A Tanács irányelve

(1978. július 25.)

a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok vezetőülésére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről

(78/764/EGK )

AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,

tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100. cikkére,

tekintettel a Bizottság javaslatára,

tekintettel az Európai Parlament véleményére [1],

tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],

mivel a műszaki követelmények, amelyeknek a nemzeti jogszabályok alapján a traktoroknak meg kell felelniük, többek között a traktorok vezetőülésére is vonatkoznak;

mivel e követelmények tagállamonként különböznek, szükséges, hogy minden tagállam ugyanazon követelményeket fogadja el vagy a hatályos szabályokon felül, vagy azok helyett, különösen azért, hogy lehetővé tegye az EGK-típusjóváhagyási eljárás egységes alkalmazását, amely a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok típusjóváhagyására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1974. március 4-i 74/150/EGK tanácsi irányelv tárgya [3], és amelyet minden traktortípusra alkalmazni kell;

mivel a vezetőülésre vonatkozó szabályok nemcsak a traktorra való felszerelésük előírásaira terjednek ki, hanem ezen ülések szerkezeti előírásaira is; mivel a vezetőülésekre vonatkozó alkatrész-típusjóváhagyási eljárás keretében minden tagállam megállapíthatja, hogy betartották-e a gyártásra és a vizsgálatra vonatkozó közösségi előírásokat, és megállapításairól tájékoztatja a többi tagállamot az alkatrész-típusjóváhagyási bizonyítvány egy másolatának megküldésével; mivel az alkatrész-típusjóváhagyási jel elhelyezése az összes olyan vezetőülésre, amelyet a jóváhagyott típussal azonos kivitelben gyártottak, feleslegessé teszi a műszaki ellenőrzést a többi tagállamban,

ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:

1. cikk

(1) Minden tagállam megadja az EGK alkatrész-típusjóváhagyást minden olyan vezetőülés-típusra, amely megfelel az I. és a II. mellékletben megállapított gyártási és vizsgálati kritériumoknak.

(2) Az EGK alkatrész-típusjóváhagyást megadó tagállam megteszi a szükséges intézkedéseket adott esetben a másik tagállam illetékes hatóságaival együttműködve, hogy ellenőrizze, hogy a gyártási modellek megfelelnek-e a jóváhagyott típusnak. Ezen ellenőrzés szúrópróbaszerűen történik.

2. cikk

A tagállamok a gyártónak vagy meghatalmazott képviselőjének a vezetőülés minden típusára, amelyet az 1. cikk alapján jóváhagytak, a II. melléklet 3.5. pontjában megtalálható minta szerinti EGK-típusjóváhagyási jelet adnak.

A tagállamok megtesznek minden szükséges intézkedést, hogy megakadályozzák olyan EGK-típusjóváhagyási jelek alkalmazását, amelyek ahhoz vezethetnek, hogy összetévesszék más berendezésekkel azon vezetőüléseket, amelyekre az 1. cikk szerint a alkatrész-típusjóváhagyást megadták.

3. cikk

(1) A tagállamok nem tilthatják meg a vezetőülések forgalomba hozatalát kialakításukra való hivatkozással, ha azok el vannak látva az EGK alkatrész-típusjóváhagyási jellel.

(2) A tagállamok azonban megtilthatják olyan EGK típus-jóváhagyási jellel ellátott vezetőülések forgalomba hozatalát, amelyek rendszeresen nem egyeznek meg a jóváhagyott típussal.

Az érintett tagállam haladéktalanul értesíti a többi tagállamot és a Bizottságot a megtett intézkedésekről, és döntését megindokolja.

4. cikk

A tagállamok illetékes hatóságai egy hónapon belül átadják a többi tagállam illetékes hatóságának a III. melléklet mintája szerinti EGK típusbizonyítványok egy példányát minden olyan vezetőülés-típus esetében, amelyre a típusjóváhagyást megadják vagy elutasítják.

5. cikk

(1) Ha az a tagállam, amely az EGK alkatrész-típusjóváhagyást megadta, megállapítja, hogy az ugyanazon EGK alkatrész-típusjóváhagyással ellátott vezetőülések közül több nem egyezik meg azon típussal, amelyet jóváhagyott, akkor megteszi a szükséges intézkedéseket, hogy biztosítsa a gyártásnak a jóváhagyott típussal való egyezését. E tagállam illetékes hatóságai értesítik a többi tagállam illetékes hatóságát a megtett intézkedésekről, amelyek jelentős és ismétlődő meg nem egyezés esetén az EGK alkatrész-típusjóváhagyás visszavonásáig terjedhetnek. E hatóságok megteszik ugyanazon intézkedéseket, ha valamely másik tagállam illetékes hatóságától ilyen jellegű meg nem egyezésről értesültek.

(2) A tagállamok illetékes hatóságai egy hónapon belül kölcsönösen tájékoztatják egymást valamely megadott EGK alkatrész-típusjóváhagyás visszavonásáról és ennek indokairól.

6. cikk

Az ezen irányelv végrehajtására kiadott előírások alapján hozott minden olyan intézkedést, amellyel egy EGK alkatrész-típusjóváhagyást megtagadnak vagy visszavonnak, forgalomba hozatalt vagy használatot megtiltanak, részletesen meg kell indokolni. Az indoklást el kell juttatni az érdekelt felekhez, feltüntetve a tagállamokban hatályos jogszabályok szerint előirányzott jogorvoslatokat és jogorvoslati határidőket.

7. cikk

A tagállamok nem tagadhatják meg valamely traktor EGK alkatrész-típusjóváhagyását, illetve a nemzeti típusjóváhagyást a vezetőülésre való hivatkozással, ha azt ellátták az EGK-típusjóváhagyási jellel és a IV. melléklet előírásai szerint szerelték fel.

8. cikk

A tagállamok nem tagadhatják vagy nem tilthatják meg azon traktorok értékesítését, nyilvántartásba vételét, forgalomba helyezését vagy használatát a vezetőülésre való hivatkozással, amelyeket elláttak EGK-típusjóváhagyási jellel és a IV. melléklet előírásai szerint szerelték fel.

9. cikk

(1) Ezen irányelv alkalmazásában a mezőgazdasági vagy erdészeti traktor az összes kerekes vagy lánctalpas, legalább kéttengelyű gépjármű, amely funkciója lényegében a vonóteljesítmény kifejtéséből áll, és amely különösen meghatározott eszközök, gépek vagy pótkocsik vontatására, tolására, hordozására vagy működtetésére van berendezve, és amelyeket mezőgazdasági vagy erdészeti alkalmazásra szántak. Teher vagy utasok szállítására is fel lehet szerelni e járműveket.

(2) Ezen irányelv csak az (1) bekezdésben meghatározott, fúvott gumiabronccsal felszerelt, kéttengelyű traktorokra vonatkozik, amelyek legnagyobb tervezési sebessége 6 és 25 km/h között van.

10. cikk

Azon változtatásokat, amelyek ahhoz szükségesek, hogy a mellékleteket a műszaki fejlődéshez hozzáigazítsák, a 74/150/EGK irányelv 13. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően fogadják el.

11. cikk

(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek az értesítéstől számított 18 hónapon belül megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.

(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.

12. cikk

Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

Kelt Brüsszelben, 1978. július 25-én.

a Tanács részéről

az elnök

K. Von DOHNANYI

[1] HL C 299., 1977.12.12., 61. o.

[2] HL C 84., 1978.4.8., 11. o.

[3] HL L 84., 1974.3.28., 10. o.

--------------------------------------------------

I. MELLÉKLET

FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK

1. Vezetőülés

"Vezetőülés": egyetlen személy számára helyet biztosító ülés, amelyet a vezető részére terveztek, amikor a traktort vezeti.

2. Ülésfelület

"Ülésfelület": az ülésnek az a közel vízszintes felülete, amely lehetővé teszi a vezető ülő testtartását.

3. Az ülés háttámlája

"Ülés háttámlája": az ülésnek az a közel függőleges felülete, amely a vezető részére háttámaszul szolgál.

4. Az ülés oldalsó tartóelemei

"Oldalsó tartóelemek": az ülés olyan elemei vagy alakjából következő részei, amelyek akadályozzák a vezető oldalirányú elcsúszását.

4.1. Az ülés kartámaszai

"Ülés kartámaszai": az ülő vezető karjait az ülés mindkét oldalán megtámasztó elemek.

5. Az ülés referenciapontja (S)

"Ülés referenciapontja": (S) az ülés hosszanti középsíkjának az a pontja, amelyben a párnázott háttámasz alsó részének érintő síkja és az ülés felületén lévő vízszintes sík metszi egymást; e vízszintes sík az ülés felületét a referenciapont (S) előtt 150 mm-re metszi (lásd. II. melléklet, 1. függelék).

6. Az ülésfelület mélysége

"Ülésfelület mélysége": az ülés referenciapontja (S) és az ülésfelület elülső széle közötti távolság.

7. Az ülésfelület szélessége

"Ülésfelület szélessége": az ülésfelület külső szélei között az ülés hosszanti középsíkjára merőlegesen mért távolság.

8. Az ülés beállítási tartománya a vezető tömege szerint

"Ülés beállítási tartománya a vezető tömege szerint": az a két tömeg közötti tartomány, amely a rugó jelleggörbe legkönnyebb és legnehezebb vezetővel számított középértékei alapján adódik.

9. A rugóút

"Rugóút": a rendszer legalacsonyabb és legmagasabb állapota közötti távolságot jelenti.

10. Lengés

"Lengés": a vezetőülés függőleges felfelé és lefelé irányuló mozgása.

11. Lengésgyorsulás (a)

"Lengésgyorsulás": a rugóút idő szerinti második differenciálja.

12. A gyorsulás effektív értéke (aeff)

"Gyorsulás effektív értéke (aeff)": a gyorsulások négyzetének időszerű középértékéből vont négyzetgyök.

13. Teljesítménysűrűség-spektrum (Ø)

"Teljesítménysűrűség-spektrum": a gyorsulások (aeff) négyzetes középértékének a négyzetét jelenti, harmadfokú szűrők segítségével mérve, osztva a szűrők sávszélességével.

14. Súlyozott lengésgyorsulás (aW)

"Súlyozott lengésgyorsulás (aW)": a II. melléklet 2.5.3.3.5.2. pontja szerinti súlyozó szűrővel súlyozott lengésgyorsulás.

15. Lengési viszony

"Lengési viszony": a vezetőülés súlyozott lengésgyorsulásának és a traktor súlyozott lengésgyorsulásának viszonya, amelyet a II. melléklet 2.5.3.3.2. pontja szerint mértek.

16. Lengési osztály

"Lengési osztály": a traktorok olyan osztálya, illetve csoportja, amelyeknek azonosak a lengési jellemzőik.

17. "A" kategóriájú traktor

"A kategóriájú traktor": olyan traktor, amely hasonló lengési viszonyai alapján egy adott tervezési jellemzőjű lengésosztályba sorolható.

17.1 A fenti traktorok jellemzői a következők:

A tengelyek száma: kettő.

A tengelyek terhelésének megoszlása:

első tengely : az üres tömeg 30-45 %-a

hátsó tengely : az üres tömeg 55-70 %-a.

Abroncsozás: elöl kisebb, mint hátul (az abroncsok sugarának aránya ≤ 4:5).

Nyomtáv: a legkisebb beállítható nyomtáv 1150 mm felett legyen.

Rugózás: a hátsó tengely nem rugózott.

Az ülés vízszintes helyzete: hátsó tengely és a traktor tömegközéppontja között.

17.2. Az "A" kategóriájú traktorokat két osztályba sorolhatjuk:

I. osztály: 1400 és 3600 kg közötti saját tömeggel rendelkező traktor;

II. osztály: a 3600-5000 kg közötti saját tömeggel rendelkező traktor.

18. Referenciatraktor

"Referenciatraktor": olyan traktor, amely jellemző lengési viselkedése lehetővé teszi a beállítási értékek meghatározását valamely ülés próbapados vizsgálatához a traktorok egy adott lengési osztályára.

18.1. A függőleges gyorsulás teljesítménysűrűség spektruma a referenciatraktor ülésrögzítési pontján meg kell hogy feleljen a II. melléklet 9. és 10. függeléke követelményeinek.

18.2. A referenciatraktornak – feltéve, hogy teljesíti a 18.1. pontban megadott követelményeket – meg kell felelnie az alábbi táblázat követelményeinek:

| I. osztály | II. osztály | Tűrés |

Üres tömeg kg-ban | 3040 | 4750 | ± 5 % |

–első tengely kg-ban | 1300 | 1830 | ± 5 % |

–hátsó tengely kg-ban | 1740 | 2920 | ± 5 % |

Első gumiabroncsok | 7,50-18 | 12,4/11-28 | |

Hátsó gumiabroncsok | 16,9/14-34 | 16,9/14-38 | |

Első kerekek nyomása bar-ban | 2,0 | 1,5 | + 0,1 bar |

Hátsó kerekek nyomása bar-ban | 1,1 | 1,3 | + 0,1 bar |

Tengelytávolság mm-ben | 2125 | 2590 | ± 10 % |

--------------------------------------------------

II. MELLÉKLET

GYÁRTÁSI ÉS VIZSGÁLATI ELŐÍRÁSOK – AZ EGK ALKATRÉSZ-TÍPUSJÓVÁHAGYÁS ÉS JELMEGADÁSÁNAK FELTÉTELEI

1. ÁLTALÁNOS ELŐÍRÁSOK

1.1. A vezetőülést úgy kell kialakítani, hogy a traktor vezetése és kezelése közben a vezető részére kényelmes testtartást tegyen lehetővé és a lehetőségeken belül ne veszélyeztesse a vezető egészségét és biztonságát.

1.2. Az ülés magassága és hosszirányú helyzete szerszám nélkül legyen állítható.

1.3. Az ülés olyan legyen, hogy a lengéseket és rázkódásokat rugózással és lengéscsillapítással korlátozza, továbbá megfelelő hát- és kartámaszai legyenek.

Az oldalirányú megtámasztás akkor tekinthető kielégítőnek, ha a vezető ülő testtartásban oldalirányban nem csúszhat el.

1.3.1. Az ülés különböző tömegű személyekhez legyen illeszthető. Ha ehhez beállítás szükséges, akkor annak szerszám használata nélkül kell lehetségesnek lennie.

1.4. Az ülésfelület, a háttámla, az oldalirányú tartóelemek és adott esetben a levehető, visszacsapható vagy rögzített kartámaszok is legyenek párnázottak.

1.5. Az ülés referenciapontját (S) a II. melléklet 1. függeléke szerint kell meghatározni.

1.6. A méretekre és tűréshatárokra – egyéb rendelkezés hiányában – az alábbi előírások vonatkoznak:

1.6.1. a méreteket egész számmal kell megadni, adott esetben azokat fel vagy le kell kerekíteni.

1.6.2. olyan eszközökkel kell mérni, amelyek lehetővé teszik a mérési érték hozzárendelését a legközelebbi egész számhoz. A felhasznált mérőműszereknek a következő pontosságú méréseket kell lehetővé tennie:

- hosszmérések: + 0,5 %

- szögmérések: + 1 °

- a traktor tömegének megállapítása: + 20 kg

- a gumiabroncsok nyomásának megállapítása: + 0,1 bar.

1.6.3. A mennyiségek megadásakor + 5 %-os tűréshatár megengedett.

1.7. Az ülésen a következő vizsgálatokat kell elvégezni az alábbi sorrendben, méghozzá valamennyi vizsgálatot ugyanazon az ülésen:

1.7.1. a rugózási rendszer és a beállítási tartomány jellemzőinek vizsgálata a vezető tömegének függvényében;

1.7.2. az oldalstabilitás megállapításához végzett vizsgálat;

1.7.3. a rugókarakterisztikák meghatározásához végzett vizsgálat.

1.8. Ha az ülés a függőleges tengely körül elfordítható, akkor a vizsgálat alkalmával az ülést "előre néző" helyzetbe kell állítani és a traktor hosszanti középsíkjával párhuzamosan kell rögzíteni.

1.9. A fenti vizsgálatnak alávetett ülés kialakítása és felszereltsége - a vizsgálandó tulajdonságok szempontjából - legyen azonos a sorozatszerűen gyártott, illetve szállított ülésekkel.

1.10. A vizsgálatok előtt a gyártónak el kell végeznie a szükséges bejáratásokat.

1.11. A vizsgáló műszaki szolgálatnak vizsgálati jelentést kell készítenie, amelyben igazolja azt, hogy az ülésen elvégezte az összes előírt vizsgálatot anélkül, hogy az ülés károsodott volna, és részletesen meg kell adnia a vizsgált ülés lengési jellemzőit.

1.12. Azt az ülést, amelyet I. osztályú traktoron vizsgáltak, csak ilyen osztályba tartozó traktoron szabad alkalmazni, amelyet azonban II. osztályú traktoron vizsgáltak, az I. és II. osztályú traktoron is alkalmazható.

2. KÜLÖNLEGES KÖVETELMÉNYEK

2.1. Az ülésfelület méretei

2.1.1. Az ülés mélysége hosszanti középsíkjával párhuzamosan és a referenciaponttól 150 mm-re mérve (lásd a következő ábrát) 400 + 50 mm legyen.

2.1.2. Az ülés szélessége, középsíkjára merőlegesen, a referenciaponttól 150 mm-re és attól legfeljebb 80 mm magasságban, legalább 450 mm legyen (lásd a következő ábrát).

2.1.3. Azon traktorokon, amelyeken a hátsó kerekek legkisebb nyomtávolsága az 1150 mm-t nem haladja meg, az ülésfelület mélysége legfeljebb 300 mm-re, szélessége legfeljebb 400 mm-re csökkenthető, abban az esetben, ha a traktor szerkezeti kialakítása miatt a 2.1.1. és a 2.1.2. pont előírásai nem tarthatók be.

2.2. A háttámla helyzete és dőlése

2.2.1. A háttámla felső széle a referenciapont (S) felett legalább 260 mm magas legyen (lásd a következő ábrát).

2.2.2. A háttámla dőlése 10 + 5 ° legyen (lásd a következő ábrát).

2.3. Az ülésfelület dőlése

2.3.1. A párnázott felület hátrafele irányuló dőlése terhelt állapotban (lásd a következő ábrán az α szöget) terhelő berendezéssel mérve a II. melléklet 1. függeléke szerint, a vízszinteshez képest 3-12 º legyen.

2.4. Az ülés állíthatósága (lásd a következő ábrát).

2.4.1. Az ülést hosszirányban az alábbi – legkisebb - tartományokon belül lehessen állítani:

- 150 mm azon traktoroknál, amelyek hátsó kerekeinek legkisebb nyomtávolsága nagyobb 1150 mm-nél,

- 60 mm azon traktoroknál, amelyek hátsó kerekének legkisebb nyomtávolsága 1150 mm vagy annál kisebb.

2.4.2. Az ülés magasságát az alábbi - legkisebb - tartományokon belül lehessen állítani:

- 60 mm azon traktoroknál, amelyek hátsó kerekeinek legkisebb nyomtávolsága nagyobb 1150 mm-nél,

- 30 mm azon traktoroknál, amelyek hátsó kerekeinek legkisebb nyomtávolsága 1150 mm, vagy annál kisebb.

+++++ TIFF +++++

2.5. Az ülés vizsgálata

2.5.1. A rugózási rendszer és a beállítási tartományjellemzőinek meghatározásához végzett vizsgálat a vezető tömegének figyelembevételével

2.5.1.1. A rugózási rendszer jellemzőit statikus vizsgálattal kell meghatározni. E vizsgálat végrehajtásához az ülést be kell állítani egy 50 kg-os és egy 120 kg-os járművezetőnek megfelelőre.

A járművezető tömegéhez történő hozzáigazítás tartományát a rugó jelleggörbéből számítják ki.

2.5.1.2. Az ülést a próbapadra vagy a traktorra kell felszerelni, és a terhelést közvetlenül vagy valamilyen készülékkel kell előállítani; az legfeljebb 5 N-nal térhet el a névleges terheléstől. A rugó mozgását + 1 mm-es pontossággal kell mérni. A terhelést az 1. függelék 3. pontjában szabályozott eljárásnak megfelelően kell alkalmazni.

2.5.1.3. A rugó jelleggörbét a zérus terheléstől a legnagyobb terhelésig és vissza a zérusig kell megrajzolni. A terhelési fokozatok, amelyeknél a rugó elmozdulását mérik, nem lehetnek nagyobbak mint 100 N; legalább 8 mérési pontot kell felrajzolni megközelítőleg azonos intervallumokban a rugó elmozdulására. A legnagyobb terhelésként választott pont vagy az legyen, amelynél már nem mérhető a rugó mozgása, vagy 1500 N értékű terhelés legyen. A teher minden felhelyezése vagy levétele után a rugó függőleges elmozdulását az ülés referenciapontja előtt 200 mm-re kell megmérni. A teher felhelyezése vagy levétele után mindig meg kell várni, hogy az ülés visszatérjen nyugalmi helyzetébe.

2.5.1.4. A tömegbeállítási skála nélküli üléseknél a beállítást úgy kell megválasztani, hogy:

2.5.1.4.1. a legkönnyebb járművezető esetén az ülés a terhelés levételekor éppen a lengési tartomány legfelső végébe térjen vissza; és

2.5.1.4.2. a legnehezebb vezető esetén az 1500 N terhelés az ülést a lengési tartomány alsó határára nyomja le.

2.5.1.4.3. Az így meghatározott beállítási tartományt a 2.5.1.4.1. és a 2.5.1.4.2. pontban előírt terhelések használatával nagyobbnak kell tekinteni, mint a 3.1.1. pontban előírt tartományt.

2.5.1.4.4. Ha az ülés progresszív működésű alsó ütközővel van felszerelve, a rugózási rendszer legalacsonyabb pozíciója (lásd az I. melléklet 9. szakaszát) meghatározható olyan pozícióként, amelyet az ülés egy 1000 N-es terhelés esetén elér, ha az alsó tömegbeállítási határra van állítva.

2.5.1.5. Középhelyzetnek azt a helyzetet kell tekinteni, amelyet az ülés akkor foglal el, amikor teljes lengési tartományának felére süllyed be.

2.5.1.6. Tekintve, hogy a rugó jelleggörbék általában hiszterézis hurkok, ezért a hozzárendelt terhelés meghatározása érdekében ezekbe be kell rajzolni (lásd I. melléklet 8. szakaszát, valamint II. melléklet 2. függelékének A. és B. szakaszát) a középvonalat.

2.5.1.7. A beállítási tartomány határainak a járművezető tömegének függvényében való meghatározásához a 2.5.1.6. pont szerint az A. és B. szakaszra meghatározott függőleges erőket (lásd a II. melléklet 2. függelékét) meg kell szorozni 1,3-mal.

2.5.2. Az oldalirányú stabilitás megállapítása

2.5.2.1. Az ülést a vezető megengedett legnagyobb tömegére kell beállítani, és úgy kell a próbapaddal vagy a traktorral összekötni, hogy alaplapja ezen alaplapnál nem kisebb, a próbapadhoz tartozó merev lapon nyugodjon.

2.5.2.2. Az ülés ülőfelületére vagy az ülőpárnára 1000 N-t kell terhelni. A terhelés támadáspontjai az ülés referenciapontja (S) előtt 200 mm-re, az ülés szimmetriasíkjától mindkét oldalon 150 mm-re legyenek.

2.5.2.3. A terhelés hatása alatt mérni kell az ülésfelület keresztirányú dőlésszögének változását; a méréseket a vízszintes és függőleges ülésállítási véghelyzetekben kell végrehajtani. A terhelés támadáspontja közelében lévő maradó alakváltozás figyelmen kívül hagyható.

2.5.3. Az ülés lengésének meghatározása

Az ülés lengését – aszerint, hogy az ülés az A. kategóriájú traktorok egy meghatározott osztálya (vagy osztályai) számára, vagy a B. kategória egy traktorára készült – lengésvizsgáló próbapadon és/vagy szabványos kísérleti útszakaszon kell meghatározni.

2.5.3.1. A próbapad

2.5.3.1.1. A próbapadnak szimulálnia kell a járművezetői ülés rögzítési pontjánál fellépő függőleges lengéseket.

A lengéseket elektro-hidraulikus berendezéssel gerjesztik. Az előírt lengési értékek vagy a II. melléklet 4. és 5. függelékében a szóban forgó traktorosztályra megtalálható értékek, vagy azok a kettős integrált gyorsulásjelek, amelyeket a B. kategóriájú traktor ülésrögzítésénél regisztráltak, miközben az 12 + 0,5 km/h sebességgel mozgott a 2.5.3.2.1. szerinti útszakaszon. A lengést olyan felületre kell továbbítani, amely méreteiben hozzávetőlegesen megfelel a traktor vezetőfülkéjének. A lengések gerjesztéshez a beállított értékek meg nem szakított kétszeres lefuttatását kell alkalmazni, amelyet a szabványos útszakaszon mozgó B. kategóriájú traktor ülésrögzítésénél mérnek. A mérések nem végezhetők a beállított értékek vagy a gyorsulási lengések első alkalommal történő létrehozásakor.

2.5.3.1.2. A vizsgálandó vezetőülést felfogó készüléken kívül kormánykerék és lábtámaszok is legyenek beszerelve, amelyek elrendezése meg kell hogy feleljen a II. melléklet 6. függeléknek.

2.5.3.1.3. A próbapadnak nagyfokú rugalmassággal és csavarással szembeni merevséggel kell rendelkeznie, míg csapágyainak és vezetőelemeinek csak a műszakilag szükséges hézaggal kell rendelkezniük. Ha a tálcát rezgőkar tartja, annak R mérete legalább 2000 mm legyen (lásd a II. melléklet 6. függelékét).

A próbapadnak alkalmasnak kell lennie szinuszlengés szimulálására, ha 150 kg-os tömeget alkalmaznak, ahogy ezt a II. melléklet 7. függeléke bemutatja.

2.5.3.2. Vizsgálat szabványos útszakaszon

2.5.3.2.1. Az úttest két párhuzamos nyomsáv, amelyek egymástól a traktor nyomtávolságának megfelelő távolságra vannak. Mindkét nyomsávot vagy betonból készül egyenletes felülettel vagy az alapszerkezetbe helyezett fa-, illetve betontömbök formájában kell kialakítani. Az egyes nyomsávok felületét az alapszinthez képest a II. melléklet 3. függelékének táblázataiban található megemelési ordináták adják meg. Az útszakasz megemelését mindkét nyomsáv mentén az egymástól 16 cm-re lévő pontok alapján határozzák meg.

Az útszakasz szilárdan legyen az alapba elhelyezve, a nyomsávok egymástól mért távolsága a teljes hosszon a lehető legkisebb mértékben változhat; a nyomsávoknak a traktor kerekeit az egész idő alatt alá kell támasztaniuk. Ha a nyomsávokat tömbökből készítik, akkor ezek 6–8 cm vastagok legyenek, a tömbök középpontja között 16 cm legyen a távolság.

A kísérleti útszakasznak 100 m hosszúnak kell lennie. A mérésnek ott kell kezdődnie, ahol a traktor hátsó tengelye merőleges a D = 0 pontra az úton, és ott kell végződnie, ahol a traktor első tengelye merőleges a D = 100 pontra (lásd a II. melléklet 3. függelékének táblázatát).

2.5.3.2.2. A függőleges lengésátvitelt 12 + 0,5 km/h sebességnél kell meghatározni.

Az előírt sebességet a fékek használata nélkül kell tartani. A lengéseket az ülésen és azon a ponton kell mérni, ahol az ülés a traktorhoz van erősítve, egy könnyű és egy nehéz vezetővel.

A 12 km/h sebességet egy felfutási szakasz megtétele után kell elérni. E szakasz felületének simának kell lennie, és szintváltás nélkül kell csatlakoznia a szabványos kísérleti útszakaszhoz.

2.5.3.2.3. Az ülést a gyártó előírásai szerint kell a vezető tömegéhez beállítani.

2.5.3.2.4. A traktorra legyen felszerelve a védőkeret vagy biztonsági vezetőfülke, kivéve, ha az adott traktortípusra ez kifejezetten nincs előírva. A traktor azonban semmi egyéb eszközt nem hordozhat. A kerekeken vagy a kereten továbbá nem lehet pótsúly, sem a gumiabroncsokban folyadék.

2.5.3.2.5. A vizsgálat alkalmával a gumiabroncsok a traktorra előírt és a gyártó adatainak megfelelő méretűek legyenek, beleértve a szövetrétegek számát is. A mintázat magassága legalább az új mintázat magasságának 65 %-a legyen.

2.5.3.2.6. A gumiabroncs oldalfala nem lehet sérült. A nyomás a gyártó által ajánlott alapértékek matematikai középértékének feleljen meg. A nyomtávolságot úgy kell beállítani, hogy az megfeleljen azon traktortípus alapbeállításának normál munkavégzés közben, amelyhez az ülést szánták.

2.5.3.2.7. Az ülés rögzítésénél és az ülésen végzett méréseket ugyanazon menet során kell végrehajtani.

A lengések méréséhez és rögzítéséhez egy gyorsulásmérő, egy méréserősítő és egy magnetofon vagy egy közvetlenül jelző lengésmérő szükséges. E berendezésekre vonatkozó követelményeket a 2.5.3.3.2–2.5.3.3.6 pont tartalmazza.

2.5.3.3. A vizsgálati útszakaszon és a próbapadon végzett vizsgálatokra vonatkozó előírások

2.5.3.3.1. A járművezető tömege

A vizsgálatokat két járművezetővel kell végrehajtani: az egyiknek 55 kg (+ 10%) legyen a tömege, és ebből nem több mint 5 kg legyen a test körüli övre erősítve; a másik tömege 98 kg (+ 10%) legyen, legfeljebb 8 kg-os, az övre erősített póttömeggel.

2.5.3.3.2. A gyorsulásmérő helyzete

A járművezetőre átvitt lengések mérésére egy gyorsulásmérőt rögzítenek egy 250 ± 50 mm átmérőjű sík lapra, amely középső részének merevnek kell lennie 75 mm átmérőig, és tartalmaznia kell egy merev szerkezetet a gyorsulásmérő védelmére. A lemezt az ülés felületének közepére az ülés és a járművezető közé kell helyezni és kb. 20 mm vastag természetes vagy szintetikus rugalmas habgumi réteggel kell ellátni.

Az ülésrögzítésnél a keletkező lengések mérésére gyorsulásmérőt kell rögzíteni e rögzítési pont közelében egy olyan pontban, amely legfeljebb 100 mm-re van a traktor középső hosszirányú tengelyétől és nem esik az ülésfelületnek a traktorra eső vetületén kívülre.

2.5.3.3.3. A lengésgyorsulás mérése

A gyorsulásfelvevő és a vele összekapcsolt erősítő, illetve az átviteli rendszer legyen alkalmas 0,05 m/s2 effektív értékű, és 5 m/s2 effektív értékű, 3 csúcstényezőjű (a csúcsérték és az effektív érték viszonya) lengések torzulás nélküli mérésére az 1 Hz-től 80 Hz-ig terjedő tartományban legfeljebb + 2,5 % maximális hibával.

2.5.3.3.4. A magnetofon

Ha magnetofont alkalmaznak, akkor annak legnagyobb visszajátszási hibája az 1 Hz-től 80 Hz-ig terjedő frekvenciatartományban + 3,5 % lehet, beleszámítva az elemzésre való visszajátszás során keletkező sebességváltozásokat is.

2.5.3.3.5. A lengésmérő műszer

2.5.3.3.5.1. A 10 Hz feletti lengéseket nem kell figyelembe venni. Ezért megengedhető, hogy a lengésmérő műszer elé egy kb. 10 Hz vágási frekvenciájú és 12 dB/oktáv vágási meredekségű aluláteresztő szűrőt kapcsoljanak.

2.5.3.3.5.2. A lengésmérő műszer a vevő és az integráló fokozat között tartalmazzon elektronikus súlyozó szűrőt. E szűrő feleljen meg a 8. függelék szerinti görbének, attól legfeljebb + 0,5 dB-lel térhet el a 2 Hz-től 4 Hz-ig tartó sávban, és + 2 dB-lel a többi frekvencián.

2.5.3.3.5.3. Az elektronikus mérőműszer legyen alkalmas jelezni:

- vagy a súlyozott lengésgyorsulás (aw) négyzetének (T) a vizsgálati időre vonatkozó integrálját (I)

I =

dt

,

- vagy ezen integrál négyzetgyökét,

- közvetlenül a súlyozott lengésgyorsulás effektív értékét (aweff)

a

=

I/T =

.

A súlyozott gyorsulás effektív értéke mérésének pontatlansága a mért érték + 5 %-át nem haladhatja meg.

2.5.3.3.6. Kalibrálás

Az összes berendezést rendszeresen kalibrálni kell.

2.5.3.3.7. A lengésvizsgálatok kiértékelése

2.5.3.3.7.1. A lengésgyorsulást minden vizsgálat során, a teljes vizsgálati időre, a 2.5.3.3.5. pont szerinti közvetlen kijelzésű lengésmérővel kell megállapítani.

2.5.3.3.7.2. A vizsgálati jelentésben meg kell adni az ülés súlyozott lengésgyorsulásának számtani középértékét könnyű járművezetőre, valamint meg kell adni az ülés súlyozott lengésgyorsulásának számtani középértékét nehéz testtömegű vezetőre is. A vizsgálati jelentésben meg kell adni az ülésen mért súlyozott lengésgyorsulás és az ülés rögzítésénél mért súlyozott lengésgyorsulás viszonyát is. Ezen arányt két tizedesjegy pontossággal kell megadni.

2.5.3.3.7.3. A környezeti hőmérséklet változásait a vizsgálat alatt mérni és a jelentésben rögzíteni kell.

2.5.4. A traktorülések tervezett alkalmazásának megfelelő lengésvizsgálatok módszerei

2.5.4.1. Azon ülést, amelyet A. kategóriájú traktorok valamely osztályára (osztályaira) terveztek, a lengésvizsgáló berendezéssel, előírt értékű elmozdulások alkalmazásával kell vizsgálni.

2.5.4.2. Azon ülést, amelyet a B. kategóriájú traktortípusokhoz terveztek, egy ilyen típusú traktoron, szabványos vizsgálati útszakaszon kell vizsgálni. Végezhető azonban olyan lengésvizsgáló berendezéssel is e vizsgálat, amelyben előírt elmozdulásokat alkalmaznak, és amely során olyan értékeket kell alkalmazni, amelyek megfelelnek azon gyorsuláslefolyásnak, amelyet a szabványosított vizsgálati útszakaszon azon traktortípussal határoztak meg, amelyre az ülést tervezték.

2.5.4.3. Azon ülés, amelyet csak az A. kategória meghatározott traktortípusához terveztek, vizsgálható a 2.5.4.2. pont szerint is; ekkor azonban az engedélyt csak arra a traktortípusra adják meg, amelyen a vizsgált ülést alkalmazni kell.

2.5.5. Az A. kategóriájú traktorokra tervezett ülések lengésének meghatározására alkalmazott eljárás

2.5.5.1. A referenciatraktor lengési viselkedését, amely a vezetőülésen végzett vizsgálatok kritikus tényezője, a szabványos útszakaszon mozgó referenciatraktor ülésrögzítési pontján mért függőleges gyorsulás teljesítménysűrűség spektrumaként kell meghatározni (II. melléklet 9. és 10. függelék) a 2.5.3.2.pont követelményeinek megfelelően.

2.5.5.2. A kísérlet alatt az ülésrögzítési ponton ténylegesen jelen lévő awB értéknek az alábbi tartományokba kell esnie:

a

= 1,9- 2,2 m/s

2

a

= 1,6- 1,8 m/s

2

a

= 2,05 m/s

2 az I osztályra

a

= 1,7 m/s

2 a II osztályra

A járművezető ülésen mért aws gyorsulást az alábbi egyenlet alapján kell korrigálni

a

= a

w

B

2.5.5.3. Az ülésrögzítés függőleges mozgásához gerjesztett előírt értékű elmozdulásokat a szabványos útszakaszon vizsgált I. vagy II. osztályú referenciatraktor ülésrögzítési pontján mért gyorsulási jelek kétszeres integrálásával lehet meghatározni. Az előírt értékű elmozdulásokat a 4. és az 5. függelék adja meg.

A próbapadot úgy kell kialakítani, hogy az ülésrögzítési pont az alábbi súlyozott gyorsulásnak legyen kitéve:

a

= 1,9- 2,2 m/s

a

= 1,6 1,6- 1,8 m/s

2

a II. osztály A. kategóriájú traktorainál.

a

= 2,05 m/s

2 az A kategóriájú traktorokra az I osztályban,

a

= 1,7 m/s

2 az A kategóriájú traktorokra a II osztályban,

a járművezető ülésén mért awS gyorsulást a következő egyenlet szerint kell korrigálni:

a

= a

w

B

2.5.5.4. A próbapadon végzett vizsgálathoz a 2.5.3.1. pont követelményeit kell alkalmazni, és a lengést a 2.5.5.2. pontnak megfelelően kell gerjeszteni.

A 2.5.3.3.1. pont szerinti két járművezetőnél a lengésgyorsulást az ülésen 28 másodpercig kell mérni. A mérést a t = 0 időpontnak megfelelő mérési pontnál kell kezdeni és t = 28 másodpercnek megfelelő mért értéknél kell befejezni (lásd II melléklet 4. és 5. függelékét). Legalább két próbamérést kell végezni. A mért értékek legfeljebb + 5 %-kal térhetnek el a számtani középértéktől.

2.5.6. Az B. kategóriájú traktorokra tervezett ülések lengésének meghatározására alkalmazott eljárás

2.5.6.1. A 2.5.4.2. pont alapján az ülés lengésvizsgálata nem alkalmazható a traktorok egy csoportjára vagy osztályára, hanem csak arra a traktortípusra, amelyhez az ülést tervezték.

2.5.6.2. a

w*s referencia értékkel.

2.5.6.3. A próbapadon végzett vizsgálatot a szabványos útszakaszon végzett vizsgálattal összekapcsolva kell végrehajtani, a 2.5.3.1. és 2.5.3.3. pont követelményei szerint.

A próbapad lengési útjának értékeit a 2.5.3.1.1. pontnak megfelelően rögzített lengésgyorsulási jel kétszeres integráljaként kell meghatározni.

2.5.6.4. A 2.5.6.3-nak megfelelően rögzített, előírt értékek meghatározásához a próbapadon az ülésrögzítési ponton mért súlyozott lengési gyorsulás (awp) nem térhet el 10%-nál többel attól az értéktől, amelyet a 2.5.6.3. (első bekezdés) követelményeinek megfelelően a szabványos útszakaszon mérnek. Az ülés rögzítési pontján a kísérleti útszakaszon mért (awF) értéktől való eltérések esetén, a vezetőülésen a próbapadon végzett vizsgálat során mért súlyozott lengésgyorsulást az alábbiak szerint kell helyesbíteni:

a

= a

A próbapadon minden vizsgálatot kétszer kell elvégezni. A mért értékek a számtani középértéktől legfeljebb ± 5 %-kal térhetnek el.

3. AZ EGK ALKATRÉSZ-TÍPUSJÓVÁHAGYÁS MEGADÁSÁNAK FELTÉTELEI ÉS A JELÖLÉS

3.1. Az ülés EGK alkatrész-típusjóváhagyásának feltételei

Az EGK alkatrész-típusjóváhagyás megadásához az ülés az eddigi előírásokon túlmenően az alábbi követelményeknek is meg kell hogy feleljen:

3.1.1. az ülésnek a vezető tömege szerinti beállítási tartománya legalább 50 kg-tól 120 kg-ig terjedjen.

3.1.2. az oldalstabilitás vizsgálatakor mért dőlésszög nem lehet több 5 º-nál;

3.1.3. A 2.5.3.3.7.2. pont szerinti értékek egyike sem lehet 1,25 m/s2-nál nagyobb;

3.2. Az EGK alkatrész-típusjóváhagyás iránti kérelem

3.2.1. Az EGK alkatrész-típusjóváhagyás iránti kérelmet a kereskedelmi név tulajdonosának vagy annak meghatalmazott képviselőjének kell benyújtania.

3.2.2. A kérelemhez, minden vezetőülés-típusra, az alábbiakat kell csatolni:

3.2.2.1. rövid műszaki leírás, amelyben azt a traktortípust, illetve típusokat kell megnevezni, amely(ek)re az ülést tervezték;

3.2.2.2. műszaki rajzok 3 példányban, amelyek lehetővé teszik a vezetőülés típus azonosítását, és megadják az ülés méreteit, tömegét, rugózási rendszerét és rögzítésének módját;

3.2.2.3. legalább 1 darab ülés;

3.2.2.4. azon traktortípusra jellemző traktor (szükség esetén), amelyhez az ülést tervezték.

3.3. Feliratok

3.3.1. Az EGK alkatrész-típusjóváhagyásra előterjesztett ülésen legyen rögzítve jól olvashatóan és eltávolíthatatlanul a kérelmező kereskedelmi neve vagy védjegye.

3.3.2. Minden ülésen legyen egy kellően nagy felület az EGK alkatrész-típusjóváhagyási jel számára; e felületet a 3.2.2.2. pontban meghatározott rajzokon fel kell tüntetni.

3.4. EGK alkatrész-típusjóváhagyás

3.4.1. Ha a 3.2. pont szerint bemutatott ülés megfelel a 3.1. és 3.3. pont követelményeinek, akkor megadják az EGK alkatrész-típusjóváhagyást és egy típus-jóváhagyási számot.

3.4.2. E szám más üléstípushoz nem rendelhető hozzá.

3.5. Jelölés

3.5.1. Minden, az ezen irányelv keretében jóváhagyott üléstípusnak megfelelő ülésen EGK-típusjóváhagyási jelnek kell lennie.

3.5.2. A típus-jóváhagyási jel az alábbiakból áll:

3.5.2.1. egy négyszög, benne az "e" betűvel, amelyet azon ország jelzőszáma vagy jelzőbetűje követ, amely az engedélyt megadta:

1 Németország

2 Franciaország

3 Olaszország

4 Hollandia

6 Belgium

11 Egyesült Királyság

13 Luxemburg

18 Dánia

IRL Írország

3.5.2.2. egy EGK-típusjóváhagyási szám, amely megfelel az adott üléstípusra kiállított típusbizonyítvány számának, és amelyet a négyszög közelében kell elhelyezni; és

3.5.2.3. azon A. kategóriájú traktortípusnak az adatai a négyszög felett, annak közelében, amelyhez az ülést tervezték. Ez utóbbit a következőképpen kell feltüntetni:

- I: az A. kategóriájú I. osztályú traktorokra,

- I és II: az A. kategóriájú, I. és II. osztályú traktorokra.

Ha a négyszög felett nincs adat feltűntetve, akkor ez azt jelenti, hogy az adott ülést B. kategóriájú traktorokra tervezték.

3.5.3. Az EGK-típusjóváhagyási jelet az ülésen úgy kell elhelyezni, hogy az tartós legyen, továbbá, hogy az ülésnek a traktorra való felszerelése után is jól olvasható legyen.

3.5.4. Az EGK-típusjóváhagyási jelre mintát a 11. függelék tartalmaz.

3.5.5. A típus-jóváhagyási jel különböző részeinek méretei nem lehetnek kisebbek a 11. függelékben a jelre megadott legkisebb méreteknél.

--------------------------------------------------

III. MELLÉKLET

EGK ALKATRÉSZTÍPUS-BIZONYÍTVÁNY MINTÁJA

+++++ TIFF +++++

--------------------------------------------------

IV. MELLÉKLET

A VEZETŐÜLÉS FELSZERELÉSÉNEK KÖVETELMÉNYEI A TRAKTOR EGK-TÍPUSJÓVÁHAGYÁSÁHOZ

1. Minden vezetőülésen rajta kell lennie az EGK-típusjóváhagyási jelnek, valamint mindegyiknek meg kell felelnie az alábbi előírásoknak:

1.1. a vezetőülést úgy kell felszerelni, hogy:

1.1.1. a vezetőnek a traktor kormányzása és kezelése közben kényelmes testtartást biztosítson;

1.1.2. könnyen hozzáférhető legyen;

1.1.3. a vezető rendes testtartásában könnyen elérhesse a traktor minden olyan kezelőelemét, amelyet vezetés közben valószínűleg kezelnie kell;

1.1.4. a vezetőülés és a traktor alkatrészei között ne legyenek olyanok, amelyek vágásokat vagy sérüléseket okozhatnak;

1.1.5. ha az ülés csak hossz- és magassági irányban állítható, akkor szimmetriasíkja essen egybe a traktor hosszanti középsíkjával, vagy legyen azzal párhuzamos;

1.1.6. ha az ülés forgatható, akkor az összes lehetséges, vagy csak a meghatározott helyzetekben, de az 1.1.5. pont szerinti helyzetekben mindenképpen rögzíthető legyen.

2. Az EGK típusjóváhagyás tulajdonosa kérheti annak kiterjesztését más üléstípusokra is. Az illetékes hatóság akkor ad helyt e kérelemnek, ha a következő feltételek teljesülnek:

2.1. az új üléstípusra már megadták az EGK-típusjóváhagyást;

2.2. az ülést arra a traktortípusra szánták, amelyre az EGK típusjóváhagyás kiterjesztését kérik;

2.3. az ülést e melléklet felszerelési előírásainak betartásával szerelik fel.

3. Az olyan traktorokhoz való ülés esetében, amelyek legkisebb nyomtávolsága nem haladja meg az 1150 mm-t, az ülésfelület mélysége és szélessége tekintetében a következő legkisebb méretek engedhetők meg:

- az ülésfelület mélysége: 300 mm,

- az ülésfelület szélessége: 400 mm.

A fenti előírás csak akkor érvényes, ha az ülésfelület előírt mélysége és szélessége (azaz 400 + 50 mm legkisebb mélység, illetve 450 mm legkisebb szélesség) a traktor szerkezeti kialakítása miatt nem tartható be.

4. Az EGK típusbizonyítvány adatlapjához az V. melléklet mintája szerinti bizonyítványt csatolnak minden olyan típusjóváhagyáshoz vagy típusjóváhagyás kiterjesztéséhez, amelyet megadnak vagy elutasítanak.

--------------------------------------------------

V. MELLÉKLET

EGK-TÍPUSJÓVÁHAGYÁSI BIZONYÍTVÁNY MELLÉKLETE VALAMELY TRAKTORTÍPUS VEZETŐÜLÉSÉRE VONATKOZÓAN

(A kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok típusjóváhagyására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1974. március 4-i 74/150/EGK tanácsi irányelv 4. cikkének (2) bekezdése és 10. cikke)

+++++ TIFF +++++

--------------------------------------------------