(269)

Ezzel szemben, ami a felszámolás potenciális bevételeit illeti (120), ezeket az állami hitelezők alulbecsülték, amikor jóváhagyták a reorganizációs tervet az R/BDO jelentései alapján, a következők miatt: a) Egy piacgazdasági szereplő nem csak az ex situ felszámolás esetét mérlegelte volna (amelynek keretében 141 millió EUR követelés behajtása volt várható a hitelezők tekintetében (121)); értékelte volna egy in situ értékesítés vagy egy olyan köztes helyzet potenciális kimenetelét is, ahol az eszközök nagy részét funkcionális csoportként vásárolnák meg (lásd a technikai melléklet (11) pontját). b) Az R/BDO azt állította, hogy a felszámolási érték Winterhill általi becslése nem tartalmazott minden környezetvédelmi kötelmet. Ugyanakkor túlzó az az Oltchim által kiszámított 464 millió EUR környezetvédelmi kötelem, amelyet a bíróság által kijelölt csődgondnokok figyelembe vettek az Oltchim felszámolása helyett a reorganizációs tervet támogató jelentésükben: az eszközök nagy részét valószínűleg megvásárolta volna egy, az Oltchim telephelyén ipari tevékenységet folytató vevő, így elkerülhető lett volna a telephely teljes lebontása, amelyet e becslés feltételez. A felszámolási forgatókönyvben figyelembe vett környezetvédelmi kötelmek központi értéke tehát jóval alacsonyabb kellett legyen, mint az Oltchim általi becslés (464 millió EUR), amint a szintén a petrolkémiai ágazatban aktív PCC alátámasztja: az Oltchim szennyezett talajának növényi talajjal való teljes felváltására vagy az üzem betonszerkezeteinek leszerelésére (amelyek 420 millió EUR-t tesznek ki az Oltchim 464 millió EUR összegű becsléséből) például nem lett volna szükség az Oltchim eszközeinek részleges átvétele esetén. c) Ezenfelül egy piacgazdasági szereplő nem bízott volna egy, a saját túlélésében közvetlenül érdekelt (ezért a felszámolást elvető) adóstól eredő becslésben, hanem külső, független jelentésekre támaszkodott volna. d) A Bizottság úgy véli, hogy a környezetvédelmi kötelmeket semlegesítették volna, és azokat egy magánhitelező úgy tekintette volna, amikor összehasonlítja a felszámolási eljárástól várható bevételeket a javasolt reorganizációs tervtől várhatókkal, hogy ugyanolyan hatással vannak a behajtási kilátásaira, a következő okokból: (1) Románia szerint (122) a bevételek megoszlása – a környezetvédelmi költségek előzetes levonásával vagy anélkül – az értékesítés típusához igazodik: vagy in situ, vagy ex situ eszközök. In situ értékesítés lehet az R/BDO beadványán alapuló felszámolás lehetséges kimenetele (lásd a technikai melléklet (10) pontját). Ezzel összefüggésben ez ténylegesen annak elismerését jelentené a román hatóságok részéről, hogy a környezetvédelmi kötelmek nem álltak fenn a felszámolási forgatókönyv minden lehetséges kimenetele esetében. (2) Az Oltchim SPV lehetséges vevője kellő óvatossággal vette volna figyelembe az Oltchim által a felszámolási forgatókönyvben becsült környezetvédelmi kötelmeket is. (3) Ha átruházták volna őket az Oltchim SPV vevőjére, még ha a megfelelő időértékkel diszkontálták is volna, e kötelmek teljes összege ugyanolyan nagyságrendű lett volna, mint a felszámolási forgatókönyvben, mivel az Oltchim telephelyének helyreállítási költségei valószínűleg idővel növekedtek volna (különösen az infláció miatt). (4) Emellett az Oltchim SPV vevője vagy figyelembe vette volna e kötelmeket az ajánlatában, vagy megkérte volna az eladót, hogy azokat tartsa meg és fizesse meg, amint erre példa volt a Petrom privatizációja, amikor az OMV az ügylet előfeltételeként kötötte ki, hogy a Petrom (részvényesén keresztül) tartsa meg az Arpechim Pitesti lezárásához kötődő környezetvédelmi kötelmeket (ami közel 600 millió EUR-ba került a román államnak (123)). (5) Ezenfelül, ha a kötelmeket át kellet volna ruházni a vevőre, ez utóbbit a gondosan eljáró környezetvédelmi hatóságok felkérték volna arra, hogy alapítson garanciát e kötelmek költségeinek fedezésére; egy magánhitelező azt várta volna, hogy a vevő nehézségekkel szembesül, amikor kezest/bankot keres olyan körülmények között, amikor az Oltchim SA jövedelmezősége alacsony volt a szóban forgó potenciálisan magas kötelmekhez viszonyítva. (6) Ebből következően a potenciális vevők nagy valószínűség szerint felkérték volna az Oltchim SA-t arra, hogy viseljék a környezetvédelmi kötelmek költségeit. Ezt a pontot megerősítik a román hatóságok által adott magyarázatok is, amelyek szerint az Oltchim javarészt megtartotta környezetvédelmi kötelmeit (ha ugyan nem mindegyiket); Románia szerint a privatizáció során a szennyező vállalatokat az összes kötelezettségükkel együtt veszik át (ideértve a múltbeli környezetvédelmi kötelmeket), míg az Oltchim SPV esetében ezeknek az eladónál kellett maradnia, mivel az Oltchim fő eszközeit egyetlen csomagban kísérleték meg értékesíteni az Oltchim SPV-n keresztül. (7) Ebből következően a magánhitelező észszerűen úgy vélte volna, hogy e kötelmeket levonták volna az Oltchim SPV értékesítésének bevételeiből, hasonlóan ahhoz, mint amit Románia állított a felszámolási forgatókönyv tekintetében. Valóban nagy volt a valószínűsége annak, hogy a környezetvédelmi kötelmeket le kell vonni előzetesen az Oltchim SPV értékesítéséből származó bevételekből (arra az esetre, ha e kötelmeket nem ruházzák át), a hitelezők kifizetése előtt (ha az Oltchim SA-t ezt követően fel kellett volna számolni az Oltchim SPV értékesítése után nem sokkal): ennek ellenkezője a szennyező fizet elv megkerüléséhez vezetne az EU-ban, a céltársaság összetett kialakítása miatt. (8) Az, hogy környezetvédelmi kötelmeket kell fizetni a felszámolási forgatókönyvben, nem szólhat amellett, hogy egy nem fenntartható vállalat felszámolását a végtelenségig elhalasztják: a korábbi számos privatizációs kísérlet sikertelensége miatt egy piacgazdasági szereplő úgy vélte volna, hogy a 2014-ben kialakított reorganizációs terv bukásra van ítélve, és hogy a környezetvédelmi kötelmeket mindenképpen meg kellene fizetni egy későbbi szakaszban, amikor az Oltchimet a legnagyobb valószínűség szerint felszámolják a terv kudarcát követően (a fizetésképtelenséget követő további folyó tartozások mellett, amelyeket szintén előzetesen le kell vonni a felszámolás bevételeiből). (9) Végül Románia nem tudott példát szolgáltatni vállalatok olyan felszámolására, amelynek során a környezetvédelmi kötelmeket előzetesen levonták a felszámolási eljárás bevételeiből, még a hitelezők kifizetése előtt. Ez is azt erősíti meg, hogy egy piacgazdasági szereplő nem úgy látta volna, hogy a felszámolási fázisban a környezetvédelmi kötelmeket előzetesen levonnák az eszközök értékesítésének bevételéből, míg egy reorganizációs eljárásban ezeket a kötelmeket a terv bevételeiből kellene megfizetni a hitelezők kifizetése után. (10) Így ezeket a kötelmeket az Oltchim magánhitelezőjének semlegesítenie kellett, amikor összevetette a reorganizációs tervet a felszámolási forgatókönyvvel. (11) Noha meg kell jegyezni, hogy az AAAS gazdasági értékelésében kritizálta az Oltchim által feltételezett magas értéket (124), a Bizottság kifejti, hogy Románia nem nyújtott be bizonyítékot azt illetően, hogy az AAAS vagy más állami hitelezők saját maguk megbecsülték volna a környezetvédelmi kötelmeket ezen észrevétel alapján. Ez a tényezőt nem semlegesítették a felszámolási és a reorganizációs forgatókönyv közötti összehasonlítás során sem. e) Végül az R/BDO (125) kifejtette, hogy felszámolás esetén csak a biztosítékkal rendelkező hitelezők kaptak volna összegeket az eszközértékesítésből. Így elismerik, hogy a biztosítékkal rendelkező hitelezőknek voltak behajtási kilátásai a felszámolási forgatókönyvben, ami azt jelenti, hogy a környezetvédelmi kötelmek Oltchim általi becslését (lásd a (102) preambulumbekezdést) a hitelezőknek nem kellett volna figyelembe venniük. Ezt követően Románia azt állította, hogy a biztosítékkal rendelkező hitelezők többsége megszavazta a tervet, mivel meg voltak győződve arról, hogy a felszámolási forgatókönyv szerint nem tudnának a követeléseiket teljes mértékben fedező összegeket realizálni, így nem tagadta a biztosítékkal rendelkező hitelezők általi részleges behajtás lehetőségét.