rendelkezésére álltak-e más támogatási rendszerek, a meglévő tények alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a más állítólagos támogatási rendszerek valóban a többi nem együttműködő exportáló gyártó rendelkezésére álltak; és a rendelkezésre álló legjobb tények alapján számításokat kezdett az e rendszerek révén nyújtott gazdasági előny összegének megállapítása érdekében.

3.2. EGYÉNI VIZSGÁLAT

(41) Az alaprendelet 27. cikkének (3) bekezdése alapján két együttműködő exportáló gyártó – a Union Steel China (Union Steel) és a Shenzhen Sino Master Steel Co. Ltd – nyújtott be egyéni vizsgálatra vonatkozó kérelmet. Az egyéni vizsgálat iránti kérelmet nem lehetett mindkét vállalat számára jóváhagyni, mivel az állítólagos támogatási rendszerek nagy száma és a szubvencióellenes vizsgálat időigényes volta miatt ez indokolatlanul nagy terhet jelentene és akadályozhatná a vizsgálat megfelelő időben történő lezárását.

(42) A párhuzamosan zajló dömpingellenes vizsgálat során azonban a Union Steel vállalatot már alávetették egyedi vizsgálatnak, és e vállalat tekintetében egyéni kárkülönbözetet állapítottak meg.

(43) Tekintettel arra, hogy – a fenti (34) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint – válaszaiban a kínai kormány csak a mintába felvett kínai exportáló gyártók által igénybe vett rendszerekre tért ki, a Union Steel által esetlegesen igénybe vett egyes támogatási rendszereket gyakorlatilag lehetetlen volt elemezni. Ennélfogva az alaprendelet 28. cikke szerinti tények alapján e vállalat esetében is a más együttműködő vállalatok tekintetében alkalmazott átlagos támogatási rátát feltételezték.

3.3. EGYEDI TÁMOGATÁSI PROGRAMOK

(44) A Bizottság a panaszban szereplő információk alapján a következő rendszerekkel kapcsolatban próbált tájékozódni, mivel ezek állítólag kormányzati támogatásban részesülnek: I. Az állam által a megfelelő ellenszolgáltatásnál jóval kevesebb összeg fejében biztosított áruk és szolgáltatások biztosítása — A megfelelő ellenszolgáltatásnál jóval kevesebb összeg fejében biztosított hozzájárulások: melegen és hidegen hengerelt acél — földhasználati jogok biztosítása a megfelelő ellenszolgáltatásnál jóval kevesebb összeg fejében — a megfelelő ellenszolgáltatásnál jóval kevesebb összeg fejében víz szolgáltatását magukban foglaló programok — a megfelelő ellenszolgáltatásnál jóval kevesebb összeg fejében villamos energia biztosítását magában foglaló program — a megfelelő ellenszolgáltatásnál jóval kevesebb összeg fejében villamos energia biztosítását magában foglaló program Jiangsu tartományban — a megfelelő ellenszolgáltatásnál jóval kevesebb összeg fejében nyújtott különböző hozzájárulások II. Kedvezményes hitelek és kamatok a szerves bevonatú acéltermékeket gyártó ágazat számára III. Sajáttőke-programok — Hitel-tőke konverzió — Tőkeinjekciók — Ki nem fizetett osztalék IV. Jövedelemadó és egyéb közvetlen adók — Adópolitikai intézkedések a kutatásra és fejlesztésre fordított kiadások levonására — Adókedvezmények a közép-nyugati régiók számára — Jövedelemadó-jóváírás belföldön előállított berendezések vásárlásakor — Kedvezményes adópolitika az új, illetve csúcstechnológiát alkalmazónak minősülő vállalkozások részére — Jövedelemadó-kedvezmény az erőforrások átfogó kihasználása iránt elkötelezett vállalkozások számára („különleges nyersanyagok”) — Adójóváírás különleges berendezések vásárlására — Kedvezményes jövedelemadó-politika az északkeleti régióban működő vállalkozások számára — Jövedelemadó-mentesség a hazai technológia megújításába történő befektetés esetén — Különféle helyiadó-mentességek (Shandong tartomány, Chongqing város, Guangxi Zhuang régió, a közép-nyugati régiók fejlesztéséhez nyújtott adókedvezmények) — A minősítéssel rendelkező belföldi vállalkozások közötti osztalék adómentessége — „2 évig mentesség + 3 évig fele adó” program szerinti adómentesség a termelékeny, külföldi tőkével működő vállalatok számára — Helyi jövedelemadó alóli mentességre vagy csökkentésre irányuló adóprogramok a termelékeny, külföldi tőkével működő vállalatok számára — Jövedelemadó-jóváírás a belföldön előállított berendezéseket vásárló, külföldi tőkével működő vállalatok számára — Jövedelemadó-támogatások külföldi tőkével működő vállalatok számára, földrajzi elhelyezkedésük alapján V. Közvetett adó- és behozatalivám-programok — A külföldi tőkével működő vállalatoknak és a támogatott iparágakban működő, behozott berendezéseket használó egyes hazai vállalatoknak a behozatali vám és a héa megfizetése alóli mentesség — Héa-visszatérítés a külföldi tőkével működő vállalatok számára belföldön előállított berendezések vásárlásakor — Befektetett eszközökre vonatkozó hozzáadottérték-adó levonása a középső régióban — Ma’anshan egyéb adókedvezményei VI. Támogatási programok — A „China World Top Brand” program (a világ legjobb kínai márkája program) — „Famous Brands” (híres márkák) program — Kulcsfontosságú technológiákkal kapcsolatos projektek állami alapja — A dömpingellenes eljárásokhoz kapcsolódó jogi díjak visszatérítésére irányuló programok VII. Áruk felvásárlása a kormány által a megfelelő ellenszolgáltatásnál magasabb összegért VIII. Egyéb regionális programok — A Tianjin Binhai Új Területen és a Tianjin Gazdasági és Technológiafejlesztési Területen nyújtott támogatások — Az északkeleti régióhoz kapcsolódó programok — Jiangsu tartomány tudományos és technológiai programja keretében nyújtott támogatások — Hebei tartomány tudományos és technológiai programja keretében nyújtott támogatások IX. A panaszban említett eseti támogatások

3.3.1. AZ ÁLLAM ÁLTAL A MEGFELELŐ ELLENSZOLGÁLTATÁSNÁL JÓVAL KEVESEBB ÖSSZEG FEJÉBEN BIZTOSÍTOTT ÁRUK ÉS SZOLGÁLTATÁSOK

3.3.1.1. Melegen és hidegen hengerelt acél biztosítása megfelelő ellenszolgáltatásnál jóval kevesebb összeg fejében

(45) A panaszban megfogalmazott állítás szerint egyes beszállítói iparágak és termékek a kínai kormány ellenőrzése alatt állnak, hogy kedvező árú felhasználandó anyagot biztosíthassanak a szerves bevonatú acéltermékek gyártói számára. Ezen az alapon a szerves bevonatú acéltermékek gyártói kiegyenlíthető támogatásban részesülnek azáltal, hogy állami tulajdonú vállalatoktól állami gyártású, hidegen és melegen hengerelt acélt szereznek be a piaci árnál alacsonyabb áron, azaz az állami tulajdonú vállalatok számára a megfelelő ellenszolgáltatásnál jóval kevesebb összeg fejében.

(46) A Bizottság részletes tájékoztatást kért a kínai kormánytól a szerves bevonatú acéltermékek kínai exportáló gyártói számára hidegen és melegen hengerelt acélt biztosító állami tulajdonú vállalatokról, hogy ellenőrizhesse a panaszban foglalt állításokat és megállapíthassa, hogy ezek az állami tulajdonú vállalatok állami szervek-e. Ehhez a Bizottság egy, az állami tulajdonú vállalatokra vonatkozó B. függeléket csatolt a kínai kormány által kitöltendő kérdőívhez, és felkérte a kínai kormányt, hogy válaszoljon az abban foglalt kérdésekre. A hiánypótlást függelékben foglalt kérdésekre, és arra bátorította, hogy a válaszokat egyeztesse le az érintett állami tulajdonú vállalatokkal.

(47) A kínai kormány azonban a B. függelék egyetlen kérdésére sem válaszolt, és a fő kérdőívben kért lényeges információkat sem tárta fel (például az acélgyártásban tevékenykedő állami tulajdonú vállalatok tulajdonosi szerkezetéről és a kínai kormány e vállalatok feletti ellenőrzéséről, továbbá a kínai kormánynak a kínai acélipar átszervezésében vállalt szerepéről). A kért információk helyett a kínai kormány a kérdőívre adott válaszában kijelentette, hogy a panaszok nem bizonyították, hogy a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek gyártói állami szervek.

(48) A kínai kormány együttműködésének hiányában a Bizottságnak a rendelkezésre álló egyéb megbízható információkat kellett megvizsgálnia. A Bizottság e lépésről értesítette a kínai kormányt. Annak felmérésekor, hogy a szerves bevonatú acéltermékek kínai exportáló gyártói számára hidegen és melegen hengerelt acéltermékeket biztosító állami tulajdonú vállalatok állami szervek-e, a Bizottság figyelembe vette a kínai kormány által nyújtott részleges tájékoztatást, a panaszban foglalt információkat, más vizsgáló hatóságok által folytatott hasonló eljárásokból nyilvánosan hozzáférhető, tényszerű információkat, valamint más nyilvánosan hozzáférhető információkat, és megállapításait az aktában szereplő információk összességére alapozta.

a) A szerves bevonatú acéltermékek gyártói számára hidegen és melegen hengerelt acéltermékeket biztosító állami tulajdonú vállalatok állami szervek.

(49) A panaszos szerint a kínai állami tulajdonú vállalatok az alaprendelet 2. cikkének b) pontja értelében állami szervnek minősülnek, amelyek a piaci ár alatt biztosítanak árukat (hidegen és melegen hengerelt acéltermékeket) a szerves bevonatú acéltermékek gyártói számára, ezzel előnyt biztosítva számukra.

(50) Kereskedelmi Világszervezet fellebbviteli testülete az „Egyesült Államok – Végleges dömpingellenes és kiegyenlítő vámok egyes Kínából származó termékekre” című jelentése (United States – Definitive Anti-Dumping and Countervailing Duties on Certain Products from China) (5) (a továbbiakban: a fellebbviteli testület jelentése) az állami szervet olyan szervezetként határozza meg, amely „kormányzati hatáskörrel rendelkezik, ilyen hatáskört gyakorol vagy amelyet ilyen hatáskörrel ruháznak fel” (6). A fellebbviteli testület azt is figyelembe vette, hogy az állami szervek egyik jellemzője a „kormányzati feladatok végrehajtása” (7), amelyet általában „az adott tag jogrendjében a kormányzati gyakorlat részének tekintenek” (8).

(51) A Kereskedelmi Világszervezet fellebbviteli testületének következtetéseire figyelemmel a vizsgálat szempontjából két kérdésre kell választ találni: a) az érintett állami tulajdonú vállalatok ellátnak-e olyan feladatokat, amelyek általában a kormányzati gyakorlat részének minősülnek Kínában és b) amennyiben igen, gyakorolnak-e kormányzati hatáskört e feladatok végrehajtása során?

(52) A kínai kormánnyal összefüggésben számos bizonyíték mutat arra, hogy a kormány jelentős mértékben részt vesz a gazdaság irányításéban. A kínai kormány gazdaságban betöltött alapvető szerepét a Kínai Népköztársaság alkotmánya garantálja. Az alkotmány 7. cikke kimondja: „Az államgazdaság a szocialista gazdaság azon ágazata, amely a nép tulajdonát képezi; ez a nemzetgazdaság vezető ereje. Az állam biztosítja az államgazdaság konszolidációját és növekedését”. Hasonlóképpen, az alkotmány 15. cikke kimondja: „Az állam tervgazdaságot tart fenn, amelynek alapja a szocialista állami tulajdon”. A Kínai Kommunista Párt alkotmánya az állami tulajdon elsődleges szerepét is előírja; a párt alkotmányának preambulumában például a következő olvasható: „a Pártnak fenn kell tartania és javítania kell az alapvető gazdasági rendszert, amelyben az állami tulajdon meghatározó szerepet tölt be…”. A Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság által kihirdetett és a legmagasabb kínai hatóság, az Államtanács által elfogadott ötéves tervek szintén arra engednek következtetni, hogy a kínai kormány nagyon erősen kézben tartja a gazdaságot.

(53) Azt acélágazat tekintetében az aktában szereplő információk arra utalnak, hogy a hidegen és melegen hengerelt acéltermékeket előállító, kínai állami tulajdonú vállalatok gyakran látják el a leírt kormányzati feladatokat, többek között a vas- és acélgyártásra vonatkozó ágazati tervek keretében. Ezek a tervek megerősítik, hogy a kínai kormány közvetlen szerepet vállal a kínai acélipar irányításában és fejlesztésében, ezért e tervek állami tulajdonú vállalatok általi végrehajtása a kormányzati feladatok körébe tartozónak tekinthető. A tervek a vas- és acélipar valamennyi szereplője számára célkitűzéseket és célokat határoznak meg, és az ágazat egészét meghatározott mennyiségek előállítására kötelezik. A kínai kormány valójában az állami tulajdonú vas- és acélipari vállalatokat az állam meghosszabbított karjaként használja a tervekben meghatározott célok és célkitűzések eléréséhez.

(54) A Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottságnak a vas- és acélipar fejlesztési politikájáról szóló 35. sz. rendelete többek között politikát vázol fel a vas- és acélkohászati vállalkozások számának csökkentésére, és célokat tűz ki a hazai piacon az első 10 közé rangsorolt acélipari vállalkozáscsoport termelése tekintetében (3. cikk), a termelési kapacitás tekintetében megtiltja új vas- és acélipari kapcsolt vállalkozások létrehozását (10. cikk), meghatározza a vas- és acéliparba való belépés eszközfeltételeit, valamint a vas- és acélipari vállalkozások által követendő technológiai és gazdasági indexeket (12. cikk), szabályokat állapít meg az acélipari vállalkozások szervezeti felépítésének változásai tekintetében (22. és 23. cikk), feltételeket határoz meg a pénzügyi forrásokhoz való hozzáférés tekintetében (25. és 26. cikk) és jogot biztosít az államnak ahhoz, hogy a nyersanyagbeszerzésbe beavatkozzon (30. cikk).

(55) A 12. acélipari ötéves fejlesztési terv összefoglalja a korábbi tervben meghatározott célok megvalósítását, tartalmazza a fejlesztési stratégiát és célokat tűz ki az egész acélipar számára. A 35. sz. rendelethez hasonlóan nagyon pontos célokat határoz meg az ipari csoportosulások szintjén (III. szakasz, III. 6. pont), egyes projekteket ösztönöz, másokat visszafog (IV. szakasz, IV. pont), és megkülönböztetést alkalmaz a vas- és acélipar különböző tartományokban történő támogatása érdekében (IV. szakasz, V. pont), előírja az acélipari nagyvállalatok támogatását és vezető szerepet biztosít a legnagyobb állami tulajdonú kínai acélgyártók – például a Bao Steel, az Anshan Iron and Steel, a Wuhan Iron and Steel stb. – számára (9). A terv előírja továbbá a meglévő acélipari vállalkozások által végzett termelőtevékenység szabályozásának és irányításának megerősítését (V. szakasz, IV. pont).

(56) A Kínai Népköztársaságnak a vállalkozások állami tulajdonú eszközeiről szóló törvénye kötelezi továbbá az állami tulajdonú (vagy a törvény szóhasználata szerint: állami beruházással működő) vállalatokat a nemzeti iparpolitikáknak való megfelelésre (10). Hasonlóképpen a központi vállalkozások által eszközölt beruházások felügyeletére és irányítására vonatkozó átmeneti intézkedések a fejlesztési tervek és az állami iparpolitika követésére kötelezik az állami tulajdonú (állami beruházással működő) vállalatokat (11). A központi vállalkozások fejlesztési stratégiáinak és terveinek irányítására vonatkozó intézkedések értelmében minden, állami beruházással működő vállalatnak fejlesztési és stratégiai tervet kell kidolgoznia, amelyet az Államtanács állami tulajdonú eszközök felügyeletével és igazgatásával foglalkozó bizottságának (SASAC) meg kell vizsgálnia és jóvá kell hagynia. E vizsgálatok során és a jóváhagyás megadása előtt a SASAC-nak mérlegelnie kell többek között azt, hogy ez a terv összhangban áll-e a nemzeti fejlesztési tervezési és iparpolitikákkal, és az állami tulajdonú gazdaság szerkezetének és felépítésének stratégiai kiigazításával (12).

(57) A tervekben meghatározott intézkedések végrehajtásának konkrét példái – például a Capital Steel Corporation telephelyének áthelyezése (13) vagy az acélipari vállalkozások között létrejött számtalan egyesülés (14) – azt jelzik, hogy a tervek nemcsak iránymutatásként szolgáló indikatív dokumentumok, hanem az állami tulajdonú acélipari vállalatok részéről konkrét intézkedéseket is eredményeznek, amelyeket a (Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság és az Államtanács által képviselt) kormány készít elő.

(58) A tervekben érintett vállalatoknak kivétel nélkül végre kell hajtaniuk a fenti preambulumbekezdésekben ismertetett konkrét intézkedéseket. Az a következtetés vonható le, hogy az acélipari vállalatok üzleti magatartásába való közvetlen kormányzati beavatkozással az állami tulajdonú acélipari vállalatok a kormány karjaként működve olyan kormányzati feladatokat látnak el, amelyek végső soron a tervekben meghatározott célok és célkitűzések teljesítéséhez vezetnek.

(59) Miután megállapítást nyert, hogy az állami tulajdonú vállalatok kormányzati feladatokat látnak el, a kérdés az, hogy ennek során kormányzati hatáskört gyakorolnak-e. Ebben a tekintetben központi kérdés, hogy e vállalatokat a kormány érdemben ellenőrzi-e (15). Amennyiben ez a helyzet, a vonatkozó bizonyítékokra figyelemmel ésszerűen meghatározandó, hogy az állami tulajdonú vállalatok a kormányzat kinyújtott karjaként eljárva a fenti tervekben kitűzött politika tényleges végrehajtói.

(60) Az alábbiakban ismertetett kormányzati ellenőrzés azt jelzi, hogy az állami tulajdonú vállalatok kormányzati hatáskört birtokolnak, gyakorolnak, illetve azokat ilyen hatáskörrel ruházták fel. Az ellenőrzés gyakorolható többek között kormányzati tulajdon, közigazgatási szabályozás, valamint a SASAC szerepvállalása, az igazgatótanács és kormányzati tervek révén.

(61) Amint arról az együttműködés hiányáról szóló fenti szakaszokban (a (46)–(48) preambulumbekezdésben) már említés történt, a kínai kormány nem bocsátotta rendelkezésre a hidegen és melegen hengerelt acéltermékek kínai gyártóinak tulajdonosi szerkezetére vonatkozó információkat. A kínai kormány a kitöltött kérdőívben megadott egy 54 vállalatot tartalmazó listát, amelyekben a kínai kormány a legnagyobb részvényes, de az ellenőrző látogatás során azt állította, hogy a lista nem helytálló, és magántulajdonban álló vállalatokat is tartalmaz. A kínai kormány nem javította ki a listát és nem adta meg azt sem, hogy mely vállalatok állnak magántulajdonban és melyek képezik a kínai kormány tulajdonát. Az együttműködés hiánya miatt a Bizottságnak meg kellett vizsgálnia az aktában szereplő más bizonyítékokat és a nyilvánosan hozzáférhető információkat.

(62) A panaszos bizonyítékot szolgáltatott arra vonatkozóan, hogy a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek legjelentősebb gyártói állami tulajdonban állnak, és erről részletes információkat nyújtott be a panasz 10. mellékletében (16). Más nyilvánosan hozzáférhető információk (17) is megerősítik, hogy a kínai kormány a hidegen és melegen hengerelt acéltermékek számos gyártójában tulajdoni hányaddal rendelkezik.

(63) Figyelembe véve az aktában szereplő összes információt, ésszerűen levonható az a következtetés, hogy a kínai kormány a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek számos kínai gyártójában jelentős tulajdoni hányaddal rendelkezik.

(64) A SASAC látja el az állami befektető feladatait és kezeli a felügyelete alá tartozó állami tulajdonú eszközöket. Meg kell jegyezni, hogy noha a kínai kormány a kitöltött kérdőívben és későbbi beadványaiban is azt állította, hogy a SASAC nem vállal szerepet az állami tulajdonú vállalatok kereskedelmi műveleteiben, és ezt az állítását az állami tulajdonú vállalatok eszközeinek felügyeletére és igazgatására vonatkozó ideiglenes intézkedések (18) 7. cikkére való hivatkozással támasztotta alá, ugyanezen jogszabály más cikkei és az aktában szereplő más bizonyítékok (19) másra engednek következtetni.

(65) A kínai kormány által kitöltött szubvencióellenes kérdőív valójában azt igazolja, hogy az Államtanács által felhatalmazott SASAC jogi eljárások útján nevezi ki és hívja vissza a felügyelt vállalatok felső vezetőit, illetve értékeli teljesítményüket. Feladata egyben, hogy a felügyelt vállalatokat az irányadó elvek és politikák végrehajtására ösztönözze, felel a vállalkozások állami tulajdonú eszközeinek alapvető kezeléséért, valamint irányítja és felügyeli a helyi állami tulajdonú eszközök jogszerű igazgatási munkáját.

(66) A SASAC feladatkörébe tartozik emellett az állami tulajdonú vállalatok vezetőinek javadalmazása és értékelése; továbbá e vállalkozások vezetőinek kinevezése, és jutalmazásukra és szankcionálásukra vonatkozó döntések meghozatala (20). Valójában az összes bizonyíték arra enged következtetni, hogy az állami tulajdonú vállalatok vezetőinek pályafutása a SASAC-on múlik. E körülmények azt jelzik, hogy a SASAC-ot egyértelműen kormányzati hatáskörrel ruházták fel.

(67) Az állami tulajdonú vállalatok igazgatótanácsának összetétele is a kínai kormány e vállalkozások felett gyakorolt ellenőrzését támasztja alá. Az aktában szereplő bizonyítékok (21) azt jelzik, hogy az igazgatótanácsok számos tagja jelenleg kormányzati vagy pártfunkciót visel vagy a múltban ilyet töltött be, és kiválasztásukat erőteljesen befolyásolják a kormányzati szervek, úgy mint a SASAC vagy a Kínai Kommunista Párt.

(68) A kínai kormány acéliparral kapcsolatos szakpolitikáit, érdekeit és céljait különféle központi szintű és központi szint alatti kormányzati tervben határozta meg. A kormány szorgalmazza, hogy az állami tulajdonú vállalatok e szakpolitikákat kövessék (ennek elmulasztása esetén a vállalkozásokat még szankcionálják is), és egyes vezető kínai állami tulajdonú acélipari vállalatok közelmúltbeli intézkedéseiből nyilvánvalóan látszik, hogy e szakpolitikákat betartják, és az állami tulajdonú acélipari vállalatok a tervekben meghatározott célszámok és célok elérésén munkálkodnak.

(69) A 12. acélipari ötéves fejlesztési terv szerint kizárólag a „nemzeti vas- és acélipari szakpolitikát, és a vas- és acélipar termelési és működési szabványait és feltételeit betartó vállalkozások jutnak elsődleges szerephez az egyesülésben és szerkezetátalakításban.” (22)

(70) Számos tartományi és helyi szintű terv tesz név szerinti említést állami tulajdonú vállalatokról és tűz ki számukra célokat és célszámokat. A panaszos panaszához csatolta e tervek kivonatait (23). A kérdőív, valamint az ellenőrzést és pontosítást szolgáló hiánypótlást kérő levél az összes ilyen tervet bekérte, de a kínai kormány úgy döntött, nem adja át azokat. Meg kell azonban jegyezni, hogy a kínai kormány az eljárás során ezen idézetek pontosságát nem vitatta. Emellett a tartományi és helyi tervekben említett vállalatok elismerik a hatóságokkal folytatott együttműködést, és ismertetik, hogy jelenleg miként járnak el a terveknek megfelelően, illetve a múltban miként tették ezt (24).

(71) Noha a kínai kormány állítása szerint a fenti tervek némelyike nem kötelező erejű, csak a tájékoztatás célját szolgálja, ezt az állítást az aktában szereplő többi bizonyíték nem támasztja alá. Ellenkezőleg, számos – kétségtelenül jogilag kötelező erejű – törvény és rendelet (25) az állami tulajdonú vállalatok számára kötelezővé teszi az állami fejlesztési tervek és iparpolitika követését.

(72) A kínai kormány az ötéves tervben és más vonatkozó hivatalos dokumentumban fogalmazza meg a vas- és acéliparra vonatkozó célokat és célszámokat, amelyeket e dokumentumokban ismertetett funkciók és tevékenységek révén valósít meg. Mivel ezeket a terveket és dokumentumokat a kínai kormány szervei – az Államtanács vagy a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság – fogalmazzák meg, az azokban említett funkciókat és feladatokat kormányzatinak kell tekinteni. Mivel a fent ismertetettek szerint az állami tulajdonú acélipari vállalatok számára kötelező a tervek és szakpolitikák követése, a kormányzat kinyújtott karjaként járnak el, és mivel a kormányzat érdemi ellenőrzést gyakorol felettük, ténylegesen kormányzati hatáskört gyakorolnak.

(73) Az együttműködés kínai kormány részéről tapasztalt hiányára tekintettel az „állami szervnek” minősülő jogalanyok körét nem sikerült teljes mértékben meghatározni. Mindenesetre állami szervnek minősül minden olyan állami tulajdonú vállalat, amelyben a kormány a többségi vagy a legnagyobb részvényes. Magánjogi szerv minden olyan jogalany, amelyben a kormánynak nincs részesedése. A fentiek alapján nyilvánvaló, hogy nincs szükség az állami jogalanyok és a magánjogi szervek közötti egyértelmű határvonal meghúzására, mivel az alábbi, (85)–(98) preambulumbekezdésben igazolást nyer, hogy az acélágazatban valamennyi magánjogi szervet az állam bízza meg és irányítja, ezért magatartásuk valamennyi fontos szempontból az állami szervekével azonos.

b) Gazdasági előny (állami szervek)

(74) Annak értékeléséhez, hogy felmerül-e az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése szerinti gazdasági előny, az exportáló gyártók által a melegen és hidegen hengerelt acéltermékekért fizetett árat össze kell hasonlítani a releváns viszonyítási alappal. A fellebbviteli testület jelentése megerősítette, hogy amennyiben a vétel helye szerinti ország piaca a kormányzati szerepvállalás miatt torzult, külső viszonyítási alap használata megengedett. A jelentés megjegyezte továbbá, hogy „amennyiben a kormány a piacon domináló szállító, valószínű, hogy a magánpiaci árak is torzulnak, ennek ellenére szükséges az eseti elemzés” (26). A fellebbviteli testület azt is kimondta, hogy: „… javaslatunk nem egy olyan határérték megállapítására irányul, amely felett az ártorzulás megállapításához elegendő az a puszta tény, hogy a kormány a piacon a meghatározó szállító, hanem arra az egyértelmű tényre, hogy minél meghatározóbb a kormány piaci szerepe, annál valószínűbb, hogy ez a szerepvállalás a magánpiaci árak torzulásához fog vezetni.” (27) A fellebbviteli testület kimondta továbbá, hogy: „amennyiben a kormány »jelentős« szállító, a kormány piaci részesedésén túli tényezőkhöz kapcsolódó bizonyítékokra is szükség lesz, mivel a kormányzat jelentős szállítói szerepvállalása önmagában nem bizonyítja a magánpiaci árak torzulását.” Ezért az első megválaszolandó kérdés az, hogy a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek kínai gyártásában a kormány szerepe meghatározó vagy pusztán jelentős.

(75) A Bizottság információkat kért a kínai kormánytól a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek piacáról az állami tulajdonú vállalatok és a magánvállalatok által gyártott melegen és hidegen hengerelt acéltermék-termelés aránya tekintetében, azonban a kínai kormány e tekintetben semmiféle releváns információt nem nyújtott be (28).

(76) A Bizottság ebben a kérdésben más hozzáférhető információkat használt fel (29), amelyek alapján megállapította, hogy Kínában a melegen hengerelt acéltermékek legalább 63 %-át állami tulajdonú acélipari vállalatok állítják elő. Fontos megjegyezni, hogy az állami tulajdonú vállalatok e 63 %-os részesedése egy igen konzervatív szemléletű elemzés eredménye és az abszolút minimumszámot jelenti. Az a tény, hogy az exportőrök által bejelentett állítólagos magántulajdonú szállítók közül sok a jelek szerint kereskedelmi vállalat (amelyek termékeiket vélhetően állami tulajdonú vállalatoktól szerezték be), a kínai kormány részéről az együttműködés hiánya (lásd a fenti (46)–(48) preambulumbekezdést), valamint más vizsgáló hatóságok megállapításai (lásd: 32. lábjegyzet) arra a következtetésre vezetnek, hogy az állami tulajdonú vállalatok valós részesedése a melegen hengerelt acéltermékek piacán sokkal nagyobb. A kínai kormány hangsúlyos jelenléte a melegen hengerelt acéltermékek piacán (lásd az alábbi (85)–(94) preambulumbekezdést) a magánszereplők mozgásterét is beszűkíti.

(77) A fentieket figyelembe véve megállapítást nyert, hogy a melegen hengerelt acéltermékek kínai piacán az állami tulajdonú vállalatok meghatározóak. A melegen hengerelt acéltermékek piacán az állami tulajdonú vállalatok ezen erőfölénye olyan jelentős, hogy a magántulajdonú gyártóknak nincs más választásuk, mint áraikat az állami tulajdonú vállalatok áraihoz igazítani, amint az az alábbiakban bemutatásra kerül.

(78) A hidegen hengerelt acéltermékek vonatkozásában az állami tulajdonú vállalatok kínai exportáló gyártók által jelentett piaci részesedése (18 %) sokkal alacsonyabb, mint melegen hengerelt acéltermékek esetében, noha ennek más információk ellentmondanak (lásd az alábbi (79) preambulumbekezdést). Figyelemmel a kínai kormány együttműködésének hiányára, arra a tényre, hogy az exportőrök által bejelentett állítólagos magántulajdonban levő szállítók közül sok a jelek szerint kereskedelmi vállalat (amelyek termékeiket vélhetően állami tulajdonú vállalatoktól szerezték be), valamint a magánszereplők kereskedelmi tevékenységének a kínai kormány ágazatbeli részvételéből fakadó korlátozásaira (lásd az alábbi (85)–(94) preambulumbekezdést) az a következtetés vonható le (részben az alaprendelet 28. cikke szerint rendelkezésre álló tények alapján [lásd az alábbi (79) preambulumbekezdést]), hogy az állami tulajdonú vállalatok Kínában a hidegen hengerelt acéltermékek piacán is meghatározó szerepet játszanak.

(79) Ezt a következtetést támasztja alá a World Steel Capacity Book (a nemzetközi acéltermelési kapacitás könyve), amely cáfolja a kínai exportőrök által jelentett 18 %-os részesedést, és arra enged következtetni, hogy Kínában a hidegen hengerelt acéltermékek teljes termelési kapacitásának több mint 70 %-a állami tulajdonban áll (30).

(80) A Bizottság információkat kért a kínai kormánytól a kínai piacon állami és magántulajdonú vállalatok által értékesített melegen és hidegen hengerelt acéltermékek áráról. A kínai kormány a kérdőívre adott válaszban ilyen információkat egyáltalán nem adott meg. Az állami tulajdonú vállalatok exportőreinél végzett vizsgálat megállapította, hogy a vizsgálati időszakban a négy exportáló gyártó, illetve gyártói csoport által a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek magángyártóitól vagy kereskedőktől beszerzett melegen és hidegen hengerelt acéltermékek ára rendre megközelítette az állami tulajdonú vállalatok árait (31). Így a megfigyelt adatok az állami tulajdonú vállalatok ágazatbeli erőfölényével együtt azt igazolják, hogy a magántulajdonban levő szállítók árai ténylegesen az állami tulajdonú vállalatoknak fizetett árakat követik. Továbbá a mintába felvett egyik exportáló gyártó által benyújtott, a magántulajdonban levő szállító által melegen hengerelt acéltermékek szállítására szóló szerződésben még egy olyan feltétel is szerepel, amely az árat az állami tulajdonú vállalatok által alkalmazott árhoz köti.

(81) Az aktában szereplő információk összessége alapján megállapítható, hogy az állami tulajdonú vállalatok által értékesített melegen és hidegen hengerelt acéltermékek árai – az állami tulajdonú vállalatok melegen és hidegen hengerelt acéltermékek kínai piacán tapasztalható kimagasló erőfölénye következtében – torzultak. A magántulajdonban levő szállítók által a melegen és hidegen hengerelt acéltermékekre alkalmazott árakat az állami tulajdonú vállalatok által felszámított árakhoz igazították. Ennek figyelembevételével megállapítható, hogy a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek vonatkozásában Kínában nem léteznek megbízható piaci árak. Mivel a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek piacán nem léteznek „uralkodó piaci viszonyok”, a Bizottságnak az alaprendelet 6. cikkének d) pontja értelmében helyettesítő viszonyítási alapot kellett keresnie. Mivel a teljes kínai piac torzult, a kínai költségek és árak bármely érdemi kiigazítását a gyakorlatban kivitelezhetetlennek ítélték, és a jelek szerint az állami tulajdonú vállalatok erőfölénye a behozatali árakat hasonlóképpen torzította volna. Emiatt az alaprendelet 6. cikke d) pontjának ii. alpontjával összhangban külső viszonyítási alapot kellett keresni.

(82) A legmegfelelőbb viszonyítási alapnak a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek különféle acélipari szaklapokban – pl. a Steel Business Briefing, a MEPS és a CRU című folyóiratban – rendszeresen közzétett világpiaci árai alapján számított viszonyítási alap tűnt.

(83) Az állami tulajdonú vállalatok árainak egy külföldi (az alábbi (103) preambulumbekezdés alapján kiszámított) viszonyítási alappal való összevetéséből az derült ki, hogy ezek az árak jóval elmaradtak a referenciaáraktól, minek következtében a szerves bevonatú acéltermékek kínai exportáló gyártóinál az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése értelmében vett gazdasági előny keletkezett.

c) Egyedi jelleg

(84) A támogatási program az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének c) pontja értelmében véve egyedi, tekintve, hogy a melegen és hidegen hengerelt acéltermékeket csak korlátozott számú kínai iparág és vállalkozás használja fel termelésében.

d) Magántulajdonban levő szállítók megbízása és utasítása

(85) A következő megválaszolandó kérdés az, hogy a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek magántulajdonú gyártóit – amelyek nem állami szervek – ennek ellenére a kínai kormány bízza-e meg és utasítja-e az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának iv. alpontja értelmében arra, hogy melegen és hidegen hengerelt acéltermékeket szállítsanak a szerves bevonatú acéltermékek gyártói számára.

(86) Már a kezdetektől megállapítást nyert, hogy a kínai kormány politikája az, hogy melegen és hidegen hengerelt acéltermékeket szállít a szerves bevonatú acéltermékek ágazatának, mivel ebben a szállításban a kormányzat részét képező állami szervek vesznek részt, amelyek piaci erőfölényük miatt a piaci áraknál alacsonyabb árakat kínálhatnak fel. Továbbá e szervek állami vagy nem állami besorolásától függetlenül ugyanez a bizonyíték utal az iparágba hangsúlyosan beavatkozó kormányzati politika jelenlétére. Most azt kell meghatározni, hogy ez a politika a magántulajdonban levő szállítókra is érvényes-e.

(87) Számos kormányzati terv és szakpolitikai dokumentum utal arra, hogy a kínai kormány ösztönzi és támogatja a kínai acélgyártókat (az állami tulajdonú és magántulajdonú gyártókat egyaránt). E dokumentumok egyes szakaszai arra engednek következtetni, hogy a kormány és a magántulajdonú acélvállalatok magatartása között közvetlen kapcsolat áll fenn, és olykor megfigyelhető, hogy az ilyen „iránymutatás” eredményeként az acélvállalatok magatartása a tervekben ajánlott módon alakult.

(88) A Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság vas- és acélipar fejlesztési politikájáról szóló 35. sz. rendelete például az acélvállalatokat egy adott magatartásforma követésére ösztönzi (32), feltételeket szab a beruházásokhoz és azokat a hatóságok jóváhagyásához köti (33), befolyásolja az erőforrásokért folytatott versenyt (34), sőt, szankciókat helyez kilátásba azon vállalatok esetében, amelyek nem tartják be a rendeletet (35). Az acélvállalatok üzleti döntéseit emellett a 12. acélipari ötéves fejlesztési terv is befolyásolja, ami emiatt a költségszerkezetre és az árakra is hatással lehet (36).

(89) Ezen túlmenően a panaszos a panasz 24. mellékletében benyújtott összeállítást nyújtott be különféle kormányzati szervezetek szakpolitikai dokumentumaiból származó kivonatokból, amelyek általánosságban az acélipar, konkrétan pedig a szerves bevonatú acéltermékek üzletágának a kínai kormány általi támogatására világítanak rá (37).

(90) Emellett nyilvánosan hozzáférhető információk is azt igazolják, hogy a magántulajdonú vállalatok magatartása a különféle kormányzati terveknek és szakpolitikai dokumentumoknak megfelelően alakul (38).

(91) A kínai kormány lépéseket a bonyolult héa-visszatérítési rendszerben kirótt kiviteli korlátozásokon keresztül tett a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek kivitelének visszafogására. Konkrétabban: a melegen és hidegen hengerelt acéltermékeket 17 %-os héa megfizetése terheli. A hidegen hengerelt acéltermékekből (amelyeket melegen hengerelt acéltermékekből állítanak elő) gyártott szerves bevonatú acéltermékek belföldi értékesítését terhelő héa 13 %-ban visszatérítendő, miközben a melegen vagy hidegen hengerelt acéltermékek kivitelét választó vállalatok egyáltalán nem igényelhetnek adó-visszatérítést. Ez a rendszer azt jelenti, hogy a melegen vagy hidegen hengerelt acéltermékek magántulajdonú gyártóit nem illeti meg a szokásos kereskedelmi szabadság; a rendszer pedig a melegen vagy hidegen hengerelt acéltermékek belföldi kínálatának növelésével és a kínai piacon azok árának nyilvánvaló leszorításával jár. Ilyen módon a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek magántulajdonú gyártói (az állami tulajdonú vállalatokkal megegyezően) nem függetlenedhetnek a kínai kormány politikájától.

(92) Az állami szervek gazdasági előnyéről szóló fenti szakaszban megállapítást nyert, hogy az állami tulajdonú acélipari vállalatoknak a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek piacán jellemző erőfölénye miatt a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek magántulajdonú gyártóinak nincs más választásuk, mint áraikat az állami tulajdonú vállalatok áraihoz igazítani. Más megfogalmazásban ez azt jelenti, hogy áraikat nem megszabják, hanem inkább átveszik. Ez egy újabb jele annak, hogy a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek magántulajdonú gyártói nem járhatnak el a kínai kormány és más állami szervek intézkedéseitől függetlenül.

(93) Ezt a tényt támasztják alá a kínai exportáló gyártók által a kitöltött szubvencióellenes kérdőíven beküldött információk, amelyek azt mutatják, hogy a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek magántulajdonban levő szállítónak árai majdnem teljesen igazodnak az állami tulajdonú vállalatok áraihoz. Továbbá a mintába felvett egyik exportáló gyártó által benyújtott, a magántulajdonban levő szállító által melegen hengerelt acéltermékek szállítására szóló szerződésben még egy olyan feltétel is szerepel, amely az árat az állami tulajdonú vállalatok által alkalmazott árhoz köti.

(94) Figyelemmel arra a fenti megállapításra, hogy az állami tulajdonú vállalatok által alkalmazott árak a piaci árszintek alatt maradnak, egyértelmű, hogy a magántulajdonú szállítók állami tulajdonú vállalatok által felszámított árakhoz igazított árai is elmaradnak a piaci árszinttől.

e) Pénzügyi támogatás

(95) Az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontja iv. alpontjának második francia bekezdése szerint pénzügyi támogatás áll fenn, ha a kormány: „egy magánszervezetet bíz meg az i., ii. és iii. pontban felsorolt olyan feladatok ellátásával, vagy utasítja azt ezen feladatok ellátására, amelyek szokásos esetekben a kormányzat feladatai lennének, és ez a gyakorlat valójában nem különbözik a kormányzat által követett szokásos gyakorlattól;” A WTO fellebbviteli testülete az „utasítást” akként értelmezte, hogy az olyan helyzetekre utal, amikor a kormányzat egy magánjogi szerv felett hatásköreit gyakorolja, beleértve bizonyos fokú kényszert, a „megbízást” pedig olyan helyzetekre utalva használja, amikor a kormány egy magánjogi szervezetre feladatköröket ruház át (39). Ezen túlmenően a WTO USA-exportkorlátozásokkal foglalkozó vizsgálóbizottsága (40) hárompillérű tesztet állapított meg a megbízás és utasítás létezésének vizsgálatára, amelyhez a következőkre van szükség a) egy olyan kormányzati intézkedés, amelyet b) egy adott félhez intéznek és c) amelynek tárgya egy adott feladat vagy kötelezettség (41).

(96) Ennek alapján a magántulajdonban levő szállítóknak a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek szállítását célzó kínai kormányzati politikába való bevonása kimeríti a magánszállítók „megbízás”-ának és „utasítás”-ának fogalmát, a következő okok miatt: A kormányzati „intézkedés” kitétel: — A kínai kormány „politikája” (lásd: a fenti (86) preambulumbekezdés) „intézkedést” vagy „intézkedéseket” valósít meg. A politikát egyfelől állami szervek (állami tulajdonú vállalatok) hajtják végre, amelyek a piacon erőfölényben vannak és piaci árszintek alatt értékesítenek, másfelől a kínai kormány valósítja meg tervek és az exportkorlátozások manipulálása révén. Ennek általános hatása, hogy a magántulajdonban levő szállítók ténylegesen arra kényszerülnek, hogy kövessék az állami szervek piaci árszint alatti árait. Az „egy adott félhez intézett” kitétel: — A kormányzati politika (nevezetesen a tervek és az exportkorlátozások) a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek valamennyi gyártójára vonatkozik, azaz az állami és magántulajdonú gyártókra egyaránt. Ebben az értelemben a politika „címzettje” az összes gyártó. Ezt bizonyítja az a tény, hogy az állami tulajdonú vállalatok és a magántulajdonban levő szállítók árai összehangoltak, és a magántulajdonú szállítók kereskedelmi szempontból ésszerűtlen árakon értékesítenek. Az „amelynek tárgya egy adott feladat vagy kötelezettség” kitétel: — A kormányzati politika célja – amint azt a kínai árszintek is bizonyítják – a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek piaci ár alatti rendelkezésre bocsátása. A kínai kormány és az állami tulajdonú vállalatok intézkedései nyomán a magántulajdonban levő szállítóknak nem marad más választásuk, mint követni az állami szervek gyakorlatát, ami ténylegesen egy konkrét feladatot vagy kötelezettséget ró rájuk. A kínai kormány politikája – különösen a terveken és a héa manipulációján keresztül – súlyosan korlátozza a magántulajdonban levő szállítók szabadságát e feladat vagy kötelezettség tekintetében.

(97) A fenti összes tényezőt figyelembe véve megállapítható, hogy a kínai kormány exportkorlátozása, a kormányzati tervezés és az állami tulajdonú vállalatok erőfölénye korlátozza a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek magántulajdonban levő szállítóinak szabadságát, arra kötelezve őket, hogy nem-kereskedelmi módon járjanak el, és közgazdaságilag ésszerűtlen (piaci ár alatti) árakat fogadjanak el, amit egy szabad és nyitott piacon nem tennének meg. Ez megerősíti azt, hogy a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek szállítására vonatkozó kormányzati politika (a szerves bevonatú acéltermékek ágazatát is beleértve) a magántulajdonban levő szállítókra is kiterjed.

(98) Ezen túlmenően – a fenti elemzésre figyelemmel – az aktában szereplő bizonyítékok és más nyilvánosan hozzáférhető információk a Bizottságot arra a következtetésre vezették, hogy a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek kínai magántulajdonú gyártóinak a kínai kormány ad megbízást és utasítás az áruknak az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának iii. alpontja és 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának iv. pontja szerinti szállítására és az állami tulajdonú acélipari vállalatokkal azonos módon történő eljárásra.

f) Gazdasági előny (magántulajdonban levő szállítók)

(99) A Bizottság megállapította, hogy a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek magántulajdonban levő szállítói a kínai kormány megbízásából és utasítására járnak el, és a vizsgálat igazolta, hogy a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek magántulajdonú szállítói által felszámított árak igazodnak az állami tulajdonú vállalatok által felszámított árakhoz (lásd a fenti szakaszt).

(100) Ennek figyelembevételével megállapítást nyert, hogy az állami tulajdonú vállalatok piaci ár alatti, melegen és hidegen hengerelt acéltermék-szállítására vonatkozó gazdasági előnyre és egyedi jellegre vonatkozó megállapítások egyúttal a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek magántulajdonú szállítók általi szállítására is vonatkoznak.

g) A vizsgálat megállapításai

(101) A programból a mintába felvett két exportáló gyártó húzott hasznot. Az egyik exportáló gyártó (Panhua Steel Group) előnyben részesült a melegen hengerelt acéltermékek megfelelő ellenszolgáltatásnál alacsonyabb összegért történő szállításából, és a másik exportáló gyártó (Huadong Steel Group) a hidegen hengerelt acéltermékek megfelelő ellenszolgáltatásnál jóval kevesebb összeg fejében történő rendelkezésre bocsátásából részesült gazdasági előnyben.

h) A támogatási összeg kiszámítása

(102) A kiegyenlíthető támogatási összeget a támogatásban részesülő felekre átruházott, a vizsgálati időszak vonatkozásában feltárt gazdasági előny mértékének megfelelően számították ki. A gazdasági előny kiszámítása a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek tényleges beszerzési értékének és a megfelelő referenciaértékek különbözetének kiszámításával történik. Az így kapott összeget aztán elosztották az együttműködő exportáló gyártó vizsgálati időszakban lebonyolított összes forgalmával, mivel a támogatás megítélése nem az exportteljesítmény függvényében történt és nem a gyártott, megtermelt, exportált vagy szállított termékek mennyisége szerint került meghatározásra.

(103) Mivel a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek kínai piaca torzult, a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek referenciaárának meghatározásához a melegen és hidegen hengerelt acéltermékek világpiaci árát tekintették megfelelő alapnak. A különféle acélipari szaklapok (az SBB és a MEPS) alapján öt ország/régió (azaz Európa, USA, Törökország, Japán és Brazília) adózás utáni, nettó belföldi árait választották ki. A reprezentatív referenciaérték kiszámításához a Bizottság valamennyi releváns földrajzi régió tekintetében a legnagyobb piacot választotta ki, ezek Európa (EU), Észak-Amerika (USA), Latin-Amerika (Brazília), Ázsia (Japán) és Közel-Kelet/Észak-Afrika (Törökország). A havi referenciaár meghatározásához az öt ország/régió vizsgálati időszakra vetített havi átlagárainak számtani átlagát vették alapul. A kiválasztott öt ország/régió árai a vizsgálati időszakban nem a legmagasabbak voltak, mindegyikük tagja a WTO-nak, világszinten a tíz legnagyobb acélgyártó közé tartoznak, és földrajzilag elszórtam, más-más földrészen találhatók. Az így meghatározott referenciaárak ezért méltányosnak és ésszerűnek tekinthetők.

(104) A vizsgálati időszakban a mintába felvett exportáló gyártók esetében a fenti módszer szerint megállapított támogatási ráta a Huadong-csoport vonatkozásában 23,02 %, a Panhua-csoport vonatkozásában pedig 27,63 %.

(105) A mintába fel nem vett együttműködő vállalatokra megállapított súlyozott átlagos támogatási ráta 25,37 %.

(106) Az együttműködés csekély mértéke miatt az összes nem együttműködő vállalatra vonatkozó támogatási rátát az e rendszer tekintetében a mintába felvett együttműködő vállalatokkal kapcsolatban álló jogalany esetében megállapított legmagasabb szintű támogatási rátában, azaz 32,44 %-ban határozták meg.

3.3.1.2. Földhasználati jogok biztosítása a megfelelő ellenszolgáltatásnál jóval kevesebb összeg fejében

a) Bevezetés

(107) A panaszos állítása szerint a földterületek értékesítésének nincs működő piaca Kínában, és a vállalatok által a földhasználati jogokért fizetett összeg jóval a szokásos piaci ár alatt van. A kínai kormány a szubvencióellenes kérdőívre adott válaszában közölte, hogy „a Kínai Népköztársaság földügyi igazgatásról szóló törvényének megfelelően a városi területeken a föld az állam tulajdona, míg vidéki és elővárosi területeken eltérő állami rendelkezés hiányában a földművelők közös tulajdona”. A kínai kormány állítása szerint létezik a földterületek értékesítésének szabványosított és megfelelően versengő piaca, a földhasználati jogokkal pedig a földpiaci törvény rendelkezéseinek megfelelően nyilvánosan kell kereskedni. A kínai kormány azt állította továbbá, hogy az ipari és kereskedelmi földterületeket földhasználati kompenzációval kell megszerezni a nyílt piacon nyilvános ajánlattétel, árverés és verseny útján. A kínai kormány nem szolgáltatott adatot a tényleges földhasználati díjakkal, a kormányzat által kialakított minimális földárakkal kapcsolatban, amelyeket a kitöltött szubvencióellenes kérdőívben és az ellenőrző látogatáson említettek.

(108) Az ellenőrzés során a Bizottság bizonyítékot kért a kínai kormánytól azon állítás alátámasztására, hogy Kínában valamennyi ipari földterületet nyilvános ajánlattétel, ajánlattétel vagy árverés útján osztanak ki. A kínai kormány az ellenőrző látogatás során erre nem tudott bizonyítékot szolgáltatni, de a látogatást követően benyújtott információkat erre vonatkozóan. Mindazonáltal az összes bizonyíték arra utal, hogy a mintába felvett exportáló gyártók tizenhárom földhasználati ügylete közül mindössze hat esetben zajlott nyilvános ajánlattétel vagy árverési eljárás. A Bizottság kérése ellenére az árverés/nyilvános ajánlattétel résztvevőiről nem érkezett információ, és a vállalat által fizetett végső ár valójában minden alkalommal megegyezett a helyi hatóságok által önkényesen megszabott árral.

(109) A Bizottság egyben – feltételezve, hogy Kínában a földnek nincs piaci ára – azt kérte a kínai kormánytól, hogy fejtse ki a lehetséges viszonyítási alapokra vonatkozó nézeteit. Noha ez a kérdőív kínai kormánynak való elküldésekor csak egy feltételezés, és semmi esetre sem megállapítás vagy következtetés volt, a kínai kormány arra az álláspontra helyezkedett, hogy ez a feltételezés téves, és semmiféle lehetséges viszonyítási alapot nem szolgáltatott. A kínai kormány egyben rámutatott a panasz egyik állítólagos hiányosságára, miszerint a panaszos egyfelől azt állítja, hogy Kínában a földnek nincsen piaca és egy „külső viszonyítási alapot” kell igénybe venni, másfelől viszont azt, hogy az állami tulajdonú vállalatok a magántulajdonú vállalkozásokhoz képest kedvezőbb feltételekkel kapnak földet a kormánytól, és azt javasolja, hogy ha egyáltalán használnak viszonyítási alapot, az legyen a „nem kedvezményezett” kínai iparágak által fizetett ár, viszont ezekről az árakról nem adott információt. Ezzel összefüggésben meg kell jegyezni, hogy a panaszos állítása szerint a földhasználati jogok teljes kínai piaca torzult – a szerves bevonatú acéltermékek állami és a magántulajdonú gyártói egyaránt a megfelelő ellenszolgáltatásnál jóval kevesebb összeg fejében jutnak földhasználati jogokhoz.

b) Jogalap

(110) Kínában a földhasználati jog biztosítása a Kínai Népköztársaság földügyi igazgatásról szóló törvényének és a Kínai Népköztársaság ingatlanokról szóló törvényének hatálya alá tartozik.

c) Gyakorlati végrehajtás

(111) A földügyi igazgatásról szóló törvény 2. cikkének megfelelően minden földterület állami tulajdonban van, mivel a kínai alkotmány, illetve a vonatkozó jogi rendelkezések szerint a föld a kínai nép közös tulajdona. A földet nem lehet eladni, a földhasználati jogot azonban a törvény alapján át lehet ruházni. Az állami hatóságok a földterületet nyilvános ajánlattétel, árajánlat vagy árverés útján ruházhatják át.

d) A vizsgálat megállapításai

(112) Az együttműködő exportáló gyártók információkat közöltek az általuk használt földterületről, illetve a legtöbb földhasználati jogra vonatkozó szerződésekről/okiratokról, a kínai kormány azonban a földhasználati jogok ellenértékének megállapításával kapcsolatban azonban csak igen korlátozott tájékoztatást adott.

(113) A fent említetteknek megfelelően a kínai kormány azt állította, hogy Kínában valamennyi ipari földterületet nyilvános ajánlattétel, árverés vagy verseny útján osztanak ki. Ezt a Kínai Népköztársaság ingatlanokról szóló törvényének 137. cikke is (42) előírja.

(114) Az együttműködő exportáló gyártók ellenőrzése során azonban megállapítást nyert, hogy a kínai kormány által ismertetett rendszer a gyakorlatban nem mindig így működik. Például a Chongqing Wanda Steel Strip Co. Ltd. (a Panhua Group Co. Ltd része) által megvásárolt hat földhasználati jogból négy esetében nem volt nyilvános ajánlattételi eljárás és ezt a vállalat tisztviselői megerősítették. Az eljáráson a Chongqing Wanda volt az egyetlen résztvevő, és a vállalat által fizetett végső ügyleti ár megegyezett a helyi földerőforrás-hivatal által önkényesen meghatározott induló árral. A fennmaradó két másik földhasználati jogra vonatkozóan lezajlott nyilvános ajánlattételi eljárás, de erre sem a vállalat, sem a kínai kormány nem szolgáltatott bizonyítékot. A kínai kormány által az ellenőrző látogatást követően benyújtott dokumentumokból valójában az látszik, hogy e két földhasználati jogot a helyi földerőforrás-hivatal által megszabott árral megegyező áron vették meg. A Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd (egyben a Panhua Group Co. Ltd része is) három földhasználati jogot szerzett magántulajdonú vállalatoktól történő átruházással a Panhua Group Co. Ltd részvényeiért cserében.

(115) A Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co., Ltd két földhasználati jogát a Xiaoshan kerületi helyi földerőforrás-hivataltól szerezte, egyet pedig a magántulajdonú vállalattól. A nyilvános vételi ajánlatról vagy árverésről nem lehetett bizonyítékot szolgáltatni, mivel a kínai kormány szerint a 2006. szeptember 1-je előtt megvett földhasználati jogok tekintetében nem létezett a földhasználati jogokkal kapcsolatos ügyletek eladási megerősítése, és a kínai kormány ténylegesen nem erősítette meg, de nem is tagadta, hogy ezen ügyletek kapcsán nyilvános ajánlattételre vagy árverésre került sor.

(116) Az eljárás megállapításai megerősítik, hogy Kínában a földhasználat biztosításával és megszerzésével kapcsolatos helyzet tisztázatlan és nem átlátható, az árakat pedig a hatóságok gyakran önkényesen szabják meg. A hatóságok a települési földértékelési rendszer szerint szabják meg az árakat, mely rendszer – egyéb szempontok mellett – arra kötelezi őket, hogy az ipari földterületek árának meghatározásakor az iparpolitikát is vegyék figyelembe. Ugyanakkor – legalábbis az acélágazatban – az ipari földterületekhez való hozzáférés törvényileg csak azokra a vállalatokra korlátozódik, amelyek betartják az állam által meghatározott iparpolitikát (43).

(117) A panaszos által benyújtott információkból az is kiderül, hogy Kínában a földet a szokásos piaci ár alatt bocsátják rendelkezésre (44).

e) Következtetés

(118) Ennek megfelelően a földhasználati jogok kínai kormány által történő biztosítását – az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának iii. alpontja, illetve 3. cikkének (2) bekezdése értelmében – áruk rendelkezésre bocsátásának formájában nyújtott támogatásnak kell tekinteni, amely révén a támogatásban részesülő vállalkozást gazdasági előnnyel ruházták fel. A fenti (114)–(115) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint a földterületek értékesítésének nincs működő piaca Kínában, és a külső viszonyítási alap használata azt bizonyítja, hogy az együttműködő exportőrök által a földhasználati jogokért fizetett összeg jóval a szokásos piaci ár alatt van. A támogatás az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) és c) pontja értelmében egyedi jellegű, mivel az ipari földterületekhez való hozzáférés törvényileg csak azokra a vállalatokra korlátozódik, amelyek betartják az állam által meghatározott iparpolitikát, nyilvános ajánlattételi eljárásra csak egyes ügyletek tekintetében került sor, az árakat a hatóságok gyakran önkényesen szabják meg és a kormányzati gyakorlat ezen a területen tisztázatlan és nem átlátható.

(119) Következésképp ez a támogatás kiegyenlíthetőnek minősül.

f) A támogatási összeg kiszámítása

(120) Mivel megállapítást nyert, hogy a földhasználati jogokkal kapcsolatos viszonyokat Kínában nem a piac határozza meg, Kínában a jelek szerint a magánszektor vonatkozásában viszonyítási alapok egyáltalán nem állnak rendelkezésre. Így a kínai árak és költségek kiigazítása nem megvalósítható. Ilyen körülmények között a Bizottság azt állapította meg, hogy Kínában nincs működő piac, és az alaprendelet 6. cikke d) pontjának ii. alpontjával összhangban a gazdasági előny meghatározásához indokolt a külső viszonyítási alap használata. Mivel a kínai kormány nem működött együtt, illetve a külső viszonyítási alapra nem volt hajlandó javaslatot tenni, a Bizottságnak a megfelelő külső viszonyítási alapot a rendelkezésre álló tények alapján kellett meghatároznia. Ebben a tekintetben megfelelő viszonyítási alapként a Tajvan Független Vámterületről származó információkat ítélték megfelelőnek.

(121) A Bizottság véleménye szerint a tajvani földárak biztosítják a legjobb összehasonlítási alapot azon kínai földterületek vonatkozásában, ahol az együttműködő exportáló gyártók tevékenysége folyik. Az exportáló gyártók többsége Kína keleti részén található, fejlett, magas GDP-vel és nagy népsűrűséggel rendelkező tartományokban.

(122) A kiegyenlíthető támogatás összegét a támogatásban részesülő félre átruházott, a vizsgálati időszak vonatkozásában feltárt gazdasági előny mértékének megfelelően számították ki. A támogatásban részesülő félre átruházott gazdasági előnyt úgy számították ki, hogy figyelembe vették az egyes vállalatok által a földhasználati jogokért fizetett összeg és a tajvani viszonyítási alapnak megfelelően fizetendő rendes összeg közötti különbözetet.

(123) A Bizottság a számítás során a tajvani földterületek átlagos négyzetméterárát alkalmazta és azt a földhasználati jogokra vonatkozó szerződések időpontja után bekövetkezett valutaleértékelődéssel és a GDP alakulásával kiigazította. Az ipari földterületekre vonatkozó árak Tajvan Gazdasági Minisztériuma Ipari Hivatalának honlapjáról származnak. A valutaleértékelődést és a GDP alakulását Tajvan vonatkozásában az IMF 2011-es World Economic Outlook című kiadványában közölt inflációs ráták, illetve a tajvani egy főre jutó folyóáras, USD-ben kifejezett GDP alakulása alapján számították ki. Ezt a támogatási összeget (számláló) az alaprendelet 7. cikkének (3) bekezdésével összhangban – a kínai ipari földterületek földhasználati joga szokásos időtartamának (azaz 50 év) figyelembevételével – kivetítették a vizsgálati időszakra. Ezt az összeget aztán elosztották az együttműködő exportáló gyártók vizsgálati időszakban lebonyolított összes forgalmával, mivel a támogatás megítélése nem az exportteljesítmény függvényében történt és nem a gyártott, megtermelt, exportált vagy szállított termékek mennyisége szerint került meghatározásra.

(124) A vizsgálati időszakban az együttműködő exportáló gyártók esetében a fenti módszer szerint megállapított támogatási ráta a Huadong-csoport vonatkozásában 0,34 %, a Panhua-csoport vonatkozásában pedig 1,12 %.

(125) A mintába fel nem vett együttműködő vállalatokra megállapított súlyozott átlagos támogatási ráta 0,73 %.

(126) Az együttműködés csekély mértéke miatt az összes nem együttműködő vállalatra vonatkozó támogatási rátát az e rendszer tekintetében a mintába felvett együttműködő vállalatokkal kapcsolatban álló jogalany esetében megállapított legmagasabb szintű támogatási rátában, azaz 1,36 %-ban határozták meg.

3.3.1.3. A megfelelő ellenszolgáltatásnál jóval kevesebb összeg fejében víz szolgáltatását magában foglaló program

a) Bevezetés

(127) A panaszos azt állította, hogy Kínában a víz árát kizárólag a hatóságok határozzák meg, és az árképzési szerkezetet az ipari makropolitika határozza meg. Beszámolt arról is, hogy a víz ára a különféle helyi területeken eltérő, és hogy az árszabás vállalatonként is eltérő. A panaszos állítása szerint vélelmezhető, hogy a szerves bevonatú acéltermékek gyártói a magas hozzáadott értékű acéltermékek ösztönzésére irányuló politikának megfelelően a megfelelő ellenszolgáltatásnál jóval kevesebb összeg fejében élvezték a vízszolgáltatást.

(128) A kínai vízellátás és -piac a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság, a Vízügyi Erőforrások Minisztériuma és a Környezetvédelmi Minisztérium irányítása alá tartozik. A vízellátási piacon még mindig főként a helyi állami tulajdonú vállalatok erőfölénye érvényesül, noha a külföldi illetőségű befektetési vállalatoknak az egyes városok vízellátási projektjébe való belépésével megtört az állami szállítók monopóliuma. A kínai kormány ugyanakkor nem tudott részletes listát adni a vízszolgáltatókról, szolgáltatási területükről és a szolgáltatott mennyiségekről (lásd később a (129) preambulumbekezdést), hanem válaszában a mintába felvett exportáló gyártók területén működő vízszolgáltatók listájára szorítkozott.

(129) Az árképzést illetően elmondható, hogy a fő árképzési politikát a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság alakítja ki, és egy meghallgatási eljárást követően – a vízkészletek fenntartható hasznosításának céljával – a helyi hatóságok állapítják meg a helyi vízárakat. Az árak a költségeket, valamint a helyi vízszolgáltatók ésszerűen elfogadható nyereségét tükrözik. A kínai kormány benyújtotta az azokra a tartományokra érvényes árlistákat, ahol a szerves bevonatú acéltermékek mintába felvett gyártói földrajzilag elhelyezkednek. Pontosították, hogy a különféle önkormányzati árak az ipari felhasználókra egységesen vonatkoznak, és nem változnak vállalatonként vagy felhasználónként.

b) A vizsgálat megállapításai

(130) A vizsgálat megállapította, hogy a víz alapárát a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság szabja meg, de az egyes tartományokban érvényes árat az önkormányzatok ármegállapítási közigazgatási hatóságai határozzák meg, több paraméter (pl. az elosztás költsége, haszon és ésszerű többlet) alapján. A víz árát az ugyancsak önkormányzati szinten megállapított „szennyvízkezelési” díj is kiegészíti.

(131) Miközben az alap vízdíj, a szennyvízkezelési díj és más esetleges helyi pótdíjak valamennyi, azonos kategóriába tartozó felhasználóra egyformán vonatkoznak, megállapítást nyert, hogy a mintába felvett két exportőr egyike – a Zhejiang Huadong vállalatcsoport – nem fizetett szennyvízkezelési díjat.

(132) Az exportáló azt állította, hogy ezt az összeget átalányösszeg formájában fizette meg a Környezetvédelmi Hivatalnak. Azonban az alábbi három ok miatt nem lehet úgy tekinteni, hogy a vállalat ezt a befizetést a szennyvízkezelési díj gyanánt teljesítette: 1) a hivatalos dokumentumon ez áll: „szennyvíz-kibocsátási díj” és nem „szennyvízkezelési díj”; 2) a befizetett összeg nem áll arányban a tényleges vízfogyasztással; 3) a teljes megfizetett összeg meglehetősen alacsony ahhoz képest, ami a tényleges vízfogyasztás után fizetendő szennyvízkezelési díjként esedékes lett volna.

c) Pénzügyi támogatás

(133) A Zhejiang Huadong Group – az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának iii. alpontja szerinti – pénzügyi támogatásban részesült azáltal, hogy a kormány vízzel látta el a helyi vízszolgáltató vállalaton (azaz a Hangzhou Xiaoshan Water Supply Co. Ltd-n) keresztül. Ez az alaprendelet értelmében véve kimeríti a nem általános infrastruktúraként áruk rendelkezésre bocsátásának formájában nyújtott kormányzati pénzügyi támogatás fogalmát. Másként megfogalmazva ez a kormányzat elmaradt bevételének tekinthető, mivel az állami szerv a 3. cikk (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében egyébként esedékes bevételt elengedte.

d) Gazdasági előny

(134) A Huadong Steel Group az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése értelmében vett gazdasági előnyben részesült akkor, amikor a kormány a megfelelő ellenszolgáltatásnál jóval kevesebb összeg fejében biztosított számára vizet. Megállapítást nyert, hogy ez az exportőr nem fizette meg a vízellátásért a felhasználói kategóriájára szokásosan alkalmazott teljes árat, mivel a vízár „szennyvízkezelési díj” összetevőjét nem fizette be.

e) Egyedi jelleg

(135) A vízszolgáltatás formájában az együttműködő exportőrök egyikének nyújtott támogatás az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének c) pontja értelmében egyedi jellegű, mivel a szennyvízkezelési díjat nem engedték el valamennyi vállalkozás számára. Az ilyen támogatást bizonyos vállalkozásokra korlátozó jogszabály hiánya ellenére az a támogatást egyfelől az a lehetőség teszi valóban egyedivé, hogy az érintett terméket gyártó bizonyos vállalatok a megfelelő ellenszolgáltatásnál jóval kevesebb összeg fejében juthatnak vízhez, másfelől pedig az, hogy ez együtt jár a helyi hatóságokra ruházott, a szokásosan fizetett vízdíj egy részének elengedésére vonatkozó nyilvánvaló mérlegelési jogkörrel. A Bizottság nem tudott további bizonyítékokat összegyűjteni arról a jogalapról, amelynek alapján ezt a díjat elengedték, mivel az exportáló gyártó nem tudott ilyen jogalapot szolgáltatni.

f) A támogatási összeg kiszámítása

(136) A kiegyenlíthető támogatás összegét a támogatásban részesülő félre átruházott, a vizsgálati időszak vonatkozásában feltárt gazdasági előny mértékének megfelelően számították ki. Gazdasági előnynek a vizsgálati időszak alatti vízfogyasztásért meg nem fizetett szennyvízkezelési díj összege minősül. Ezt a támogatási összeget (számláló) az alaprendelet 7. cikkének (2) bekezdésével összhangban elosztották az együttműködő exportáló gyártók vizsgálati időszakban lebonyolított összes forgalmával, mivel a támogatás megítélése nem az exportteljesítmény függvényében történt, és nem a gyártott, megtermelt, exportált vagy szállított termékek mennyisége szerint került meghatározásra.

(137) A Zhejiang Huadong vállalatcsoport a szennyvízkezelési díj meg nem fizetése folytán gazdasági előnyhöz jutott. A vállalatcsoport vonatkozásában megállapított támogatási ráta 0,01 %.

(138) A mintába fel nem vett együttműködő vállalatokra megállapított súlyozott átlagos támogatási ráta 0,01 %.

(139) Az együttműködés csekély szintje miatt az összes nem együttműködő vállalatra vonatkozó támogatási rátát az e rendszer tekintetében a mintába felvett együttműködő vállalat esetében megállapított legmagasabb támogatási rátában, azaz 0,01 %-ban határozták meg.

3.3.1.4. A megfelelő ellenszolgáltatásnál jóval kevesebb összeg fejében villamos energia biztosítását magában foglaló program

a) Bevezetés

(140) A panaszban szereplő állítás szerint a kínai kormány kedvezményes díjszabással a megfelelő ellenszolgáltatásnál jóval kevesebb összeg fejében biztosított villamos energiát. A panasz különösen azt állította, hogy a villamos energia árát tartományonként eltérően határozták meg, és hogy a kedvezményes díjszabást iparpolitikai eszközként alkalmazták a magas hozzáadott értékű acéltermékek gyártásának ösztönzésére és az elavult termelési kapacitások visszafogására.

(141) Kínában a villamosenergia-piac szabályozása és az árszabás a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság feladata. A több tartományon áthaladó, illetve az egy tartományon belül maradó hálózatot két állami tulajdonú szállító üzemelteti: a State Grid Corporation of China és a China Southern Power Grid Corporation. Az önkormányzati szinten működő villamosenergia-szolgáltatók e vállalatok leányvállalatai. Kína néhány kísérleti projekten keresztül versenymechanizmus bevezetésén dolgozik, de ennek hatása ebben a szakaszban egyelőre elhanyagolható.

(142) A villamos energia árát a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság szabja meg egy olyan eljárás alapján, amelynek része a költségvizsgálat, a szakértői értékelés, nyilvános meghallgatás, valamint a végső ármeghatározás és közzététel. A Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság az egyes tartományokra érvényes árakat értesítésekben teszi közzé, majd ezzel kapcsolatos értesítést a központi Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság által meghatározott árakat helyi szinten végrehajtó helyi ármegállapítási hivatal teszi közzé. A végső ár tükrözi a beszerzési költségeket, az átviteli költségeket és veszteségeket, valamint a kormányzati felárakat. Az árakat a helyi viszonyoktól és az egyes tartományokban érvényesülő politikai célkitűzésektől függően tartományonként differenciálják. Az árak meghatározása végfelhasználói kategóriánként (pl.: lakossági, ipari felhasználók) történik. Az ipari felhasználók tekintetében további árdifferenciálás van érvényben a kínai kormány által megszabott iparpolitika követése érdekében, amely a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság 2005. évi 40. sz. határozatában szereplő listában jelenik meg (a további magyarázatot lásd a (182)) preambulumbekezdésben). A Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság listája szerint az alap villamos energia díjszabást az „ösztönzött” kategóriába tartozó vállalatok fizetik, míg az „elavult” vagy „tiltott” kategóriába tartozó vállalatok az alapdíjszabáson felül pótdíjat kötelesek fizetni. A listában felsorolt kategóriák egyikébe sem tartozó felhasználók a „megengedett” vállalatok alapkategóriájába tartoznak és szintén az alapdíjszabást kötelesek fizetni, pótdíjak nélkül. A Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság 40. sz. határozata értelmében a szerves bevonatú acéltermékek gyártói rendszerint az „ösztönzött” kategóriába tartoznak.

b) Az együttműködés hiánya

(143) A Bizottság a kínai kormánytól bekérte a villamosenergia-piac és az ármegállapítás keretszabályozását, valamint az összes vonatkozó szerv és jogalany által betöltött szerepkör leírását. A kínai kormány azonban nemcsak a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság és a helyi ármegállapítási hivatalok által a mintába fel nem vett exportáló gyártók, hanem a mintába felvett exportáló gyártók tekintetében kiadott vonatkozó ármegállapítási döntések benyújtását is elmulasztotta. A kínai kormány nem ismertette pontosan a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság és a helyi ármegállapítási hivatalok ármegállapításban betöltött szerepét sem. A Bizottság a mintába felvett exportáló gyártókkal kapcsolatban felmerült e hiányosságokról a 2012. augusztus 12-i levelében értesítette a kínai kormányt. Az ellenőrző látogatást követően azt is feltárták, hogy a mintába felvett egyik együttműködő exportőr tekintetében a kínai kormány téves villamosenergia-díjszabás t adott meg.

c) A vizsgálat megállapításai

(144) A vizsgálat megerősítette, hogy az egyes tartományokban érvényes villamosenergia-árakat a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság határozza meg. Igazolást nyert, hogy a helyi ármegállapítási hivatal pusztán a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság által központi szinten meghatározott árak végrehajtója. Ezt megerősíti az a tény is, hogy a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság értesítéseket ad ki, amelyekben meghatározza az egyes tartományokra vonatkozó árakat, majd ezeket az értesítéseket formálisan a helyi ármegállapítási hivatal által elfogadott helyi értesítésekbe ültetik át és hajtják végre helyi szinten. A vizsgálat azt is megállapította, hogy bizonyos tényezők – nevezetesen a központi kormányzat és a helyi önkormányzatok ötéves terveiben és az ágazati tervekben meghatározott iparpolitikai célok követése – szerint egyes ágazatokban, illetve tartományi vagy helyi szinten más és más villamosenergia-díjszabást határoznak meg.

(145) A mintába felvett együttműködő exportőrök vizsgálatából az derült ki, hogy egyikük – a Chongqing Wanda Steel Strip (CWSS) – az ipari nagyfelhasználókra általánosan érvényes díjszabásnál alacsonyabb villamosenergia-díjszabás folytán gazdasági előnyben részesült. Megállapítást nyert, hogy abban a konkrét térségben, ahol ez az exportőr található, egyes ipari felhasználók – beleértve az érintett terméket gyártó felhasználókat – ezt az alacsonyabb díjszabást vehették igénybe.

d) Pénzügyi támogatás

(146) A mintába felvett egyik együttműködő gyártó (CWSS) – az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának iii. alpontja szerinti – pénzügyi támogatásban részesült azáltal, hogy a kormány a helyi áramszolgáltató vállalaton keresztül villamos energiát szolgáltatott számára. Ez az alaprendelet értelmében véve kimeríti a nem általános infrastruktúraként áruk rendelkezésre bocsátásának formájában nyújtott kormányzati támogatás fogalmát.

e) Gazdasági előny

(147) A CWSS az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése értelmében vett gazdasági előnyben részesült akkor, amikor a kormány a megfelelő ellenszolgáltatásnál jóval kevesebb összeg fejében biztosított számára villamos energiát. Megállapítást nyert, hogy ez az exportőr a más ipari nagyfelhasználókra általában vonatkozó díjszabásnál alacsonyabb díjszabásra volt jogosult.

f) Egyedi jelleg

(148) A villamos áram biztosítása formájában az együttműködő exportőrök egyikének nyújtott támogatás az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének c) pontja és 4. cikkének (3) bekezdése értelmében egyedi jellegű. Az alacsonyabb villamosenergia-díjszabás a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság vonatkozó értesítése határozza meg és a helyi ármegállapítási hivatal által kiadott értesítésben is szerepel, azaz a központi hatóság rendelte el és helyi szinten hajtották végre. Ez az alacsonyabb díjszabás az ipari nagyfelhasználók alkategóriájába tartozó egyes meghatározott ágazatokra (főként a villamos árammal üzemelő kohókban vasötvözeteket előállító, illetve műtrágyagyártó vállalatokra) korlátozódik. Ezért az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében az alacsonyabb díjszabás de jure csak az e kategóriákba tartozó vállalatokra vonatkozik.

(149) A támogatás egyúttal csak egy meghatározott régióban nyújtható abban az értelemben, hogy csak arra a meghatározott kijelölt földrajzi területre korlátozódik, ahol az exportáló gyártó található. Ez a terület a központi kormányzat által kiadott jogszabály – azaz a Kína kiterjedt nyugati régiói fejlesztésének végrehajtására vonatkozó politikai intézkedésekről szóló államtanácsi körlevél – értelmében „ösztönzött” területnek minősül (részletesebben lásd az alábbi (233) preambulumbekezdést). Ez a körlevél a villamosenergia-átvitel és -szolgáltatás ármegállapítási mechanizmusait kifejezetten az egyes ágazatok fejlesztésére szolgáló eszközök egyikeként említi. Mivel az ezen a területen érvényes villamosenergia-díjszabást a központi hatóság határozza meg, ez a támogatás az alaprendelet 4. cikkének (3) bekezdése értelmében regionálisan is egyedi jellegű.

g) A támogatási összeg kiszámítása

(150) A kiegyenlíthető támogatás összegét a támogatásban részesülő félre átruházott, a vizsgálati időszak vonatkozásában feltárt gazdasági előny mértékének megfelelően számították ki. Az exportáló gyártók számára biztosított gazdasági előnyt az egy kWh-ra jutó, kifizetett tényleges villamosenergia-díj és az azon díj közötti különbözet figyelembevételével számolták ki, amelyet az ipari nagyfelhasználók számára kWh-nként ki kellett volna fizetni, megszorozva a vizsgálati időszakban fogyasztott villamosenergia-mennyiséggel. Ezt az összeget (számláló) aztán az alaprendelet 7. cikkének (2) bekezdésével összhangban elosztották az együttműködő exportáló gyártók vizsgálati időszakban lebonyolított összes forgalmával, mivel a támogatás megítélése nem az exportteljesítmény függvényében történt, és nem a gyártott, megtermelt, exportált vagy szállított termékek mennyisége szerint került meghatározásra.

(151) A Panhua-vállalatcsoporthoz tartozó, a mintába felvett egyik együttműködő exportáló gyártó (a CWSS) számára ezt a csökkentett villamosenergia-díjat biztosították. A Panhua-csoport vonatkozásában megállapított támogatási ráta 0,14 %.

(152) A mintában nem szereplő együttműködő vállalatokra megállapított támogatási ráta súlyozott átlaga 0,07 %.

(153) Az együttműködés csekély szintje miatt az összes nem együttműködő vállalatra vonatkozó támogatási rátát az e rendszer tekintetében a mintába felvett valamely együttműködő vállalattal kapcsolatban álló jogalany esetében megállapított legmagasabb szintű támogatási rátában, azaz 0,17 %-ban határozták meg.

3.3.1.5. A megfelelő ellenszolgáltatásnál jóval kevesebb összeg fejében biztosított különböző áruk biztosítása

(154) A panasz a kínai kormány által az állami tulajdonú vállalatain keresztül a szerves bevonatú acéltermékeket gyártó vállalatok számára biztosított számos egyéb áruról tett említést. A panasz különösen néhány konkrét ügyletet is felsorolt az állami tulajdonú vállalatok által előállított acéltermék – többek között vasérckoncentrátum, sörétek, szinterezett érc, hulladék, acélbuga, ötvözetek és még számtalan egyéb termék – biztosításával kapcsolatban. A panaszból kiderült, hogy az ezen áruk biztosítására megállapított árat különböző elemekre és/vagy viszonyítási alapokra való hivatkozással állapították meg, és hogy maximumárakat vagy kiigazításokat alkalmaztak a különböző áruktól és attól függően, hogy az ügylet kapcsolatban álló feleket érintett-e.

(155) A kínai kormány azt válaszolta, hogy ez a program az acélgyártók vonatkozásában a vizsgálati időszakban nem állt rendelkezésére. Mivel a kínai kormány erről a programról további információt nem szolgáltatott, a Bizottság az alaprendelet 28. cikkének megfelelően az aktában szereplő információkra alapozta megállapításait.

(156) Amennyiben a fent említett különböző árukra vonatkozó árak nem tükröznek megfelelő ellenszolgáltatást, e program az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának iii. alpontja és 6. cikkének d) pontja alapján kiegyenlíthető. Az ezen áruk biztosítására vonatkozó különböző ügyletek és az eljárás aktájában nem elérhető, alapul szolgáló szerződések összetettsége miatt azonban a Bizottság nem tudott határozott következtetésre jutni e programmal kapcsolatban. Ezért a Bizottság úgy határozott, hogy nem vizsgálja tovább ezt a programot.

3.3.2. KEDVEZMÉNYES HITELEK ÉS KAMATOK A SZERVES BEVONATÚ ACÉLTERMÉKEKET GYÁRTÓ IPAR SZÁMÁRA

a) Bevezetés

(157) A panaszos állítása szerint az állami tulajdonban lévő kereskedelmi bankok és az állami bankok a kínai kormány politikájának megfelelően alacsony (támogatott) kamatokat nyújtanak a szerves bevonatú acéltermékeket gyártók számára, hogy az ötéves terv keretében támogassák és fejlesszék a kínai acélipar terjeszkedését.

b) Az együttműködés hiánya és a rendelkezésre álló tények felhasználása

(158) A Bizottság tájékoztatást kért a kínai kormánytól az azon bankok által az ágazat egészének és az eljárásban érintett ágazatnak nyújtott hitelek arányáról, amelyekben a) a kínai kormány a legnagyobb vagy az egyetlen részvényes, b) a kínai kormánynak részesedése van, de nem a legnagyobb részvényes, c) a kínai kormány nem rendelkezik részvényekkel, és d) amelyek külföldi tulajdonban vannak. A kínai kormány válaszában közölte, hogy nem őriz adatokat az állami tulajdonban lévő bankok által nyújtott hitelek összegéről és százalékarányáról, és hogy a kínai kormány az acélipar számára nyújtott hitelekről sem tart nyilván adatokat. A kínai kormány ebben a tekintetben semmilyen alternatív információforrást sem javasolt.

(159) A Bizottság a bankok és pénzügyi intézmények feletti állami tulajdonosi hányad mértékére vonatkozóan is tájékoztatást kért, de a kínai kormány tájékoztatásában nem említette, hogy nem tart ny