A BIZOTTSÁG VÉGREHAJTÁSI HATÁROZATA

(2014. március 19.)

a LIFE program 2014–2017. évi többéves munkaprogramjának elfogadásáról

(EGT-vonatkozású szöveg)

(2014/203/EU)

AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,

tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,

tekintettel a környezetvédelmi és éghajlat-politikai program (LIFE) létrehozásáról és a 614/2007/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 11-i 1293/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1), és különösen annak 24. cikke (1) bekezdésére,

mivel:

ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

1. cikk

Többéves munkaprogram

A Bizottság elfogadja a 2014–2017-es időszakra vonatkozó, a mellékletben leírt LIFE többéves munkaprogramot.

2. cikk

Uniós hozzájárulás a többéves munkaprogramhoz

A 2014–2017-es időszakra vonatkozó LIFE többéves munkaprogramhoz nyújtott hozzájárulás legfeljebb 1 796 242 000 EUR lehet, és ezt az összeget a megfelelő alprogramok és kiemelt területek finanszírozására kell használni a következőképpen:

c)

c)

3. cikk

Pénzügyi eszközök

(1) Az 1293/2013/EU rendelet 17. cikke (1) bekezdésének megfelelően a mellékletben leírt, alábbi pénzügyi eszközök részesülnek hozzájárulásban:

(2) Az energiahatékonyság magánfinanszírozási eszközéhez és a természetitőke-finanszírozási eszközhöz való hozzájárulás végrehajtása az Európai Beruházási Bank feladata.

4. cikk

Hatálybalépés

Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő kihirdetését követő első napon lép hatályba.

E határozatot 2014. március 19-étől kell alkalmazni.

(1) HL L 347., 2013.12.20., 185. o.

MELLÉKLET

A LIFE PROGRAM 2014–2017. ÉVI TÖBBÉVES MUNKAPROGRAMJA

1. BEVEZETÉS

Az 1293/2013/EU európai parlamenti és a tanácsi rendelet (a továbbiakban: LIFE rendelet) 3. cikke értelmében a LIFE program általános célkitűzései a következők:

— az erőforrás-hatékony, alacsony szén-dioxid-kibocsátású és az éghajlatváltozás hatásaival szemben ellenállóképes gazdaságra való átállás, a környezet minősége védelmének és javításának, valamint a biológiai sokféleség csökkenése megállításának és visszafordításának elősegítése, ideértve a Natura 2000 hálózat támogatását és az ökoszisztémák leromlásával szembeni intézkedéseket is,

— az uniós környezetvédelmi és éghajlat-politika és a kapcsolódó jogszabályok kidolgozásának, végrehajtásának és érvényesítésének javítása, valamint a környezet- és éghajlatvédelmi célkitűzések más uniós szakpolitikákba, illetve a köz- és a magánszféra gyakorlatába történő integrálásának és általános érvényesítésének előmozdítása és ösztönzése, többek között a köz- és a magánszféra kapacitásának növelésével,

— jobb környezetvédelmi és éghajlat-politikai irányítás támogatása valamennyi szinten, ideértve a civil társadalom, a nem kormányzati szervezetek és a helyi szereplők fokozott bevonását is, és

— a 7. környezetvédelmi cselekvési program végrehajtásának támogatása.

A LIFE programot a bizottsági szolgálatok, vagy pedig a végrehajtó ügynökség fogja irányítani, amelynek ezt a feladatot közvetlen irányítás keretében kell végrehajtania. A végrehajtó ügynökség a C(2013) 9414 bizottsági határozat értelmében a megbízás korlátain belül és a bizottsági szolgálatok felügyelete alatt fog eljárni. A programért a Bizottság teljes körű felelősséggel tartozik. Azonban külső szakértőket is szerződtethetnek, hogy segítsenek a bizottsági szolgálatoknak, illetve a végrehajtó ügynökségnek a munkavégzésben.

Ezekkel az általános célkitűzésekkel összhangban ezt a többéves programot a LIFE rendelet 24. cikkének (1) bekezdése értelmében fogadták el a 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) 5. cikkében meghatározott és a LIFE rendelet 30. cikkében említett vizsgálóbizottsági eljárásnak megfelelő végrehajtási jogi aktus segítségével.

A többi európai finanszírozási programhoz viszonyított kiegészítő jelleg elvének alkalmazása révén, amelyet a LIFE rendelet (5), (11) és (13) preambulumbekezdése és 8. cikke is említ, a többéves munkaprogram végrehajtása konkrét intézkedések segítségével gondoskodik a következetességről és a szinergiákról, valamint elkerüli a LIFE program és az egyéb uniós politikák és pénzügyi eszközök, különösen a Horizont 2020 program (2), az EU 2014–2020-ra vonatkozó kutatási és innovációs programja, valamint munkaprogramjai (3) közötti átfedést. Ezt főként a különféle projekttípusokra és megközelítésekre vonatkozóan a felhívásokkal kapcsolatos pályázati iránymutatásokban meghatározott támogathatósági kritériumok révén fogják elérni. A kettős finanszírozást a kiválasztási szakaszban végzett összevetés és utólagos ellenőrzések révén fogják elkerülni. A LIFE program keretében történő finanszírozásból kizárták a kutatásra vagy a nagyméretű infrastruktúra kialakítására irányuló projekteket.

A többéves munkaprogram struktúrája a LIFE rendelet 24. cikkének (2) bekezdésében megadott struktúrát követi, és csak szükség esetén foglalkozik a Környezetvédelem és az Éghajlat-politika alprogramokkal.

A program a 2014. január 1-jétől2017. december 31-ig tartó időszakra terjed ki.

1.1. A Környezetvédelem alprogram

A Környezetvédelem alprogram három kiemelt területet tartalmaz: Környezet és erőforrás-hatékonyság, Természet és biológiai sokféleség, valamint Környezetvédelmi irányítás és tájékoztatás (a LIFE rendelet 9–12. cikke). Minden egyes kiemelt terület több tematikus prioritásra terjed ki, ezek a LIFE rendelet III. mellékletében található felsorolásban szerepelnek. A 2014–2017-es többéves munkaprogram a tematikus prioritásokat végrehajtó projekttémákat is meghatározza.

1.2. Az Éghajlat-politika alprogram

Az Éghajlat-politika alprogram új és egyedülálló lehetőséget nyújt az uniós éghajlat-politika végrehajtásának támogatására. Összességében segít majd az alacsony szén-dioxid-kibocsátású és az éghajlatváltozás hatásaival szemben ellenállóképes uniós gazdaság megvalósításához vezető fokozatos változások előidézésében, stratégiailag alátámasztja a 2020-as éghajlat-változási és energiaügyi csomag végrehajtását és az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodásra vonatkozó uniós stratégiát, valamint 2030-ig felkészíti az EU-t az éghajlat-politikai kihívásokra. Emellett valamennyi szinten támogatnia kell a jobb éghajlat-politikai irányítást, ideértve a civil társadalom, a nem kormányzati szervezetek és a helyi szereplők fokozott bevonását is.

2. A FORRÁSOK ELOSZTÁSA A KÜLÖNBÖZŐ KIEMELT TERÜLETEK ÉS TÁMOGATÁSI FORMÁK KÖZÖTT – A 24. CIKK (2) BEKEZDÉSÉNEK a) PONTJA

A LIFE rendelet 4. cikke értelmében a LIFE program 2014 és 2020 között történő végrehajtására biztosított teljes pénzügyi keretösszeg3 456 655 000 EUR, ennek 75 %-át a Környezetvédelem alprogramra (2 592 491 250 EUR), 25 %-át pedig az Éghajlat-politika alprogramra fordítják (864 163 750 EUR). A LIFE rendelet megadja továbbá a teljes költségvetés projektek számára elkülönítendő minimális arányát (81 %, a LIFE rendelet 17. cikkének (4) bekezdése) és a tevékenységi támogatásokra elkülöníthető költségvetési források maximális arányát, amelyeket integrált projektekre lehet fordítani (30 %).

A projekteket tevékenységi támogatásokkal vagy adott esetben pénzügyi eszközökkel kell finanszírozni (a LIFE rendelet 17. cikkének (4) bekezdése). A többéves munkaprogramban szerepelnek az egyes kiemelt cselekvési területek és finanszírozási típusok számára elkülönítendő összegek.

Teljes elkülönített összeg a finanszírozási típusok szerint mindkét alprogram esetén

2014–2017-es költségvetés Millió EUR Tevékenységi támogatás 1 317,9 Működési támogatás 38,6 Pénzügyi eszközök 140,0 Közbeszerzés 204,0 Támogatási kiadások 95,8 Összesen 1 796,3





Teljes elkülönített összeg kiemelt terület szerint

Kiemelt területek Környezet és erőforrás-hatékonyság Természet és biológiai sokféleség Környezetvédelmi irányítás és tájékoztatás Az éghajlatváltozás hatásainak mérséklése Az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodás Éghajlat-politikai irányítás és tájékoztatás Területenként összesen (millió euro) 495,85 610,07 163,00 193,56 190,39 47,59 Részösszeg 1 700,45 Támogatási kiadások 95,79 Összesen 1 796,3

A kiemelt területek és finanszírozási típusok számára elkülönített összegek indikatív jellegűek. A tevékenységi támogatások esetében a végleges elkülönített összeg az egyes kiemelt területeken benyújtott finanszírozható projektpályázatok tényleges számától függ. A pénzügyi eszközök számára és ezek között elkülönített költségvetési összegeket a LIFE program időtartama alatt a tényleges igénybevétel szerint módosítani lehet. A LIFE rendeletben meghatározott határértékeken belül a kiemelt területek közötti újraelosztások nem haladhatják meg az érintett kiemelt területek számára elkülönített összeg 5 %-át.

2.1. A Környezetvédelem alprogram

E többéves munkaprogram időtartama alatt a Környezetvédelem alprogram költségvetése 1 347 millió EUR.

A tevékenységi támogatásra előirányzott költségvetési források legalább 55 %-át a természet és a biológiai sokféleség megőrzését támogató projektekre kell fordítani, ideértve az ezzel kapcsolatos tájékoztatást és irányítást (a LIFE rendelet 9. cikkének (3) bekezdése), a technikai segítségnyújtási és az előkészítő projekteket is. A költségvetés projektek számára előirányzott részének maradékát a Környezet és erőforrás-hatékonyság alprogram keretében finanszírozott projektekre kell fordítani, ideértve a tájékoztatást és irányítást, a technikai segítségnyújtási és az előkészítő projekteket is.

A kiemelt területek szerinti elosztás indikatív jellegű, és az egyes kiemelt területeken tevékenységi támogatásra benyújtott pályázatok tényleges számától, valamint az egyes pénzügyi eszközök piaci igénybevételétől függ.

Elosztás a Környezetvédelem alprogram területén nyújtott finanszírozás típusa szerint

2014–2017-es költségvetés Millió euro Tevékenységi támogatás (4) — Kapacitásépítést célzó projektek 11,25 — Technikai segítségnyújtási projektek 2,9 — Egyéb tevékenységi támogatás (5) 1 053,8 Pénzügyi eszköz (6) Természetitőke-finanszírozási eszköz (7) 30,0 Működési támogatás 30,0 Közbeszerzés 141,0 Támogatási kiadások (ATA) 78,2 Összesen 1 347,1

2.2. Az Éghajlat-politika alprogram

E többéves munkaprogram esetében az Éghajlat-politika alprogram költségvetése 449,2 millió EUR. A kiemelt területek szerinti elosztás indikatív jellegű, és az egyes kiemelt területeken tevékenységi támogatásra benyújtott pályázatok tényleges számától, valamint az egyes pénzügyi eszközök piaci igénybevételétől függ.

Elkülönített összeg az Éghajlat-politika alprogram területén végzett finanszírozás típusa szerint

2014–2017-es költségvetés Millió EUR Tevékenységi támogatások (8) Kapacitásépítést célzó projektek – Tevékenységi támogatások 3,75 Technikai segítségnyújtási projektek – Tevékenységi támogatások 2,4 Egyéb tevékenységi támogatások 243,81 Pénzügyi eszközök (9) Az energiahatékonyság magánfinanszírozási eszköze (PF4EE) Pénzügyi eszköz 80,0 Természetitőke-finanszírozási eszköz (10) (NCFF) Pénzügyi eszköz 30,0 Működési támogatás 8,6 Közbeszerzés 63,0 Támogatási kiadások (Technikai segítségnyújtás) 17,6 Összesen 449,2

3. A KÖRNYEZETVÉDELEM ALPROGRAMRÓL SZÓLÓ III. MELLÉKLETBEN ELŐÍRT TEMATIKUS PRIORITÁSOKAT VÉGREHAJTÓ PROJEKTTÉMÁK (A LIFE RENDELET 24. CIKKE (2) BEKEZDÉSÉNEK b) PONTJA)

A LIFE rendelet (36) preambulumbekezdésének megfelelően a többéves munkaprogramnak tartalmaznia kell a tematikus prioritásokat végrehajtó projektek témáinak nem kimerítő felsorolását, az erőfeszítéseket pedig konkrét környezetvédelmi és éghajlat-politikai prioritásokra és cselekvési területekre kell összpontosítani a Környezetvédelem alprogram keretében. E felsorolás elkészítése a többéves munkaprogram teljes időtartama tekintetében biztosítja a LIFE program célkitűzéseinek megvalósításához szükséges rugalmasságot, valamint a potenciális pályázók számára a pályázatok tervezéséhez, előkészítéséhez és benyújtásához szükséges stabilitást. A LIFE rendelet (22) preambulumbekezdése értelmében a Bizottságnak a Környezetvédelem alprogram projektjei uniós hozzáadott értékének vizsgálata során különös figyelmet kell szentelnie a projekt témáin belül megvalósított tematikus prioritásokhoz való hozzájárulásuknak. A projekttémák tehát előnyhöz juttatják azokat a projekteket, amelyek stratégiai szempontból fontos, magas uniós hozzáadott értékkel rendelkező szakpolitikai területekkel foglalkoznak, ugyanakkor más területeken nyitottak maradnak az ésszerű javaslatokra és az új kihívásokra való reagálással kapcsolatos új ötletek elfogadására.

A projekttémák nem vonatkoznak azokra a projekttípusokra, amelyek jellegüktől fogva, illetve mivel a tartalmukat részletesen ismertették a rendeletben és a többéves munkaprogramban, bizonyos témákra korlátozódnak (pl. kapacitásépítésre irányuló, technikai segítségnyújtási, előkészítő, integrált és egyéb projektek, amelyeket ad hoc alapon részletesen leírtak).

A társjogalkotók úgy döntöttek, hogy a tevékenységi támogatással támogatott projektekre elkülönített források legalább 55 %-át a természet és a biológiai sokféleség megőrzését támogató projektekhez kell hozzárendelni, különös tekintettel a Natura 2000 hálózatra, mivel nagyon fontos feladat a hálózat számára megfelelő finanszírozást biztosítani, valamint az élőhelyvédelmi irányelv 8. cikkében meghatározott társfinanszírozási kötelezettséget teljesíteni. A forrásoknak a LIFE+ rendelethez képest fokozott mértékű elkülönítése korlátozza a Környezetvédelem alprogramba tartozó egyéb tematikus prioritások projektjei számára rendelkezésre álló költségvetést, ezért ez további ok arra, hogy célzottabban használják fel a forrásokat ezeken a területeken.

Meg kell jegyezni, hogy nincs kizárva a felsorolásban nem szereplő témákkal kapcsolatos projektek finanszírozása. Azok a jó minőségű projektek, amelyek megfelelnek a támogathatósági és kiválasztási kritériumoknak, szintén megkaphatják a finanszírozást.

3.1. Környezet és erőforrás-hatékonyság kiemelt terület

A LIFE rendelet 10. cikkének a) pontja értelmében e kiemelt területnek megfelelő projekttémák és a LIFE rendelet III. mellékletében felsorolt, ide kapcsolódó tematikus prioritások konkrét célkitűzései a következők: „a környezeti kihívásokra irányuló, ismétlésre, átadásra vagy más területeken történő általános érvényesítésre alkalmas szakpolitikai vagy irányítási megközelítések, bevált gyakorlatok és megoldások kidolgozása, vizsgálata és demonstrációja, ideértve az innovatív technológiák kidolgozását és demonstrációját is, a környezet és az egészség közötti kapcsolatra is figyelemmel és támogatva az erőforrás-hatékonysággal kapcsolatos politikákat és jogszabályokat, az erőforrás-hatékony Európa megvalósításának ütemtervét is beleértve”. Ezért az összes projektnek, amely e kiemelt terület alá tartozik, a LIFE rendelet 18. cikkének a) és b) pontja szerinti kísérleti vagy demonstrációs projektnek kell lennie, de ezek nem összpontosíthatnak kutatásra. E kiemelt terület és az alább felsorolt projekttémák egyike alá tartozó demonstrációs projektek esetében azoknak a projekteknek kell elsőbbséget biztosítani, amelyek EU-szerte új vagy ismeretlen fellépéseket, módszereket vagy megközelítéseket alkalmaznak, próbálnak ki, értékelnek és terjesztenek.

LIFE rendelet, III. melléklet a) A vízre és azon belül a tengeri környezetre vonatkozó tematikus prioritások: az erőforrás-hatékony Európa megvalósításának ütemtervében és a hetedik környezetvédelmi cselekvési programban a vízre vonatkozóan előírt konkrét célkitűzések végrehajtására irányuló tevékenységek, különösen: i. a 2000/60/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (11) végrehajtásának integrált megközelítései; ii. a 2007/60/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv végrehajtására irányuló tevékenységek (12); iii. a 2008/56/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (13) a tengervizek jó környezeti állapotának elérését célzó intézkedési programjának végrehajtására irányuló tevékenységek; iv. a vízkészletek biztonságos és hatékony felhasználását, a mennyiségi vízgazdálkodás fejlesztését, a jó vízminőség megőrzését, a vízkészletekkel történő visszaélések megakadályozását és a vízkészletek állapotromlásának megelőzését biztosító intézkedések.

Az EU-ban komoly problémát jelent a vízminőség, az áradások és az aszályok költséghatékony kezelése. A vízügyi ágazatban felmerülő kihívásokra és lehetőségekre való reagálás során a szereplőknek egységes megközelítést kell alkalmazniuk. A vízpolitikai keretirányelv, az árvízvédelmi irányelv és a vízzel kapcsolatos európai innovációs partnerség prioritásainak végrehajtásával összhangban a projekteknek olyan fellépések kidolgozására és főként végrehajtására kell összpontosítaniuk, amelyek segíthetnek a tagállamoknak egy valóban integrált vízkészlet-gazdálkodást bevezetni, szükség esetén pedig ösztönzik az ökoszisztéma-alapú megközelítéseket. A tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelv végrehajtására irányuló fellépések keretében különös figyelmet kell fordítani az új terhelésekre és hatásokra, valamint ösztönözni kell az integrált partiövezet-gazdálkodás és a tengeri területhasználat-tervezés fejlesztését. A vízügyi ágazat tekintetében a vízszolgáltatások (ivóvíz előállítása vagy a szennyvíz kezelése) biztosításához használt technológiák és eljárások nemsokára elérik teljes kiépítettségüket. A vízzel kapcsolatos európai innovációs partnerség kiemelt területeinek megfelelően a jelenlegi kihívás kettős: i. a megfelelő végrehajtás költséghatékony, erőforrás-hatékony és jogilag megfelelő eredményekkel járó biztosítása, és ii. az e területen felmerülő új problémák kezelésére való képesség biztosítása.

Ezért az alábbi projektek kapnak elsőbbséget:

Víz, áradások és aszály – III. melléklet, A. szakasz, a) pont, i–ii. alpont

1. Olyan természetes vízmegtartást célzó intézkedések tervezése és végrehajtása a városi és vidéki területeken, amelyek növelik a vízbeszivárgást és a víztárolást, és természetes vagy „a természeteshez hasonló” eljárásokkal eltávolítják a szennyező anyagokat, ezáltal pedig hozzájárulnak a vízpolitikai keretirányelv és az árvízvédelmi irányelv céljainak megvalósításához és a vízszegény területeken az aszálykezeléshez.

2. Olyan projektek, amelyek előmozdítják az árvíz- és aszálykockázatok kezelését a) a szélsőséges események megelőzésére és a szélsőséges eseményekkel szembeni védelemre szolgáló eszközök révén a szakpolitika támogatása, a földhasználat megtervezése és a vészhelyzetkezelés érdekében, valamint b) integrált kockázatelemzés és az ellenálló képességen és a szociális sebezhetőségen alapuló kockázatkezelési megközelítések, illetve a szociális biztonságot biztosító módszerek révén.

3. Olyan projektek, amelyek a vízgyűjtő-gazdálkodási tervekben megnevezett és a földhasználatból vagy a folyóhasználatból eredő hidromorfológiai terhelések kezelése révén lehetővé teszik a vízpolitikai keretirányelv célkitűzéseinek megvalósítását.

4. Olyan projektek, amelyek a tápanyagok integrált kezelésével és az emberi és mezőgazdasági eredetű organikus szennyezéssel foglalkoznak, és ennek során egyértelműen meghatározhatók a vízgyűjtők szintjén szükséges olyan intézkedések, amelyekkel a vízpolitikai keretirányelv és a vízgyűjtő-gazdálkodási tervek követelményei – ideértve a települési szennyvíz kezeléséről szóló irányelvet, a vizek mezőgazdasági eredetű nitrátszennyezéssel szembeni védelméről szóló irányelvet, a fürdővíz-minőségi irányelvet és a felszín alatti vizekről szóló irányelvet is – teljesíthetőek.

5. Olyan projektek, amelyek a vízi környezetben lévő kémiai szennyező anyagok által okozott terhelésekkel foglalkoznak, és céljuk, hogy megfelelő helyettesítő anyagok vagy alternatív technológiák segítségével a forrásnál csökkentsék a kiemelt anyagok kibocsátását.

6. Olyan projektek, amelyek helyreállítják a folyók, tavak, delták és partok morfológiáját, illetve a kapcsolódó élőhelyeket, ideértve az árterületeket és mocsári területeket is, és ezáltal hozzájárulnak a vízpolitikai keretirányelv és az árvízvédelmi irányelv célkitűzéseinek megvalósításához.

7. Olyan projektek, amelyek víztakarékossági intézkedéseket hajtanak végre, hogy a vízhiánnyal küzdő területeken hidrogazdasági modellek alapján csökkentsék a víztestekre nehezedő minőségi és mennyiségi nyomást.

Tenger- és partiövezet-gazdálkodás – III. melléklet, A. szakasz, a) pont, iii. alpont

1. Olyan eszközöket, technológiákat és gyakorlatokat kidolgozó projektek, amelyekkel biztosítható a tengeri környezethez kapcsolódó gazdasági tevékenységek fenntarthatósága, ideértve szükség esetén a gazdasági tevékenységek által a tengeri környezetre gyakorolt nyomás csökkentését is, valamint amelyekkel a tengeri gazdasági ágazatok esetében érvényesíthető a tengeri erőforrások fenntartható kezelése, különös tekintettel a víz alatti zajszennyezésre, a tengerfenék fizikai zavarására és a mélytengeri bányászat hatásaira, valamint az akvakultúrára. A projektek várhatóan olyan gazdálkodási tervek kidolgozását eredményezik, amelyek csökkentik a gazdasági tevékenységek környezeti hatásait.

2. A tengeri hulladék vagy a szennyező mikrobák megelőzésére és csökkentésére irányuló projektek, amelyek a tengeri hulladék és a szennyező mikrobák forrásaival foglalkoznak.

3. Olyan projektek, amelyek ösztönzik az integrált partiövezet-gazdálkodás és a tengeri területhasználat-tervezés közötti szinergiákat, demonstrálják az integrált partiövezet-gazdálkodás és a tengeri területhasználat-tervezés új tengeri környezetekben való összehangolásának hozzáadott értékét, támogatják a tengeri medencéket érintő stratégiák – ideértve a vonatkozó uniós jogszabályokat is – végrehajtását, illetve az integrált partiövezet-gazdálkodás és a tengeri területhasználat-tervezés összekapcsolását a tengeri védett területek vagy a Natura 2000 területek kijelölésére és kezelésére vonatkozó eljárásokkal.

Vízügyi ágazat – III. melléklet, A. szakasz, a) pont, iv. alpont

1. Olyan projektek, amelyek célja az ivóvízzel és a településiszennyvíz-tisztító rendszerekkel kapcsolatos technológiák fejlesztése erőforrás-hatékony eljárások alkalmazásával a vízszolgáltatások biztosítása érdekében (pl. a víz kezelése és a vízgazdálkodás során felhasznált energia mennyiségének és a vízveszteség csökkentése céljából), illetve a szennyvíz kezelése során helyszíni eljárások és ellenőrzési folyamatok segítségével az új szennyező anyagok és kórokozók kibocsátásának csökkentése vagy megszüntetése érdekében.

2. Olyan eszközöket alkalmazó projektek (pl. tervezés, decentralizált rendszerek, kockázatalapú megközelítések), amelyek az alacsony népsűrűségű területeken az ivóvíz minőségéről szóló irányelvnek és a települési szennyvíz kezeléséről szóló irányelvnek megfelelő, hatékony vízszolgáltatást biztosítanak.

3. Olyan projektek, amelyek az újrahasznosított/visszanyert víz tekintetében eredményesebb és hatékonyabb, innovatív megoldások, illetve kezelési lehetőségek kidolgozására, továbbá az alábbiak fejlesztésére és demonstrálására irányulnak: — Innovatív koncepciók a(z alternatív) vízszolgáltatás, a szennyvízkezelés és az erőforrások újrahasznosítása és újrafeldolgozása terén. — A források ellenőrzésére szolgáló módszerek és költséghatékony helyszíni technológiák az új szennyező anyagok és kórokozók szennyvízkezelő-rendszerbe való kibocsátása terén. — Intelligens technológiákat és decentralizált rendszereket alkalmazó és az alternatív vízforrásokra összpontosító víztisztítási innovációs központok olyan régiókban, ahol jelenleg nincsenek megfelelő csatornahálózatok vagy szennyvízkezelő és -tisztító létesítmények. — Következetes megközelítés a víz-, az energia- és az erőforrás-veszteség elkerülése érdekében az ipari termelésben és a víz- és szennyvíz-infrastruktúrával kapcsolatban.

LIFE rendelet, III. melléklet b) A hulladékra vonatkozó tematikus prioritások: az erőforrás-hatékony Európa megvalósításának ütemtervében és a hetedik környezetvédelmi cselekvési programban a hulladékra vonatkozóan előírt konkrét célkitűzések végrehajtására irányuló tevékenységek, különösen: i. a hulladékra vonatkozó tervek és programok végrehajtásának integrált megközelítései; ii. a hulladékokról szóló uniós jogszabályok kidolgozására és végrehajtására irányuló tevékenységek, különös hangsúlyt fektetve az uniós hulladékhierarchia első lépcsőfokaira (megelőzés, újrahasznosítás és újrafeldolgozás); iii. a termékek erőforrás-hatékonyságára és életciklusuk során mérhető hatásaikra, a fogyasztási mintákra és a gazdaság anyagfüggőségének csökkentésére irányuló tevékenységek.

A hulladék tekintetében az erőforrás-hatékony Európa megvalósításának ütemterve és a 7. EAP arra törekszik, hogy 2020-ra megvalósítsa az alábbi általános célkitűzéseket:

— a hulladéktermelés csökkentése,

— az újrafeldolgozás és újrahasznosítás maximalizálása,

— az égetés nem újrafeldolgozható anyagokra való korlátozása, és

— a hulladéklerakás nem újrafeldolgozható és nem hasznosítható hulladékra való korlátozása.

Ezért az alábbi projektek kapnak elsőbbséget:

A hulladékokról szóló jogszabályok végrehajtása – III. melléklet, A. szakasz, b) pont, i.–ii. alpont

1. Olyan innovatív módszereket, technológiákat és fellépéseket alkalmazó projektek, amelyek elsősorban a hulladék forrásánál hasznosak, és céljuk a települési hulladék megelőzése, újrahasznosítása és elkülönített gyűjtése.

2. Olyan innovatív módszereket, technológiákat és fellépéseket alkalmazó projektek, amelyek elsősorban a hulladék forrásánál hasznosak, és céljuk az alábbi hulladékáramok megelőzése, újrahasznosításra való előkészítése/újrahasznosítása, újrafeldolgozása és elkülönített gyűjtése: — elektromos és elektronikus berendezések hulladékai, elemek és akkumulátorok, elhasználódott járművek, csomagolási, építési, bontási és egészségügyi hulladék, — biohulladék, ideértve az élelmiszer-hulladékot is a teljes élelmiszerláncban.

3. Integrált műanyag-kezelési projektek, amelyek nyomán javul az újrafeldolgozhatóság, a válogatás és a jó minőségű újrafeldolgozás, a környezetbarát tervezés, a nem csomagolási célú műanyagok kezelése, az egyszer használatos műanyag termékek gyártásának megelőzése, illetve a szemetelés csökkentése és felszámolása;

4. Olyan projektek, amelyek célja a háztartási veszélyes hulladék kezelésének javítása.

Hulladék- és erőforrás-hatékonyság – III. melléklet, A. szakasz, b) pont, iii. alpont

Olyan projektek, amelyek helyi, regionális vagy nemzeti szinten gazdasági eszközök használatát vezetik be a hulladékgazdálkodási és erőforrás-hatékonysági politikák támogatása érdekében.

LIFE rendelet, III. melléklet c) Az erőforrás-hatékonyságra vonatkozó tematikus prioritások, beleértve a talajt és az erdőket, valamint a zöld és a körkörös gazdaságot: az erőforrás-hatékony Európa megvalósításának ütemterve és a hetedik környezetvédelmi cselekvési program végrehajtására irányuló tevékenységek, amelyekre nem vonatkoznak az e mellékletben említett egyéb tematikus prioritások, különösen: i. az ipari szimbiózisra és a tudásátadásra, valamint a körkörös és zöld gazdaság irányába történő elmozdulás új modelljeinek kidolgozására irányuló tevékenységek; ii. a talajvédelmi tematikus stratégiára irányuló tevékenységek (a Bizottság 2006. szeptember 22-i„A talajvédelemről szóló tematikus stratégia” című közleménye), különös hangsúlyt fektetve a talajelzáródás mérséklésére és kompenzálására, valamint a jobb földhasználatra; iii. az erdők megfigyelésére és az információs rendszerekre, valamint az erdőtüzek megelőzésére irányuló tevékenységek.

Az erőforrás-hatékonyságra vonatkozó tematikus prioritások alá tartozó projektek, beleértve a talajt és az erdőket, valamint a zöld és a körkörös gazdaságot, az erőforrás-hatékony Európa megvalósításának ütemterve, a talajvédelemről szóló tematikus stratégia és az új uniós erdőgazdálkodási stratégia végrehajtására irányulnak. Az ipari szimbiózis, a tudásátadás és a körkörös és zöld gazdaság irányába történő elmozdulás tekintetében különös figyelmet kell fordítani a vállalkozások erőforrás-hatékony, környezetvédelmi szempontból megvalósítható teljesítményére – ideértve az értékláncokat is –, valamint az ökológiai lábnyomuk mérésére használt módszerek harmonizálására. A talajvédelem tekintetében javításra szorul a talajgazdálkodás, főként a talajelzáródás korlátozása és mérséklése. Az erdők megfigyelése és az információs rendszerek, valamint az erdőtűz-megelőzés szépen fejlődött az elmúlt években, de végre kell hajtani az új uniós erdőgazdálkodási stratégiát, és tovább kell fejleszteni az európai erdőtűz-információs rendszert (EFFIS) (14).

Ezért az alábbi projektek kapnak elsőbbséget:

Erőforrás-hatékonyság, zöld és körkörös gazdaság – III. melléklet, A. szakasz, c) pont, i. alpont

1. Olyan projektek, amelyek a teljes értékláncra kiterjedő fellépések segítségével hajtják végre a körkörös gazdaság koncepcióját, vagy biztosítják a másodlagos erőforrások/selejtanyagok/hulladékok más ágazatokban vagy értékláncokban való felhasználását (környezetbarát tervezés, az anyagok kaszkádszerűen történő hasznosítása, javítás, átalakítás, újrahasznosítás, újrafeldolgozás, új körkörös üzleti koncepciók, valamint innovatív visszavételi és gyűjtési rendszerek).

2. Új, erőforrás-hatékonyságot ösztönző üzleti modelleket alkalmazó projektek – többek között erőforrás-hatékony gyakorlatok bevezetése a kis- és középvállalkozásoknál (kkv-k) –, a termékeik és eljárásaik környezeti hatására, tartósságára, újrahasznosítására, javítására és újrafeldolgozására összpontosítva, ideértve a termékek megosztását és bérbeadását is az eladásuk helyett. Ennek ki kell terjednie az erőforrás-hatékony Európa megvalósításának ütemtervében prioritásként megnevezett ipari ágazatok egyikére; az új üzleti modellnek pedig el kell érnie az anyaghasználat, illetve az energia- és vízhasználat csökkentését.

3. Olyan projektek, amelyek ösztönzik az ökológiai lábnyom meghatározására kidolgozott európai módszer (15) alkalmazását a fogyasztókkal és az érdekelt felekkel folytatott kommunikáció, az adatok rendelkezésre állása, minősége és az értéklánc egészében megvalósuló nyomon követhetősége, valamint a számítás egyszerűsítése és az ellenőrzés révén.

4. Olyan projektek, amelyek a szabályozási, pénzügyi vagy hírnévvel kapcsolatos ösztönzőket a környezetvédelmi teljesítményhez kötik az EMAS vagy más bevált és megbízható (vagyis harmadik fél által ellenőrzött) uniós környezeti irányítási eszközök segítségével.

5. Olyan projektek, amelyek ösztönzik a zöld közbeszerzés alkalmazását a hasonló beszerzési igényekkel rendelkező állami hatóságok esetén a vállalatokkal együttműködve közös ajánlattételi dokumentáció kidolgozása és használata révén (ideértve a piaci konzultációt és a tényleges beszerzési tevékenységeket is), valamint olyan rendszerek alkalmazását, amelyek lehetővé teszik a beszerzők számára a zöld követelmények könnyű és megbízható ellenőrzését, továbbá az ilyen rendszerek alkalmazását.

Talaj – III. melléklet, A. szakasz, c) pont, ii alpont

1. Olyan projektek, amelyek regionális, tartományi vagy települési szinten korlátozzák, illetve mérséklik a talajelzáródást, vagy annak ellentételezésére innovatív módszereket javasolnak a talajelzáródással kapcsolatos irányelveknek megfelelően (SWD(2012) 101 final/2) (16), és különösen azok, amelyek keretében újragondolják a tervezési és költségvetési megközelítéseket, és céljuk, hogy további földterület kivonása vagy talajelzáródás nélkül valósítsák meg a regionális vagy települési fejlesztést.

2. Olyan projektek, amelyek célja a jobb talajgazdálkodás megvalósítása (a talajerózió visszaszorítása, a talaj szervesanyag-tartalmának növelése, a tömörödés és a szennyezés elkerülése, a szénben gazdag talaj megőrzése/helyreállítása) helyi, regionális vagy nemzeti szinten. Az alkalmazott módszerek közé tartozhatnak ellenőrzési eszközök és gyakorlatok, illetve az adminisztrációs és jogi keretrendszer javítása. Különösen fontosak lesznek azok a projektek, amelyek költséghatékony megoldásokat dolgoznak ki a meglévő eszközök vagy módszerek javítására, vagy a tágabb értelemben vett ökoszisztéma részeként, például a vízmegtartás érdekében támogatják a talajfunkciók megőrzését.

3. Olyan projektek, amelyek regionális vagy nemzeti szinten költséghatékony támogató eszközöket és rendszereket dolgoznak ki és alkalmaznak a szennyezett területek azonosítása érdekében.

Erdők – III. melléklet, A. szakasz, c) pont, iii. alpont

Az e fejezetbe tartozó projektek csak akkor kaphatnak elsőbbséget, ha előirányozzák, hogy a projektekből származó összes, erdőkkel kapcsolatos mennyiségi és minőségi adatot betáplálják az Európai Erdészeti Adatközpontba (EFDAC), később pedig az Európai Bizottság európai erdészeti információs rendszerébe (FISE).

1. Olyan projektek, amelyek hozzájárulnak a nemzeti erdőnyilvántartások, illetve egyéb, erdőkkel kapcsolatos információs hálózatok által összegyűjtött adatokból teljes mértékben harmonizált információk kinyeréséhez, és amelyek fejlett módszerek segítségével regionális, nemzeti vagy szupranacionális szinten demonstrálják a fenntartható erdőgazdálkodást, a közösen megállapított (Forest Europe) (17) kritériumok és mutatók alapján (pl. az erdők egészsége és életképessége, az erdők ökoszisztémájával kapcsolatos szolgáltatások, erdők és az EU biogazdaságával kapcsolatos társadalmi-gazdasági funkciók és az erdők a változó éghajlatban), az új uniós erdőgazdálkodási stratégia (18) és a biológiai sokféleséggel kapcsolatos, 2020-ig teljesítendő uniós stratégia (19) céljait követve.

2. Olyan projektek, amelyek az erdőkkel kapcsolatosan már meglévő nemzeti/regionális információs hálózatok által összegyűjtött információkra építenek, és új módszereket dolgoznak ki és alkalmaznak a fenntartható erdőgazdálkodási kritériumok és mutatók (20) összegyűjtésére és bejelentésére nemzeti és regionális szinten, illetve az európai erdőtípusok EEA általi, 14 kategóriába való osztályozása (21) szerint a Forest Europe beszámolója alapján. Ezeknek a projekteknek konkrét demonstrációs fellépésekből kell állniuk, amelyek bemutatják, hogy az információkat és az új módszereket hogyan lehet az erdei ökoszisztémák védelmének javítására használni.

3. Olyan projektek, amelyek hozzájárulnak az európai erdőtűz-információs rendszer (EFFIS) fejlesztéséhez. Ezeknek a projekteknek konkrét demonstrációs fellépésekből kell állniuk, amelyek bemutatják, hogy az információkat és az új módszereket hogyan lehet a biológiai sokféleséggel kapcsolatos, 2020-ig teljesítendő uniós stratégia célkitűzéseinek megvalósításához használni az erdők és az erdők ökoszisztémájának kezelése vonatkozásában.

4. Olyan projektek, amelyek az erdőkre vonatkozó új információkat használnak fel annak érdekében, hogy növeljék az urbanizációval, a földterületek művelésből való kivonásával vagy a hagyományos földgazdálkodási készségek eltűnésével kapcsolatos népességi változásokból eredő veszélyekkel szembeni ellenálló képességüket.

LIFE rendelet, III. melléklet d) A környezetre és az egészségre vonatkozó tematikus prioritások, beleértve a vegyi anyagokat és a zajt: a hetedik környezetvédelmi cselekvési programban a környezetre és az egészségre vonatkozóan előírt konkrét célkitűzések végrehajtására irányuló támogató tevékenységek, különösen: i. az 1907/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (22) (REACH), valamint az 528/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (23) (a biocid termékekről szóló rendelet) végrehajtására irányuló támogató tevékenységek a vegyi anyagok (többek között a nanoanyagok) biztonságosabb, fenntarthatóbb és gazdaságosabb felhasználása érdekében; ii. a 2002/49/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (24) (a zajról szóló irányelv) végrehajtásának megkönnyítésére irányuló támogató tevékenységek az olyan zajszint elérése érdekében, amely nem jár jelentős negatív hatással és kockázatokkal az emberi egészségre nézve; iii. a nagyobb balesetek elkerülésére irányuló, különösen a 2012/18/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (25) (a Seveso III irányelv) végrehajtását megkönnyítő támogató tevékenységek.

A környezet és az egészség tekintetében új módszereket kell kipróbálni a vegyi anyagok, a zaj és az ipari balesetek által a környezetre és az emberi egészségre gyakorolt hatás csökkentése érdekében.

Ezért az alábbi projektek kapnak elsőbbséget:

Vegyi anyagok – III. melléklet, A. szakasz, d) pont, i. alpont

1. Olyan projektek, amelyek csökkentik a vegyi anyagok (ideértve a nanoanyagokat és a biocid termékeket is) által a környezetre vagy az emberi egészségre gyakorolt hatást, a vegyi anyagok biztonságosabb vagy fenntarthatóbb használata vagy pedig a termékekben vagy a környezetben lévő mérgező vegyi anyagoknak való kitettség minimalizálása révén, az anyagok biztonságosabb anyagokkal vagy nem kémiai megoldásokkal való helyettesítése által.

2. Olyan projektek, amelyek fejlesztik a vegyi anyagok ellenőrzési adatainak felhasználását (pl. környezetvédelmi monitoring, emberi biomonitoring, termékellenőrzés, beltéri levegő-ellenőrzés) az emberi egészség és a környezet védelmében, az adatok elérhetővé, hozzáférhetővé, összehasonlíthatóvá és kölcsönösen értelmezhetővé tétele révén, valamint azáltal, hogy ezeket összekapcsolhatóvá teszik az emberi egészség és a környezet egészségének ellenőrzésével, és hogy lehetővé teszik a kémiai keverékeknek különböző expozíciós módokon való kitettség értékelését.

Zaj – III. melléklet, A. szakasz, d) pont, ii. alpont

Ebben a fejezetben azok a projektek kapnak elsőbbséget, amelyek célja a lehető legtöbb ember helyzetének javítása a városi területeken.

1. Olyan projektek, amelyek célja állandó alacsony zajkibocsátási zónák létrehozása a városi területeken, amit úgy érnek el, hogy csak elektromos meghajtású járműveket engedélyeznek, vagy egyéb, ugyanennyire hatékony zajcsökkentési módszereket alkalmaznak.

2. Olyan projektek, amelyek célja, hogy a magas népsűrűségű városi területeken csökkentsék az utakról és más közlekedési infrastruktúráktól érkező zajt, olyan alacsony zajkibocsátású útburkolatok használatával, amelyek életciklusköltsége hasonló a szabvány burkolatok életciklusköltségéhez, de sokkal kevesebb zajt okoznak.

Ipari balesetek – III. melléklet, A. szakasz, e) pont, iii. alpont

1. Olyan projektek, amelyek célja a veszélyes anyagokkal kapcsolatos súlyos balesetek veszélyének kezeléséről szóló Seveso III irányelv (2012/18/EU irányelv) végrehajtásának elősegítése olyan módszertani eszközök kifejlesztése révén, amelyekkel feltérképezhetők a kockázatok – például a környezeti kockázatok is –, és kezelhető a dominóhatás.

LIFE rendelet, III. melléklet e) A levegő minőségére és a kibocsátásokra vonatkozó tematikus prioritások, ideértve a városi környezetet is: az erőforrás-hatékony Európa megvalósításának ütemtervében és a hetedik környezetvédelmi cselekvési programban a levegőre és a kibocsátásokra vonatkozóan előírt konkrét célkitűzések végrehajtására irányuló támogató tevékenységek, különösen: i. a levegő minőségére vonatkozó jogszabályok végrehajtására irányuló integrált megközelítések; ii. a levegő minőségére és a levegőbe történő kibocsátásokra vonatkozó normáknak, többek között a 2001/81/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (26) (a nemzeti kibocsátási határértékekről szóló irányelv) való megfelelést elősegítő támogató tevékenységek; iii. a 2010/75/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (27) (az ipari kibocsátásokról szóló irányelv) jobb végrehajtására irányuló támogató tevékenységek, különös hangsúlyt fektetve az elérhető legjobb technika meghatározási és a végrehajtási folyamatára, gondoskodva az információkhoz való nyilvános hozzáférés egyszerűségéről, valamint az ipari kibocsátásokról szóló irányelv innovációhoz történő hozzájárulásának fokozásáról.

A levegő minőségére és a kibocsátásokra vonatkozó tematikus prioritás, ideértve a városi környezetet is, a levegő minőségére vonatkozó jogszabályok végrehajtására és a városi környezeti problémák átfogó megközelítésére összpontosít. Európában továbbra is a levegőszennyezés a legkomolyabb környezeti egészségügyi probléma, halálozási aránya pedig meghaladja a közlekedési balesetek halálozási arányának tízszeresét, és jelentős hatást gyakorol az ökoszisztémákra is (pl. levegőszennyezés miatt az EU Natura 2000 területeinek 70 %-át sújtja eutrofizáció). Ezzel a 2030-ig terjedő időszak tekintetében az EU levegőminőségi stratégiájának megfelelően kell foglalkozni.

Az ipari kibocsátásokról szóló irányelv fontos eszköz a nagy pontszerű forrásokból származó szennyezés megelőzésében és csökkentésében. Az ipari kibocsátásokról szóló irányelv (és elődje, az IPPC) végrehajtásában szerzett tapasztalatok segítségével meg lehet határozni a lakosság tájékoztatásával és az új technikák bevezetésével kapcsolatos további igényeket.

Ezért az alábbi projektek kapnak elsőbbséget:

A levegő minőségére vonatkozó jogszabályok és a nemzeti kibocsátási határértékekről szóló irányelv – III. melléklet, A. szakasz, e) pont, i–ii. alpont

Ellenkező rendelkezés hiányában a levegő minőségével kapcsolatos projekteknek általában a városi területekre kell összpontosítaniuk, hogy a lehető legtöbb személyre vonatkozhassanak.

1. Helyi és regionális energiaprojektek, amelyek a légköri részecskekibocsátó csomópontokon a levegő minőségével és a kibocsátások csökkentésével foglalkoznak azokon a területeken, ahol folyamatosan és sokat használnak szén- és biomassza-égető fűtési berendezéseket.

2. Olyan projektek, amelyek hozzájárulnak a jó minőségű biomassza-égető berendezések alkalmazásához és ezek megfelelő használatához, a hegyi régiókban is (pl. rendkívül alacsony porkibocsátással járó technológiák használata, nagy hatásfokú és tiszta égés és ellenőrzési technológiák, hőtárolás).

3. Fenntartható mobilitási projektek a levegő minőségével kapcsolatos normák betartása szempontjából fontos összetevők tekintetében, amelyek az alábbiakra összpontosítanak: környezetbarát autóvezetés a mindennapokban, elektromos vagy rendkívül alacsony kibocsátású járművek (28) használata, amint az a Horizont 2020 munkaprogramban is szerepel, környezetbarát alternatív tüzelőanyagok használata, innovatív felújítási programok a közszolgálati járművek esetében, alternatív elektromos hajtóművek, például elektromobilitás és hidrogénalapú mobilitás, nagy hatású, alacsony zajkibocsátású zónák és útdíjrendszerek létrehozása és alkalmazása fejlett hozzáférési kritériumok és fogyasztói termékcímkék (29) (főbb nagyvárosi területek) segítségével, illetve innovatív logisztikai platformok révén az áruk utolsó mérföldön történő szállítása esetén.

4. Olyan projektek, amelyek csökkentik az ammónia- és részecskekibocsátást a mezőgazdaságban, az ENSZ-EGB helyes gyakorlatra vonatkozó szabályzata javított változatának végrehajtása részeként.

Az ipari kibocsátásokról szóló irányelv – III. melléklet, A. szakasz, e) pont, iii. alpont

Olyan projektek, amelyek olyan szennyezés-megelőző és -csökkentő technikákat fejlesztenek ki és tesztelnek, amelyeket az ipari kibocsátásokról szóló irányelv új technikaként nevezett meg.

Városi környezet – III. melléklet, A. szakasz, e) pont

Olyan projektek, amelyek integrált és átfogó szakpolitikákat hajtanak végre a fenntartható várostervezés és -építészet terén, és innovatív megközelítéseket alkalmaznak a városi tömegközlekedés és mobilitás, a fenntartható épületek, az energiahatékonyság és a városi biológiai sokféleség megőrzése vonatkozásában.

3.2. Természet és biológiai sokféleség kiemelt terület

A LIFE rendelet 11. cikkének a) pontja értelmében az ehhez a kiemelt területhez tartozó projekttémák és a LIFE rendelet III. mellékletében felsorolt, kapcsolódó tematikus prioritások főként a következő célkitűzések megvalósítására törekszenek: „a természettel és a biológiai sokféleség kérdésével kapcsolatos uniós szakpolitika és jogszabályok kidolgozásának és végrehajtásának elősegítése, többek között a biológiai sokféleséggel kapcsolatos, 2020-ig teljesítendő uniós stratégia, valamint a 2009/147/EK (30) európai parlamenti és tanácsi és a 92/43/EGK tanácsi irányelv (31) vonatkozásában, különösen koncepciók, bevált gyakorlatok és megoldások alkalmazása, kidolgozása, vizsgálata és demonstrációja révén”. Az ehhez a kiemelt területhez tartozó projektek ezért alkalmazhatják a már létező megközelítéseket, bevált gyakorlatokat és megoldásokat, vagy pedig új megközelítéseket, bevált gyakorlatokat és megoldásokat dolgozhatnak ki, tesztelhetnek és mutathatnak be. A biológiai sokféleség tematikus prioritásába tartozó projektek tekintetében azonban általában a kísérleti és demonstrációs projektek kapnak elsőbbséget , kivéve, ha a projekttémák ellenkezően rendelkeznek.

A LIFE az elmúlt 20 évben fontos eszköze volt a madár- és az élőhelyvédelmi irányelv végrehajtásának. Ez a kis program jelentős mértékben hozzájárult a Natura 2000 hálózat létrehozásához, és néhány esetben elengedhetetlen fontosságú volt. A társjogalkotók kifejezték abbéli szándékukat, hogy a LIFE program továbbra is erre a stratégiai kérdésre összpontosítson, főleg mivel most az összes tagállam köteles biztosítani az összes élőhely és faj kedvező természetvédelmi helyzetét. A legtöbb esetben ezt az élőhelyek aktív kezelésével és összeköttetésével, vagy az érintett fajok aktív kezelésével és összeköttetésével lehet csak elérni. Ezért a LIFE Természet és biológiai sokféleség kiemelt területe továbbra is a Natura 2000-re összpontosítja korlátozott pénzügyi forrásait, hogy biztosítsa a biológiai sokféleséggel kapcsolatos stratégia 1. célkitűzésével kapcsolatos kötelezettségvállalások teljes mértékű teljesítését. Ugyanakkor a LIFE+ terén szerzett pozitív tapasztalatok nyomán a LIFE 2014–2020 előmozdítja majd a biológiai sokféleséggel kapcsolatos projekteket, amelyek főként a biológiai sokféleséggel kapcsolatos aggályok kezelésének új módszereinek tesztelésére és igazolására törekszenek. A LIFE Természet és a LIFE Biológiai sokféleség kiemelt terület kiegészíti egymást.

LIFE rendelet, III. melléklet a) A természetre vonatkozó tematikus prioritások: a 92/43/EGK és a 2009/147/EK irányelv végrehajtására irányuló tevékenységek, különösen: i. az uniós jelentőségű élőhelyek és fajok, köztük a tengeri élőhelyek és fajok, valamint madárfajok természetvédelmi helyzetének javítását célzó tevékenységek; ii. a Natura 2000 hálózattal kapcsolatos biogeográfiai szemináriumok támogatására irányuló tevékenységek; iii. a priorizált intézkedési tervek végrehajtására irányuló integrált megközelítések.

Az alábbi, a biológiai sokféleséggel kapcsolatos, 2020-ig teljesítendő uniós stratégiának a madár- és élőhelyvédelmi irányelv teljes mértékű végrehajtására irányuló 1. célkitűzéséhez hozzájáruló projekttémák kapnak elsőbbséget:

1. Olyan projektek, amelyek célja a közösségi jelentőségű (32) élőhelyek és fajok (köztük a madárfajok) természetvédelmi helyzetének javítása, az ezen élőhelyek vagy fajok számára javasolt vagy kijelölt Natura 2000 területek esetén.

2. Olyan projektek, amelyek célja a közösségi jelentőségű, Natura 2000 területeken lévő élőhelytípusok vagy fajok (köztük a madárfajok) természetvédelmi helyzetének javítása, amennyiben helyzetük a tagállamok által az élőhelyvédelmi irányelv 17. cikke értelmében a megfelelő földrajzi szinten benyújtott legfrissebb átfogó értékelések vagy pedig a madárvédelmi irányelv 12. cikke értelmében benyújtott legújabb értékelések és a madarakra vonatkozó uniós szintű értékelések alapján nem „kedvező/biztonságos és nem romlik” vagy „ismeretlen”.

3. Olyan projektek, amelyek a tagállamok által frissített, priorizált intézkedési tervekben előirányzott fellépések, vagy pedig a Natura 2000 hálózattal kapcsolatos biogeográfiai szemináriumok keretében meghatározott, javasolt vagy elfogadott konkrét fellépések közül egyet vagy többet végrehajtanak.

4. Olyan projektek, amelyek az élőhely- és madárvédelmi irányelv és a tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelv 1. mutatójában meghatározott, kapcsolódó rendelkezések végrehajtásának tengerekkel kapcsolatos részével foglalkoznak, főleg amennyiben a projektek az alábbi fellépések közül egyre vagy többre összpontosítanak: a) nemzeti nyilvántartások készítése és véglegesítése a Natura 2000 tengeri területek hálózatának létrehozása érdekében; b) a Natura 2000 tengeri területek helyreállítása és kezelése, ideértve a területgazdálkodási tervek elkészítését és alkalmazását is; c) a tengeri környezet védelme és a halászok vagy más „tengerhasználók” közötti, a fajokkal, az élőhellyel vagy a területtel kapcsolatos konfliktusokkal foglalkozó fellépések, továbbá olyan fellépések, amelyek a védelmi intézkedéseket a Natura 2000 területek fenntartható használatával kombinálják; d) demonstratív vagy innovatív megközelítések, amelyek az emberi tevékenységek a kritikus tengeri élőhelyekre és fajokra kifejtett hatását értékelik vagy követik nyomon, és ezáltal irányítják az aktív védelmi intézkedéseket.

5. Olyan projektek, amelyek célja a közösségi jelentőségű élőhelytípusok és fajok (köztük a madárfajok) természetvédelmi helyzetének javítása, fellépéseik pedig megfelelnek az idevágó nemzeti vagy uniós szintű faj- vagy élőhelyvédelmi cselekvési tervekben meghatározott fellépéseknek.

6. Olyan projektek, amelyek – a Natura 2000 hálózat támogatása érdekében – az idegenhonos özönfajokra összpontosítanak, amennyiben ezek várhatóan lerontják a közösségi jelentőségű fajok (ideértve a madarakat is) vagy élőhelytípusok természetvédelmi helyzetét.

LIFE rendelet, III. melléklet b) A biológiai sokféleségre vonatkozó tematikus prioritások: a biológiai sokféleséggel kapcsolatos, 2020-ig teljesítendő uniós stratégia végrehajtására irányuló tevékenységek, különösen: i. a 2. cél eléréséhez történő hozzájárulást célzó tevékenységek; ii. a 3., 4. és 5. cél eléréséhez történő hozzájárulást célzó tevékenységek.

Az alábbi projekttémák a biológiai sokféleséggel kapcsolatos, 2020-ig teljesítendő uniós stratégia 2., 3., 4. és 5. céljának teljesítésére összpontosítanak, amennyiben ezek a LIFE program keretében finanszírozhatóak.

Az alább felsorolt projekttémák elsőbbséget kapnak:

1. Olyan projektek, amelyek célja a biológiai sokféleséggel kapcsolatos stratégia 2. céljának végrehajtása, és amelyek az ökoszisztémák fenntartása és fejlesztése érdekében fellépéseiket és szolgáltatásaikat az állami vagy magánszektor tevékenységei közé integrálják, zöld és kék infrastruktúra létrehozása és a leromlott ökoszisztémák helyreállítása révén. Ezeknek a projekteknek az alábbiakra irányuló megközelítéseket kell tesztelniük és alkalmazniuk: a) ökoszisztémák – ideértve a tengeri ökoszisztémákat és szolgáltatásaikat is – feltérképezése és értékelése (többek között felbecsülése) abból a célból, hogy hozzájáruljanak a helyreállítás, a zöld vagy kék infrastruktúra vagy a „nettó veszteség elkerülése” prioritásainak meghatározásához; b) ökoszisztémák helyreállítása, ideértve a part menti és a tengeri ökoszisztémákat és szolgáltatásaikat is, a helyreállítási prioritások keretrendszerének alkalmazása segítségével; c) módszerek kidolgozása az ökoszisztémák szolgáltatásainak felbecsülésére és kifizetésére (ideértve a kézzel fogható és a nem kézzel fogható szolgáltatásokat is); vagy d) innovatív irányítási rendszerek, amelyek különösen az ökoszisztémák vízzel kapcsolatos szolgáltatásaival foglalkoznak, és amelyek potenciális finanszírozási mechanizmusokat hozhatnak létre a biológiai sokféleséggel kapcsolatos stratégia célkitűzéseinek megvalósításához, továbbá hozzájárulhatnak a vízpolitikai keretirányelv és az árvízvédelmi irányelv céljaihoz is.

2. Olyan projektek, amelyek idegenhonos özönfajokra irányuló fellépéseket hajtanak végre (a biológiai sokféleséggel kapcsolatos stratégia 5. célja értelmében vagy a tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelv 2. mutatójában – Nem őshonos fajok – meghatározott védelmi szint megvalósításához való hozzájárulás érdekében (33)), az alábbiakra irányuló megközelítéseket tesztelő és alkalmazó fellépések révén: a) az idegenhonos özönfajok betelepítésének megelőzése, főként a nem szándékos betelepítés útvonalainak megszüntetése révén, b) korai riasztást és gyors reagálást biztosító rendszer létrehozása és c) a betelepített idegenhonos özönfajok kiirtása vagy féken tartása megfelelő kiterjedésű területen. Ezek a projektek egy átfogó kereten belül három lépést hajtanak végre (megelőzés; korai riasztás és gyors reagálás; kiirtás/féken tartás), vagy ha az egyik lépést már megtették, a fellépésekre legalább egy mindhárom lépést összekapcsoló, tágabb keretrendszerben kell, hogy sor kerüljön. Ezeket úgy kell létrehozni, hogy javítsák a meglévő műszaki, adminisztratív vagy jogi keretrendszereket, vagy vezessenek be újakat a megfelelő szinten; céljuk pedig az idegenhonos özönfajok nagyobb mértékű uniós betelepítésének megelőzése kell, hogy legyen.

3. Olyan veszélyeztetett fajokra irányuló projektek, amelyek nem szerepelnek az élőhelyvédelmi irányelv mellékleteiben, de amelyek az Európai Vörös Listán (http://ec.europa.eu/environment/nature/conservation/species/redlist/index_en.htm) vagy a Természetvédelmi Világszövetség vörös listáján (http://www.iucnredlist.org/) – amely azokra a fajokra vonatkozik, amelyekre nem terjed ki az európai vörös lista – a „veszélyeztetett” vagy rosszabb státusú fajok között szerepelnek.

4. Olyan kísérleti vagy demonstrációs projektek, amelyek az állami és a magánszektorban innovatív módon használják fel a közvetlen vagy közvetett finanszírozást (ideértve a köz–magán társulásokat, a fiskális eszközöket, a biológiai sokféleséget ellensúlyozó tényezőket stb.) a biológiai sokféleséggel kapcsolatos tevékenységekre.

5. Kísérleti vagy demonstrációs projektek, amelyek az alábbiakra összpontosító zöldinfrastruktúra-fellépéseket tesztelik, majd hajtják végre: a) innovatív technológiák és az ezekre vonatkozó műszaki szabványok kidolgozása és alkalmazása; b) az ökoszisztémák megőrzése vagy helyreállítása az emberi egészség érdekében; vagy c) költséghatékony technológiák és módszerek, amelyek minimalizálják a létező energia- és közlekedési infrastruktúrák biológiai sokféleségre gyakorolt hatását a térben összekapcsolt ökoszisztémák működésének megerősítése révén.

3.3. Környezetvédelmi irányítás és tájékoztatás kiemelt terület

A LIFE rendelet 12. cikkének a) pontja értelmében az ehhez a kiemelt területhez tartozó projekttémák és a LIFE rendelet III. mellékletében felsorolt, kapcsolódó tematikus prioritások főként a következő célkitűzések megvalósítására törekszenek: „a környezeti ügyekkel kapcsolatos tudatosságnövelés előmozdítása, ideértve az uniós környezetvédelmi döntéshozatalhoz nyújtott lakossági és érdekelti támogatás elnyerését, valamint a fenntartható fejlődéssel kapcsolatos tudás és a fenntartható fogyasztás új mintáinak ösztönzése”.

LIFE rendelet, III. melléklet Környezetvédelmi irányítás és tájékoztatás kiemelt terület: a) tájékoztatási, kommunikációs és tudatosságnövelő kampányok a hetedik környezetvédelmi cselekvési program prioritásaival összhangban; b) a hatékony ellenőrzési eljárásokat és az uniós környezetvédelmi jogszabályok betartásának előmozdítására irányuló intézkedéseket, valamint az uniós környezetvédelmi jogszabályok végrehajtásával kapcsolatos információs rendszereket és információs eszközöket támogató tevékenységek.

Tájékoztatási, kommunikációs és tudatosságnövelő kampányok – III. melléklet, C. szakasz, a) pont

A tájékoztatási, kommunikációs és tudatosságnövelő kampányok földrajzi kiterjedését figyelembe veszik majd a javasolt projektek európai hozzáadott értékének értékelése során.

Víz

1. Olyan hatóságokra és más szereplőkre irányuló tudatosságnövelés a vízpolitikai keretirányelvben meghatározott kötelezettségekkel és lehetőségekkel kapcsolatban, akik/amelyek hozzájárulhatnak azon költséghatékony megoldások kiválasztásához, amelyeket szerepeltetni lehet a vízgyűjtő-gazdálkodási tervekben, és amelyek az árvízvédelemhez, az üledékkezeléshez, a vízenergiához, a hajózáshoz, a szállításhoz, a területhasználat-tervezéshez, a vegyiparhoz és a mezőgazdasághoz kapcsolódnak.

2. Olyan projektek, amelyek innovatív megközelítések alapján dolgoznak ki és tesztelnek olyan vízárazási politikákat, amelyek esetében a „szennyező fizet” elvet a „pazarló fizet” elvvel egészítik ki, és a megfelelő szinten egyértelmű és mérhető hatékonysági célokat tűznek ki minden tevékenységi terület esetében.

3. Olyan projektek, amelyek célja a tengerpartok és a tenger hulladékmentesítésére irányuló rendszerek létrehozása, ezáltal pedig a tengeri hulladék hatásaival és a tengeri környezet védelméhez kapcsolódó azon kérdésekkel kapcsolatos tudatosság növelése, amelyekkel a tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelv is foglalkozik.

4. Főként a halászati és tengeri ágazatot képviselő olyan hatóságokra és más szereplőkre irányuló tudatosságnövelés a tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelvben meghatározott kötelezettségekkel és lehetőségekkel kapcsolatban (kivéve a tengeri hulladékot, lásd a fenti 3. pontot), akik/amelyek hozzájárulhatnak azon költséghatékony megoldások kiválasztásához, amelyeket szerepeltetni lehet a tengervédelmi stratégiákban és intézkedési programokban abból a célból, hogy a tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelv I. mellékletében meghatározott 11 mutató szerint megvalósítsák a „jó környezeti állapotot”.

5. Olyan projektek, amelyekben az érdekelt felek és a hatóságok az egyes nemzeti joghatóságok határain átnyúló nemzetközi együttműködést folytatnak a tengeri medencéket érintő stratégiák végrehajtásával kapcsolatban.

Hulladék

1. Tudatosságnövelés és képzés az újrafeldolgozható vagy -hasznosítható hulladékok lerakásának fokozatos felszámolásával kapcsolatban (ezáltal a hulladéklerakóban való elhelyezés a visszamaradó, azaz nem újrafeldolgozható és nem hasznosítható hulladékra korlátozódik).

2. Tájékoztató kampányok a hulladékra vonatkozó fontos kérdésekkel kapcsolatos tudatosság növelése és magatartásbeli változtatások ösztönzése érdekében, amelyek középpontjában a hulladék mennyiségének csökkentése áll, különösen az elektromos és elektronikus berendezések hulladékai és a műanyaghulladék tekintetében.

Erőforrás-hatékonyság, ideértve a talajt és az erdőket, valamint a zöld és a körkörös gazdaságot

1. Tudatosságnövelés és útmutató anyagok kidolgozása a genetikai források európai felhasználói, különösen a kutatók és a kkv-k számára annak érdekében, hogy ösztönözzék a hozzáférésről és az előnyök megosztásáról szóló rendelet követelményeinek való megfelelést, valamint támogassák a genetikai források európai gyűjteményeivel kapcsolatos tevékenységeket, például javítsák a minták rendszerezését és dokumentálását.

2. Tudatosságnövelő kampányok, amelyek a fenntartható fogyasztást ösztönzik, z élelmiszer-hulladékra és az élelmiszer optimális tárolására összpontosítva.

3. Tudatosságnövelő kampányok, amelyek a fenntartható fogyasztást ösztönzik, a talaj- és földhasználatra összpontosítva.

4. Tudatosságnövelő és aktív intervenciós tájékoztató kampányok (aktív intervenciók és általános tudatosságnövelés) az erőforrás-hatékonyság gazdasági és pénzügyi előnyeiről, amelyek a talajra is kiterjednek.

5. Kapacitásépítéssel kapcsolatos kampányok, amelyek segítségével koordinálni lehet az erdőkkel és erdőtüzekkel kapcsolatos idevágó és uniós tájékoztatást, és útmutatást lehet nyújtani ezzel kapcsolatban. E projekteknek arra kell törekedniük, hogy koordinálják az erdőtüzekkel kapcsolatos nemzeti és transznacionális tájékoztatást az erdőtüzekből eredő kibocsátásokkal, a tűzkárok felbecsülésével – ideértve a forrásoknak az erdőtüzek megelőzésére való költséghatékony felhasználására vonatkozó útmutatást –, továbbá a leégett területekkel, különösen a Natura 2000 területekkel kapcsolatban. Útmutatást kell nyújtaniuk továbbá az uniós szintű közös megközelítésről is.

A levegő minősége és kibocsátások, ideértve a városi környezetet is

1. Tudatosságnövelés és képzés a városi területek levegőjének minőségéről és egészségügyi hatásairól olyan esetekben, ahol az emberek és az ökoszisztémák nagy mennyiségű szennyező anyagnak vannak kitéve.

2. Tudatosságnövelés a kevésbé költséges ellenőrző és értékelő rendszerek ösztönzése révén a levegő minőségének javítása érdekében.

3. Olyan integrált rendszerek kifejlesztése és bemutatása, amelyek egyszerű hozzáférést nyújtanak az ipari létesítményekkel kapcsolatos, a nyilvánosság számára elérhető információkhoz, ideértve az engedélyeket, a kibocsátási adatokat és a vizsgálati jelentéseket is.

Környezet és egészség, beleértve a vegyi anyagokat és a zajt

1. Tudatosságnövelés a polgárok és a fogyasztók körében az árucikkekben lévő vegyi anyagok veszélyességével kapcsolatos információkról.

2. Tudatosságnövelés a polgárok és a fogyasztók körében a figyelmeztető címkével ellátott termékekben lévő vegyi anyagok biztonságos használatáról.

3. Tudatosságnövelés a vállalatok (importőrök, gyártók, továbbfelhasználók, kiskereskedők, többek között a kkv-k) körében a REACH-ben meghatározott kötelezettségeikről, amelyek szerint jelezniük kell a különös aggodalomra okot adó anyagok jelenlétét az általuk előállított vagy importált termékekben, illetve a kezelt árucikkekkel kapcsolatos, a biocid termékekről szóló rendeletben meghatározott kötelezettségeikről.

4. Tájékoztató kampányok a környezeti zajjal kapcsolatos adatokról és a zaj által a lakosságra gyakorolt egészségügyi hatásokról, a környezeti zajról szóló irányelv előírásai szerint.

Természet és biológiai sokféleség

1. Nemzeti és transznacionális tudatosságnövelő kampányok, amelyek célja a lakosság tájékoztatása a Natura 2000-ről. Ezeket a kampányokat úgy kell megtervezni, hogy jelentős változást idézzenek elő a természeti értékekkel (ideértve az ökoszisztémák szolgáltatásait is) kapcsolatos tudatosságban, ami a Natura 2000 létrehozásának célja volt, és akár pozitív magatartásbeli változásokat is okozzanak a célközönség nagy részében, illetve bizonyos szociális, igazgatási vagy gazdasági ágazatokban.

2. Tudatosságnövelő kampányok a nagyragadozókról az érintett faj egyedszámával összhangban.

3. Nemzeti és nemzetközi tájékoztató és tudatosságnövelő kampányok a biológiai sokféleség kérdésével kapcsolatos uniós stratégiáról, amelyek célja a polgárok és a legfontosabb érdekeltek, például a döntéshozók, a vállalkozások, a helyi, regionális vagy nemzeti hatóságok tudatosságának és ismereteinek javítása a stratégia céljaival és célkitűzéseivel kapcsolatban.

4. Olyan nemzeti és transznacionális tudatosságnövelő kampányok az idegenhonos özönfajokról, amelyek célközönsége a polgárok és a legfontosabb érdekeltek, például a döntéshozók, a vállalkozások, a helyi, regionális vagy nemzeti hatóságok.

5. Olyan tudatosságnövelő kampányok a zöld infrastruktúráról, amelyek célközönsége az érdekelt felek fő csoportjai, és amelyek a bevált gyakorlatot ösztönzik, illetve javítják a technikai és térbeli adatok előállítását, elemzését és terjesztését a zöld infrastruktúra bevezetése érdekében.

Irányítás és végrehajtás

1. Tudatosságnövelés és képzés a környezeti ügyekben az igazságszolgáltatáshoz való jogról az igazságszolgáltatásért felelős igazságügyi szervek, a közigazgatási szervek és a közszférában tevékenykedő jogászok számára, ideértve azt is, hogy hogyan kell a bírósági felülvizsgálati eljárások hatékonyságát és eredményességét biztosítani és mérni.

2. Tudatosságnövelés a környezeti felelősségről szóló irányelvről az ipari szolgáltatók, a kárrendezők, a kockázatelemző szakértők, (olyan tagállamokban, ahol az illetékes hatóságokat helyi vagy regionális szinten jelölik ki) a decentralizált illetékes hatóságok és a környezetvédelemmel foglalkozó nem kormányzati szervezetek számára, az érdekeltek egyes csoportjainak jogai és kötelezettségei tekintetében.

3. Tudatosságnövelés és útmutató anyagok kidolgozása a genetikai források európai felhasználóinak minősülő kutatók, kkv-k és állami szervezetek számára, annak érdekében, hogy ösztönözzék a hozzáférésről és az előnyök megosztásáról szóló rendelet követelményeinek való megfelelést, valamint támogassák a genetikai források európai gyűjteményeivel kapcsolatos tevékenységeket, például javítsák a minták rendszerezését és dokumentálását.

A hatékony ellenőrzési eljárások támogatására és a jogszabályok betartásának előmozdítására irányuló intézkedések – III. melléklet, C. szakasz, b) pont

Végrehajtás, vizsgálatok és felügyelet

1. A környezeti vizsgálatok és felügyelet hatékonyságának és eredményességének növelésére irányuló projektek, amelyek az alábbiakra terjednek ki: — kockázati kritériumok stratégiai módon történő alkalmazása, az uniós környezetvédelmi jogszabályoknak való meg nem felelés legsúlyosabb eseteinek értékelése, vizsgálata és mérséklése céljából, — együttműködés és koordináció ösztönzése a különböző vizsgálati és felügyeleti szervek között a vizsgálati és felügyeleti erőforrások használatának egyszerűsítése és optimalizálása céljából, — elektronikus feljegyzések készítése és használata a vizsgálatokról és felügyeletről, ezáltal lehetővé téve az ilyen munka hatékonyságának és eredményességének egyszerűbb mérését és értékelését, illetve — a vizsgálati és felügyeleti munka eredményeinek optimális közlése és aktív terjesztése a lakosság számára.

2. A környezeti bűnözés leküzdésére irányuló tevékenységek hatékonyságának és eredményességének növelésére irányuló projektek, amelyek alábbiakra terjednek ki: — a tapasztalatok és a bevált gyakorlatok megosztásának ösztönzése a környezeti bűnözéssel kapcsolatos nyomozással, vádemeléssel és ítélethozatallal megbízott állami szervek között, — a környezeti bűnözéssel kapcsolatos nyomozással megbízott szervek közötti optimális információcsere, főként a határokon átnyúló hulladékszállítással, állat-, növény- és faanyag-kereskedelemmel, illetve a vegyi anyagokkal kapcsolatos bűnözés tekintetében, ideértve a bűnüldözési tisztviselők, a pénzügyi nyomozó egységek, a vámtisztviselők, a környezeti bűnözéssel foglalkozó rendőrtisztek, az ügyészek és a bírói kar számára nyújtott képzést is.

A bevált gyakorlat megosztása

1. Olyan projektek, amelyek támogatják a bevált gyakorlat megosztását és a Natura 2000 területek kezelői készségeinek fejlesztését, az új Natura 2000 biogeográfiai szemináriumok javaslatai alapján.

2. Olyan projektek, amelyek célja az önkénteshálózatok szerepének fejlesztése és támogatása, annak érdekében, hogy biztosítsák a Natura 2000 hálózat aktív irányításához való hosszú távú hozzájárulásukat.

3. Olyan projektek, amelyek elősegítik a tudományos és szakpolitikai területek integrációját az eredmények, illetve bevált gyakorlatok átültetése révén, hogy megbízható technikai hátteret biztosítsanak a REACH, a tesztelési módszerekről szóló rendelet (34) vagy más, vegyi anyagokról szóló jogszabályok, vagy pedig a tudományos célokra felhasznált állatok védelméről szóló irányelv (35) támogatására.

4. Olyan projektek, amelyek ösztönzik a levegő minőségére vonatkozó jogszabályokkal kapcsolatos bevált gyakorlatok cseréjét, főként az ellenőrzés és modellezés, a kibocsátási nyilvántartások, az emissziókataszterek, az irányítási gyakorlatok, a forrás-hozzárendelés, az információmegosztás, a koordináció és a támogatás terén.

5. A zöld közbeszerzéssel kapcsolatos tudás és bevált gyakorlatok cseréje az állami hatóságok között, amely az alábbi elemek közül legalább kettőre kiterjed: az ajánlattételi dokumentumok zöld elemei; a zöld kritériumok ellenőrzésének értékelése; a zöld közbeszerzés költségei és előnyei; a meglévő szállítókkal végzett munka a már odaítélt szerződések környezeti hatásának és költségeinek csökkentésére; a zöld közbeszerzési tevékenységek ellenőrzése; piaci konzultáció; a piaci rendelkezésre állással kapcsolatos információk; a zöld közbeszerzéssel kapcsolatos tudással rendelkező központi beszerző szervek létrehozása és működtetése.

A peren kívüli vitarendezés ösztönzése

Olyan projektek, amelyek célja a peren kívüli vitarendezésnek mint a környezettel kapcsolatban felmerülő jogviták békés és hatékony rendezési eszközének ösztönzése, például a szakértők képzése céljából szervezett tevékenységek és rendezvények vagy a környezetvédelem területén való közvetítéssel kapcsolatos bevált gyakorlatok és tapasztalatok megosztása révén.

4. AZ ÁLTALÁNOS CÉLKITŰZÉSEK ÖSSZEKAPCSOLÁSA AZ ÉGHAJLAT-POLITIKA ALPROGRAM KERETÉBEN NYÚJTOTT TEVÉKENYSÉGI TÁMOGATÁSSAL

A tematikus prioritások és a projekttémák nem képezik az Éghajlat-politika alprogram keretében végrehajtott tevékenységi támogatások részét. A LIFE rendelet általános célkitűzésével – az uniós éghajlat-politika és a kapcsolódó jogszabályok kidolgozásának, végrehajtásának és érvényesítésének javítása, valamint az előírt uniós hozzáadott érték biztosítása – összhangban azonban a tevékenységi támogatások végrehajtását összekapcsolják a három kiemelt területtel – az éghajlatváltozás mérséklése, alkalmazkodás az éghajlatváltozáshoz, éghajlat-politikai irányítás és tájékoztatás –, valamint a LIFE rendelet 14., 15. és 16. cikkében meghatározott konkrét célkitűzésekkel.

A LIFE program hozzájárul majd az uniós társadalom alacsony szén-dioxid-kibocsátású társadalommá történő átalakításához, ami az Európa 2020 éghajlat-változási és energiaügyi csomagjának központi szempontja. Az éghajlatváltozás mérséklésére irányuló új technológiák kifejlesztését széles körű kísérleti és integratív demonstrációs projektek segítik elő. Az uniós éghajlat-politikát erős kapocs fűzi majd a helyi ösztönzésekhez és kezdeményezésekhez, és példákkal szolgál az átmenet megvalósításának új és jobb megközelítésére. Az üvegházhatásúgáz-kibocsátás elszámolásának és az éghajlatváltozás mérséklésének a földhasználati ágazatban történő végrehajtását is fejlesztik majd (36). Végül pedig a LIFE támogatja majd az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodást célzó uniós stratégia végrehajtását, és ezáltal segít biztosítani, hogy az EU ellenállóbb legyen az éghajlatváltozás hatásaival szemben (37).

E megfontolások alapján a jelenlegi és jövőbeli uniós szakpolitikát az alábbi területekre vonatkozó pályázatokkal lehetne támogatni:

— Alkalmazkodási stratégiák végrehajtásának támogatása. Ebbe beletartoznának a regionális vagy a határokon átnyúló egyedi sebezhetőségi értékelések, amelyek az EU alkalmazkodási stratégiájában meghatározott, nagyon sebezhető területekre – például a városi, part menti, hegyi és szigeti területekre, a tengeri ökoszisztémákra, az aszályra hajlamos területekre vagy a vízgyűjtő területekre – összpontosítanak, továbbá az innovatív alkalmazkodási megközelítések alkalmazása és a konkrét beruházási tervek készítése.

— A szénkorszak utáni („post carbon”) társadalom megvalósításának támogatása. Az úttörők és a példaképek fontos szerepet játszanak az alacsony szén-dioxid-kibocsátású gazdaságok és társadalmak megvalósítására irányuló átmeneti folyamat irányításában. Sok technológiát, életstílust és irányítási modellt először társadalmi csoportokban, kis közösségekben próbálnak ki az innovátorok, mielőtt ezek elterjednének. Az átalakító hatású új gyártási, fogyasztási és irányítási megközelítések bevezetéséhez (bemutatóvárosok vagy -régiók) nyújtott támogatásnak teljes mértékben tükröznie kell az EU éghajlat-változási és energiaügyi csomagjában vagy a 2050-ig szóló ütemtervben megadott célkitűzéseket. Ehhez meg kell vizsgálni a létező, alacsony szén-dioxid-kibocsátású technológiákat is a nem technológiai jellegű akadályok tekintetében, amelyek akadályozhatják a piacra jutást.

— Az alacsony szén-dioxid-kibocsátást célzó stratégiák vagy földhasználati tervek regionális vagy szubregionális szintű bemutatása. Ebbe beletartozna több kibocsátáscsökkentő és erőforrás-hatékonysági intézkedés bevezetése számos ágazatban, valamint a magatartásváltozás ösztönzésére irányuló intézkedések alkalmazása is. Olyan területgazdálkodási gyakorlatok kifejlesztésének támogatása, amelyek például az európai strukturális és beruházási alapok keretében támogatott intézkedéseket kiegészítő intézkedésként hatást gyakorolnak a kibocsátásokra és a kibocsátások megszüntetésére.

5. A PROJEKTKIVÁLASZTÁSI ELJÁRÁSOK TECHNIKAI MÓDSZERTANA ÉS A TÁMOGATÁSOKRA VONATKOZÓ KIVÁLASZTÁSI ÉS ODAÍTÉLÉSI FELTÉTELEK (A LIFE RENDELET 24. CIKKE (2) BEKEZDÉSÉNEK d) PONTJA)

A következőkben ismertetjük a projektkiválasztási eljárások technikai módszertanát, valamint a támogatásokra vonatkozó fő kiválasztási (38) és odaítélési feltételeket a LIFE rendelet 2. és 19. cikke alapján. Mivel a módszertan és a kritériumok a két alprogram keretében finanszírozott ugyanazon projekttípusok esetében alapvetően megegyeznek, csak akkor utalunk az alprogramok egyikére, ha különbségek állnak fenn.

Minden támogatástípus esetében értékelni fogják és figyelembe veszik az „Uniós hozzáadott érték: egyéb szempontok” odaítélési kritériumnál a kiegészítő jelleget és az uniós finanszírozás optimális felhasználását, ideértve a LIFE rendelet 8. cikkének megfelelően az EU egyéb pénzügyi eszközeivel finanszírozott kiegészítő intézkedéseket is. A nemkívánatos átfedések elkerülése érdekében a pályázóknak meg kell indokolniuk, hogy miért a LIFE keretében nyújtott finanszírozásra pályáztak a többi uniós finanszírozási forma helyett, amennyiben az utóbbiak is támogathatnak hasonló projekteket vagy intézkedéseket.

Nem részesülhetnek finanszírozásban azok a projektek, amelyeket valamely kiemelt területen belül finanszíroznak, és amelyek veszélyeztethetik egy másik kiemelt terület környezet- és éghajlatvédelmi célkitűzéseit, kivéve, ha ezt a hatást egyértelműen kifejtik és megindokolják a pályázatban, és szükség esetén megfelelően megtervezték a lehetséges alternatívákat és a mérséklési és alkalmazkodási intézkedéseket.

További részletek a pályázati és értékelési iránymutatásokban szerepelnek majd, amelyeket a kapcsolódó pályázati felhívásokkal együtt tesznek közzé. A LIFE rendelet és az indikatív nemzeti forráselosztások sérelme nélkül, továbbá az igazgatási eljárások egyszerűsítése érdekében a projektek kiválasztásának technikai módszertanát módosíthatják és egyszerűsíthetik az évente kiírt pályázati felhívásban.

A Környezetvédelem alprogram keretében finanszírozott projektek esetében – az integrált projektek kivételével – a LIFE rendelet I. melléklete és e többéves munkaprogram hatálya alá tartozó időszak tekintetében 2013 decemberében rendelkezésre álló adatok alapján indikatív tagállami forráselosztást állapítottak meg. Ezek segítségével rangsorolják majd az említett projekteket.

Amennyiben az egyik tagállam esetében az I. mellékletben felsorolt kritériumok egyike 10 %-os vagy annál nagyobb mértékű növekedést vagy csökkenést mutat, vagy ha új tagállam csatlakozik az Európai Unióhoz, ez a számítási alap jelentős megváltozásának minősül. Jelentős változás esetén az indikatív tagállami forráselosztást a fennmaradó időszak tekintetében az összes tagállamra vonatkozóan újraszámítják. A Bizottság minden egyes pályázati felhívás előtt ellenőrzi, hogy történt-e jelentős változás.

Indikatív nemzeti forráselosztás a 2014–2017-es időszakra a Környezetvédelem alprogram keretében benyújtott projektek számára, kivéve az integrált projekteket

Tagállam A költségvetés %-a Tagállam A költségvetés %-a Tagállam A költségvetés %-a Tagállam A költségvetés %-a BE 2,05 EL 3,27 LT 1,02 PT 2,51 BG 3,04 ES 9,33 LU 1,05 RO 4,29 CZ 2,03 FR 9,80 HU 2,42 SI 1,85 DE 10,82 HR 2,52 MT 0,90 SK 2,15 DK 1,61 IT 8,44 NL 2,94 FI 2,45 EE 1,20 CY 1,32 AT 1,85 SE 3,10 IE 1,43 LV 0,96 PL 6,37 UK 9,27

5.1. Tevékenységi támogatás

Biztosítani kell, hogy ne kapjanak finanszírozást azon pályázók ajánlatai, akiket ki kell zárni, vagy akik a költségvetési rendelet 131. cikke értelmében nem felelnek meg a támogathatósági kritériumoknak.

Emellett az ajánlatoknak teljesíteniük kell az elfogadhatósági követelményeket (pl. bizonyos projektek esetén a pályázatot csak digitálisan lehet benyújtani) és a támogathatósági kritériumokat is (pl. az EU által finanszírozott vissza nem térítendő támogatások, pénzdíjak és pénzügyi eszközök vonatkozásában az izraeli szervezetek és azoknak az Izrael által 1967 júniusa óta elfoglalt területeken folytatott tevékenységének 2014. évtől kezdődő támogathatóságáról szóló iránymutatás (39) betartása), amelyek az összes LIFE tevékenységi támogatásra vonatkoznak, és amelyek a pályázati iránymutatások között is szerepelni fognak. A különböző projekttípusokra vonatkozó támogathatósági kritériumok a megfelelő fejezetben szerepelnek. A különböző projektekre ugyanolyan módon vonatkozó kritériumokat csak az 5.1.1. szakaszban említjük (a LIFE rendelet 18. cikkének a), b), c) és h) pontja szerinti projektek).

A LIFE rendelet 6. cikkének (2) bekezdése értelmében a LIFE rendelet 18. cikkében említett projektekben részt vehet az Unión kívül letelepedett jogi személy, amennyiben a projektet koordináló kedvezményezett székhelye az Unióban található, és az Unión kívül végzett tevékenység megfelel a LIFE rendelet 6. cikkének (1) bekezdésében foglalt követelményeknek.

A LIFE rendelet 7. cikke értelmében a LIFE program végrehajtása során lehetőség van az érintett nemzetközi szervezetekkel, valamint azok intézményeivel és szerveivel folytatott együttműködésre, amennyiben ez a LIFE rendelet 3. cikkében meghatározott általános célkitűzések megvalósításához szükséges.

Emellett a pályázatokat csak akkor választják ki, ha a pályázó előző években mutatott teljesítményével kapcsolatos igazoló dokumentumok alapján igazolni lehet az alábbiakat:

— működési kapacitás – a kérelmezőnek rendelkeznie kell a projekt végrehajtásához szükséges szakmai alkalmassággal és képesítéssel, és

— pénzügyi kapacitás – a pályázónak stabil és elegendő finanszírozási forrással kell rendelkeznie ahhoz, hogy a projekt teljes időtartama alatt folytatni tudja a tevékenységét, és hogy részt tudjon venni a finanszírozásában.

Az állami szervek és nemzetközi szervezetek kiválasztása során a költségvetési rendelet 131. cikkét kell alkalmazni pénzügyi kapacitásuk tekintetében.

5.1.1. A LIFE rendelet 18. cikke a), b), c) és h) pontjának megfelelő projektek

A kísérleti, demonstrációs, bevált gyakorlatokkal kapcsolatos, tájékoztató, tudatosságnövelő és terjesztési projektek kiválasztása során a LIFE rendelet 18. cikkének a), b), c) és h) pontja értelmében ugyanazt a technikai módszertant kell használni és hasonló támogathatósági és odaítélési kritériumokat kell alkalmazni, az alábbiak szerint.

5.1.1.1. A projektkiválasztási eljárások technikai módszertana

A projektkiválasztási eljárást a következőképpen szervezik meg:

— A pályázatok értékelése

A Bizottság és/vagy a végrehajtó ügynökség ellenőrzi, hogy az összes pályázat megfelel-e a támogathatósági és kiválasztási kritériumoknak, és ezeket az odaítélési kritériumok alapján értékeli.

— A pályázatok „előzetes hosszú listájának” összeállítása

A Bizottság és/vagy a végrehajtó ügynökség minőségi alapon, valamint azon szabályt betartva rangsorolja a támogatható pályázatokat, hogy a Környezetvédelem alprogram keretében nyújtott tevékenységi támogatásra előirányzott költségvetési források legalább 55 %-át a természet és biológiai sokféleség megőrzését támogató projektekre kell fordítani (a LIFE rendelet 9. cikkének (3) bekezdése). A Bizottság és/vagy a végrehajtó ügynökség igyekszik továbbá biztosítani, hogy a tevékenységi támogatásra előirányzott költségvetési források legalább 15 %-át transznacionális projektekre fordítsák (a LIFE rendelet 19. cikkének (7) bekezdése). Továbbá a Környezetvédelem alprogram keretében támogatott projektek tekintetében a Bizottság és/vagy a végrehajtó ügynökség gondoskodik a földrajzi egyensúlyról (a LIFE rendelet 19. cikkének (5) bekezdése). Az előzetes hosszú listán csökkenő pontszám szerint az összes pályázat szerepel majd, és így a javasolt projektek teljes költségvetése körülbelül a rendelkezésre álló költségvetés 130 %-ának felel meg.

— A finanszírozható projektek végleges listájának és a tartaléklistának az összeállítása

A felülvizsgálati szakasz után a sikeres projekteket a rendelkezésre álló költségvetés keretein belül finanszírozásra terjesztik elő. Azokból a projektekből, amelyek a ranglista elején szerepelnek, de a rendelkezésre álló költségvetés miatt nem kaphatnak finanszírozást, összeállítják a tartaléklistát. A tartaléklistára a rendelkezésre álló LIFE költségvetés további 20 %-a vonatkozik.

— A támogatási megállapodás aláírása

5.1.1.2. Támogathatósági és odaítélési kritériumok

A következő támogathatósági és odaítélési kritériumokat alkalmazzák:

a) Támogathatósági kritériumok

Nem kerül értékelésre a LIFE rendelet 18. cikke a), b), c) vagy h) pontjának megfelelő olyan projektpályázatoknak a minősége, amelyek nem bizonyítják, hogy a projekt:

— hozzájárul a LIFE rendelet 3. cikkében meghatározott általános célkitűzések és a LIFE rendelet 10., 11., 12., 14., 15. és 16. cikkében előírt konkrét célkitűzések közül egyhez vagy többhöz,

— a LIFE rendelet 9. és 13. cikke értelmében a LIFE alprogram azon kiemelt területének hatálya alá tartozik, amelynek keretében a projektpályázatot benyújtották, és

— megfelel az alábbi projekttípusok egyikének, a LIFE rendelet 2. cikke a), b), c) és h) pontjában foglaltaknak megfelelően:

„Kísérleti projekt”: korábban vagy máshol még nem alkalmazott vagy vizsgált technikát vagy módszert alkalmazó projekt, amely a jelenlegi bevált gyakorlatokkal összehasonlítva környezeti és éghajlati előnyökkel járhat, és amely a továbbiakban hasonló helyzetekben szélesebb körben alkalmazható.

„Demonstrációs projekt”: a projekt konkrét, például földrajzi, ökológiai vagy társadalmi-gazdasági összefüggéseiben új vagy ismeretlen cselekvéseket, módszertanokat vagy megközelítéseket a gyakorlatban létrehozó, vizsgáló, értékelő és terjesztő projekt, amely hasonló körülmények között máshol is alkalmazható.

„Bevált gyakorlati projekt”: olyan projekt, amely a projekt sajátos körülményeit figyelembe véve megfelelő, költséghatékony és korszerű technikákat, módszereket és megközelítéseket alkalmaz.

Megjegyzés: A természetvédelemmel és biológiai sokféleséggel kapcsolatos kísérleti, demonstrációs és bevált gyakorlati projektek esetében a költségvetés legalább 25 %-át konkrét védelmi fellépésekhez kell hozzárendelni (néhány kivétel a konkrét szakpolitikai igények alapján lehetséges, ezeket meg fogják nevezni a pályázati útmutatóban).

„Tájékoztató, tudatosságnövelő és terjesztési projektek”: a környezetvédelmi program alprogramjainak terén történő tájékoztatás, információterjesztés és tudatosságnövelés támogatására irányuló projektek.

Megjegyzés: A kutatással foglalkozó projektek (40), illetve a nagyméretű infrastruktúra kialakítására irányuló projektek nem tartoznak a LIFE program hatálya alá, ezért nem támogathatóak.

b) Odaítélési kritériumok

A támogathatósági kritériumoknak megfelelő összes támogatható pályázat minőségét az alábbi odaítélési kritériumok és pontozási rendszer alapján értékelik és pontozzák:

— Technikai koherencia és minőség Ez a kritérium a pályázatban előterjesztett fellépések érthetőségére, megvalósíthatóságára és fenntarthatóságára összpontosít. A projekteredmények közép- és hosszú távú fenntarthatósága azt jelenti, hogy ezeket a projekt végrehajtása után is fenn lehet tartani. A sikeres fenntarthatósághoz olyan stratégiára van szükség, amely a projekt lezárása után is biztosítja a szükséges fellépések és a kapcsolódó finanszírozás folytatását.

— Pénzügyi koherencia és minőség A javasolt költségvetést, illetve annak a javasolt fellépésekkel és az alkalmazandó szabályokkal való összeegyeztethetőségét, valamint a javasolt megközelítés költséghatékonyságát is értékelik majd.

— Uniós hozzáadott érték: a két LIFE alprogram kiemelt területeinek célkitűzéseihez való hozzájárulás mértéke és minősége Értékelni fogják az egyes pályázatoknak – a LIFE rendelet 10., 11. és 12. cikke (a LIFE Környezetvédelem alprogramja) és 14., 15. és 16. cikke alapján (a LIFE Éghajlat-politika alprogramja) – a két LIFE alprogram kiemelt területei egy vagy több célkitűzéséhez való hozzájárulása mértékét és a hozzájárulás minőségét.

— Uniós hozzáadott érték: többcélúság, szinergiák és integráció: Magasabb pontszámot kapnak azok a projektek, amelyek egy adott területre összpontosítanak, ám jól megtervezett, többcélú végrehajtási mechanizmussal rendelkeznek, és javítják a konkrét környezetvédelmi célkitűzések egyéb szakpolitikai területekbe való integrálását, továbbá szinergiákat teremtenek más uniós szakpolitikák célkitűzéseivel, anélkül, hogy veszélyeztetnék a LIFE rendelet célkitűzéseinek megvalósítását.

— Uniós hozzáadott érték: megismételhetőség és átültethetőség: A megismételhetőség és az átültethetőség azt jelenti, hogy a projektet a végrehajtása során és után meg lehet ismételni, és át lehet ültetni. A sikeres megismétléshez és átültetéshez olyan stratégiára van szükség, amely keretében meg lehet sokszorozni a projekt hatásait, és szélesebb körű felhasználást lehet ösztönözni, valamint a projekt időtartama alatt, illetve a LIFE projekt vége után rövid- vagy középtávon kritikus tömeget lehet elérni. Ez túlmutat a tudás átadásán és a hálózatépítésen, és hozzájárul a projekt keretében kifejlesztett vagy alkalmazott technikák, módszerek vagy stratégiák más területen történő alkalmazásához is.

— Uniós hozzáadott érték: egyéb szempontok Transznacionális: Ha a projekt célkitűzéseinek megvalósításához transznacionális együttműködésre van szükség, akkor a transznacionális pályázatokat kell előnyben részesíteni. E kritérium alapján egy pályázat csak akkor kaphat pluszpontokat, ha kellő bizonyíték van arra, hogy a transznacionális megközelítés hozzáadott értéket teremt. Zöld közbeszerzés: Magasabb pontszámot kapnak azok a pályázatok, amelyek egyértelmű végrehajtási mechanizmussal tervezik biztosítani a zöld közbeszerzési elképzelések széles körű alkalmazását. Az uniós kutatási és innovációs programok eredményeinek felhasználása: Magasabb pontszámot kapnak azok a pályázatok, amelyek a Horizont 2020 vagy a korábbi keretprogramok által finanszírozott, környezetvédelemmel és éghajlattal kapcsolatos kutatási és innovációs projektek eredményeinek felhasználását tervezik, amennyiben megfelelően bizonyítják a projekt általi felhasználás hozzáadott értékét.

— A Környezetvédelem alprogram projektjeire vonatkozó konkrét kritériumok és pontozási rendszer A Környezetvédelem alprogram keretében alkalmazott konkrét kritériumok és pontozási rendszer azt a tényt tükrözik, hogy csak a Környezetvédelem alprogram keretében határoztak meg tematikus prioritásokat (a LIFE rendelet III. melléklete) és ezekhez kapcsolódó projekttémákat (a fenti 2. fejezet).

— Uniós hozzáadott érték: hozzájárulás a projekttémákhoz Azok a LIFE pályázatok, amelyek egyértelműen a többéves munkaprogramban meghatározott Környezetvédelem alprogramra vonatkozó, a III. mellékletben előírt tematikus prioritásokat végrehajtó projekttémákhoz tartoznak, e kritérium szerint pluszpontokat kapnak. Odaítélési kritériumok Az odaítéléshez szükséges legalacsonyabb pontszám (41) Legmagasabb pontszám 1. Technikai koherencia és minőség 10 20 2. Pénzügyi koherencia és minőség 10 20 3. Uniós hozzáadott érték: a LIFE Környezetvédelem alprogramja kiemelt területeinek konkrét célkitűzéseihez való hozzájárulás mértéke és minősége 10 20 4. Hozzájárulás a projekttémákhoz – 10 5. Uniós hozzáadott érték: többcélúság, szinergiák és integráció 7 15 6. Uniós hozzáadott érték: megismételhetőség és átültethetőség 5 10 7. Uniós hozzáadott érték: transznacionális, zöld közbeszerzés, felhasználás – 5 Teljes (odaítéléshez szükséges) pontszám 55 100

— Az Éghajlat-politika alprogram projektjeire vonatkozó konkrét kritériumok és pontozási rendszer

— Uniós hozzáadott érték: Hozzájárulás az éghajlatváltozással szembeni ellenálló képesség javításához, illetve az üvegházhatásúgáz-kibocsátás csökkentéséhez Az Éghajlat-politika alprogram projektjeinek bizonyítaniuk kell, hogy átalakító hatást gyakorolnak az éghajlatváltozással szembeni ellenálló képesség javítására, illetve az üvegházhatásúgáz-kibocsátás csökkentésére. Ez pedig előmozdítja az erőforrás-hatékony, alacsony szén-dioxid-kibocsátású és az éghajlatváltozás hatásaival szemben ellenállóképes gazdaságra való átállást. Ezt a projekt szintjén, valamint a projekt időtartama alatt vagy később elért eredmények tágabb körű megismételhetőségének/átültethetőségének szintjén fogják értékelni. Odaítélési kritériumok Az odaítéléshez szükséges legalacsonyabb pontszám (42) Legmagasabb pontszám 1. Technikai koherencia és minőség 10 20 2. Pénzügyi koherencia és minőség 10 20 3. Uniós hozzáadott érték: Az éghajlatváltozással szembeni ellenálló képesség javításához, illetve az üvegházhatásúgáz-kibocsátás csökkentéséhez való hozzájárulás mértéke és minősége 7 15 4. Uniós hozzáadott érték: A LIFE Éghajlat-politika alprogramja kiemelt területeinek konkrét célkitűzéseihez való hozzájárulás mértéke és minősége: 7 15 5. Uniós hozzáadott érték: a többcélúság, a szinergiák és az integráció minősége 7 15 6. Uniós hozzáadott érték: megismételhetőség és átültethetőség 5 10 7. Uniós hozzáadott érték: transznacionális, zöld közbeszerzés, felhasználás — 5 Teljes (odaítéléshez szükséges) pontszám 55 100

5.1.2. A LIFE rendelet 18. cikke d) pontjának megfelelő integrált projektek

Az integrált projektek benyújtásának és kiválasztásának folyamatát a LIFE rendelet értelmében két szakaszra bontották. Ennek elő kell mozdítania a potenciális pályázók munkáját, és biztosítania kell, hogy a Bizottságtól a folyamat során a lehető legjobb útmutatást kapják. A munkafolyamatot úgy tervezték meg, hogy végigkísérje az egyes pályázatok fokozatos fejlődését és finomhangolását. Az egyenlő bánásmód elvét – a LIFE rendelet tematikus és földrajzi elosztási szabályai által meghatározott korlátok között – az értékelési folyamat minden szakaszában és az összes pályázat esetében szigorúan betartják.

5.1.2.1. A projektbenyújtási és -kiválasztási eljárások technikai módszertana

1. szakasz

— Pályázati felhívás

— A pályázatleírás benyújtása A pályázó rövid pályázatleírást nyújt be, amelyben felvázolja a projekt tartalmát és a tervet vagy stratégiát, amelyet végre kíván hajtani, valamint a terv vagy stratégia végrehajtására vonatkozó pénzügyi tervet.

— A pályázatleírás értékelése és a kérdés–válasz szakasz A pályázatleírások alapján a Bizottság meghatározza és felsorolja azokat a pályázatokat, amelyek megfelelnek a támogathatósági kritériumoknak. A kritériumoknak megfelelő pályázatok benyújtóit felkérik egy írásos kérdés–válasz szakaszban való részvételre, amely során kérdéseket tehetnek fel a teljes körű ajánlat kidolgozásáról. A szakasz végén a Bizottság név nélkül nyilvánossá teszi a kérdéseket és válaszokat, hogy az összes pályázónak egyformán segítsenek a teljes körű ajánlat kidolgozásában. Szükség esetén a Bizottság kiegészíti a kérdéseket és válaszokat azokkal a tipikus nehézségekkel kapcsolatos iránymutatással, amelyeket a pályázók már tapasztalhattak, és amelyekre a pályázatleírásokból derült fény.

2. szakasz

— A teljes körű ajánlat benyújtása: A támogatható pályázatleírást benyújtó pályázókat felkérik teljes körű ajánlat benyújtására.

— A teljes körű ajánlat értékelése A Bizottság a részletes értékelés után előzetes hosszú listát készít azokból a rangsorolt pályázatokból, amelyek adott esetben finanszírozást kaphatnak. A rangsorolás minőségi alapon történik, és a Környezetvédelem alprogram keretében egyrészt azt szabályt is be kell tartani, amely szerint a tevékenységi támogatásra előirányzott költségvetési források legalább 55 %-át a természet és a biológiai sokféleség megőrzését támogató projektekre kell fordítani, másrészt a LIFE rendelet 19. cikkének (4) bekezdésében foglalt, a földrajzi elosztással kapcsolatos kritériumot is. A Bizottság ellenőrzi továbbá a pályázók pénzügyi és működési kapacitását, amelyre a projekt végrehajtásához szükségük lesz.

— A finanszírozható projektek végleges listájának és a tartaléklistának az összeállítása A felülvizsgálati szakasz után a sikeres projekteket előterjesztik finanszírozásra a rendelkezésre álló költségvetés keretein belül. Azokból a projektekből, amelyek a ranglista elején szerepelnek, de a rendelkezésre álló költségvetés miatt nem kaphatnak finanszírozást, összeállítják a tartaléklistát. A tartaléklistára a rendelkezésre álló LIFE költségvetés további 20 %-a vonatkozik.

— A támogatási megállapodás aláírása

Bár a kétszakaszos megközelítést a többéves munkaprogram teljes időtartama alatt alkalmazni kell, a Bizottság a megszerzett tapasztalatok alapján módosíthatja az eljárást.

Az integrált projektek rangsorolása során a Bizottság azzal biztosítja a földrajzi egyensúlyt, hogy indikatív jelleggel minden tagállamhoz hozzárendel egy vagy két integrált projektet a többéves munkaprogram időtartama alatt, ezáltal biztosítva, hogy a LIFE rendelet 19. cikkének (4) bekezdését a teljes 2014–2020-as finanszírozási időszakban betartsák.

5.1.2.2. Támogathatósági és odaítélési kritériumok

A pályázatleírásokat és a teljes körű ajánlatot az alábbi támogathatósági kritériumok alapján értékelik:

a) Támogathatósági kritériumok

A pályázatokat elutasítják, ha nem felelnek meg az alábbi kritériumok közül egynek vagy többnek:

1. Nagy területi kiterjedés: A célirányos uniós terv vagy stratégia végrehajtása nagy területre terjed ki, különösen regionális, multiregionális, nemzeti vagy transznacionális szinten. A levegő minőségének kezelésével foglalkozó integrált projektek esetében, valamint az Éghajlat-politika alprogram integrált projektjei esetében több városra kiterjedő megközelítés is elfogadható.

2. Más források bevonása: Az integrált projekt és – a LIFE rendelet (a 20. cikk (1) bekezdésének a) és c) pontja) értelmében – a projekt számára előírt egyedi társfinanszírozás kiegészítése érdekében a célirányos uniós terv vagy stratégia végrehajtásába legalább egy további uniós, nemzeti vagy privát finanszírozási forrást kell bevonni.

3. A legfontosabb érdekeltek részvétele: A legfontosabb érdekeltek részt vesznek a célirányos uniós terv vagy stratégia végrehajtásában.

i. A Környezetvédelem alprogram keretében finanszírozott projektekre vonatkozó konkrét támogathatósági kritériumok Az integrált programok nem kaphatnak támogatást, ha nem azon alábbi környezetvédelmi tervek vagy stratégiák egyikét hajtják végre, amelyeket konkrét uniós környezetvédelmi jogszabályok írnak elő, illetve amelyeket más uniós jogszabályok értelmében vagy a tagállami hatóságok hoztak létre: a) Priorizált intézkedési tervek az élőhelyvédelmi irányelv 8. cikke értelmében. b) Hulladékgazdálkodási tervek a hulladékokról szóló keretirányelv 28. cikke értelmében. c) Vízgyűjtő-gazdálkodási tervek a vízpolitikai keretirányelv VII. melléklete értelmében; vagy d) Levegőminőségi tervek a levegőminőségi irányelv értelmében.

ii. Az Éghajlat-politika alprogram keretében finanszírozott projektekre vonatkozó konkrét támogathatósági kritériumok Az integrált programoknak az alábbi olyan éghajlat-politikai tervek vagy stratégiák egyikét kell végrehajtaniuk, amelyeket konkrét uniós környezetvédelmi jogszabályok írnak elő, illetve amelyeket más uniós jogszabályok értelmében vagy a tagállami hatóságok hoztak létre: a) Nemzeti, regionális vagy helyi alkalmazkodási stratégia vagy cselekvési terv. b) Olyan városi vagy közösségi cselekvési terv, amely úttörő az alacsony szén-dioxid-kibocsátású, illetve az éghajlat-változás hatásaival szemben ellenállóképes társadalomra való átállásban. c) Az üvegházhatásúgáz-kibocsátást csökkentő nemzeti, regionális vagy ágazat/szektorspecifikus stratégia vagy az alacsony szén-dioxid-kibocsátású gazdaság megvalósításának ütemterve.

b) Odaítélési kritériumok

Az alábbi odaítélési kritériumokat csak a teljes körű ajánlat esetében alkalmazzák: Az odaítélési szakaszban minden olyan pályázat esetében elvégzik a részletes minőségi értékelést, amely megfelel a támogathatósági (és kiválasztási) kritériumoknak. Az ebbe a szakaszba bekerülő pályázatokat az alábbi odaítélési kritériumok alapján pontozzák:

Odaítélési kritériumok Az odaítéléshez szükséges legalacsonyabb pontszám (43) Legmagasabb pontszám 1. Technikai koherencia és minőség 10 20 2. Pénzügyi koherencia és minőség 10 20 3. Uniós hozzáadott érték: a célkitűzésekhez való hozzájárulás mértéke és minősége 15 20 4. Uniós hozzáadott érték: az egyéb források bevonásának mértéke és minősége, különösen az uniós források tekintetében – 10 5. Uniós hozzáadott érték: a többcélúság, a szinergiák és az integráció minősége 7 15 6. Uniós hozzáadott érték: megismételhetőség és átültethetőség 5 10 7. Uniós hozzáadott érték: transznacionális, zöld közbeszerzés, felhasználás — 5 Teljes (odaítéléshez szükséges) pontszám 55 100

Az alábbi odaítélési kritériumok, illetve bizonyos elemeik csak az integrált projektek esetében érvényesek:

— Uniós hozzáadott érték: a célkitűzésekhez való hozzájárulás mértéke és minősége Értékelni fogják, hogy az egyes pályázatok milyen mértékben járulnak hozzá a LIFE kiemelt területei egy vagy több általános és konkrét célkitűzéséhez – a LIFE rendelet 3., 10., 11. és 12. cikke (a LIFE Környezetvédelem alprogramja) és 3., 14., 15. és 16. cikke alapján (a LIFE Éghajlat-politika alprogramja). Az alábbi konkrét szempontokat annak függvényében értékelik, hogy a projekt melyik kiemelt területekhez tartozik: — A Környezetvédelem alprogram keretében finanszírozott projektekre vonatkozó konkrét kritériumok — A Natura 2000-rel kapcsolatos priorizált keretprogramok végrehajtásával foglalkozó integrált projekt Az uniós hozzáadott értéket annak fényében vizsgálják, hogy a projekt milyen mértékben járul hozzá a biológiai sokféleséggel kapcsolatos uniós stratégia 1. célkitűzésének és az élőhelyvédelmi és madárvédelmi irányelvek általános célkitűzéseinek megvalósításához, különös tekintettel a projektnek a közösségi jelentőségű fajok és élőhelytípusok természetvédelmi helyzetének (élőhelyvédelmi irányelv), illetve a madárfajok helyzetének (madárvédelmi irányelv) javításához való hozzájárulására. — Vízgyűjtő-gazdálkodási terveket végrehajtó integrált projekt: Az uniós hozzáadott értéket a vízpolitikai keretirányelv célkitűzéseinek megvalósításához való hozzájárulás fényében állapítják meg. A javasolt intézkedéseknek a környezet vízmegtartási képességét befolyásoló jelentős terhelésekre, valamint a szennyezésmentesítés érdekében végrehajtott, kismértékű beavatkozással járó intézkedésekre (pl. zöld infrastruktúra) kell irányulniuk. Ezeket a terheléseket a tagállamok által az idevágó uniós jogszabályok és szakpolitikák (pl. vízpolitikai keretirányelv, tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelv, a települési szennyvíz kezeléséről szóló irányelv, ivóvíz-minőségi irányelv, fürdővíz-minőségi irányelv, árvízvédelmi irányelv, illetve aszálykezelési tervek) végrehajtására irányuló tervek kidolgozása céljából végzett értékelések során már meg kellett állapítani. A projekteknek a nagy kiterjedésű (pl. mellékvízgyűjtők vagy vízgyűjtők szintje) tervezésre és olyan intézkedések kidolgozására kell összpontosítaniuk, amelyek célja, hogy természetes vagy „természeteshez hasonló” eljárásokkal segítsék a vízmegtartást a városi és vidéki területeken, javítsák a vízbeszivárgást, növeljék a víztárolási kapacitást, és eltávolítsák a szennyező anyagokat. Szinergiákra kell törekedniük olyan intézkedések végrehajtása érdekében, amelyek orvosolják a meglévő hidromorfológiai terheléseket, és javítják a biológiai sokféleséget és a rekreációs értéket. — Hulladékgazdálkodási tervek végrehajtásával foglalkozó integrált projekt: Az integrált projekt célja a hulladékokról szóló 2008/98/EK keretirányelv (44) 28. cikke szerinti hulladékgazdálkodási tervek végrehajtása, illetve a hulladékokról szóló keretirányelv 29. cikke szerinti hulladékmegelőzési programok végrehajtásának támogatása. Uniós hozzáadott értéküket a hulladékhierarchia alkalmazásához (a hulladékokról szóló keretirányelv 4. cikke), a hulladékokról szóló keretirányelv 11. cikkében meghatározott újrafeldolgozási célok és a hulladékokról szóló uniós jogszabályokban meghatározott további célok megvalósításához, továbbá az e célkitűzések támogatásához szükséges intézkedések végrehajtásához való hozzájárulásuk fényében állapítják meg. — A levegőminőségi tervek és programok végrehajtásával foglalkozó integrált projekt: Az integrált projekt célja a 2008/50/EK irányelvben (45) meghatározott, helyi