A Bizottság közleménye az EK-Szerződés 87. és 88. cikkének a kezességvállalás formájában nyújtott állami támogatásra való alkalmazásáról

(2000/C 71/07)

1. BEVEZETÉS

1.1. Ez a közlemény a Bizottságnak a kezességvállalás formájában nyújtott állami támogatásra vonatkozó megközelítését vázolja fel. A kezességvállalást általában hitellel vagy olyan egyéb szerződéses pénzügyi kötelezettséggel társítják, amelyet a hitelfelvevő a hitelezővel szemben vállal. Ez a közlemény azonban a kezességvállalás valamennyi formájával foglalkozik, függetlenül a jogalaptól és az érintett tranzakciótól. A kezességvállalás nyújtható egyedi kezességként vagy kezességvállalást tartalmazó programban. Amennyiben támogatásról is van szó, az a legtöbb esetben a hitelfelvevő javát szolgálja. Adott körülmények között azonban a hitelező számára is jelenthet támogatást.

1.2. Ez a közlemény nem érinti a 295. Cikket, és így nem érinti a tagállamokban fennálló tulajdoni rendet sem. A Bizottság semleges a köz- vagy a magántulajdon tekintetében. Ez a közlemény nem vonatkozik az exporthitel-garanciára.

1.3. A Bizottság 1989-ben két levelet címzett a tagállamokhoz az állami kezességvállalásról. Az első levélben [1] arra mutatott rá, hogy valamennyi, állam által nyújtott kezességvállalást a 87. cikk (1) bekezdésének a hatálya alá tartozónak tekint. E levél alapján ezért a Bizottságnak kellő időben be kell jelenteni az ilyen kezességvállalás nyújtásáról vagy megváltoztatásáról szóló terveket, hogy az megtehesse észrevételeit. A második levélben [2] a Bizottság világossá tette, hogy szándékában áll megvizsgálni az állami kezességvállalást tartalmazó programok létrehozását, valamint hogy a jóváhagyott program alapján megadott egyedi kezességvállalást nem kell majd bejelenteni. A Bizottság 1993-ban elfogadott közleménye [3] is foglalkozik a kezességvállalással.

1.4. Az időközben szerzett tapasztalatok azt sugallják, hogy felül kell vizsgálni a Bizottság politikáját ezen a területen. A Bizottság 1989. évi két levelének és az 1993. évi közleménye 38. pontjának a helyébe ez a közlemény lép. Célja az, hogy a tagállamok számára részletesebb magyarázattal szolgáljon azokról az elvekről, amelyekre a Bizottság a 87. és a 88. cikk értelmezését, valamint azoknak az állami kezességvállalásra való alkalmazását alapozni kívánja. A Bizottság ily módon kívánja az e területen folytatott politikáját a lehető legátláthatóbbá tenni, ezáltal biztosítva határozatai kiszámíthatóságát és az egyenlő bánásmódot.

2. A 87. CIKK (1) BEKEZDÉSÉNEK ALKALMAZHATÓSÁGA

2.1. Támogatás a hitelfelvevőnek

2.1.1. A támogatás kedvezményezettje általában a hitelfelvevő. Az állami kezességvállalás lehetővé teszi a hitelfelvevő számára, hogy a hitelre nézve a pénzpiacokon általában fennálló pénzügyi feltételeknél kedvezőbb feltételekhez jusson. Az állami kezességvállalás segítségével a hitelfelvevő jellemzően alacsonyabb kamatot kaphat és/vagy kisebb biztosítékot kínálhat. Egyes esetekben állami kezességvállalás nélkül a hitelfelvevő nem találna olyan pénzügyi intézményt, amely készen áll bármilyen feltétel mellett hitelezni. Az állami kezességvállalás így megkönnyítheti új vállalkozások létrehozását, és lehetővé teheti egyes vállalkozások számára, hogy pénzt szerezzenek új tevékenységek folytatására, vagy egyszerűen azt, hogy a megszűnés vagy a szerkezetátalakítás helyett továbbra is aktívak maradjanak, ezáltal a verseny torzulását előidézve. Így az állami kezességvállalás általában a 87. cikk (1) bekezdésének hatálya alá tartozik, amennyiben a tagállamok közötti kereskedelmet érinti, valamint piaci díjat nem fizetnek.

2.1.2. Az állami kezességvállalásnak az az előnye, hogy a kezességvállaláshoz társuló kockázatot az állam viseli. Azt, hogy az állam viseli a kockázatot, általában megfelelő díjjal ellentételezik. Amennyiben az állam eltekint ettől a díjtól, az a vállalkozásnak nyújtott előny mellett az állami forrásokat meríti ki. Így akkor is, ha a kezességvállalás alapján az állam semmilyen kifizetést nem eszközöl, az még állami támogatásnak minősülhet a 87. cikk (1) bekezdése alapján. A támogatást a kezesség elvállalásának időpontjában nyújtják, nem pedig a kezességvállalás kérésének vagy a kezességvállalás feltételei alapján történő kifizetések időpontjában. A kezességvállalás időpontjában kell értékelni azt, hogy a kezességvállalás állami támogatásnak minősül-e vagy sem, és ha igen, az mekkora összegű lehet.

2.1.3. A Bizottság kezességvállalás formájában nyújtott támogatásnak tekinti az azon vállalkozások által szerzett kedvezőbb finanszírozási feltételeket is, amely vállalkozások jogi formája kizárja a csőd vagy egyéb fizetésképtelenségi eljárás lehetőségét, vagy biztosítja a kifejezetten állami kezességvállalást vagy a veszteségeknek az állam általi fedezését. Ugyanez vonatkozik arra az esetre is, amikor az állam részesedést szerez egy vállalkozásban, amennyiben a szokásos korlátozott felelősség helyett korlátlan felelősséget fogadnak el. [4]

2.1.4. A 87. cikk (1) bekezdése a tagállam által vagy az állami forrásokon keresztül nyújtott támogatással foglalkozik. Ezért, ugyanolyan módon, mint a lehetséges támogatás egyéb formái, állami támogatásnak minősülhet az állam által közvetlenül – azaz a központi, regionális vagy helyi hatóságok által –, valamint a hatóságok meghatározó befolyása alatt álló vállalkozások által adott kezességvállalás.

2.2. Támogatás a hitelezőnek

2.2.1. Bár általában a támogatás kedvezményezettje a hitelfelvevő, nem zárható ki, hogy meghatározott körülmények között a támogatás a hitelező javát is szolgálja. Ebben az esetben a Bizottság az ügyet feltétlenül ennek megfelelően kezeli.

2.2.2. Például, különösen akkor, ha a már vállalt hitel vagy egyéb pénzügyi kötelezettség tekintetében utólagosan vállal az állam kezességet az adott hitel vagy pénzügyi kötelezettség feltételeinek kiigazítása nélkül, vagy ha a biztosított hitelt egy másik, nem biztosított hitel ugyanazon hitelintézet részére történő visszafizetésére használják fel, akkor az a hitelező számára is támogatás, amennyiben a hitelek biztosítékát megnövelik. Az ilyen támogatás a hitelező javát szolgálhatja, valamint torzíthatja a

a 87. cikk (1) bekezdése hatálya alá tartozik, ha érinti a tagállamok közötti kereskedelmet.

3. A TÁMOGATÁS ÖSSZEGE

3.1. Az egyedi állami kezesség esetében a támogatási elemet a kezességvállalás és a hitel (vagy egyéb pénzügyi kötelezettség) részleteire való hivatkozással kell értékelni. A vonatkozó tényezők különösen a következők: a kezességvállalás és a hitel futamideje és összege, a hitelfelvevővel kapcsolatos mulasztási kockázat, a hitelfelvevő által a kezességvállalásért fizetett ár, bármely adott biztosíték jellege, valamint az, hogy az állam hogyan és mikor szólítható fel az adósság kifizetésére, valamint az állam által a hitelfelvevő tartozásainak behajtására alkalmazott eszközök (pl. csődbejelentés), amint a kezességet igénybe vették.

3.2. Egy adott évben a hitelgarancia készpénzben kifejezett támogatási egyenértéke:

- ugyanolyan módon számítható ki, mint a kedvezményes kamatozású kölcsön támogatási egyenértéke, azaz a piaci kamatláb és az állami kezességvállalásnak köszönhetően elért kamatláb közötti eltérést képviselő kamattámogatás a kifizetett díj levonása után, vagy

- úgy vehető, mint a) a kockázati tényezővel (a mulasztás valószínűsége) megszorzott

összeg és b) bármely kifizetett díj közötti különbség – azaz

x kockázat) – díj –, vagy

- kiszámítható bármely egyéb objektívan indokolható és általánosan elfogadott módszerrel.

Egyedi kezesség esetén a kiszámítás szabványos formája elvben az első módszer, kezességvállalást tartalmazó támogatási program esetén pedig a második.

A kockázati tényezőt a hasonló körülmények (ágazat, vállalkozás mérete, általános gazdasági tevékenység szintje) között nyújtott hitelekkel kapcsolatos múltbeli mulasztásokra vonatkozó tapasztalatokra kell alapozni. A teljes támogatási egyenérték eléréséhez az éves támogatási egyenértékeket a referencia-kamatláb alkalmazásával a jelenértékükre kell diszkontálni, majd össze kell adni.

Ha a hitel megadásának időpontjában nagy a valószínűsége annak, hogy a hitelfelvevő – például pénzügyi nehézségei miatt – mulasztani fog, a kezességvállalás értéke akár ugyanolyan nagyságú is lehet, mint a kezességvállalás által ténylegesen fedezett összeg.

3.3. Ha egy pénzügyi kötelezettséget teljes mértékben állami kezességvállalással fedeznek, a hitelező kevesebb ösztönzést kap a hitelezési műveletből származó kockázat megfelelő értékelésére, biztosítására és minimalizálására, valamint különösen a hitelfelvevő hitelképességének megfelelő értékelésére. Az eszközök hiánya miatt a kezes sem mindig végzi el ezt a kockázatelemzést. Az arra való ösztönzés hiánya, hogy a hitel vissza nem fizetésének kockázatát minimalizálja, arra bátoríthatja a hitelezőt, hogy a szokásosnál nagyobb kereskedelmi kockázattal járó hitelre szerződjön, és így az állami portfólióban növelheti a nagyobb kockázatú kezességvállalás összegét.

3.4. A Bizottság azt javasolja, hogy egy állami kezességvállalással nem fedezett legalább 20 %-os rész megfelelő határ lehet ahhoz, hogy a hitelezőt a hitelfelvevő hitelképességének megfelelő értékelésére [5], a hitel megfelelő biztosítására és az ügylethez társuló kockázat minimalizálására ösztönözze. [6] A Bizottság ezért általában kritikusan vizsgál meg minden olyan kezességvállalást, amely egy pénzügyi tranzakció teljes egészét (vagy majdnem teljes egészét) fedezi.

3.5. Az állami kezességvállalást tartalmazó programok esetében előfordulhat, hogy az egyedi esetek sajátosságai nem ismertek a program értékelésének időpontjában. Ilyen körülmények között a támogatási elemet a program olyan rendelkezéseire hivatkozva kell értékelni, amelyek többek között a hitelek legnagyobb összegére és futamidejére, a vállalkozás kategóriájára és a támogatható projekt típusára, a hitelfelvevőktől kért biztosítékra, a fizetendő díjra és a kamatlábra vonatkoznak.

4. A TÁMOGATÁS MEGLÉTÉT KIZÁRÓ FELTÉTELEK

4.1. Az állam által vállalt egyedi kezesség vagy az általa létrehozott kezességvállalást tartalmazó program nem tartozik a 87. cikk (1) bekezdésének a hatálya alá, amennyiben nincsen olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásokat vagy bizonyos áruk termelését előnyben részesíti. Ilyen esetekben a tagállamoknak nem szükséges bejelentést benyújtani. A kezességvállalás akkor sem minősül a 87. cikk (1) bekezdése alapján állami támogatásnak, ha az intézkedés nem érinti a tagállamok közötti kereskedelmet.

4.2. A Bizottság úgy ítéli meg, hogy az összes alábbi feltétel teljesítése biztosítja azt, hogy egy egyedi állami kezesség ne minősüljön a 87. cikk (1) bekezdése szerinti állami támogatásnak:

a) a hitelfelvevő nincsen nehéz pénzügyi helyzetben;

b) a hitelfelvevő elvben képes a piaci feltételek mellett a pénzpiacokon hitelt felvenni az állam bárminemű beavatkozása nélkül;

c) a kezességvállalás egy meghatározott pénzügyi tranzakcióhoz kapcsolódik, meghatározott legnagyobb összegre szól, legfeljebb a kintlévő hitel vagy egyéb pénzügyi kötelezettség (kötvények és hasonló eszközök kivételével) 80 %-át fedezi, és nem határozatlan időre szól;

d) a kezességvállalás piaci értékét kifizetik (ami többek között tükrözi a kezességvállalás összegét és tartamát, a hitelfelvevő által nyújtott biztosítékot, a hitelfelvevő pénzügyi helyzetét, a tevékenységi ágazatot és a kilátásokat, a mulasztási arányokat, és egyéb gazdasági feltételeket).

4.3. A Bizottság úgy ítéli meg, hogy az összes alábbi feltétel teljesítése biztosítja azt, hogy egy állami kezességvállalást tartalmazó program ne minősüljön a 87. cikk (1) bekezdése szerinti állami támogatásnak:

a) a program nem teszi lehetővé, hogy kezességvállalást adjanak nehéz pénzügyi helyzetben lévő hitelfelvevők számára;

b) a hitelfelvevő elvben képes a piaci feltételek mellett a pénzpiacokon hitelt felvenni az állam bárminemű beavatkozása nélkül;

c) a kezességvállalás egy meghatározott pénzügyi tranzakcióhoz kapcsolódik, meghatározott legnagyobb összegre szól, legfeljebb a kintlévő hitel vagy egyéb pénzügyi kötelezettség (kötvények és hasonló eszközök kivételével) 80 %-át fedezi, és nem határozatlan időre szól;

d) a program feltételeit a kockázat reális értékelésére alapozzák, így a kedvezményezett vállalkozások által fizetett díj azt minden valószínűség szerint önfinanszírozóvá teszi;

e) a program előírja azokat a feltételeket, amelyek mellett jövőbeni kezességvállalást nyújtanak, és a program teljes finanszírozását évente legalább egyszer felül kell vizsgálni;

f) a díj egyaránt fedezi a kezességvállaláshoz társuló rendes kockázatokat és a program igazgatási költségeit, beleértve az induló tőke rendes megtérülését is, amennyiben azt az állam biztosítja a program beindulásához.

4.4. Az, hogy a kezességvállalás vagy a kezességvállalást tartalmazó program nem felel meg a 4.2. és 4.3. pontban megállapított fenti feltételek bármelyikének, nem jelenti azt, hogy az ilyen kezességvállalást vagy a kezességvállalást tartalmazó programot automatikusan állami támogatásnak tekintik. Ha bármilyen kétség merül fel a tekintetben, hogy a tervezett kezességvállalás vagy a kezességvállalást tartalmazó program állami támogatásnak minősül-e, be kell jelenteni.

4.5. Fennállhatnak olyan körülmények, amelyek miatt azt tervezik, hogy állami kezességvállalást használnak fel arra, hogy a vállalkozások – különösen a kis- és középvállalkozások – számára lehetővé tegyék olyan hitelek

a piac nem kínál. A vállalkozások lehetnek induló, gyorsan terjeszkedő vállalkozások, vagy kisvállalkozások, amelyek éppen ezért nem képesek arra, hogy egy hitel biztosításához vagy egy garancia megszerzéséhez szükséges biztosítékot nyújtsanak. Esetleg a nagy kockázattal járó vállalkozások kategóriájába is tartozhatnak (várhatóan csak hosszú távon válnak nyereségessé és/vagy különösen magas a sikertelenségi arányuk). Ez lehet a helyzet például az új, innovatív termékekkel vagy eljárásokkal kapcsolatos projektek esetében. A Bizottság úgy ítéli meg, hogy ezek a körülmények általában nem veszik ki az állami kezességvállalást a 87. cikk (1) bekezdésének hatálya alól. Az ilyen körülmények között adott állami kezességvállalást ezért kellő időben be kell jelenteni a Bizottságnak, ugyanolyan módon, mint az egyéb körülmények között adott állami kezességvállalást.

5. A KEZESSÉGVÁLLALÁS FORMÁJÁBAN NYÚJTOTT ÁLLAMI TÁMOGATÁS ÖSSZEEGYEZTETHETŐSÉGE A KÖZÖS PIACCAL

5.1. A Bizottságnak meg kell vizsgálnia a 87. cikk (1) bekezdésének hatálya alá tartozó állami kezességvállalást annak meghatározása érdekében, hogy az összeegyeztethető-e a közös piaccal. Mielőtt az összeegyeztethetőség értékelését el lehetne végezni, meg kell állapítani, hogy ki a támogatás kedvezményezettje. A 2. pontban ismertettek alapján ez lehet a hitelfelvevő, a hitelező vagy mindkettő.

5.2. A legtöbb esetben a kezességvállalás a hitelfelvevő számára tartalmaz támogatást (2.1. pont). A támogatás közös piaccal való összeegyeztethetőségét a Bizottság ugyanazon szabályoknak megfelelően vizsgálja meg, mint amelyeket az egyéb formájú támogatási intézkedések esetében alkalmaznak. Az összeegyeztethetőség értékelésének tényleges feltételeit a Bizottság a horizontális, regionális és ágazati támogatásokról szóló keretekben és iránymutatásokban tisztázta és részletezte. [7] A vizsgálat különösen a támogatási intenzitást, a kedvezményezettek jellemzőit és a kitűzött célokat veszi figyelembe.

5.3. A Bizottság csak akkor fogadja el a kezességvállalást, ha annak mobilizálása szerződésileg olyan meghatározott feltételekhez kapcsolódik, amelyek akár a

kötelező csődbejelentését vagy egyéb hasonló eljárást is jelenthetik. Ezekről a feltételekről akkor kell megállapodni, amikor a Bizottság a javasolt kezességvállalást a 88. cikk (3) bekezdésének szokásos eljárásai szerint először megvizsgálja abban a szakaszban, amikor azt adják. Abban az esetben, ha a tagállam a kezességvállalást a megadás szakaszában eredetileg megállapított feltételektől eltérő egyéb feltételek alapján kívánja mobilizálni, a Bizottság a kezességvállalás mobilizálását olyan új támogatás létrehozásának tekinti, amelyet a 88. cikk (3) bekezdése alapján be kell jelenteni.

5.4. Amennyiben a kezességvállalás a hitelező számára tartalmaz támogatást (2.2. pont), figyelmet kell fordítani arra a tényre, hogy az ilyen támogatás elvben működési támogatásnak minősülhet.

6. A 88. CIKK (3) BEKEZDÉSE MEGSÉRTÉSÉNEK KÖVETKEZMÉNYEI

6.1. Amennyiben a tagállamok nem tesznek eleget a 88. cikk (3) bekezdésében megállapított előzetes bejelentési és felfüggesztési kötelezettségeknek, a kezességvállalás támogatási elemét jogellenesnek kell minősíteni az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999/EK tanácsi rendelet [8] 1. cikke f) pontjának megfelelően. A 88. cikk (3) bekezdése harmadik mondata megsértésének következményeit illetően többféle megkülönböztetést kell tenni. A következőkben a támogatás kedvezményezettjének és a nem kedvezményezett hitelezőnek a helyzete kerül vizsgálatra.

6.2. Először is, jogellenesen adott támogatás esetén a kezességvállalásban foglalt támogatás kedvezményezettje vállalja a kockázatot. A támogatás összeegyeztethetőségére vonatkozó vizsgálat végeredményéig a 659/1999/EK rendelet 11. cikkének megfelelően a Bizottság ideiglenes intézkedéseket hozhat. Ha a vizsgálat végén a Bizottság azt állapítja meg, hogy az állami támogatás összeegyeztethetetlen a közös piaccal, a 659/1999/EK rendelet 14. cikkének megfelelően az állami támogatást a kedvezményezettnek vissza kell térítenie, még akkor is, ha ez a vállalkozás csődjének bejelentésével jár.

6.3. Ezen túlmenően, a támogatás kedvezményezettjei nemzeti szinten is kockázatot vállalnak, amennyiben a 88. cikk (3) bekezdése harmadik mondatának közvetlen hatálya van. Az Európai Közösségek Bírósága több ízben megerősítette, hogy a nemzeti bíróságok feladata a 88. cikk (3) bekezdése harmadik mondatának megsértésével szemben az olyan érintett magánszemélyek jogainak védelme, akik például a jogellenes támogatásban részesülő társaságok versenytársai. A nemzeti bíróságoknak kell levonniuk az összes megfelelő következtetést a Szerződés eljárási szabályainak megsértésével nyújtott állami támogatás jogellenességének tekintetében. Ha a nemzeti bíróságtól azt kérik, hogy rendelje el a jogellenes támogatás visszatérítését, a bíróságnak általában helyt kell adnia ennek a kérelemnek. [9]

6.4. Másodszor, a kezességvállalás eltér az olyan egyéb állami támogatási intézkedéstől, mint például a vissza nem térítendő támogatások vagy az adómentességek, abban az értelemben, hogy a kezességvállalás esetében az állam és a hitelező között is jogviszony keletkezik. Ezért fontolóra kell venni azt, hogy az a tény, hogy az állami támogatást jogellenesen nyújtották, következményekkel jár-e harmadik személyek tekintetében. A hitelekre adott állami kezességvállalás esetében ez főleg a hitelező pénzügyi intézményeket érinti. A vállalkozások számára a finanszírozás megszerzése érdekében kibocsátott kötvényekre adott kezességvállalás esetében ez a kötvények kibocsátásába bevont pénzügyi intézményeket érinti.

6.5. A nemzeti jog alapján kell vizsgálni azt a kérdést, hogy vajon a támogatás jogellenes volta befolyásolja-e az állam és harmadik személyek közötti jogviszonyt. A nemzeti bíróságoknak kell esetleg megvizsgálniuk, hogy a nemzeti jog megakadályozza-e a kezességvállalási szerződések teljesítését, és a Bizottság úgy ítéli meg, hogy ezen értékelés során a bíróságoknak figyelembe kell venniük a közösségi jog megsértését. Ennek megfelelően, a hitelezőknek – szokásos elővigyázatosságból – érdekükben állhat annak ellenőrzése, hogy a kezességvállaláskor betartották-e az állami támogatásra vonatkozó közösségi szabályokat. A tagállamnak az egyedi esetre vagy programra nézve gondoskodnia kell a Bizottság által kiadott ügyszámról, és végül a bizottsági határozat egy nem bizalmas példányáról az Európai Közösségek Hivatalos Lapjára vonatkozó hivatkozással együtt. A Bizottság a maga részéről mindent megtesz annak érdekében, hogy átlátható módon információkat bocsásson rendelkezésre az általa jóváhagyott esetekről vagy programokról.

7. A TAGÁLLAMOK ÁLTAL A BIZOTTSÁGHOZ BENYÚJTANDÓ JELENTÉSEK

7.1. Mivel a pénzpiacokon új fejlemények mutatkozhatnak, valamint mivel nehéz felmérni az állami kezességvállalások értékét, különösen jelentős a Bizottság által jóváhagyott állami kezességvállalást tartalmazó programok állandó felülvizsgálata a 88. cikk (1) bekezdése alapján. A Bizottság számára évente benyújtott jelentéseknek a kiadásokra vonatkozó szokásos adatok mellett – a programokra és az egyéni kezességvállalásra vonatkozóan egyaránt – adatokat kell szolgáltatniuk az állami kezességvállalás teljes kintlévő összegéről, az állam által a megelőző évben a mulasztó adósok

teljes összegről (bármely behajtott alap nettó értékéről) és az ugyanabban az évben az állami kezességvállalásért fizetett díjról. Ez az információ segítséget nyújt a mulasztás arányának kiszámításához, és felhasználják azt a jövőbeni kezességvállalások értékének és, szükség esetén, a jövőben fizetendő díjnak az újraértékeléséhez.

7.2. A Bizottságnak nem áll szándékában a fent említett jelentésekben szolgáltatott és egy korábbi határozat meghozatala során nem ismert vagy előre nem látott információ felhasználása annak érdekében, hogy felülvizsgálja az állami kezességvállalást tartalmazó programban foglalt támogatás meglétével vagy mértékével kapcsolatos elsődleges következtetéseit. A Bizottság azonban felhasználhatja ezt az információt arra, hogy a 88. cikk (1) bekezdése alapján egy tagállam számára a létező állami kezességvállalást tartalmazó program módosítására megfelelő intézkedéseket javasoljon.

[1] A Bizottságnak a tagállamokhoz címzett levele, SG (89) D/4328, 1989. április 5.

[2] A Bizottságnak a tagállamokhoz címzett levele, SG (89) D/12772, 1989. október 12.

[3] A Bizottságnak a tagállamokhoz címzett közleménye az EGK-Szerződés 92. és 93. cikkének, valamint a 80/723/EGK bizottsági irányelv 5. cikkének a feldolgozóipar közvállalkozásaira történő alkalmazásáról (HL C 307., 1993.11.13., 3. o.).

[4] Lásd 3. lábjegyzet az előző oldalon, 38.1. és 38.2. pont.

[5] Feltételezve, hogy a vállalkozás ugyanazt a biztosítéki szintet nyújtja az állam és a hitelintézet számára.

[6] Az állami kezességvállalásról szóló kérdőívre adott válaszokból kitűnik, hogy ezt a szabályt már többtagállamalkalmazza.A kérdéses részarány 20 %-tól egészen 100 %-ig terjed. Ennek ellenére a kezességvállalások többsége az alapjukul szolgáló pénzügyi tranzakció teljes összegét fedezik, mentesítve ezáltal a hitelintézetet az alól, hogy saját érdekében megfelelően értékelje a hitelfelvevő hitelképességét.

[7] Lásd az Európai Közösségek Hivatalos Kiadványainak Hivatala által közzétett, az Európai Közösség versenyjoga II. A kötetében az állami támogatásokra vonatkozó szabályokat. Egyes szövegeket közzétettek az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában is, valamint hozzáférhetőek az Interneten.

[8] HL L 83., 1999.3.27., 1. o.

[9] Lásd a Syndicat Francais de l'Express International (SFEI) és társai kontra La Poste és társai C–39/94 sz. ügyet (EBHT 1996. I–3547.o.)

--------------------------------------------------