3.

A 3. cikk helyébe a következő szöveg lép: „3. cikk (1) A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy megakadályozzák az alábbiak területükre történő belépését vagy azon való átutazását: a) a bizottság vagy az ENSZ Biztonsági Tanácsa által olyan felelősként megjelölt, az I. mellékletben felsorolt személyek és családtagjaik, akik felelősek a KNDK-nak a KNDK atomfegyverekkel, ballisztikus rakétákkal és tömegpusztító fegyverekkel kapcsolatos programjaira vonatkozó politikájáért, beleértve annak támogatását vagy előmozdítását is; b) az I. mellékletben nem szereplő, de a II. mellékletben felsorolt személyek, akik felelősek a KNDK atomfegyverekkel, ballisztikus rakétákkal és tömegpusztító fegyverekkel kapcsolatos programjaiért, beleértve azok támogatását vagy előmozdítását is; c) az I. mellékletben vagy a II. mellékletben nem szereplő, de a III. mellékletben felsorolt személyek, akik a KNDK atomfegyverekkel, ballisztikus rakétákkal és más tömegpusztító fegyverekkel kapcsolatos programjaihoz esetlegesen hozzájáruló pénzügyi szolgáltatásokat nyújtanak, vagy ilyen célú pénzügyi vagy más eszközöket vagy forrásokat utalnak át a tagállamok területére, azon keresztül vagy onnan kiindulva, vagy a tagállamok állampolgárai vagy a jogrendjük alá tartozó jogalanyok, vagy a területükön található személyek vagy pénzügyi intézmények bevonásával. (2) Az (1) bekezdés a) pontját nem kell alkalmazni, ha a bizottság eseti alapon úgy dönt, hogy az ilyen utazás humanitárius okokból – beleértve a vallási okokat is – indokolt, vagy ha a bizottság arra a következtetésre jut, hogy a mentesség megadása máskülönben előmozdítja az 1718 (2006) vagy az 1874 (2009) ENSZ BT-határozat céljainak megvalósítását. (3) Az (1) bekezdés nem kötelezi a tagállamokat arra, hogy saját állampolgáraiktól megtagadják a területükre való belépést. (4) Az (1) bekezdést a tagállam nemzetközi jogból eredő kötelezettségének sérelme nélkül kell alkalmazni, nevezetesen: i. ha nemzetközi kormányközi szervezet fogadó országa; ii. ha az Egyesült Nemzetek által vagy annak védnöksége alatt összehívott nemzetközi konferencia fogadó országa; iii. valamely kiváltságokat és mentességeket biztosító többoldalú megállapodás alapján; iv. az Apostoli Szentszék (Vatikánvárosi Állam) és Olaszország között 1929-ben létrejött lateráni egyezmény alapján. (5) A (4) bekezdést azokra az esetekre is alkalmazni kell, amikor valamely tagállam az Európai Biztonsági és Együttműködési Szervezet (EBESZ) fogadó országa. (6) A Tanács megfelelő tájékoztatást kap valamennyi olyan esetről, amikor egy tagállam a (4) vagy az (5) bekezdés szerinti mentességet ad. (7) A tagállamok mentességet adhatnak az (1) bekezdésben meghatározott intézkedések alól, ha az utazást sürgős humanitárius okok vagy kormányközi üléseken való részvétel indokolja, beleértve az olyan kormányközi üléseket, amelyeket az Európai Unió támogat vagy amelyek fogadó országa az EBESZ soros elnökségét ellátó tagállam, és amelyeken olyan politikai párbeszédet folytatnak, amely közvetlenül támogatja a demokráciát, az emberi jogok tiszteletben tartását és a jogállamiságot a KNDK-ban. (8) A (7) bekezdésben említett mentességeket megadni kívánó tagállam írásban értesíti erről a Tanácsot. A mentességet megadottnak kell tekinteni, ha a Tanács egy vagy több tagja a javasolt mentességről szóló értesítés kézhezvételétől számított két munkanapon belül nem emel írásban kifogást. Abban az esetben, ha a Tanács egy vagy több tagja kifogást emel, a Tanács minősített többséggel határozhat a javasolt mentesség megadásáról. (9) Azokban az esetekben, amikor a (4), (5) és (7) bekezdés szerint valamely tagállam engedélyezi az I., II. vagy III. mellékletben felsorolt személyek részére a területére való belépést vagy a területén történő átutazást, az engedély a kibocsátás céljára és az érintett személyekre korlátozódik. (10) Amennyiben a tagállamok mentességet adtak, értesítik a bizottságot az I. mellékletben szereplő személyek területükre való belépéséről vagy területükön való átutazásáról.”