A BIZOTTSÁG (EU) 2021/2034 HATÁROZATA

(2021. június 10.)

a Spanyolország által a digitális földfelszíni televíziózás távoli és kevésbé urbanizált területeken történő kiépítésére (Kasztília-La Mancha régión kívül) odaítélt SA.28599. (C 23/2010., korábbi NN 36/2010., korábbi CP 163/2009.) sz. állami támogatásról

(az értesítés a C(2021) 4048. számú dokumentummal történt)

(Csak a spanyol nyelvű szöveg hiteles)

(EGT-vonatkozású szöveg)

AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,

tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 108. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére,

tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra és különösen annak 62. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,

miután az említett rendelkezéseknek megfelelően felhívta az érdekelt feleket észrevételeik megtételére, (1) és tekintettel a benyújtott észrevételekre,

mivel:

1. ELJARAS

(1) Az SES Astra S.A. (a továbbiakban: Astra) 2009. május 18-án panaszt nyújtott be a Bizottsághoz. A panasz tárgyát egy állítólagos állami támogatási program képezte, amelyet a spanyol hatóságok fogadtak el a távoli és kevésbé urbanizált spanyolországi területeken az analóg televíziózásról a digitális televíziózásra történő átállásról. Az Astra szerint a program be nem jelentett, és ezért jogellenes támogatásnak minősül, amely a műholdas és földfelszíni műsorszóró platform közötti verseny torzulását eredményezte.

(2) A kifogásolt program jogi alapját a digitális földfelszíni televíziózás terjedését, a kábeltelevíziózás liberalizációját, valamint a pluralizmus elősegítését célzó sürgős intézkedésekről szóló, 2005. június 14-i 10/2005. sz. törvény (2) jelenti. A digitális földfelszíni televíziózásra való átállás folyamatával kapcsolatban elfogadott jogszabályok közé tartoznak továbbá a következők: a digitális földfelszíni televíziózás nemzeti műszaki tervének jóváhagyásáról szóló, 2005. július 29-i 944/2005. sz. királyi rendelet (a továbbiakban: nemzeti műszaki terv) (3); a digitális földfelszíni televíziószolgáltatás nyújtására vonatkozó általános szabályok jóváhagyásáról szóló, 2005. július 29-i 945/2005. sz. királyi rendelet (4); a digitális földfelszíni televíziószolgáltatás nyújtására vonatkozó műszaki szabályok jóváhagyásáról szóló, 2005. július 29-i ITC/2476/2005. sz. miniszteri rendelet (5), valamint a rádiós és kábeltelevíziós műsorszolgáltatásra vonatkozó általános szabályok jóváhagyásáról szóló, 2006. július 28-i 920/2006. sz. királyi rendelet (6).

(3) A Bizottság 2010. szeptember 29-én levélben értesítette a Spanyol Királyságot arról, hogy a szóban forgó támogatással kapcsolatosan az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSZ) 108. cikkének (2) bekezdése szerinti hivatalos vizsgálati eljárás megindításáról határozott Spanyolország egész területére vonatkozóan, Kasztília-La Mancha kivételével, amelyre vonatkozóan külön vizsgálatot indított (7). Az eljárás megindításáról szóló bizottsági határozatot (a továbbiakban: az eljárás megindításáról szóló határozat) 2010. december 14-én közzétették az Európai Unió Hivatalos Lapjában (8). A Bizottság felkérte az érdekelt feleket, hogy az intézkedéssel kapcsolatban tegyék meg észrevételeiket.

(4) A határidő meghosszabbítását követően Spanyolország 2011. november 30-i levelében válaszolt az eljárás megindításáról szóló határozatban foglalt, az észrevételek megtételére vonatkozó felkérésre. A központi kormányzat mellett Asztúria, Aragónia, Baszkföld, Kasztília és León, Kasztília-La Mancha (9), Extremadura, Galicia, La Rioja, Madrid és Murcia hatóságai nyújtották be észrevételeiket és válaszaikat az eljárás megindításáról szóló határozatban feltett kérdésekre.

(5) A Bizottsághoz ezenkívül észrevételt nyújtott be a Radiodifusión Digital SL (a továbbiakban: Radiodifusión) 2011. január 11-i levelében, a Grupo Antena 3 és az UTECA (Union de Televisiones Comerciales Asociadas) 2011. január 28-i levelében, a Gestora La Sexta 2011. január 31-i levelében, az Abertis Telecom SA (2015. április 1-től Cellnex Telecom S.A., a továbbiakban: Abertis vagy Cellnex) 2011. február 2-i levelében, valamint az Astra és a Telecinco 2011. február 4-i levelében. 2011. január 19-i és február 9-i levelében a Bizottság a kapott észrevételeket továbbította Spanyolországnak, biztosítva a válaszlehetőséget. Spanyolország 2011. február 22-i és március 14-i levelében nyújtott be észrevételeket.

(6) A vizsgálat során több találkozóra került sor: a Bizottság és Spanyolország között 2011. április 11–12-én, a Bizottság és az Astra között 2011. április 14-én, a Bizottság és az Abertis között 2011. május 5-én, valamint a Bizottság és az UTECA között 2011. július 5-én. Miután Spanyolország saját kezdeményezésére több alkalommal információkat nyújtott be, többek között Baszkföld 2011. február 24-i észrevételeit, 2012. február 14-i levelében a Bizottság hivatalos információkéréssel fordult Spanyolországhoz. A határidő meghosszabbítása után Spanyolország 2012. április 16-i levelében válaszolt, amelyet 2012. június 15-én, 19-én és 25-én kelt levelei követtek. Mivel a kért információk egy részét továbbra sem kapta meg, a Bizottság 2012. augusztus 9-én további tájékoztatást kért. A határidő meghosszabbítása után Spanyolország 2012. október 10-i levelében válaszolt, amelyet 2012. október 30-án kelt levele követett.

(7) Ezenkívül az Abertis saját kezdeményezésére további tájékoztatást adott 2011. június 22-én és 2012. július 25-én. Az Astra további tájékoztatást adott 2011. július 21-i, 2011. május 16-i, 2011. szeptember 8-i, valamint 2011. november 11-i levelében, amelyek mindegyikét a Bizottság továbbította Spanyolországnak észrevételezésre.

(8) A Bizottság 2013. június 19-én a 659/1999/EK tanácsi rendelet (10) (a továbbiakban: 1999. évi eljárási rendelet) 7. cikke szerint elfogadta a 2014/489/EU határozatot (11) (a továbbiakban: 2013. évi határozat). A 2013. évi határozat 1. cikke kimondta, hogy a földfelszíni televíziós platform üzemeltetői javára a digitális földfelszíni televízióhálózat (DTT-hálózat) II. térségen belüli kiépítésére, karbantartására és üzemeltetésére nyújtott állami támogatást az EUMSZ 108. cikkének (3) bekezdését megsértve hajtották végre, így a belső piaccal összeegyeztethetetlen volt, kivéve azokat a támogatásokat, amelyeket a technológiasemlegesség kritériumának megfelelően nyújtottak. A 2013. évi határozat 3. cikke elrendelte a belső piaccal összeegyeztethetetlen támogatásoknak a DTT-szolgáltatókkal való visszafizettetését, függetlenül attól, hogy azok a támogatást közvetlenül vagy közvetetten kapták-e.

(9) A 2013. évi határozat elfogadását követően a Bizottság szolgálatai segítettek Spanyolországnak a technológiasemleges közbeszerzési eljárások lebonyolításához felhasználandó minta kidolgozásában. A mintát 2014. október 14-én véglegesítették. A Bizottság szolgálatai 2014. október 31-ig adtak időt Spanyolországnak arra, hogy az összes érintett spanyolországi autonóm régió és város e minta alapján új, technológiasemleges közbeszerzési eljárásokat indítson. Ez a feltétel a 2.3. szakaszban leírtak szerint nem teljesült.

(10) Spanyolország és egyes kedvezményezettek a 2013. évi határozat megsemmisítése érdekében keresetet indítottak a Törvényszék előtt. A Törvényszék 2015. november 26-án az összes ilyen keresetet elutasította, a 2013. évi határozatot pedig helybenhagyta (12). Ezt követően a Törvényszék ítéletei ellen fellebbezést nyújtottak be a Bírósághoz. A Spanyolország, a Baszkföld és az Itelazpi, a Katalónia és a CTTI, a Navarra de Servicios y Tecnologías, valamint a Cellnex Telecom és a Retevisión által benyújtott fellebbezéseket a Bíróság elutasította (13). 2017. december 20-án, a Galicia Autonóm Közösség és a Retegal által benyújtott fellebbezést követően viszont a Bíróság hatályon kívül helyezte a Törvényszék érintett ítéletét (14), és megsemmisítette a 2013. évi határozatot (15), mert a Bizottság nem indokolta a szóban forgó intézkedés szelektivitását.

(11) A 2013. évi határozat megsemmisítését követően az Astra saját kezdeményezésére különféle beadványokat nyújtott be (2018. január 22-én és 30-án, 2018. május 29-én, 2018. június 15-én és 2019. január 11-én), amelyekben kifejtette a megsemmisítés következményeivel kapcsolatos álláspontját. A vizsgálat során több találkozót tartottak a felek kezdeményezésére: a Bizottság és a Cellnex 2018. június 28-án, a Bizottság és az Astra 2018. szeptember 19-én, a Bizottság és Spanyolország pedig 2018. október 16-án. Spanyolország 2018. október 31-én áttekintést nyújtott és az autonóm közösségek által a 2013. évi határozat alapján végrehajtott közbeszerzési eljárásokról és egyéb intézkedésekről. A Bizottság 2018. december 14-én levélben kiegészítő tájékoztatást kért Spanyolországtól. Spanyolország 2019. február 19-én nyújtott kiegészítő tájékoztatást. Spanyolország 2019. március 19-én eljuttatta a Bizottsághoz Baszkföld 2019. február 4-i beadványát. A Bizottság 2019. április 4-én tájékoztatást kért Spanyolországtól, Spanyolország pedig 2019. május 10-én válaszolt. A Bizottság 2019. április 26-án ismét tájékoztatást kért, azzal fordulva Spanyolországhoz, az Itelazpihoz, a Cellnexhez, a Retevisiónhoz, a CTTI-hez, a Navarra de Servicios y Tecnologías, SA-hoz, a Retegalhoz és az Astrához, hogy a Bíróság C-70/16. P sz. ügyben hozott ítéletére tekintettel fejtse ki álláspontját az intézkedések szelektivitásáról. Az Astra 2019. május 27-én, a Cellnex és az Itelazpi pedig 2019. június 13-án válaszolt az információkérésre. Spanyolország 2019. június 14-én nyújtotta be válaszát az információkérésre. 2020. október 1-jén a Bizottság tájékoztatást kért a spanyol hatóságoktól a 2013. évi határozat alapján végrehajtott intézkedések aktuális állásáról. Spanyolország 2020. október 19-én és 2021. február 5-én küldött választ erre a legutóbbi információkérésre.

2. A TAMOGATAS RESZLETES LEIRASA

2.1. Háttér

2.1.1. A panasz

(12) A panaszos egy műholdas platformüzemeltető. Az 1985-ben Société Européenne des Satellites (SES) néven alapított SES ASTRA (Astra) Európa első magántulajdonú műholdas szolgáltatója volt. Az Astra üzemelteti az ASTRA műholdas rendszert, amely Európában és azon kívül átfogó műsorszolgáltatási és széles sávú megoldásportfólióval áll ügyfelei rendelkezésére. Rádió- és televízió-műsorokat sugároz közvetlenül több millió háztartásba, ezenkívül internet-hozzáférést és hálózati szolgáltatásokat nyújt hatóságok, nagyvállalatok, kkv-k és háztartások részére.

(13) Panaszában az Astra azt állítja, hogy a kormány, valamint a távoli és kevésbé urbanizált spanyolországi területek autonóm közösségei által végrehajtott intézkedések sértik a technológiasemlegesség elvét, mivel a földfelszíni műsorszórást tekintik a digitalizálás egyetlen lehetséges módjának. Az Astra kifejezetten megemlíti Kantábria esetét. A digitális televíziózás lefedettségének Kantábria egész területére történő kibővítése céljából 2008 januárjában meghirdetett közbeszerzési eljárás keretében Kantábria regionális kormányzata az Astrát választotta ki arra, hogy platformján keresztül szabadon fogható televíziócsatornákat sugározzon. A regionális kormányzat azonban 2008 novemberében felmondta ezt a szerződést. Az Astra szerint a hatóságok csak akkor mondták fel a szerződést, miután értesültek arról, hogy az analóg földfelszíni hálózat fejlesztését a központi kormányzat finanszírozza. Valójában a kantábriai hatóságok 2008. november 7-i levelükben kifejtették, hogy a szerződést azért mondták fel, mert a központi kormányzat időközben a digitális televíziózás lefedettségének Spanyolország egészére történő bővítésével kapcsolatos döntéseket hozott (16). Így Kantábria esetében bizonyíthatónak látszik először is az, hogy az Astra az érintett piacon versenyképes, másodszor pedig az, hogy a központi kormányzat döntései a versenyt ellehetetlenítik.

2.1.2. Az ágazat

(14) Az ügy a műsorszolgáltatási ágazatot érinti, amelyben számos szereplő folytat tevékenységet a műsorszolgáltatási terméklánc különböző szintjein.

(15) „A műsorszolgáltatók” televíziócsatornákat szerkesztenek, amelynek keretében a vásárolt vagy saját gyártású televíziós tartalmat csatornákba szervezik. A csatornákat ezután különböző platformokon (például műholdas, DTT, kábel, IPTV) keresztül teszik elérhetővé a közönség számára. Spanyolországban a műsorszórási szolgáltatásokat a jogalkotó közszolgáltatásnak minősítette, így azt állami tulajdonú műsorszolgáltatók (Radiotelevisión Española, RTVE), valamint állami koncesszióval rendelkező magántulajdonú műsorszolgáltatók (17) végezhetik. Ezeket az úgynevezett szabadon fogható (FTA) csatornákat a nézők díjmentesen érhetik el. Annak érdekében, hogy a lakosság ténylegesen élvezhesse e közszolgáltatás előnyeit, a törvény minimális lefedettségi kötelezettséget ír elő az állami műsorszolgáltató által sugározható műsorok tekintetében, valamint a koncesszióval rendelkező magántulajdonú műsorszolgáltatók számára. Ebből következően az állami műsorszolgáltatóknak a spanyol lakosság legalább 98 %-át, míg a magántulajdonú műsorszolgáltatóknak a lakosság legalább 96 %-át le kell fedniük. Spanyolországban az országos műsorszolgáltatók nem rendelkeznek országos műsorszóró hálózattal, ezért a platformüzemeltetőkkel kötött megállapodások keretében gondoskodnak tartalmuk továbbításáról, valamint lefedettségi kötelezettségeik teljesítéséről.

(16) „A platformüzemeltetők” (vagy hálózatüzemeltetők) (18) olyan magántulajdonban lévő vagy állami irányítás alatt álló vállalkozások, amelyek a műsorszolgáltatók által előállított csatornáknak a közönséghez való eljuttatásához szükséges infrastruktúrát üzemeltetik (feladatuk például a jel továbbítása és sugárzása). A platformüzemeltető emellett kiépíthetik a szükséges infrastruktúrát, és biztosíthatják a hardvert. A televíziózás kezdetén az analóg földfelszíni platform volt az egyetlen rendelkezésre álló platform. A technológia fejlődésével több platform jelent meg a piacon: a műholdas platform, a kábeltelevíziós platform, legutóbb pedig az IPTV (19), amely széles sávú kapcsolaton keresztül továbbítja a televíziójelet.

(17) „A hardverszállítók” a különböző platformok kiépítéséhez szükséges infrastrukturális elemeket és eszközöket gyártják vagy telepítik.

(18) A földfelszíni műsorszolgáltatásban a televíziójelet a televízióstúdióból műsorszóró központba (fejállomásra) továbbítják, amely általában egy hálózatüzemeltető tulajdonában és üzemeltetésében lévő eszköz. Ezután a jel a műsorszóró központból (fejállomásról) a hálózatüzemeltetők által üzemeltetett adóközpontokba (például toronyba) kerül, amelyek a jel továbbítását végzik; egyes esetekben a jelet műholdon keresztül továbbítják. Végül a jelet az adóközpontból a háztartásokba továbbítják. A földfelszíni hálózat digitalizálásához a földi adók cseréje szükséges. Mivel azonban a digitális jelek az analóg jeleknél alacsonyabb tartományban találhatók, és így az új technológia kapillárisabb hálózatot igényel, egyes esetekben a lefedettség szinten tartásához vagy bővítéséhez új műsorszóró központok kiépítése is szükséges.

(19) A műholdas műsorszolgáltatás során a jel műsorszóró központba (fejállomásra), majd onnét a műholdra kerül, amely a háztartásokba továbbítja. Alternatív megoldásként a jelet a televízióstúdióból közvetlenül is továbbíthatják a műholdra, ha a stúdió rendelkezik a megfelelő eszközökkel. A nézőnek parabolaantennával és dekóderrel kell rendelkeznie. A műholdas lefedettségnek egy adott régióban való növeléséhez a földi berendezéseket az ügyfelek háztartásaiban kell telepíteni.

(20) Földrajzilag a műholdas platform Spanyolország területének csaknem 100 %-át képes lefedni, míg a földfelszíni platform lefedettsége mindegy 98 %-os.

2.1.3. Háttér

(21) A vizsgált intézkedést a műsorszolgáltatás digitalizálásának összefüggésében kell vizsgálni, amely a földfelszíni, műholdas és kábelplatformok terén az elmúlt időszakban zajlott vagy jelenleg zajlik. Az analóg műsorszolgáltatáshoz képest a digitalizált műsorszolgáltatás előnye, hogy a rádiófrekvenciás spektrum hatékonyabb kihasználása révén nagyobb átviteli kapacitással rendelkezik. A digitális technológiára való átállás különösen a földfelszíni műsorszolgáltatás szempontjából lényeges, ahol a rendelkezésre álló frekvenciaspektrum korlátozott. Ugyanakkor a műholdas továbbítás előnye, hogy teljesen más frekvenciasávot használ, amelyben nincs frekvenciahiány.

(22) Az analógról a digitális televíziózásra történő átállás jelentős mennyiségű, jó minőségű rádióspektrumot szabadít fel a „digitális hozadék” néven ismert tartományban, amely elektronikus kommunikációs szolgáltatások kiépítéséhez használható fel. E digitális hozadék és különösen a 790–862 MHz-es tartomány (a továbbiakban: 800 MHz-es sáv) lendületet adhat az elektronikus kommunikációs iparágnak, jelentős hatást gyakorolhat a versenyképességre és a növekedésre, továbbá számos társadalmi és kulturális előnnyel járhat (20).

(23) A digitális hozadék a földfelszíni műsorszolgáltatásról más platformra való átállással vagy az analógról digitális földfelszíni műsorszolgáltatásra való átállással használható ki. Elképzelhető egy több platformot kombináló vegyes megoldás is (21).

(24) A földfelszíni műsorszolgáltatás esetében azonban a frekvenciahiány problémája a digitalizálást követően is fennáll. Példa erre az, hogy nem sokkal az analógról a digitális televíziózásra történő átállás 2010. áprilisi befejezését követően a spanyol kormánynak egyes műsorszolgáltatókat a 800 MHz-es sávból más frekvenciasávba kellett áthelyeznie. A műsorszolgáltatóknak kiosztott DTT multiplexek áthelyezése további költségeket és állami támogatásokat eredményezett, amelyeket a Bizottság a belső piaccal összeegyeztethetetlennek talált (22). Ezenkívül Spanyolország a háztartásoknak és a televíziós szolgáltatóknak nyújtott kompenzációval támogatja, hogy a földfelszíni televíziós szolgálatok felszabadítsák a 700 MHz-es sávot. Az intézkedés egyrészről a társasházak tulajdonosait részesíti kompenzációban a televíziós vevőkészülékek átalakításából eredő költségekért. A teljes keretösszeg 150 millió EUR. Az intézkedés másrészről a magántulajdonú televíziós szolgáltatóknak nyújt kompenzációt a műsorszóró rendszerek átalakításából eredő költségekért. A teljes keretösszeg 10 millió EUR (23).

(25) A televíziós műsorszolgáltatást illetően a földfelszíni digitális műsorszórást a jövőben széles sávú technológia válthatja fel, mivel a jeltovábbításban várhatóan az új generációs hálózatok (NGA) veszik át a vezető szerepet. Egyelőre azonban Spanyolországban az ilyen NGA-hálózatok földrajzi lefedettsége nem teljes körű.

(26) Spanyolországban jelenleg négy műsorszóró platform működik: DTT (azaz digitális földfelszíni technológia; DBV-T), műholdas (DBV-S), kábel (DVB-C) és IPTV. A DTT a szabadon fogható spanyol közszolgálati és magáncsatornák fő platformja (24). A földfelszíni hálózat fő üzemeltetője az Abertis, amely a Hispasat műholdas szolgáltató felett is ellenőrzést gyakorol. Ezenkívül számos helyi telekommunikációs szolgáltató is sugároz DTT-jelet, amelyek általában a Cellnex országos hálózatához csatlakoznak. A fizetős csatornák szolgáltatása főként műholdas, kábel- és IPTV platformon történik. A két vezető műholdas szolgáltató az Astra és a Hispasat.

(27) A digitalizálási folyamat lebonyolítása céljából, az analógról a digitális televíziózásra történő átállás érdekében a 2005 és 2009 közötti időszakban Spanyolország egy sor szabályozási intézkedést hozott a földfelszíni hálózatra vonatkozóan, amelyeket a 2.2. szakasz ismertet. A spanyol központi hatóságok Spanyolország területét három jól elkülöníthető térségre osztották fel: — I. térség – itt él a spanyol lakosság döntő többsége: a magántulajdonú műsorszolgáltatók esetében a lakosság 96 %-a, az állami műsorszolgáltatók esetében a lakosság 98 %-a – az átállási költségeket pedig a műsorszolgáltatók viselték. Mivel a költségeket a műsorszolgáltatók viselték, állami támogatásra nem volt szükség. Az analógról a digitális földfelszíni televíziózásra történő átállás költségekkel jár a fogyasztók számára, mivel integrált digitális televíziókészüléket vagy DTT set-top boxot kell vásárolniuk (25). — II. térség – a lakosság 2,5 %-ára kiterjedő távoli és kevésbé urbanizált területek, ahol az állami és magáncsatornák vételét korábban analóg földfelszíni televíziózás biztosította. Mivel azonban a digitális technológiára való átállás a meglévő műsorszóró központok fejlesztését és újak kiépítését igényli, a földfelszíni hálózatban jelentős beruházásokra volt szükség. A műsorszolgáltatóknak nem fűződött kellő érdekük ahhoz, hogy a szolgáltatást a II. térségben nyújtsák, így nem voltak hajlandóak viselni a digitalizálási költségeket. A spanyol hatóságok ezért létrehozták a vizsgálat tárgyát képező, a meglévő műsorszóró központok fejlesztését és új központok kiépítését célzó állami támogatási programot annak érdekében, hogy azoknak a lakosoknak, akik számára a magán- és állami csatornák vételét addig az analóg földfelszíni televíziózás biztosította, a továbbiakban a csatornák vételére DTT platformon keresztül legyen lehetőségük. A folyamat „a DTT-lefedettség bővítése” néven vált ismertté, ami azt jelenti, hogy a DTT lefedettségét a kereskedelmi műsorszolgáltatók számára kötelező mértéken felül bővítették. A digitális földfelszíni televíziózásra történő átállás az I. térséghez hasonlóan a II. térségben is költségekkel jár a fogyasztók számára, mivel integrált digitális televíziókészüléket vagy DTT set-top boxot kell vásárolniuk. — III. térség – itt a domborzat nem teszi lehetővé a földfelszíni platformon keresztüli televíziószolgáltatást, amelyet így műholdon keresztül nyújtanak. A szabadon fogható televíziójelek továbbítását a III. térségben a Hispasat végzi. Az, hogy a televíziószolgáltatást műholdon keresztül nyújtják, a fogyasztók számára költséggel jár, mivel parabolaantennát és set-top boxot kell beszerezniük.

2.2. A támogatás leírása

(28) A vizsgált program a spanyol központi hatóságok által 2005-től bevezetett komplex jogszabályrendszerre épül. E jogszabályok alapján az autonóm közösségek és a települési önkormányzatok 2008–2009 között állami támogatást nyújtottak a DTT platform II. térségben történő kiépítéséhez, amelyhez a kedvezményezettek részére a központi költségvetésből és saját költségvetésükből biztosítottak forrásokat. Ezenkívül az autonóm közösségek 2009-től folyamatos támogatást nyújtottak a II. térségen belüli hálózatok karbantartásához és üzemeltetéséhez.

(29) A digitális televíziózási technológiára történő átállás szabályozása a 2005. június 14-i 10/2005. sz. törvény elfogadásával kezdődött (26). Ez a jogszabály hivatkozik arra, hogy elő kell segíteni az analógról a digitális földfelszíni technológiára történő átállást, továbbá előírja, hogy a kormány hozza meg az átállást biztosító megfelelő intézkedéseket.

(30) E felhatalmazást követően a Miniszterek Tanácsa a 944/2005. sz. királyi rendelettel elfogadta a nemzeti műszaki tervet, amely a spanyolországi analóg szolgáltatás kikapcsolásának dátumát 2010. április 3-ára tűzte ki.

(31) A nemzeti műszaki terv arra kötelezte a magántulajdonú műsorszolgáltatókat, hogy a saját lefedettségi területükön az említett időpontig a lakosság 96 %-át érjék el (27), míg az állami műsorszolgáltatóknak a saját lefedettségi területükön a lakosság 98 %-át kellett elérniük ugyanaddig a határidőig.

(32) Az I. térségben a műsorszolgáltatóknak a lakosság említett arányát digitális földfelszíni televíziószolgáltatással kellett elérniük, és a digitalizálás költségeit maguknak kellett viselniük. Állami támogatásra így nem volt szükség ebben a térségben.

(33) A II. és a III. térséget illetően a nemzeti műszaki terv tizenkettedik kiegészítése lehetővé tette, hogy a helyi és regionális hatóságok a lefedettség mértékét a lakosság 96–100 %-ára bővítsék. Ezzel kapcsolatban a nemzeti műszaki terv kifejezetten a digitális földfelszíni televíziózásra (DTT) hivatkozik, és hat feltételt ír elő a helyi hatóságok számára a bővítés végrehajtásához. Az e) feltétel szerint a helyi létesítménynek meg kell felelnie a digitális földfelszíni televíziózásról szóló nemzeti műszaki tervnek.

(34) Ezt követően 2007. szeptember 7-én a Miniszterek Tanácsa elfogadta a digitális földfelszíni televíziózásra történő átállás nemzeti tervét (a továbbiakban: átállási terv) (28), amely megvalósítja a nemzeti műszaki tervet. Az átállási terv Spanyolország területét kilencven műszaki átállási projektre osztotta fel (29), és ezek mindegyikére vonatkozóan meghatározta az analóg műsorszolgáltatás kikapcsolásának határidejét.

(35) 2008. február 29-én az Ipari, Idegenforgalmi és Kereskedelmi Minisztérium (a továbbiakban: MITyC) határozatot hozott, amelynek célja a telekommunikációs infrastruktúra fejlesztése, valamint az, hogy meghatározza az Avanza-terv keretében az információs társadalom fejlesztését célzó intézkedések 2008. évi finanszírozásának feltételeit és a források elosztását (30). A határozat 558 millió EUR összegű költségvetést hagyott jóvá, amelyet részben a széles sávú infrastruktúra fejlesztésére, részben pedig a kereskedelmi műsorszolgáltatók jogszabályi kötelezettségein kívül eső, távoli és kevésbé urbanizált spanyolországi területeken a televíziózás digitalizálására irányoztak elő (31). Az e térségben végrehajtott digitalizálás „a lefedettség bővítése” néven vált ismertté. A későbbiekben a már meglévő, a MITyC és az autonóm közösségek által 2006-ban kötött keretmegállapodások (32) 2008. július és november között létrejött kiegészítései (a továbbiakban: 2006. évi keretmegállapodások kiegészítései) révén valósult meg, amelyek a Spanyol Közlönyben valamennyi autonóm közösségre vonatkozóan közzétettek. A 2006. évi keretmegállapodások kiegészítései kisebb különbségektől eltekintve azonos minta szerint készültek az összes autonóm közösség esetében. A 2006. évi keretmegállapodások kiegészítései hivatkoznak az Avanza-tervre, az átállási tervre és a digitális földfelszíni televíziózásra történő áttérés nemzeti tervéről szóló 944/2005. sz. királyi rendeletre. A legtöbb esetben a megállapodások szövege a digitális földfelszíni technológiát jelöli meg az egyetlen finanszírozható technológiaként. A megállapodások alapján a MITyC forrásokat csoportosított át az összes autonóm közösséghez, amelyek vállalták, hogy saját költségvetésükből fedezik a művelet fennmaradó költségeit. A kiegészítések emellett arra kötelezték a helyi hatóságokat, hogy feleljenek meg a nemzeti műszaki terv tizenkettedik kiegészítésének.

(36) Ezzel párhuzamosan 2008. október 17-én a Miniszterek Tanácsa további 8,72 millió EUR elkülönítését hagyta jóvá az átállási terv I. fázisában, a 2009 első felében megvalósítandó átállási projektek keretében a DTT lefedettség kiépítése, illetve bővítése céljából. A forrásokat azt követően bocsátották rendelkezésre, hogy a MITyC és az autonóm közösségek 2008 decemberében új keretmegállapodásokat írtak alá (a továbbiakban: 2008. évi keretmegállapodások). Ezek az „Együttműködési keretmegállapodás az Ipari, Idegenforgalmi és Kereskedelmi Minisztérium, valamint […] autonóm közösség között a DTT platformra történő áttérés nemzeti tervének kidolgozásáról” címmel kötött megállapodások hivatkoznak az említett 8,72 millió EUR-s finanszírozásra. Felsorolják azokat a tevékenységeket, amelyeket a központi és regionális hatóságok finanszíroznak annak érdekében, hogy a digitális televíziózás a meglévő analóg lefedettségnek megfelelő lefedettséget érjen el. E tevékenységek a digitális földfelszíni televíziózás kiépítéséhez kapcsolódnak.

(37) 2009. február 23-án elfogadták a telekommunikációs tárgyában hozott sürgős intézkedésekről szóló 1/2009. sz. királyi rendeletet (33). Az 1/2009. sz. királyi rendelet megerősíti, hogy a lefedettségnek a II. térségen belüli bővítése kizárólag digitális földfelszíni technológiával valósítható meg: e királyi rendelet 2. cikke új rendelkezéssel egészíti ki a 10/2005. sz. törvényt, miszerint „Ezeknek a műholdas jeltovábbító rendszerrel terjesztett csatornáknak a vétele azokra a polgárokra korlátozódik, akik olyan területeken élnek, amelyekre a digitális földfelszíni televíziózásra történő átállás után nem terjed ki az állami szintű digitális földfelszíni televíziószolgáltatás lefedettsége”. Ezenkívül az említett rendelet preambuluma kimondja, hogy a lefedettségnek a hatóságok által finanszírozott, a II. térségen belüli bővítése kizárólag földfelszíni technológiával valósul meg. Más szóval a királyi rendelet azt feltételezi, hogy az I. és II. térségben csak földfelszíni technológiát használnak. (34)

(38) 2009. május 29-én a Miniszterek Tanácsa jóváhagyta egy a DTT-átállási intézkedéseket finanszírozó 52 millió EUR-s keret felosztásának kritériumait, amelynek célja, hogy finanszírozza az átállási terv II. és III. fázisához tartozó projektek lefedettségének bővítését (35). A Miniszterek Tanácsának megállapodása közvetlen kapcsolatot létesített az átállási tervvel, mivel kimondta, hogy „a DTT platformra történő áttérés nemzeti tervében kitűzött cél, nevezetesen a jelenlegi analóg technológiát alkalmazó földfelszíni televíziózás lefedettségéhez hasonló DTT-lefedettség eléréséhez az állami hatóságok pénzügyi támogatása szükséges”, továbbá, hogy „az együttműködés megvalósítását a DTT platformra történő áttérés nemzeti tervében rögzített keretrendszer határozza meg”.

(39) Végezetül 2009 októbere és decembere között a Spanyol Közlönyben közzétették a (36) preambulumbekezdésben említett 2008. évi keretmegállapodások kiegészítéseit, többek között a lefedettségnek az átállási terv II. és III. fázisában elvégzett bővítésére vonatkozóan. A kiegészítések meghatározzák a lefedettség bővítésére irányuló intézkedések fogalmát, amelynek során kizárólag a földfelszíni technológiára hivatkoznak kifejezetten, bár formálisan nem zárják ki az egyéb technológiákat sem (36).

(40) A 2008. évi keretmegállapodásoknak és azok fent említett kiegészítéseinek (37) a közzétételét követően az autonóm közösségek kormányai megkezdték a bővítés végrehajtását. Közbeszerzési eljárásokat írtak ki önállóan, vagy közvállalkozásokat bíztak meg a bővítéssel és/vagy a közbeszerzési eljárások lebonyolításával. A támogatásokat részben az MITyC közreműködésével ítélték oda, így azokat a központi költségvetésből finanszírozták (lásd a (35)–(38) preambulumbekezdést), részben pedig maguk az autonóm közösségek finanszírozták. Bizonyos esetekben az autonóm közösségek a települési önkormányzatokat bízták meg a bővítés elvégzésével.

(41) A lefedettség bővítésére irányuló közbeszerzési eljárások értelmében a nyertes vállalkozás működőképes DTT-hálózat átadását (gyakran kiépítését) kapta feladatul. Az elvégzendő feladatok közé tartozott a hálózat megtervezése és kivitelezése, a jel továbbítása, a hálózat kiépítése, valamint a szükséges berendezések leszállítása. A lefedettség bővítésére irányuló közbeszerzési eljárások – a működőképes DTT-hálózat átadására vonatkozó szerződésen kívül – rendszerint a szükséges berendezések leszállítását (és bizonyos esetekben a berendezések hálózatüzemeltetőnek való díjmentes átadását) is magukban foglalták. Emellett a lefedettség bővítésére irányuló közbeszerzési eljárások gyakran tartalmaztak a műsorszóró központok digitalizálásával vagy új műsorszóró központok kiépítésével kapcsolatos járulékos szerződéseket (például elhelyezésre, átalakítási munkálatokra, energiaellátásra, „szigorú karbantartásra”, bérleti jogviszonyra vagy egészségvédelmi és biztonsági vizsgálatokra vonatkozóan). A másik típus esetében hardverszállításra írtak ki közbeszerzési eljárásokat már meglévő hálózatoknál. A közbeszerzési eljárás nyertesének feladata a hálózatnak a szükséges berendezésekkel történő fejlesztése, vagyis a berendezések leszállítása, telepítése és üzembe helyezése volt.

(42) A legtöbb közbeszerzési eljárásban az ajánlatkérő hatóság az eljárás tárgyának meghatározásában közvetlenül (38), illetve a műszaki leírás vagy a finanszírozandó berendezések ismertetésében közvetetten (39) hivatkozik a földfelszíni technológiára és a DTT platformra. Abban a néhány esetben, ahol kifejezetten megemlítik a műholdas technológiát, ez a műholdas jel földi tornyokon elhelyezett parabolaantenna segítségével történő vételére (40) vagy a digitális televíziózáshoz a III. térségben szükséges berendezésekre (41) korlátozódik. Nagyon kevés közbeszerzési eljárás volt technológiasemlegesnek tekinthető. Ezek a technológiasemleges közbeszerzési eljárások nem zárták ki a DTT-től eltérő technológiákat, noha a spanyol kormány tervei szerint kizárólag DTT-t lehetett volna használni a lefedettség bővítésére (42). Egyes hatóságok ajánlattételi felhívás közzététele helyett más módot választottak a DTT-lefedettség bővítésére. Például Baszkföld közvetlenül nyújtott pénzügyi támogatást az Itelazpi regionális hálózatüzemeltetőnek. Navarrában is hasonló megoldás mellett döntöttek.

(43) Összesen 2008–2009-ben a központi költségvetésből csaknem 163 millió EUR-t (részben a MITyC által az autonóm közösségeknek nyújtott kedvezményes kamatozású kölcsönök formájában (43)), a vizsgált 16 autonóm közösség (Kasztília-La Mancha kivételével az összes) költségvetéséből pedig 60 millió EUR-t fordítottak a II. térség bővítési beruházásaira. Ezenkívül a helyi önkormányzatok mintegy 3,5 millió EUR összegben saját forrásból is finanszírozták a bővítést.

(44) A DTT platform II. térségre történő kiterjesztésének második lépéseként 2009-től egyes autonóm közösségek további közbeszerzési eljárásokat írtak ki, vagy közbeszerzési eljárás nélkül kötöttek szerződést a bővítés során digitalizált és kiépített berendezések üzemeltetésére és karbantartására. Az átálláshoz nyújtott támogatásoktól eltérően ez utóbbi intézkedések folyamatos támogatásnak minősülnek. Mivel tárgyuk a II. térségben kiépített földfelszíni hálózat üzemeltetése és karbantartása, e szerződések sem technológiasemlegesek. A közbeszerzési eljárás keretében üzemeltetés és karbantartás céljára 2009–2011 között megítélt források (a folyamatos támogatás) összege legalább 32,7 millió EUR.

2.3. 2013 utáni fejlemények

(45) A 2013. évi határozat elfogadását követően egyes autonóm közösségek bizonyos változtatásokat vezettek be az infrastruktúra üzemeltetésével és karbantartásával kapcsolatos intézkedésekben. Nevezetesen az alábbi változtatások történtek ((46)–(60) preambulumbekezdés):

(46) Andalúziában az ajánlatkérő szerv 2014. november 12-én tett közzé ajánlattételi felhívást olyan telekommunikációs szolgáltatásokra, amelyek lehetővé teszik szabadon fogható országos digitális televíziócsatornák vételét Andalúzia autonóm közösség bizonyos területein. A közbeszerzési eljárást az U.T.E Andalucía Televisión Digital (Retevisión és Axión Infraestructuras de Telecomunicaciones, S.A.) nyerte 2017. április 11-én. A szerződést 2017. június 9-én írták alá.

(47) Aragóniában 2016. november 25-én tettek közzé ajánlattételi felhívást távoli és kevésbé urbanizált területeken nyújtandó digitális televíziószolgáltatásra. A közbeszerzési eljárást a Retevisión nyerte 2017. május 19-én, a szerződést pedig 2017. június 26-án kötötték meg.

(48) A Baleár-szigeteken 2014. július 14-én írtak ki ajánlattételi felhívást. A szerződést a Tradia Telecom, S.A. nyerte 2014. november 5-én.

(49) A Kanári-szigeteken 2015. január 28-án tettek közzé ajánlattételi felhívást a Kanári-szigeteki Autonóm Közösség távoli és kevésbé urbanizált területein országos és regionális digitális televíziócsatornák tekintetében nyújtandó műsorszórási szolgáltatásokra (versenypárbeszéd keretében). A spanyol hatóságok által 2021. február 5-én nyújtott tájékoztatás szerint a szerződést 2020 januárjában írták alá, a szolgáltatás pedig 2020. július 3-tól működik.

(50) Kantábriában 2015. május 13-án tettek közzé ajánlattételi felhívást az autonóm közösség távoli és gyérebben lakott területein digitális televíziócsatornák tekintetében nyújtandó műsorszórási szolgáltatásra. A közbeszerzési eljárást a Retevisión nyerte 2015. december 2-án, a szerződést pedig 2016. március 14-án kötötték meg.

(51) Extremadurában 2015. április 3-án tettek közzé ajánlattételi felhívást olyan telekommunikációs szolgáltatásokra, amelyek lehetővé teszik digitális televíziócsatornák sugárzását és vételét Extremadura Autonóm Közösség bizonyos területein. A közbeszerzési eljárást a Retevisión nyerte 2015. december 30-án, a szerződést pedig 2016. március 15-én kötötték meg.

(52) Navarrában 2014. november 11-én tettek közzé ajánlattételi felhívást a digitális televíziózás lefedettségének távoli és kevésbé urbanizált területeken történő bővítésére. 2019. május 28-án a navarrai hatóságok úgy határoztak, hogy nem ítélik oda a szerződést, és megszüntették az eljárást.

(53) La Riojában 2014. november 13-án tettek közzé versenypárbeszédről szóló felhívást. A spanyol hatóságok által 2021. február 5-én nyújtott tájékoztatás szerint az eljárás folyamatban van.

(54) Asztúria Autonóm Közösség 2018. december 28-án közbeszerzési eljárást indított berendezések helymegosztására (44). A közbeszerzési eljárást a Retevisión nyerte 2019. január 10-én. 2018. december 19-én közbeszerzési eljárás indult karbantartási szolgáltatás nyújtására irányuló szerződés odaítélésére. Emellett 2018. december 10-én másik közbeszerzési eljárás is indult az Asztúria tulajdonában lévő berendezésekkel Asztúriában nyújtandó műsorszórási szolgáltatások tárgyában. A spanyol hatóságok által 2019. január 16-án nyújtott tájékoztatás szerint e két utóbbi eljárás még folyamatban van.

(55) Galíciát illetően a spanyol hatóságok arról tájékoztatták a Bizottságot, hogy Galicia a II. térségben működő üzemeltetők esetében nem kívánja finanszírozni az üzemeltetést és a karbantartást, ezért nem ír ki újabb technológiasemleges ajánlattételi felhívást. A II. térségben működő üzemeltetők esetében a műsorszóró hálózat üzemeltetése és karbantartása nem az autonóm közösség felelősségi körébe tartozik majd, hanem a települési önkormányzatok feladata lesz.

(56) A spanyol hatóságok arról tájékoztatták a Bizottságot, hogy Madrid közbeszerzési eljárást indított digitális televíziós berendezések karbantartására. A közbeszerzési eljárást a Retevisión nyerte 2019. július 8-án, a szerződést pedig 2019. augusztus 7-én kötötték meg. Melillával és Murciával kapcsolatosan a spanyol hatóságok arról tájékoztatták a Bizottságot, hogy nem indul közbeszerzési eljárás, és a települési önkormányzatok felelősségi körébe tartozik a karbantartás.

(57) A Spanyolországtól kapott információk alapján Baszkföld nem indított közbeszerzési eljárást a 2013. évi határozat után, és ez nem is áll szándékában. Ehelyett általános gazdasági érdekű szolgáltatásról szóló nyilatkozatot tett. A Kormányzótanács 2014. december 2-án jóváhagyta a televíziócsatornák lefedettségének Baszkföld Autonóm Közösségen belüli bővítésére irányuló szolgálatással kapcsolatos megállapodást.

(58) Ceutát illetően a spanyol hatóságok arról tájékoztatták a Bizottságot, hogy nem indul közbeszerzési eljárás, és azt állították, hogy a karbantartási költségek térítésére de minimis szabályok vonatkoznak.

(59) Valencia Autonóm Közösségben 2017 januárjában ajánlattételi felhívást írtak ki berendezések karbantartására. A közbeszerzési eljárást a Retevisión nyerte 2017 decemberében, a szerződést pedig 2018. május 18-án kötötték meg. A szerződés berendezések karbantartására korlátozódik, és nem terjed ki megelőző és javító karbantartási szolgáltatások nyújtására.

(60) Katalóniát illetően 2018. augusztus 3-án ajánlattételi felhívást tettek közzé az Európai Unió Hivatalos Lapjában (45) audiovizuális jelek továbbítására és terjesztésére Katalónia II. térségben élő lakosságának lefedése céljából. 2019-ben kötöttek szerződést egyéves időtartamra, amely további egy évre meghosszabbítható volt.

(61) A fentiek alapján egyes autonóm közösségekben az eredeti szerződések új, módosított intézkedésekre vonatkozó szerződések hatálybalépésével történő megszűnésének vagy a folyamatos üzemeltetési és karbantartási támogatáshoz (amely – Spanyolország álláspontja szerint – általános gazdasági érdekű szolgáltatásra vonatkozó vagy de minimis szabályok hatálya alá tartozik) szükséges új jogalap bevezetésének időpontjától megszüntették az üzemeltetési és karbantartási támogatással kapcsolatos eredeti intézkedéseket.

(62) Az új, módosított intézkedések jogi értékelése nem képezi e határozat tárgyát. E határozat semmilyen módon nem érinti a módosított intézkedések állami támogatási szabályok szerinti értékelését.

2.4. Az eljárás megindításának indoklása

(63) Az eljárás megindításáról szóló határozatában a Bizottság először is rámutatott arra, hogy az ismertetett intézkedés az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdésében foglalt valamennyi feltételnek megfelel, így állami támogatásnak tekinthető.

(64) Mivel a műsorszolgáltatási piac több szintből áll, az eljárás megindításáról szóló határozat az állami támogatás kedvezményezettjeit három kategóriába sorolta: i. hálózatüzemeltetők, ii. a bővítéshez szükséges berendezések szállítására irányuló közbeszerzési eljárásban részt vevő hardverszállítók, valamint iii. televíziócsatornákat sugárzó műsorszolgáltatók.

(65) A Bizottság arra az előzetes következtetésre jutott, hogy a DTT platform bővítésével összefüggő költségek finanszírozásával a program torzította vagy torzíthatta a versenyt a különböző technológiákat képviselő hardverszállítók, valamint a földfelszíni és műholdas platformüzemeltetők között. A Bizottság előzetes álláspontja szerint különösen ((66)–(68) preambulumbekezdés):

(66) a különböző (földfelszíni és műholdas) platformok között merülhet fel versenytorzulás, mivel a kifogásolt intézkedés a földfelszíni műsorszóró központok digitalizálására és újonnan történő kiépítésére irányul, figyelmen kívül hagyva a műholdas technológiát;

(67) a műsorszolgáltatók közötti versenyt is torzíthatja a kifogásolt intézkedés. A múltban a szabadon fogható televíziócsatornákat kínáló műsorszolgáltatók hagyományosan a földfelszíni platformról, a fizetős televíziós csatornákat vagy műsorokat kínáló műsorszolgáltatók pedig a műholdas platformról sugároztak. Az eljárás megindításáról szóló határozat idején viszont a szabadon fogható csatornákat kínáló műsorszolgáltatók elkezdtek fizetős televíziócsatornákat kínálni a földfelszíni platformon, a műholdas műsorszolgáltatók pedig igyekeztek szabadon fogható csatornákhoz jutni, hogy teljessé tegyék a kínálatukat, és aktívabban versengjenek a szabadon fogható csatornákat kínáló műsorszolgáltatókkal;

(68) ami a hardverszállítókat illeti, a kifogásolt intézkedés a jelek szerint (megnövekedett kereslet formájában) versenyelőnyhöz juttatta őket.

(69) Előzetes értékelésében a Bizottság úgy ítélte meg, hogy az intézkedés az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében állami támogatásnak minősül, és nem talált olyan indokokat, amelyek alapján az a belső piaccal összeegyeztethetőnek minősíthető lenne, mivel egyetlen eltérés sem tűnt alkalmazhatónak.

(70) E határozat további tényszerű adatokét az eljárás megindításáról szóló határozatra utal.

3. AZ ERDEKELT FELEK ESZREVETELEI

3.1. Az Astra észrevételei

3.1.1. Általános megjegyzések

(71) Az Astra fenntartja azt a korábbi álláspontját, hogy a földfelszíni digitális televíziózásra való átállást megelőző intézkedések összehangolt, a központi kormányzat szintjén megalkotott és a regionális hatóságok által megvalósított terv részei voltak. Ha feltételezhető is azonban, hogy a lefedettség bővítéséhez nyújtott állami támogatások előkészítése, szervezése és megvalósítása regionális szinten zajlott, az Astra úgy véli, hogy azok jogellenes és a belső piaccal összeegyeztethetetlen támogatásnak minősülnek.

(72) A Kantábriában lefolytatott közbeszerzési eljárást illetően az Astra fenntartja, hogy Spanyolország állításával ellentétben a kantábriai hatóságokat arra kötelezték, hogy szerezzék be a műsorszolgáltatók engedélyét csatornáiknak a műholdas platformon keresztül történő elérhetővé tételére. Emellett annak ellenére, hogy a műsorszolgáltatók a levelüket 2008 márciusában küldték el, a kantábriai hatóságok az általuk 2008 júliusában választott műholdas alternatívát ajánlották más autonóm közösségeknek is. Ha Spanyolország állítása szerint valóban azért mondták volna fel a szerződést az Astrával, mert a műsorszolgáltatók vonakodtak igénybe venni a műholdas platformot, akkor a kantábriai hatóságok nem ajánlották volna más autonóm közösségeknek a műholdas megoldást.

3.1.2. Állami támogatás megléte

(73) A hálózatüzemeltetőknél és különösen az Abertisnél jelentkező előnnyel kapcsolatban az Astra megjegyzi, hogy hardverszállítóként az Abertis a lefedettség bővítésével érintett területeken található földfelszíni telephelyek digitalizálására irányuló közbeszerzési eljárások mintegy 45 %-át nyerte. Mivel az Abertis platformüzemeltető, a hálózat digitalizálása a műsorszolgáltatók számára kínált szolgáltatásai szempontjából előnyös, mivel a DTT-hálózat így többletköltség nélkül eléri a lakosság csaknem 100 %-át, szemben a kifogásolt intézkedés nélküli földfelszíni digitalizálás útján elérhető 96–98 %-kal. Ezenkívül az Abertisnek abból is előnye származik, hogy az alternatív platformüzemeltetők között fő versenytársként jelentkező Astra a II. térségbe történő belépéssel nem vetheti meg a lábát a spanyol piacon.

(74) Az Astra szerint továbbá az intézkedések egyéb előnyökhöz is juttatták az Abertist. Először is az Abertis számos saját üzemeltetésű földfelszíni telephelye részesült a spanyol hatóságok által a vizsgált intézkedések keretében juttatott forrásokból. Ez különösen azon telephelyek esetében van így, amelyek az RTVE állami műsorszolgáltató kötelező jelszolgáltatási területén találhatók, ahol a magántulajdonú műsorszolgáltatóknak nincs ilyen kötelezettsége (ez a lakosság mintegy 2,5 %-át érinti). Másodszor az Astra azt állítja, hogy az állami támogatás az Abertis számára közvetett előnyt jelentett az olyan szomszédos piacokon is, mint az adatátvitel. Ezenkívül a panaszos megjegyzi, hogy a vizsgált intézkedés a III. térségben versenytorzulást okoz (46).

(75) Az Astra úgy véli, hogy a műholdas és a földfelszíni platform azonos piachoz tartozik. A fizetős elérésű és a szabadon fogható csatornák megkülönböztetése a platformok közötti verseny szempontjából nem lényeges. A földfelszíni és a műholdas platform jelenleg is versenyez a fizetős televíziócsatornák sugárzásáért, mivel a DTT platform már legalább két fizetős csatorna jelét továbbítja, amelyek közül az egyik kizárólag ezen a platformon fogható. Emellett az Astra szerint már valamennyi jelenleg engedéllyel rendelkező műsorszolgáltató benyújtotta a kormányhoz a fizetős tartalomszolgáltatásra szóló engedély iránti kérelmét.

(76) 2019. május 27-i beadványában az Astra kifejtette, hogy a szóban forgó intézkedések szelektívek, és nem mozdítják elő a műsorszolgáltató tevékenységek egészének fejlődését, hanem előnyhöz juttatják a földfelszíni hálózatüzemeltetőket. Az Astra kifejti, hogy a lefedettség távoli és vidéki területeken történő bővítése céljából a más technológiákat használó hálózatüzemeltetőket – köztük az Astrát - a földfelszíni technológiát használó szolgáltatókhoz hasonló helyzetben lévőnek kell tekinteni. Az Astra különösen arra mutatott rá, hogy a lefedettség bővítésére irányuló közbeszerzési eljárásokat esetenként (például Kantábriában és Navarrában) a technológiasemlegesség figyelembevételével szervezték meg, tehet ezen eljárások keretében műholdas platformüzemeltetők versenyeztek földfelszíni szolgáltatókkal, és nyerni is tudtak. Más tagállamokban (például az Egyesült Királyságban, Franciaországban és Portugáliában) alternatív platformok állnak versenyben a földfelszíni platformmal. Ezenkívül az egyik műholdas szolgáltató, a Hispasat szolgáltatásait Spanyolországon belül kizárólag a III. térségben veszik igénybe. Az Astra azt állítja, a műholdas technológia a költségek szempontjából nincs versenyhátrányban a földfelszíni technológiához képest. Az Astra álláspontja szerint mindezek a körülmények azt bizonyítják, hogy a földfelszíni szolgáltatók és az eltérő technológiákat használó szolgáltatók a szóban forgó intézkedésekkel elérni kívánt célok tekintetében hasonló helyzetben vannak.

(77) Az Astra úgy véli, hogy a vizsgált intézkedések nem voltak arányosak. Rámutatott, hogy a DTT platformra való átálláshoz a társasházak jelentős átalakítására, valamint a kábelezésbe történő beruházásra volt szükség. Azon érvének alátámasztása céljából továbbá, hogy a lefedettség bővítése a műholdas platformon keresztül sem lett volna drágább, mint a földfelszíni platformon keresztül, az Astra a 2008 novemberében elvégzett és a panasszal együtt benyújtott belső költségfelmérésére (a továbbiakban az Astra-költségfelmérés) hivatkozott. A felmérés a lefedettség bővítésének költségeit hasonlította össze a földfelszíni és a műholdas technológia alapján. A felmérés feltételezései több szempontból is eltérnek a Spanyolország és az Abertis által végzett felmérésekétől, többek között a parabolaantennák költségeit, valamint a digitális földfelszíni televízióadás vételéhez külső set-top boxok beszerzésének a szükségességét illetően. A felmérés megállapításaiból az a következtetés vonható le, hogy a műholdas lefedettség bővítése nem feltétlenül drágább a földfelszíni technológiánál. Az Astra további dokumentumokat is benyújtott, amelyekkel azt kívánta bizonyítani, hogy a két technológia létesítési és üzemeltetési költségei között nincs jelentős különbség.

(78) Az Astra azt állítja továbbá, hogy a műholdas adásokhoz való feltételes hozzáférés biztosítása önmagában nem akadályozza a szabadon fogható csatornák sugárzását. A feltételes hozzáférési rendszerek világszerte megtalálhatók, és használatuk nem körülményes (47). Emellett a feltételes hozzáférésre Kantábriában javasolt megoldást a kantábriai hatóságok elfogadták, és segítségével eldönthették, hogy mely felhasználók aktiválása szükséges a szolgáltatás vételéhez. A szolgáltatás területi korlátozását tehát a kantábriai kormány ellenőrizte. Ez irányú speciális átalakításra nem volt szükség.

(79) Az intézkedés megfelelőségét illetően az Astra azt állítja, hogy a méretgazdaságosságnak köszönhetően a földrajzi lefedettség növekedésével a műholdas technológia gazdaságilag egyre előnyösebbé válik. A II. térségben az intézkedés több mint 600 helyi és regionális közbeszerzési eljárásra történő felosztásával a műholdas technológia eleve jelentős versenyhátrányt szenvedett. Azonban még ha a spanyol kormánynak nem is lett volna lehetősége arra, hogy a régiók közötti szinergiahatás figyelembevételét a források odaítélésének feltételeként előírja vagy erre javaslatot tegyen, a régiók figyelembe vehették volna ezt a lehetőséget annak biztosítása érdekében, hogy adófizetőik számára a legköltséghatékonyabb módszert választhassák ki. Az Astra szerint valójában ezt meg is kísérelték azelőtt, hogy a spanyol központi kormányzat a földfelszíni technológia javára beavatkozott volna. Sőt, miután a közbeszerzési eljárásban az Astrát választották ki, a kantábriai hatóságok eleinte megpróbáltak meggyőzni más régiókat is a műholdas platform választásáról, mivel ez tovább csökkentette volna saját költségeiket.

3.1.3. Üzemeltetés és karbantartás céljára nyújtott állami támogatás

(80) Az Astra megismétli, hogy a kifogásolt intézkedések egy része folyamatos állami támogatásnak minősül, mivel az autonóm közösségi kormányok a II. térség helyi hálózatainak üzemeltetési és karbantartási költségeit folyamatosan finanszírozzák majd. A műholdas megoldás éves üzemeltetési és karbantartási költségeit az Astra csatornánként évi 100 000 EUR-ra becsüli, bár ez mérsékelhető lett volna akkor, ha a műholdas megoldást egynél több régió választotta volna.

3.2. Az Abertis/Cellnex észrevételei

(81) Az Abertis telekommunikációs infrastruktúrák üzemeltetésével és hálózati berendezések szállításával foglalkozik. Tulajdonában van egyéb vállalkozások mellett a Retevisión S.A. és a Tradia S.A., amelyek telekommunikációs hálózatokat és infrastruktúrákat kezelnek és üzemeltetnek.

3.2.1. Állami támogatás megléte

(82) Először is az Abertis megjegyzi, hogy a vizsgált intézkedések nem minősülnek az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése szerinti állami támogatásnak. Álláspontja szerint a regionális hatóságok egyszerűen árukat és szolgáltatásokat szereztek be nyílt közbeszerzési eljárások keretében, és a II. térség műsorszóró központjaiban telepített berendezések továbbra is a tulajdonukban vannak. Ezért sem a források, sem az azok felhasználásával beszerzett digitális berendezések nem kerültek külső kedvezményezetthez.

(83) Az Abertis továbbá úgy véli, hogy a kifogásolt intézkedések nem juttatták észrevehető előnyhöz a hálózatüzemeltetőket. Az Abertis azt állítja, hogy a II. térségben található helyi hálózatok egyikét sem üzemelteti (még azokat sem, amelyeknél az érintett műsorszóró központok tulajdonosa), így nem származhat közvetlen előnye az intézkedésekből. Másodszor a II. térségben az Abertis kizárólag hardverszállítóként működött közre. Harmadszor nem élvezett előnyt akkor sem, amikor egy műsorszóró központ fejlesztéséhez használt berendezéseket az Abertis értékesítette, majd az Abertis tulajdonában álló műsorszóró központban helyezték üzembe őket. Ennek az az oka, hogy az Abertis az ilyen műsorszóró központokat piaci feltételekkel egyszerűen bérbe adja a helyi hálózatüzemeltetőknek, a kapott bérleti díj összegét pedig a digitalizálási folyamat nem érintette. Negyedszer az Abertis fenntartja, hogy s DTT-hálózat lefedettségének fokozatos 1–2 %-os növelése az Abertis számára az I. térségben működő platformüzemeltetőként nem jár gazdasági előnnyel. Végezetül a II. térség digitalizálása nem érinti azt az árat, amelyen az Abertis műsorszórási szolgáltatásokat nyújthat a műsorszolgáltatóknak, különös tekintettel arra, hogy az Abertis nagykereskedelmi árszabását a spanyol szabályozó hatóság, a Comisión del Mercado de las Telecomunicaciones (a továbbiakban: CMT) (48) szabályozza.

(84) A II. térség helyi hálózatüzemeltetőit (tehát a települési önkormányzatokat) illetően az Abertis úgy véli, hogy azok nem juthatnak gazdasági előnyhöz, mivel az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében nem minősülnek vállalkozásnak, és egyébként is közszolgáltatást nyújtanak.

(85) Az Abertis kifejtette továbbá azt a véleményét, hogy a vizsgált intézkedés nem járt gazdasági előnnyel a műsorszolgáltatók számára. A II. térségen belüli digitális átállás nem növelte a televíziónézők számát a digitális műsorszolgáltatásra történő átállás folyamatának 2005. évi megkezdése előtt az analóg televízióadáshoz hozzáféréssel rendelkező nézők számához képest.

(86) Emellett az Abertis úgy véli, hogy a kifogásolt intézkedések nem voltak észrevehető hatással hálózatüzemeltetők közötti versenyre. Az, hogy az elmúlt 20 évben sem az Astra, sem más magántulajdonú szolgáltató nem mutatott érdeklődést aziránt, hogy a II. térségben műsorszórási szolgáltatásokat nyújtson, megerősíti a piac hiányát, valamint azt, hogy a szolgáltatásnyújtás elősegítéséhez állami beavatkozásra volt szükség. Így különösen nem torzul a műholdas és a DTT platform közötti verseny, mivel azok két önálló piacot jelentenek. Emellett a II. térség földfelszíni hálózatainak digitalizálása a vonatkozó piacok versenystruktúrájában semmilyen változást nem hozott, csupán a meglévő analóg platform szükséges műszaki fejlesztésével járt.

(87) Az Abertis azt állítja, hogy a II. térség hálózatain nyújtott műsorszórási szolgáltatások a helyi elszigetelt területekre korlátozódnak, így nincsenek hatással a tagállamok közötti kereskedelemre.

(88) Amennyiben a Bizottság úgy ítéli meg, hogy az érintett hatóságok vagy társszervezeteik az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése szerinti vállalkozásnak minősülnek, az Abertis úgy véli, hogy a II. térség digitális átállását fedező forrásokat közszolgáltatásért járó kompenzációként nyújtották. E tekintetben az Abertis úgy véli, hogy a kifogásolt intézkedések megfelelnek az Altmark-ítéletben (49) megállapított feltételeknek, és állami támogatásra nem került sor.

(89) 2019. június 13-i beadványában a Cellnex kifejtette, hogy a szóban forgó intézkedések nem szelektívek, ezért nem minősülnek állami támogatásnak. Álláspontja szerint a DTT és a műholdas technológia az érintett jogi rendszerrel elérni kívánt célra tekintettel nincs hasonló ténybeli és jogi helyzetben. Kiemelte, hogy a DTT és a műholdas technológia eltérő jogszabályok hatálya alá tartozik, és a műholdas technológiával ellentétben a DTT-nek van köszszolgáltatási jellege. A földfelszíni technológia esetében már kiépült infrastruktúra áll rendelkezésre, a DTT-nek pedig kedveztek az I. térség digitalizálásával létrejött szinergiák. A Cellnex ezenkívül kiemelte, hogy a műsorszolgáltatók sok esetben nem jogosultak műholdas sugárzásra, és újra kellene tárgyalniuk a műsoraik tartalmához fűződő jogokat. Emiatt megnőhet a tartalmak költsége, és előfordulhat, hogy a tartalmak szerzői nem hajlandók értékesíteni a jogokat. Ráadásul a műholdas sugárzáshoz kapcsolódó költségek jelentősen meghaladnák a DTT-hez kapcsolódó költségeket, amint az az iratanyagban rendelkezésre bocsátott különféle tanulmányokból is kiderül. A Cellnex kifejti, hogy az Astra-költségfelmérésnek több hiányossága is van, ezért a Bizottság nem hagyatkozhat rá.

(90) A Cellnex állítása szerint a 2013. évi határozat megsemmisítése maga után vonja az eljárás megindításáról szóló határozat megsemmisítését. A Cellnex úgy véli, hogy a 2013. évi határozat megsemmisítése után a Bizottságnak új határozatot kellett volna hoznia az eljárás megindításáról, megindokolva benne, miért szelektívek a vizsgált intézkedések. A Cellnex azt állította, hogy ilyen határozat hiányában nem gyakorolhatja a védelemhez való jogát.

3.2.2. Létező támogatás

(91) Az Abertis szerint a II. térség műsorszóró hálózatainak kiépítése 1982-ben, egy nem liberalizált műsorszolgáltatási ágazatban kezdődött. Akkor Spanyolország jogi monopóliummal rendelkezett a földfelszíni műsorszolgáltatás piacán. Közpénzből finanszírozzák a II. térségben az ágazat liberalizációja előtt kialakított helyi hálózatok létesítését, karbantartását és üzemeltetését. Emiatt a vizsgált intézkedés folyamatos, létező támogatás.

3.2.3. Összeegyeztethetőség

(92) Az Abertis szerint bármely esetleges állami támogatás az EUMSZ 106. cikke alapján összeegyeztethető a belső piaccal, mivel maradéktalanul megfelel a 2005/842/EK bizottsági határozatban (50) („a 86. cikk (2) bekezdése szerinti határozat”) rögzített összes feltételnek.

(93) Ellenkező esetben bármely esetleges támogatás egyébként összeegyeztethető az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének c) pontjával. Először is a spanyol hatóságok által hozott intézkedések célja, hogy gyorsítsa a spanyolországi digitális átállás folyamatát, amelyet a Bizottság az állami támogatásokra vonatkozó döntéshozatali gyakorlatában közös érdekű célkitűzésként ismer el. Másodszor a támogatás megfelelő eszköz volt, mivel a DTT a lefedettség bővítésére alkalmasabb technológia (51). A gazdasági szempontok mellett az Abertis megjegyzi, hogy a műsorszolgáltatók nem szívesen használnak műholdas platformokat azon korlátok miatt, amelyekkel a műsorszolgáltatók szembesülnek a szabadon fogható műsoraik tartalmához fűződő jogok megvásárlásakor. A legtöbb esetben csak egy adott platformon, a DTT-n keresztüli tartalomtovábbítás jogát szerzik meg, mivel e technológia lehetővé teszi a célzott műsorszórást és a földrajzi korlátozásokat. Ezenkívül az intézkedések arányosak, mivel kizárólag azokat a költségeket fedezik, amelyek a II. térségen belül az analógról a digitális televíziószolgáltatásokra való átálláshoz feltétlenül szükségesek. A kifogásolt intézkedések kizárólag a II. térség műsorszóró központjainak digitalizálásához kapcsolódó költségeket támogatják, amelyre a digitális berendezések beszerzésével és telepítésével kerül sor.

(94) Az intézkedés technológiasemlegességével kapcsolatban az Abertis megjegyzi, hogy a spanyol kormány nem kizárólag a földfelszíni technológiát vette figyelembe. Emellett a III. térségben végül a műholdas platformot tekintették a legmegfelelőbb technológiaválasztásnak a digitális televíziószolgáltatások nyújtásához. Még fontosabb az Abertis azon állítása, hogy – a benyújtott költségfelmérések tanúsága szerint – a DTT tekinthető a legmegfelelőbb és legköltségkímélőbb platformnak, amelyen a II. térségben digitális televíziószolgáltatás nyújtható, és amellyel az analóg szolgáltatás kikapcsolása előtt meglévő lefedettség elérhető (52).

3.3. Az Itelazpi észrevételei

(95) Az Itelazpi S.A. (a továbbiakban: Itelazpi) a baszk kormány tulajdonában álló közvállalkozás, amely adatátviteli szolgáltatásokat nyújt, valamint biztosítja a rádiós és televíziós műsorszolgáltatók lefedettségét. 2019. június 13-i beadványában az Itelazpi kifejtette, hogy a szóban forgó intézkedések nem szelektívek, ezért nem minősülnek állami támogatásnak. Kifejtik, hogy a DTT és a műholdas technológia az érintett jogi rendszerrel elérni kívánt célra tekintettel nincs hasonló ténybeli és jogi helyzetben. Kiemelte, hogy a DTT és a műholdas technológiára eltérő – többek között területi lefedettségi kötelezettségekkel kapcsolatos és szerzői jogi – szabályok vonatkoznak. A műholdas technológiával ellentétben a DTT-nek van köszszolgáltatási jellege. A DTT esetében már kiépült infrastruktúra áll rendelkezésre, amely szinergiákat kínál, és indokolttá teszi a DTT technológia választását. Ezenkívül a műsorszolgáltatók sok esetben nem jogosultak műholdas sugárzásra, és amennyiben kötelesek lennének műholdas platformot használni, újra kellene tárgyalniuk a műsoraik tartalmához fűződő jogokat. Emiatt megnőhet a tartalmak költsége, és előfordulhat, hogy a tartalmak szerzői nem hajlandók értékesíteni a jogokat. Ráadásul a műholdas sugárzáshoz kapcsolódó költségek jelentősen meghaladnák a DTT-hez kapcsolódó költségeket, amint az az iratanyagban rendelkezésre bocsátott különféle tanulmányokból is kiderül. Az Itelazpi további két költségfelmérést is benyújtott, amelyet az FTI Consulting készített 2015-ben és 2019-ben (53) (a továbbiakban: a 2015. évi Itelazpi-költségfelmérés és a 2019. évi Itelazpi-költségfelmérés).

(96) Ezenkívül az Itelazpi álláspontja szerint az eljárás megindításáról szóló határozat nem ismerteti a szelektivitási kritériumhoz kapcsolódó elemzési keretet. Az Itelazpi állítása szerint a 2013. évi határozat megsemmisítése után a Bizottságnak új határozatot kellett volna hoznia az eljárás megindításáról, ebben az új határozatban pedig meg kellett volna indokolnia, miért szelektívek a szóban forgó intézkedések.

3.4. A Radiodifusión észrevételei

(97) A Radiodifusión az audiovizuális jeltovábbítási szolgáltatások piacán működő szolgáltató, amely 2005 novembere óta szerepel a CMT szolgáltatói nyilvántartásában.

(98) A Radiodifusión általánosságban egyetért az eljárás megindításáról szóló határozattal, és megerősíti a Bizottság álláspontját, de néhány kiegészítő észrevételt fűzött hozzá. Egyetért azzal, hogy az állami támogatás nem felel meg az Altmark-követelményeknek, és jelentős mértékű állami forrás átadásával jár.

(99) A vizsgált állami támogatási program előnyhöz juttatta a vidéki területeken addig is működő hálózatüzemeltetőket. Valójában a szóban forgó piacon, amelyet magas belépési korlátok jellemeznek, az eleve erőfölényben lévő szolgáltatónak kedvező intézkedés a monopólium múltbeli mintázatait képezte le. Kiemelendő, hogy az Abertisnek sikerült megerősítenie monopolhelyzetét, és a közpénzből történő finanszírozást arra felhasználnia, hogy új, sűrűbb hálózatot alakítson ki, amely lehetővé teszi számára az új piacokon való versengést.

(100) A Radiodifusión állítása szerint a vizsgált állami támogatás nem arányos. Az arányossági követelmény teljesítéséhez a támogatásnak a szükséges mértékre kell korlátozódnia, vagyis csak a távoli vidéki területekre terjedhet ki, továbbá valamennyi szolgáltató számára egyformán előnyősnek kell lennie azáltal, hogy tényleges hozzáférési kötelezettségeket feltételez.

3.5. A műsorszolgáltatók észrevételei

(101) A műsorszolgáltatók szerint az intézkedés nem tekinthető állami támogatásnak, mivel nem járt pénzügyi előnnyel egyetlen vállalkozás, így különösen a műsorszolgáltatók számára sem. Az intézkedések nem növelték a műsorszolgáltatók közönségét az analóg műsorszolgáltatási időszakhoz képest. Emellett a lefedettség bővítésével érintett, azaz a vidéki, távoli és ritkán lakott területek lakosai nincsenek hatással a hirdetési piacra, és nem tartoznak a műsorszolgáltatók célközönségéhez. Ilyen körülmények között a magántulajdonú szolgáltatók a bővítés nyomán nem emelték hirdetési díjaikat.

(102) A műsorszolgáltatók ezenkívül kifejtették azt a véleményüket, hogy nem áll érdekükben a műholdas platformra történő migráció, ahol műsoraiknak több száz másik csatornával kellene versenyezniük. A földfelszíni platform előnye a korlátozott kapacitás, ami a kereskedelmi szabadon fogható műsorszolgáltatók számára kevésbé intenzív versenyt jelent. Emellett hangsúlyozták, hogy általában kizárólag a földfelszíni platformra vásárolnak tartalmakat. Ennek az az oka, hogy a földfelszíni műsorszolgáltatás garantálja a szolgáltatás földrajzi korlátozását, ami a műholdas platform esetében nincs így.

(103) A műsorszolgáltatók fenntartották továbbá, hogy miután a kantábriai közbeszerzési eljárást az Astra nyerte, tájékoztatták a kantábriai hatóságokat arról, hogy ellenzik a műholdas műsorszolgáltatást, mivel kizárólag a földfelszíni platformon keresztüli tartalomszolgáltatásra szóló jogokat vásároltak.

4. SPANYOLORSZAG ESZREVETELEI

4.1. Általános megjegyzések

(104) Az eljárás megindításáról szóló határozattal kapcsolatos észrevételeiben Spanyolország és az autonóm közösségek számos érvet adtak elő (54). Általánosságban ezek két kategóriába sorolhatók. Először is a spanyol hatóságok szerint nem került sor állami támogatásra, mert a szolgáltatás általános gazdasági érdekű szolgáltatás és így az intézkedés nem minősül állami támogatásnak, miután a közcélú műsorszolgáltatás közszolgálati feladatkörébe tartozik. Ezenkívül nem jár előnnyel. Másodszor, ha állami támogatásra került volna sor, az az EUMSZ 106. cikkének (2) bekezdése vagy 107. cikke (3) bekezdésének c) pontja értelmében egyébként összeegyeztethető lenne a belső piaccal, mivel: a) az analóg hálózat már létezett, és hatékonysági szempontból kevésbé költséges egy meglévő infrastruktúra fejlesztése, mint az átállás egy új platformra; b) a minőségi követelményeknek kizárólag a DTT technológia felel meg; valamint c) a közbeszerzési eljárások technológiasemlegesek voltak, és a részvételre más platformüzemeltetőknek is volt lehetőségük. Az előadott érvek összefoglalása az alábbiakban található.

(105) 2019. június 14-i beadványában Spanyolország azzal érvelt, hogy a digitális televíziózás lefedettségének a távoli és kevésbé urbanizált területeken történő bővítéséhez nyújtott pénzügyi támogatás nem szelektív, ezért nem minősülhet állami támogatásnak (lásd a lenti 4.2.3. szakaszt). Spanyolország továbbá azt állítja, hogy a 2013. évi határozat megsemmisítése maga után vonja az eljárás megindításáról szóló határozat megsemmisítését (55), ezért a Bizottságnak új határozatot kellene hoznia az eljárás megindításáról. Spanyolország véleménye szerint ebben az eljárás megindításáról elfogadandó új határozatban a Bizottságnak ki kellene fejtenie az álláspontját a szóban forgó intézkedések szelektivitásáról.

4.2. A támogatás hiánya

4.2.1. Általános gazdasági érdekű szolgáltatás

(106) A hálózatüzemeltetőket illetően a spanyol hatóságok szerint azok az Altmark-ítélet (56) értelmében általános gazdasági érdekű szolgáltatást nyújtanak. Mivel azonban a lefedettség bővítését célzó intézkedések az autonóm közösségek felelősségi körébe tartoznak, az Altmark-ítélet alkalmazhatóságát eseti alapon kell vizsgálni, és az autonóm közösségeknek kell bizonyítaniuk az Altmark-feltételek teljesülését. A legrészletesebb érveket Baszkföld adta elő, amely a digitalizálást közvállalkozás, az Itelazpi S.A. (a továbbiakban: Itelazpi) közreműködésével végezte el.

4.2.2. Az előny hiánya

(107) A hardverszállítókkal kapcsolatban Spanyolország kifejtette azt a véleményét, hogy mivel a berendezések szállítására irányuló közbeszerzési eljárásokat nyertek, nem jutottak szelektív előnyhöz.

(108) A hálózatüzemeltetőkkel kapcsolatos észrevétel, hogy bár az Abertis az I. térség vezető piaci szereplője és a II. térségben fejlesztett telephelyek 29 %-ának tulajdonosa, a II. térségben nem üzemeltet hálózatot. Az Abertisnek tehát hálózatüzemeltetőként nem származott előnye az intézkedésből.

(109) A hálózatüzemeltetést ehelyett regionális szolgáltatók, az autonóm közösségek vagy a települési önkormányzatok végzik, amelyek egyszerűen bérlik az Abertis telephelyeit és létesítményeit. Az autonóm közösségek és a települési önkormányzatok nem versenyeznek más hálózatüzemeltetőkkel, így versenyelőnyhöz sem jutnak. Emellett a tevékenységből bevételük sem származik, mivel a műsorszolgáltatók a II. térségben nem fizetnek a műsorszórási szolgáltatásokért.

(110) A DTT műsorszolgáltatókkal kapcsolatban Spanyolország azt állítja, hogy a vizsgált intézkedéseknek gyakorlatilag nincs hatásuk a műsorszolgáltatókra. Az intézkedések nem növelték a műsorszolgáltatók közönségét az analóg műsorszórás időszakához képest, mivel a bővített lefedettséggel megcélzott 2,5 %-os lakossági szegmensben az analóg földfelszíni jelek vétele korábban is lehetséges volt. Ennek eredményeként az intézkedéseknek nincs hatásuk e vállalkozások pénzügyi helyzetére.

4.2.3. A szelektivitás hiánya

(111) A spanyol hatóságok 2019. június 14-i beadványukban leszögezték, hogy a szóban forgó intézkedések nem szelektívek. Kifejtették, hogy a földfelszíni és a műholdas televíziózásra nagyon eltérő szabályok vonatkoznak. Az intézkedések meghozatalakor a különböző technológiák eltérő jogszabályok hatálya alá tartoztak (57). Spanyolország kifejti, hogy jelenleg ugyan minden audiovizuális szolgáltatást az audiovizuális kommunikációról szóló, 2010. március 31-i 7/2010. sz. általános törvény szabályoz, azonban nagy különbség van a DTT technológiára, illetve más technológiákra vonatkozó jogi keret között. Kiemelte, hogy a DTT-szolgáltatási engedély megszerzésére vonatkozó követelmények szigorúbbak, átfogóbbak és részletesebbek, mint más technológiák esetében. Ezenkívül a DTT technológia – más technológiáktól eltérően – az általános gazdasági érdekű szolgáltatások körébe tartozik, és szigorú lefedettségi kötelezettségek vonatkoznak rá.

(112) Spanyolország azzal érvel, hogy a földfelszíni technológia ténybeli helyzetek nagyban különbözik más technológiákétól. A földfelszíni technológia sem műszaki, sem kereskedelmi, sem gazdasági szempontból nem hasonlítható össze más technológiákkal. A digitális átállás végrehajtásához Spanyolország a meglévő földfelszíni hálózati infrastruktúrát vette igénybe. A digitális műsorszórásra való átállás műholdas technológiával történő megvalósításához teljesen új műsorszóró és vételi infrastruktúra kiépítését tette volna szükségessé. Emiatt jóval nehezebb és költségesebb lett volna az átállás. Spanyolország rámutatott arra, hogy a korábban benyújtott költségfelmérések tanúsága szerint is a DTT volt a leginkább költséghatékony megoldás. Ezenkívül több mint harminc év alatt egyetlen szolgáltató sem kínálta vagy használta Spanyolországban a műholdas technológiát szabadon fogható televíziós műsorsugárzására, amely kizárólag a DTT platformon keresztül valósul meg. Spanyolország álláspontja szerint ez szintén azt mutatja, hogy a DTT technológia ténybeli helyzete eltér más technológiákétól.

(113) 2019. február 4-i beadványában Baszkföld azzal érvelt, hogy a műholdas és a DTT technológia nincs hasonló jogi és ténybeli helyzetben, ezért az intézkedés nem szelektív. Baszkföld rámutatott arra, hogy Spanyolország és az Abertis több olyan költségfelmérést is benyújtott, amelyből kitűnnek a műholdas és a DTT technológia közötti számottevő jogi és ténybeli különbségek. E felmérések azt mutatják, hogy a digitalizálás DTT-től eltérő technológiákkal történő megvalósítása jóval nagyobb költségekkel járt volna, és komoly késedelmet okozott volna a II. térség digitalizálásában.

(114) A 2019. január 14-én kelt és a spanyol hatóságok által a Bizottságnak 2019. február 19-én továbbított levelében Katalónia kormánya 2017. szeptemberi tanulmányt nyújtott be. A tanulmányt a Centre de Telecomunicacions i Tecnologies de la Informació (a továbbiakban: CTTI) megbízásából a Federación Catalana de Empresas Integradas e Integradoras de Telecomunicaciones (FEDECOMINTE), a Katalán Mérnöki Szövetség (Telco.cat) és Katalónia Telekommunikációs Mérnöki Szövetsége (GrausTIC) készítette (a továbbiakban: katalóniai tanulmány). A tanulmány a II. térségben digitális televíziószolgáltatás nyújtásához felhasználható különféle technológiákat értékelte, és arra a következtetésre jutott, hogy erre a földfelszíni és a műholdas technológia a legalkalmasabb, e két technológia közül pedig a DTT a legkevésbé költséges a lakosság számára. A tanulmány alapján Katalónia kormánya leszögezte, hogy objektíven indokolt volt a DTT technológiát választani a digitális televíziózás kiépítéséhez a II. térségben, így az intézkedés állami támogatási szempontból nem tekinthető diszkriminatív és szelektív jellegűnek.

4.3. Az EUMSZ 106. cikkének (2) bekezdése és 107. cikke (3) bekezdésének c) pontja szerinti összeegyeztethetőség

(115) A baszkföldi hatóságok előadták, hogy az Itelazpi javára nyújtott állami támogatás az EUMSZ 106. cikkében foglaltak értelmében a belső piaccal összeegyeztethető. Ennek kapcsán úgy vélik, hogy az intézkedések maradéktalanul megfelelnek az EK-Szerződés 86. cikke (2) bekezdésének az általános gazdasági érdekű szolgáltatások működtetésével megbízott egyes vállalkozásoknak közszolgáltatással járó ellentételezés formájában megítélt állami támogatásokra történő alkalmazásáról szóló, 2005. november 28-i határozatban („a 86. cikk (2) bekezdése szerinti határozat”) rögzített összes feltételnek (58).

(116) Arra az esetre vonatkozóan, ha a spanyol hatóságok által a digitális földfelszíni televíziózás II. térségben történő kiépítésével kapcsolatban hozott intézkedések a Bizottság döntése szerint állami támogatásnak minősülnek és az EUMSZ 106. cikkének alkalmazásában nem egyeztethetők össze a belső piaccal, Spanyolország azt állítja, hogy az intézkedések a belső piaccal mindenképpen összeegyeztethetők, amennyiben uniós érdekű célkitűzés (a digitális műsorszolgáltatásra történő átállás) megvalósítására irányulnak, így az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének c) pontja szerinti kivétel hatálya alá esnek.

4.3.1. Hatékonysági érvek

(117) Spanyolország szerint a nemzeti műszaki terv és az átállási terv nemzeti szinten nem minősül a lefedettség bővítésére vonatkozó tervnek, mivel azok csak az I. térségen belüli átállásra vonatkoznak. A tervek tehát önmagukban nem korlátozzák a lefedettség bővítésének technológiai lehetőségeit. Ami a keretmegállapodásokat illeti, szabályozási hatókörük nem azonos a két tervével, emellett központi és regionális hatóságok közötti megállapodásokon alapulnak. Emellett Spanyolország szerint nem zárják ki a műholdas és egyéb technológiák alkalmazását. Mindenesetre a lefedettség bővítését és a technológia megválasztását az autonóm közösségek végezték, általában közbeszerzési eljárás keretében. Spanyolország azzal érvelt, hogy az egyik ilyen – Kasztília és Leónban lefolytatott – közbeszerzési eljárás technológiasemleges volt, a közbeszerzési eljárás lefolytatásának ténye pedig önmagában is bizonyítja, hogy a központi hatóságok nem írták elő a földfelszíni technológiát az autonóm közösségek számára.

(118) Ha a máshol lefolytatott közbeszerzési eljárások hivatkoznak is a földfelszíni technológia egyes elemeire, ez azzal indokolható, hogy a földfelszíni műsorszolgáltatás igényel bizonyos elemeket, amelyeket a műholdas műsorsugárzás nem, feltüntetésükre pedig azért volt szükség, hogy a közbeszerzési eljárások ne zárják ki a földfelszíni megoldásokat.

(119) A spanyol hatóságok emellett hivatkoznak a MITyC által 2007 júliusában, vagyis a DTT-lefedettség bővítésének finanszírozására vonatkozó javaslatot megelőzően a különböző (DTT és műholdas) technológiák útján nyújtott egyetemes digitális televíziószolgáltatás megvalósíthatóságával kapcsolatban készített tanulmányra (a továbbiakban: 2007. évi spanyolországi tanulmány) is. Bár a hatóságok elismerik, hogy a tanulmány belső dokumentum volt, amelyet később nem használtak fel, ettől függetlenül hangsúlyozzák, hogy az figyelembe vette a DTT vagy műholdas továbbítás reális költségeit. A tanulmány következtetései szerint előzetesen nem állapítható meg, hogy a televíziójel lefedettsége melyik technológiával bővíthető hatékonyabban vagy olcsóbban. Ehelyett régiónként kell dönteni, lehetőleg az érintett autonóm közösség által készített tanulmányok alapján, amelyek olyan tényezőket vizsgálnak, mint a domborzat, a lakosság területi eloszlása, valamint a meglévő infrastruktúra állapota.

4.3.2. Minőségi követelmények

(120) Az érintettek két minőségi érvet fogalmaztak meg. Először is eddig a DTT platformon sugárzott szabadon fogható csatornák e térségben műholdas szolgáltatás keretében nem voltak elérhetők. A műholdas platformra történő átállás ezért azt jelentené, hogy az ügyfeleknek fizetniük kellene a szolgáltatásért.

(121) Másodszor az országos csatornák mellett regionális csatornák sugárzása is szükséges. A DTT technológia minden földrajzi területen lehetővé teszi az ahhoz a területhez tartozó csatornák vételét. A regionális és helyi csatornák alapján Spanyolországban összesen 1 380 frekvenciát osztanak ki a földfelszíni televíziózás céljára, amely nem igényel műszaki korlátozásokat, sem pedig a műsorszolgáltatásnak az egyes csatornák célterületén túli bővítését. Spanyolország szerint ez a műholdas hálózatok esetében nem lenne lehetséges, mivel azok nem teszik lehetővé a földrajzi korlátozást, így összetett feltételes hozzáférési rendszert kellene alkalmazniuk. Ez tovább növelné a műholdas műsorszolgáltatás költségeit, a műsorszolgáltatók pedig nem lennének hajlandók hozzáférést biztosítani csatornáikhoz anélkül, hogy a korlátozás lehetőségéről meggyőződhetnek.

4.3.3. Technológiasemlegesség

(122) Spanyolország szerint a központi és regionális hatóságok közötti kétoldalú megállapodások nem írtak elő konkrét digitalizálási technológiát. Mindössze a digitalizálás költségeinek megfelelő mértékű forrásátcsoportosítást állapítottak meg az autonóm közösségek javára, amelyet egy hatékonynak tekinthető referenciatechnológia (a DTT) alapján számítottak ki. E tekintetben Spanyolország szerint figyelembe kell venni azt, hogy a bővítés időpontjában az analóg földfelszíni televíziózás a spanyol háztartások 98,5 %-át érte el.

(123) Az eljárás megindításáról szóló határozatban említett, Kantábriában lefolytatott közbeszerzési eljárással kapcsolatban a spanyol hatóságok hangsúlyozzák, hogy az Astra által megnyert eljárás a II. és III. térségre egyaránt kiterjedt, vagyis célja a digitális televíziózás egyetemes biztosítása volt Kantábriában. Ennek az ügy értékelésére kettős hatása van.

(124) Először is a kantábriai projekt meghiúsult, miután azt követően, hogy a szerződést az Astra nyerte, néhány nagy műsorszolgáltató tájékoztatta az Astrát és a kantábriai kormányt arról, hogy tartalmának műholdon keresztüli közvetítéséhez nem járul hozzá. Emiatt a terv célkitűzése már nem volt könnyen megvalósítható. Másodszor, a szerződés felmondásának fő oka a Spanyolország III. térségének egész területén biztosítandó műholdas lefedettséggel kapcsolatos központi kormányzati döntés, és nem a II. térségen belüli lefedettség bővítéséhez a központi költségvetés terhére biztosítandó forrásokkal kapcsolatos döntés volt. Emellett a szerződést 2008 novemberében mondták fel, mert akkorra egyértelművé vált, hogy az Astra nem lesz képes teljesíteni kötelezettségeit. Így különösen az Astra nem végezte el időre a szükséges munkákat, és nem szerezte be a szabadon fogható csatornák műsorszolgáltatóitól a csatornák sugárzására szóló engedélyeket.

(125) A jelen határozattal összefüggésben a kantábriai projekt csak annyiban lényeges, amennyiben a műholdas platform a földfelszíni platform valós alternatívájának tekinthető. E tekintetben a fenti érvek nem tartoznak a tárgyhoz. Amikor a III. térség esetében a műholdas platform mellett döntöttek, a spanyol hatóságok nemzeti tervet fogadtak el, és speciális szabályozást léptettek életbe, amely a műsorszolgáltatók számára előírja, hogy egyeztessenek egymással, és válasszanak ki egy közös műholdas platformszolgáltatót. Spanyolország megjegyzi, hogy az eljárás megindításáról szóló határozat szerint hasonló mechanizmust lehetett volna alkalmazni a II. térség esetében is. Azonban Spanyolország szerint ellentétes lett volna a lehető legkisebb mértékű beavatkozás elvével, ha ilyen kötelezettséget rónak a műsorszolgáltatókra a II. térségben. Ezenkívül a spanyolországi műsorszolgáltatók nem hajlandók a műholdas platformot használni. Más tagállamokkal ellentétben Spanyolországban nincs szabadon fogható csatornákat sugárzó műholdas platform. Spanyolország szerint a szerződés felmondásának indokolása nem hagy kétséget afelől, hogy a műholdas technológia nem lehet megfelelő platform a televíziójelek II. térségen belüli továbbításához.

4.3.4. A verseny és a kereskedelem torzulásának hiánya

(126) A hálózatüzemeltetők közötti versennyel kapcsolatban Spanyolország kifejtette azt a véleményét, hogy a földfelszíni és műholdas televíziózás két, egymástól teljesen különböző piacot jelent, így a vizsgált intézkedések nem torzítják a versenyt az érintett piacokon. Spanyolország fenntartja, hogy a vizsgált intézkedések nincsenek hatással az Unión belüli piacra, mivel egy korlátozott földrajzi terület lakosságát célozzák meg. Mivel helyi szolgáltatások, az intézkedések valószínűleg nem érintik a tagállamok közötti kereskedelmet.

4.4. A de minimis szabály alkalmazhatósága

(127) A spanyol hatóságok kifejtették azt a véleményüket is, hogy a finanszírozás jelentős hányada mindenképpen a de minimis támogatásokról szóló 1998/2006/EK bizottsági rendelettel (59) bevezetett de minimis szabály hatálya alá esik. A hardvert minden autonóm közösségben és települési önkormányzatnál külön szerezték be, így a de minimis szabályt ezen a szinten kell vizsgálni. Mivel a szóban forgó esetekben a kifizetések összege, valamint a beszerzett áruk és szolgáltatások köre egyaránt ismert, a támogatás kellően átlátható volt a de minimis küszöbértékek alkalmazásához.

4.5. Üzemeltetés és karbantartás céljára nyújtott állami támogatás

(128) A műsorszóró központok üzemeltetésével és karbantartásával kapcsolatban a spanyol központi hatóságok úgy vélik, hogy a lefedettségnek a MITyC részleges finanszírozásával végrehajtott bővítésében nem érintettek. A minisztérium illetékességi köre nem terjed ki arra, hogy a településeket vagy az autonóm közösségeket a lefedettség bővítésére irányuló közbeszerzési eljárásban rögzített időszakon túli üzemeltetésre és karbantartásra kötelezze. Emiatt nem zárható ki teljesen az, hogy a települési önkormányzatok költségvetési megvonásai egyes központok üzemeltetésében és karbantartásában zavart okozhatnak. Az üzemeltetés és karbantartás éves költségeit a központi hatóságok előzetesen az induló beruházás értékének 10 %-ában állapították meg. A vizsgálat során több autonóm közösség közölt részletesebb adatokat a II. térség DTT-hálózatának üzemeltetésére és karbantartására fordított forrásokról.

5. A FELEK ALTAL FELHOZOTT ELJARASI ERVEK ERTEKELESE

(129) Az Itelazpi, a Cellnex és Spanyolország a 2019. június 13-i és 14-i észrevételeiben azzal érvelt, hogy a 2013. évi határozat megsemmisítése után a Bizottságnak új határozatot kellett volna hoznia az eljárás megindításáról, kifejtve benne a szóban forgó intézkedések szelektivitásával kapcsolatos álláspontját. Spanyolország és az érdekelt felek álláspontja szerint az eljárás megindításáról szóló új határozat hiányában a felek nem gyakorolhatták a védelemhez való jogukat.

(130) Spanyolország és a Cellnex továbbá azzal érvelt, hogy az ezen ügyben az eljárás megindításáról hozott határozat semmissé vált, amikor a Bíróság megsemmisítette a 2013. évi határozatot. A 2013. évi határozat (41) preambulumbekezdése rögzítette, hogy „[t]ényszerű adatok az eljárás megindításáról szóló határozatban találhatók, amely a […] határozat elválaszthatatlan részeit képezi”. A Spanyolország álláspontja szerint ebből következik, hogy a 2013. évi határozat megsemmisítése maga után vonja az eljárás megindításáról szóló határozat megsemmisítését. Ez az álláspont az alábbi okok miatt téves.

(131) Először is az eljárás megindításáról szóló határozat és a jogerős határozat két különálló, külön joghatással rendelkező jogi aktus. Az eljárás megindításáról szóló határozatot a Bizottság az 1999. évi eljárási rendelet 4. cikkének (4) bekezdése alapján hozta. Az eljárás megindításáról szóló határozatban a Bizottság kétségeket támasztott azt illetően, hogy a vizsgált intézkedések összeegyeztethetők a belső piaccal. A jogerős határozatot (vagyis a 2013. évi határozatot a Bizottság az 1999. évi eljárási rendelet 7. cikkének (5) bekezdése alapján hozta. A 2013. évi határozatban a Bizottság megállapította, hogy a támogatás nem összeegyeztethető a belső piaccal, és elrendelte a támogatás visszafizettetését. Mivel az eljárás megindításáról szóló határozat és a jogerős határozat két különálló jogi aktus, a 2013. évi határozat (41) preambulumbekezdése helyesen úgy értelmezendő, hogy az eljárás megindításáról szóló határozatban foglalt tényszerű adatok a 2013. évi határozatnak is a részét képezik. Ezenkívül a jogerős határozat megsemmisítése nem függ össze ezekkel a tényszerű adatokkal.

(132) Másodszor Spanyolország és az érdekelt felek a 2013. évi határozat elfogadása után indított különféle bírósági kereseteik egyikében sem az eljárás megindításáról szóló határozat megsemmisítését kérték, hanem a jogerős határozatot kívánták megsemmisíttetni. Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a Bíróság által kimondott megsemmisítés nem terjeszkedhet túl a felperes kereseti kérelmén (60). Mivel egyik kereseti kérelem sem az eljárás megindításáról szóló határozat megsemmisítésére irányult, a Bíróság a Retegal-ügyben hozott ítéletében (61) nem semmisíthette meg az eljárás megindításáról szóló határozatot.

(133) Harmadszor az állandó ítélkezési gyakorlat szerint egy uniós intézkedés megsemmisítése nincs szükségszerűen kihatással az előkészítő aktusokra (62). A több szakaszból álló eljárás végén hozott aktus megsemmisítése nem vonja szükségszerűen magával a megtámadott aktus meghozatalát megelőző teljes eljárás semmisségét, függetlenül a megsemmisítést kimondó ítélet érdemi vagy eljárási kérdéseket illető indokolásától.

(134) Az eljárásnak a 2013. évi határozat megsemmisítése utáni újraindítása iránti állítólagos kötelezettséget illetően a Bizottság leszögezi, hogy sem a jogszabályokban, sem az ítélkezési gyakorlatban nem utal semmi arra, hogy a bizottsági határozat megsemmisítése szükségszerűen magával vonja a hivatalos vizsgálati eljárás új határozattal történő újraindítását (lásd különösen a T-1/15. sz., SNCM kontra Bizottság ügyben hozott ítélet [ECLI:EU:T:2017:470] 69. pontját). A fentiekben leírtaknak megfelelően az ítélkezési gyakorlat szerint egy közösségi intézkedés megsemmisítése nincs szükségszerűen kihatással az előkészítő aktusokra. Az SNCM-ügyben hozott ítéletben a jogerős bizottsági határozat megsemmisítése után a Bizottság nem indította újra az eljárást, hanem mindössze felkérte a feleket az észrevételeik benyújtására. A Bíróság kimondta, hogy mivel a Bizottság a határozat megsemmisítése után lehetőséget biztosított a tagállamoknak és a feleknek, hogy észrevételeket tegyenek, ezzel tiszteletben tartotta a tagállam és az érdekelt felek eljárási jogait. Ezenkívül az (EU) 2015/1589 rendelet (63) nem határozza meg, mikor köteles a Bizottság újraindítani az eljárást. Ezért az eljárásnak új határozat hozatalával történő újraindítása iránti állítólagos kötelezettség a fenti rendeletből sem eredhet.

(135) Spanyolország, az Itelazpi és a Cellnex azt állítja, hogy a Bizottságnak új határozatot kellett volna hoznia az eljárás megindításáról, ismertetve benne a szelektivitás részletes elemzését, hogy a felek kifejthessék az intézkedés szelektivitásával kapcsolatos álláspontjukat. A Bizottság rámutat arra, hogy a spanyol hatóságok az előzetes vizsgálati szakaszban már kifejtették az álláspontjukat a szelektivitás hiányáról (az eljárás megindításáról szóló határozat (22) preambulumbekezdésében foglaltak szerint (64)). Az eljárás megindításáról szóló határozatban a Bizottság kifejtette előzetes álláspontját az állami támogatás meglétével (ezen belül a szelektivitással) és a támogatás összeegyeztethetőségével kapcsolatosan. Az eljárás megindításáról szóló határozat szerint a kifogásolt intézkedések a DTT technológia előnyben részesítésével torzítják a versenyt, a DTT és a műholdas technológia pedig versenyben áll egymással (példaként hova Kantábria esetét, ahol eredetileg műholdas szolgáltató nyert közbeszerzési eljárást). Az eljárás megindításáról szóló határozat ismertette, miért részesültek előnyben bizonyos platformok másokkal szemben. Lehetővé tette, hogy Spanyolország és az érdekelt felek kialakítsák álláspontjukat az intézkedések szelektivitásáról. Az eljárás megindításáról szóló határozattal kapcsolatos, 2010. november 30-i észrevételeiben Spanyolország kifejtette, hogy a DTT technológiát használó hálózatüzemeltetők nem jutottak szelektív előnyhöz más hálózatüzemeltetőkkel szemben. Spanyolország azzal is érvelt, hogy a szóban forgó intézkedések nem különböztették meg hátrányosan a DTT-től eltérő technológiákat, ennek alátámasztásaként pedig ismertette a DTT és a műholdas technológia között költségek és piaci feltételek tekintetében mutatkozó különbségeket. Spanyolország kiemelte, hogy a műholdas és a DTT platform nem tartozik azonos piachoz. Ebből kiderül, hogy Spanyolországnak már az eljárás megindításáról szóló határozat után lehetősége volt kifejteni az álláspontját a szelektivitás kérdésében.

(136) Továbbá sem a vizsgált intézkedés, sem a tényállás, sem annak jogi értékelése nem változott.

(137) Ezenkívül 2019. április 26-án a Bizottság információkérést küldött Spanyolországnak, az Itelazpinak, a Cellnexnek, a Retevisiónnak, a CTTI-nek, a Navarra de Servicios y Tecnologías, SA-nak, a Retegalnak és az Astrának, felkérve e feleket arra, hogy tegyenek észrevételeket a Retegal-ügyben hozott ítéletről és a szóban forgó intézkedések szelektivitásáról (65). A Cellnex, az Itelazpi, Spanyolország és az Astra a bizottsági információkérésére adott válaszában részletes észrevételeket fogalmazott meg, ismertetve a szelektivitási kritériummal kapcsolatos álláspontját. A felek részletes észrevételeket nyújtottak be, a Bizottság pedig elemzett a Spanyolország és az érintett harmadik felek által felhozott összes új, lényeges és az adott időszakra vonatkozó elemet. A fentiek alapján Spanyolország és a többi érdekelt fél elegendő lehetőséget kapott arra, hogy kifejtse álláspontját a szelektivitás kérdésében, ezért a Bizottság maradéktalanul tiszteletben tartotta a felek eljárási jogait.

6. A TAMOGATAS ERTEKELESE

6.1. A támogatás jogi alapja

(138) A fenti 2.2. szakasz (28)–(39) preambulumbekezdésében foglalt részletes leírás szerint a spanyolországi digitális átállás jogi keretét különböző jogszabályok összetett hálója alkotja, amelyeket a központi kormányzat, valamint a regionális és helyi hatóságok négy év alatt hoztak. A 2005. évi nemzeti műszaki terv és a 2007. évi átállási terv főként az I. térségre vonatkozóan szabályozza a DTT platformra történő átállást, de megalapozza a II. térségen belüli további bővítési intézkedéseket is. E bővítési intézkedéseket a regionális hatóságok hajtották végre, miután több keretmegállapodást kötöttek a központi kormányzattal (a 2008. évi keretmegállapodások), továbbá 2008-ban elfogadták a korábbi 2006. évi, majd 2009-ben a 2008. évi keretmegállapodások kiegészítéseit.

(139) E megállapodások és kiegészítések elfogadását követően a regionális és helyi hatóságok széles körben hajtottak végre a II. térségen belüli DTT-lefedettség bővítését célzó intézkedéseket elsősorban közbeszerzési eljárások keretében, a fenti (40)–(43) preambulumbekezdésben leírtak szerint. A Bizottság ezért úgy ítéli meg, hogy a lefedettségnek a II. térségen belüli bővítését célzó támogatási program a különböző központilag elfogadott jogszabályokon, valamint a MITyC és az autonóm közösségek közötti megállapodásokon, illetve azok módosításain alapul, amelyek egyúttal meghatározzák annak alapvető jellemzőit, így a II. térségben a digitális televíziózásra történő átállásra való ösztönzést, és ennek az ösztönzésnek a földfelszíni technológiára korlátozását. E jogszabályok és megállapodások célja az volt, hogy az autonóm közösségek olyan intézkedéseket hozzanak, amelyek nem technológiasemlegesek (66). A nemzeti műszaki terv a DTT platformra történő átállást az I. térségre vonatkozóan szabályozza, ugyanakkor felhatalmazza a helyi hatóságokat, hogy az autonóm közösségekkel együttműködve létrehozzák azokat a további műsorszóró központokat, amelyek a DTT II. térségen belüli vételéhez szükségesek. A központi kormányzat tehát már akkor is számolt a DTT-lefedettség bővítésével. A digitális televíziózásra történő átállást szabályozó fő jogszabályban adott felhatalmazás kizárólag a földfelszíni platformot említi. Emellett az 1/2009. sz. királyi rendeletből kiderül, hogy a műholdas technológiát csak a III. térségben tervezték használni. A gyakorlatban ezért az autonóm közösségek a központi kormányzat által a DTT bővítésére vonatkozóan kiadott iránymutatásokat alkalmazták. (67) Az autonóm közösségek saját keretmegállapodásaik alapján hajtották végre a központi kormányzat tervét, e keretmegállapodások pedig azonos minta szerint készültek.

(140) A központilag elfogadott jogszabályokból, a megállapodásokból és a kiegészítésekből tehát kiderül, hogy mindezek olyan program alapját képezik, amely a II. térségen belüli DTT-lefedettség kizárólag földfelszíni műsorsugárzás használatával történő bővítésére irányul. Továbbá e körülményekre tekintettel a központi vagy a helyi hatóságoknak a program műszaki megvalósítását illetően nem volt mozgástere ahhoz, hogy eleget tegyenek a technológiasemlegesség elvének. A nemzeti, regionális vagy helyi hatóságok által hozott intézkedések ugyanazt a célt szolgálták, és a közöttük lévő szoros kapcsolatra tekintettel ugyanazon program részeként, együtt kell elemezni őket. Ezt a Törvényszék is megerősítette, amikor a T-541/13. sz. ügyben hozott ítéletében a 2013. évi határozat megsemmisítése iránti keresetet illetően kimondta az alábbiakat. Ez a következtetés az e határozatban vizsgált (a 2013. évi határozatban vizsgált intézkedésekkel megegyező) intézkedésekre is érvényes: „52 De los distintos actos legislativos y administrativos de las autoridades españolas se desprende que el plan de transición hacia la televisión digital en todo el territorio del Reino de España mediante la utilización predominante de la tecnología terrestre respondía a una iniciativa lanzada y coordinada por la Administración central. Según se desprende del considerando 24 de la Decisión impugnada, ha quedado acreditado que la Ley 10/2005, con la que comenzó la reglamentación de la transición a la TDT, mencionaba la necesidad de fomentar una transición de la tecnología analógica a la TDT. Con arreglo al considerando 26 de la referida Decisión, las autoridades españolas contemplaban, en la disposición adicional duodécima del Plan Técnico Nacional de la TDT, la posibilidad de ampliar la cobertura mediante la tecnología terrestre en las zonas con poca densidad de población a condición de que la instalación local fuera conforme a dicho Plan. Los considerandos 28 a 32 de esta Decisión, cuyo contenido no rebaten las demandantes, describen la colaboración entre el MITC y las Comunidades Autónomas mediante convenios marco y adendas a éstos con el fin de llevar a cabo la digitalización de la referida zona. Estos actos se referían concretamente a la cofinanciación por el Gobierno español de la extensión de la cobertura de la TDT en dicha zona. 53 Habida cuenta de las anteriores consideraciones, no puede reprocharse a la Comisión que analizara las medidas españolas para el despliegue de la TDT en la zona II en un único y mismo contexto. En efecto, dado que las distintas intervenciones estatales a escala nacional, regional y municipal debían analizarse en función de sus efectos, dichas medidas presentaban, en el caso de autos, vínculos tan estrechos entre sí que la Comisión consideró acertadamente que se trataba de un único régimen de ayudas concedido por las autoridades públicas en España. Así ocurre, en particular, porque las intervenciones consecutivas en España presentaban, habida cuenta de su cronología, su finalidad, y la situación en la referida zona, vínculos tan estrechos entre sí que no podía reprocharse a la Comisión que no las hubiera disociado (véase, en este sentido, la sentencia de 19 de marzo de 2013, Bouygues y Bouygues Télécom/Comisión, C-399/10 P y C-401/10 P, Rec, EU:C:2013:175, apartados 103 y 104).”

(141) A megállapítás további alátámasztása céljából a Bizottság egy, az autonóm közösségek által önállóan lefolytatott egyedi közbeszerzési eljárásokból álló, nagyszámú mintát is megvizsgált. A közbeszerzési eljárásokat tartalmazó minta Spanyolország egész területét lefedte, Melilla kivételével (e régióra vonatkozóan a spanyol hatóságok nem adtak meg közbeszerzési eljárást, állításuk szerint ugyanis erre vonatkozó dokumentumok nem álltak rendelkezésre). A lefedettség bővítésére és berendezések szállítására irányuló közbeszerzési eljárások egyaránt vannak a mintában. Ezenkívül a költségvetés méretét tekintve is különböző közbeszerzési eljárások szerepelnek a mintában: vannak viszonylag kis költségvetésű közbeszerzési eljárások, ahogy nagyobb (10 millió EUR feletti) költségvetésű közbeszerzési eljárások is. A mintavétel és a minta kiterjedése a fentiekben leírtaknak megfelelően biztosítja annak reprezentativitását. Ezek a közbeszerzési eljárások a fenti preambulumbekezdésekben ismertetett, jogszabályok és az autonóm közösségekkel kötött megállapodások alapján előre meghatározott nemzeti program végrehajtásának eredményeként indultak. A minta ellenőrzése alátámasztotta a fenti következtetést, mivel a megvizsgált közbeszerzési eljárások döntő többsége nem volt technológiasemleges. E reprezentatív minta alapján a Bizottság megerősítette, hogy a közbeszerzési eljárások bizonyos autonóm közösségekben általában véve a földfelszíni technológia kizárólagosságának a logikáját követték.

(142) Noha egyes, formailag nem diszkriminatív közbeszerzési eljárások technológiasemlegesnek minősíthetők, a Bizottság nagyon kevés ilyen eljárást talált. E közbeszerzési eljárások műszaki előírásait úgy fogalmazták meg, hogy – a spanyol központi hatóságok tervei ellenére – a földfelszínitől eltérő technológiákat használó szolgáltatók is indulhattak. Mindenesetre önmagában az, hogy a közbeszerzési eljárások kis része technológiasemlegesnek tekinthető, mindössze arra utal, hogy hiányosan hajtották végre a programot, ugyanakkor nem zárja ki, hogy programról van szó.

(143) A Törvényszék a 2013. évi határozatot illetően azt is egyértelművé tette, hogy: „Bizottság nem végzett extrapolációt azon következtetésével, hogy a minta tekintetében megállapított szabálytalanságok Spanyolország teljes területére kiterjednek. A Bizottság a szóban forgó támogatási program jellemzőinek a tanulmányázására szorítkozott, és éppen nem azt állapította meg, hogy amiatt, hogy az elemzett közbeszerzési eljárások nem tartották tiszteletben a technológiai semlegesség elvét, ezt az elvet a DTT-hálózat extrapolációja által érintett közbeszerzési eljárások közül valamennyi tekintetében megsértették. amit többek között a megtámadott határozat rendelkező része is tükröz.” (68) Ez a következtetés az