Az Európai Parlament és a Tanács 2004/26/EK irányelve

(2004. április 21.)

a nem közúti mozgó gépekbe és berendezésekbe szánt belső égésű motorok gáz- és szilárd halmazállapotú szennyezőanyag-kibocsátása elleni intézkedésekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítésről szóló 97/68/EK irányelv módosításáról

(EGT vonatkozású szöveg)

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 95. cikkére,

tekintettel a Bizottság javaslatára,

tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [1],

a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően [2],

mivel:

(1) A 97/68/EK irányelv [3] a kompressziós gyújtású motorokra vonatkozó kibocsátási határértékeket két lépésben vezeti be, és felszólítja a Bizottságot, hogy – a kompressziós gyújtású motorok által kibocsátott légszennyező anyagok szabályozására világszerte rendelkezésre álló technikák és a levegőminőség helyzetének figyelembevételével – nyújtson be javaslatot a kibocsátási határértékek további csökkentésére vonatkozóan.

(2) Az autóolaj-program arra az eredményre jutott, hogy a Közösség jövőbeni levegőminőségének javításához további intézkedésekre van szükség, különösen az ózonképződést és a részecskés szilárd halmazállapotú szennyező anyagok kibocsátását illetően.

(3) A közúti járművek kompressziós gyújtású motorjai által kibocsátott szennyező anyagok csökkentésére már nagymértékben rendelkezésre állnak fejlett technológiák, és az ilyen technológiákat a nem közúti ágazatban is nagymértékben kellene alkalmazni.

(4) A levegőben terjedő részecskeszennyezés és a nitrogén-oxidok (NOx) kibocsátásának csökkentésére szolgáló utókezelő berendezés használatának költséghatékonyságát továbbra is bizonytalanság övezi. 2007. december 31-ig műszaki felülvizsgálatot kell végezni, adott esetben pedig kivételeket vagy a hatálybalépés időpontjának az elhalasztását kell mérlegelni.

(5) Az ilyen típusú gépeknek a tényleges üzemeltetési körülmények során használt üzemi feltételei tekintetében változó üzemállapotú (tranziens) vizsgálati eljárás szükséges. A vizsgálatnak ezért – megfelelő arányban – ki kell terjednie a fel nem melegedett motorokból származó károsanyag-kibocsátásokra is.

(6) Véletlenszerűen kiválasztott terhelési körülmények között és meghatározott üzemi tartományon belül a határértékeknek egy meghatározott százalékaránynál nagyobb mértékű túllépése nem megengedett.

(7) Ezenfelül kerülni kell a hatástalanító berendezések és az irracionális kibocsátás-csökkentési stratégiák alkalmazását.

(8) A határértékekkel kapcsolatban javasolt intézkedési csomagot a lehető legnagyobb mértékben az Egyesült Államok fejlesztéseihez kell igazítani, hogy a gyártók a motorterveikkel egy globális piacon jelenhessenek meg.

(9) A kibocsátási szabványokat a vasúti és a belvízi hajózási alkalmazásokra azok környezetbarát közlekedési módként történő támogatása érdekében szintén alkalmazni kell.

(10) Ha a nem közúti mozgó gépek és berendezések a jövőbeni határértékeket határidő előtt teljesítik, ennek feltüntetését lehetővé kell tenni.

(11) A részecskeszennyezésre és a NOx-kibocsátásokra vonatkozó III. B. és IV. szakasz határértékeinek teljesítéséhez szükséges technológia miatt az üzemanyag kéntartalmát a jelenlegi szinthez képest sok tagállamban csökkenteni kell. Olyan referencia-üzemanyagot kell meghatározni, amely tükrözi az üzemanyag-piaci helyzetet.

(12) A kibocsátási szint alakulása a motorok teljes hasznos élettartama során kiemelkedő fontossággal bír. A kibocsátási szint romlásának elkerülése érdekében tartóssági követelményeket kell bevezetni.

(13) Különleges intézkedések bevezetése szükséges a berendezések gyártói számára, hogy elegendő időt kapjanak termékeik megtervezéséhez és a kis sorozatban készülő termékek kezeléséhez.

(14) Mivel ezen irányelv célkitűzését, nevezetesen a jövőbeni levegőminőségi helyzet javítását, a tagállamok nem képesek kellő módon teljesíteni, mivel a termékek szennyezőanyag-kibocsátásának szükségessé vált korlátozását közösségi szinten kell szabályozni, a Közösség a szubszidiaritásnak a Szerződés 5. cikkében megállapított elvével összhangban intézkedéseket fogadhat el. Az említett cikkben megállapított arányosság elvével összhangban ez az irányelv nem haladja meg az említett célkitűzés elérése érdekében szükséges mértéket.

(15) A 97/68/EK irányelvet ezért ennek megfelelően módosítani kell,

ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:

1. cikk

A 97/68/EK irányelv a következőképpen módosul:

1. A 2. cikk a következő francia bekezdésekkel egészül ki:

- ""belvízi hajó": belvízi úton történő használatra szánt olyan hajó, amely legalább 20 méter hosszú és az I. melléklet 2. szakaszának 2.8a. pontjában meghatározott képletnek megfelelően legalább 100 m3 térfogatú, vagy olyan vontatóhajó, illetve tolóhajó, amelyet legalább 20 méteres hajók vontatására vagy tolására vagy azok oldalukhoz kapcsolva történő mozgatására építettek.

Ez a meghatározás nem foglalja magában a következőket:

- a legénységen felül legfeljebb 12 embert szállító, utasszállításra szánt hajók,

- a 24 méternél rövidebb, kedvtelési célú kishajók (a kedvtelési célú vízijárművekre vonatkozó tagállami törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló, 1994. június 16-i 94/25/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv 1. cikkének (2) bekezdésében meghatározottak szerint) [4],

- a felügyeleti hatóságokhoz tartozó szolgálati vízi járművek,

- a tűzoltóhajók,

- a hadihajók,

- a közösségi halászhajó-nyilvántartásban szereplő halászhajók,

- a tengerjáró hajók, ideértve a partmenti vizeken vagy ideiglenesen belvízi úton közlekedő vagy azokra telepített tengerjáró vontató- és tolóhajókat is, feltéve, hogy az I. melléklet 2. szakaszának 2.8b. pontjában meghatározott, érvényes hajózási vagy biztonsági engedéllyel rendelkeznek.

- "eredeti berendezésgyártó (OEM)": a nem közúti mozgó gépek és berendezések adott típusának gyártója,

- "rugalmas végrehajtási eljárás": eljárás, amely a motorgyártó számára lehetővé teszi, hogy a határértékek két egymást követő szakasza közül a második időtartama alatt korlátozott számban olyan, nem közúti mozgó gépbe vagy berendezésbe beépítendő motort hozzon forgalomba, amely csak a szennyezőanyag-kibocsátási határértékek előző szakaszát teljesíti."

2. A 4. cikk a következőképpen módosul:

a) a (2) bekezdés vége a következő szöveggel egészül ki:

"A VIII. melléklet a 15. cikkben említett eljárással összhangban módosul";

b) a következő bekezdéssel egészül ki:

"(6) A nem mozdonyok, motorkocsik és belvízi hajók meghajtására használt kompressziós gyújtású motorokat az (1)–(5) bekezdésen felül a XIII. mellékletben említett eljárással összhangban, rugalmas végrehajtási eljárás szerint is forgalomba lehet hozni.";

3. A 6. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:

"(5) A "rugalmas végrehajtási eljárás"; szerint forgalomba hozott kompressziós gyújtású motorokat a XIII. mellékletnek megfelelően kell megjelölni.";

4. Az irányelv a 7. cikk után a következő cikkel egészül ki:

"7a. cikk

Belvízi hajók

(1) A következő rendelkezéseket a belvízi hajókba építendő motorokra kell alkalmazni. A (2) és (3) bekezdést nem kell alkalmazni, amíg az ezen irányelvben megállapított követelmények és a mannheimi rajnai hajózási egyezmény keretében megállapított követelmények egyenértékűségét a Rajnai Hajózási Központi Bizottság (a továbbiakban: CCNR) el nem ismeri, és a Bizottságot arról nem tájékoztatja.

(2) 2007. június 30-ig a tagállamok nem utasíthatják vissza azon motorok forgalomba hozatalát, amelyek teljesítik a CCNR I. szakasz által megállapított követelményeket, amelyre vonatkozóan a kibocsátási határértékeket a XIV. melléklet tartalmazza.

(3) 2007. július 1-jétől kezdődően és az ezen irányelv esetleges további módosításaiból adódó újabb határértékek hatálybalépéséig a tagállamok nem utasíthatják vissza azon motorok forgalomba hozatalát, amelyek teljesítik a CCNR II. szakasz által megállapított követelményeket, amelyre vonatkozóan a kibocsátási határértékeket a XV. melléklet tartalmazza.

(4) A 15. cikkben említett eljárásnak megfelelően, a VII. mellékletet úgy kell kiigazítani, hogy az tartalmazza azokat a kiegészítő és különleges információkat, amelyek a belvízi hajókba építendő motorokra vonatkozó típusbizonyítványt illetően szükségesek lehetnek.

(5) Ezen irányelv alkalmazásában, ami a belvízi hajókat illeti, bármely, 560 kW-nál nagyobb teljesítményű segédmotorra a meghajtó motorokra vonatkozó követelményeket kell alkalmazni.";

5. A 8. cikk a következőképpen módosul:

a) a cím helyébe a "Forgalomba hozatal" lép.

b) az (1) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:

"(1) A tagállamok nem utasíthatják vissza azon motorok forgalomba hozatalát – akár be vannak építve gépekbe vagy berendezésekbe, akár nem –, amelyek teljesítik ezen irányelv követelményeit."

c) a (2) bekezdés után a következő bekezdéssel egészül ki:

"(2a) A tagállamok nem adják ki a belvízi hajókra vonatkozó műszaki követelmények megállapításáról szóló, 1982. október 4-i 82/714/EK tanácsi irányelvben létrehozott közösségi belvízi hajózási bizonyítványt [5] olyan hajók számára, amelyek motorja nem teljesíti ezen irányelv követelményeit.";

6. A 9. cikk a következőképpen módosul:

a) a 3. bekezdés bevezető mondata helyébe a következő szöveg lép:

"A tagállamok megtagadják a motortípusra vagy motorcsaládra vonatkozó típusjóváhagyás megadását és a VII. mellékletben leírt dokumentum kiadását, továbbá megtagadják a nem közúti mozgó gépekre vagy berendezésekre vonatkozó bármilyen más típusjóváhagyás megadását, ha azokba forgalomba még nem hozott motort építettek."

b) a 3. bekezdés után a következő bekezdésekkel egészül ki:

"3a. TÍPUSJÓVÁHAGYÁS A IIIA. SZAKASZBAN (H, I, J és K MOTORKATEGÓRIA)

A tagállamok megtagadják a következő motortípusokra vagy -családokra vonatkozó típusjóváhagyás megadását és a VII. mellékletben leírt dokumentum kiadását, és megtagadják a nem közúti mozgó gépekre vagy berendezésekre vonatkozó bármilyen más típusjóváhagyás megadását, ha azokba forgalomba még nem hozott motort építettek:

- H: 2005. június 30. után – az állandó fordulatszámú motorok kivételével – a 130 kW ≤ P ≤ 560 kW teljesítményű motorok esetében,

- I: 2005. december 31. után – az állandó fordulatszámú motorok kivételével – a 75 kW ≤ P < 130 kW teljesítményű motorok esetében,

- J: 2006. december 31. után – az állandó fordulatszámú motorok kivételével – a 37 kW ≤ P < 75 kW teljesítményű motorok esetében,

- K: 2005. december 31. után – az állandó fordulatszámú motorok kivételével – a 19 kW ≤ P < 37 kW teljesítményű motorok esetében,

ha a motor nem teljesíti az ezen irányelvben meghatározott követelményeket, és ha a motor gáz- és részecskés szilárd halmazállapotú szennyezőanyag-kibocsátása nem teljesíti az I. melléklet 4.1.2.4. szakaszának táblázatában megállapított határértékeket.

3b. ÁLLANDÓ FORDULATSZÁMÚ MOTOROK TÍPUSJÓVÁHAGYÁSA A IIIA. SZAKASZBAN (H, I, J ÉS K MOTORKATEGÓRIA)

A tagállamok megtagadják a következő motortípusokra vagy -családokra vonatkozó típusjóváhagyás megadását és a VII. mellékletben leírt dokumentum kiadását, és megtagadják a nem közúti mozgó gépekre vagy berendezésekre vonatkozó bármilyen más típusjóváhagyás megadását, ha azokba forgalomba még nem hozott motort építettek:

- H kategóriájú állandó fordulatszámú motorok: 2009. december 31. után a 130 kW ≤ P < 560 kW teljesítményű motorok esetében,

- I kategóriájú állandó fordulatszámú motorok: 2009. december 31. után a 75 kW ≤ P < 130 kW teljesítményű motorok esetében,

- J kategóriájú állandó fordulatszámú motorok: 2010. december 31. után a 37 kW ≤ P < 75 kW teljesítményű motorok esetében,

- K kategóriájú állandó fordulatszámú motorok: 2009. december 31. után a 19 kW ≤ P < 37 kW teljesítményű motorok esetében,

ha a motor nem teljesíti az ezen irányelvben meghatározott követelményeket, és ha a motor gáz- és részecskés szilárd halmazállapotú szennyezőanyag-kibocsátása nem teljesíti az I. melléklet 4.1.2.4. szakaszának táblázatában megállapított határértékeket.

3c. TÍPUSJÓVÁHAGYÁS A IIIB. SZAKASZBAN (L, M, N és P MOTORKATEGÓRIA)

A tagállamok megtagadják a következő motortípusokra vagy -családokra vonatkozó típusjóváhagyás megadását és a VII. mellékletben leírt dokumentum kiadását, és megtagadják a nem közúti mozgó gépekre vagy berendezésekre vonatkozó bármilyen más típusjóváhagyás megadását, ha azokba forgalomba még nem hozott motort építettek:

- L: 2009. december 31. után – az állandó fordulatszámú motorok kivételével – a 130 kW ≤ P ≤ 560 kW teljesítményű motorok esetében,

- M: 2010. december 31. után – az állandó fordulatszámú motorok kivételével – a 75 kW ≤ P < 130 kW teljesítményű motorok esetében,

- N: 2010. december 31. után – az állandó fordulatszámú motorok kivételével – az 56 kW ≤ P < 75 kW teljesítményű motorok esetében,

- P: 2011. december 31. után – az állandó fordulatszámú motorok kivételével – a 37 kW ≤ P < 56 kW teljesítményű motorok esetében,

ha a motor nem teljesíti az ezen irányelvben meghatározott követelményeket, és ha a motor gáz- és részecskés szilárd halmazállapotú szennyezőanyag-kibocsátása nem teljesíti az I. melléklet 4.1.2.5. szakaszának táblázatában megállapított határértékeket.

3d. TÍPUSJÓVÁHAGYÁS A IV. SZAKASZBAN (Q és R MOTORKATEGÓRIA)

A tagállamok megtagadják a következő motortípusokra vagy -családokra vonatkozó típusjóváhagyás megadását és a VII. mellékletben leírt dokumentum kiadását, és megtagadják a nem közúti mozgó gépekre vagy berendezésekre vonatkozó bármilyen más típusjóváhagyás megadását, ha azokba forgalomba még nem hozott motort építettek:

- Q: 2012. december 31. után – az állandó fordulatszámú motorok kivételével – a 130 kW ≤ P ≤ 560 kW teljesítményű motorok esetében,

- R: 2013. szeptember 30. után – az állandó fordulatszámú motorok kivételével – az 56 kW ≤ P < 130 kW teljesítményű motorok esetében,

ha a motor nem teljesíti az ezen irányelvben meghatározott követelményeket, és ha a motor gáz- és részecskés szilárd halmazállapotú szennyezőanyag-kibocsátása nem teljesíti az I. melléklet 4.1.2.6. szakaszának táblázatában megállapított határértékeket.

3e. A BELVÍZI HAJÓKBAN HASZNÁLT MEGHAJTÓ MOTOROK TÍPUSJÓVÁHAGYÁSA A IIIA. SZAKASZBAN (V MOTORKATEGÓRIÁK)

A tagállamok megtagadják a következő motortípusokra vagy -családokra vonatkozó típusjóváhagyás megadását és a VII. mellékletben leírt dokumentum kiadását:

- V1:1: 2005. december 31. után a legalább 37 kW teljesítményű és hengerenként 0,9 liternél kisebb hengerűrtartalmú motorok esetében,

- V1:2: 2005. június 30. után a hengerenként legalább 0,9 liter, de 1,2 liternél kisebb hengerűrtartalmú motorok esetében,

- V1:3: 2005. június 30. után a hengerenként legalább 1,2 liter, de 2,5 liternél kisebb hengerűrtartalmú és 37 kW ≤ P < 75 kW teljesítményű motorok esetében,

- V1:4: 2006. december 31. után a hengerenként legalább 2,5 liter, de 5 liternél kisebb hengerűrtartalmú motorok esetében,

- V2: 2007. december 31. után a hengerenként legalább 5 liter hengerűrtartalmú motorok esetében,

ha a motor nem teljesíti az ezen irányelvben meghatározott követelményeket, és ha a motor gáz- és részecskés szilárd halmazállapotú szennyezőanyag-kibocsátása nem teljesíti az I. melléklet 4.1.2.4. szakaszának táblázatában megállapított határértékeket.

3f. VASÚTI MOTORKOCSIKBAN HASZNÁLT MEGHAJTÓ MOTOROK TÍPUSJÓVÁHAGYÁSA A IIIA. SZAKASZBAN

A tagállamok megtagadják a következő motortípusokra vagy -családokra vonatkozó típusjóváhagyás megadását és a VII. mellékletben leírt dokumentum kiadását:

- RC A: 2005. június 30. után a 130 kW-nál nagyobb teljesítményű motorok esetében,

ha a motor nem teljesíti az ezen irányelvben meghatározott követelményeket, és ha a motor gáz- és részecskés szilárd halmazállapotú szennyezőanyag-kibocsátása nem teljesíti az I. melléklet 4.1.2.4. szakaszának táblázatában megállapított határértékeket.

3g. VASÚTI MOTORKOCSIKBAN HASZNÁLT MEGHAJTÓ MOTOROK TÍPUSJÓVÁHAGYÁSA A IIIB. SZAKASZBAN

A tagállamok megtagadják a következő motortípusokra vagy -családokra vonatkozó típusjóváhagyás megadását és a VII. mellékletben leírt dokumentum kiadását:

- RC B: 2010. december 31. után a 130 kW-nál nagyobb teljesítményű motorok esetében,

ha a motor nem teljesíti az ezen irányelvben meghatározott követelményeket, és ha a motor gáz- és részecskés szilárd halmazállapotú szennyezőanyag-kibocsátása nem teljesíti az I. melléklet 4.1.2.5. szakaszának táblázatában megállapított határértékeket.

3h. MOZDONYOKBAN HASZNÁLT MEGHAJTÓ MOTOROK TÍPUSJÓVÁHAGYÁSA A IIIA. SZAKASZBAN

A tagállamok megtagadják a következő motortípusokra vagy -családokra vonatkozó típusjóváhagyás megadását és a VII. mellékletben leírt dokumentum kiadását:

- RL A: 2005. december 31. után a 130 kW ≤ P ≤ 560 kW teljesítményű motorok esetében

- RH A: 2007. december 31. után az 560 kW < P teljesítményű motorok esetében

ha a motor nem teljesíti az ezen irányelvben meghatározott követelményeket, és ha a motor gáz- és részecskés szilárd halmazállapotú szennyezőanyag-kibocsátása nem teljesíti az I. melléklet 4.1.2.4. szakaszának táblázatában megállapított határértékeket. E bekezdés rendelkezéseit nem kell alkalmazni az említett motortípusokra és -családokra, ha a motor megvásárlására 2004. május 20. előtt kötöttek szerződést, és feltéve, hogy a motort az adott mozdonykategóriára vonatkozó időpont után legfeljebb két évvel forgalomba hozzák.

3i. MOZDONYOKBAN HASZNÁLT MEGHAJTÓ MOTOROK TÍPUSJÓVÁHAGYÁSA A IIIB. SZAKASZBAN

A tagállamok megtagadják a következő motortípusokra vagy -családokra vonatkozó típusjóváhagyás megadását és a VII. mellékletben leírt dokumentum kiadását:

- R B: 2010. december 31. után a 130 kW-nál nagyobb teljesítményű motorok esetében

ha a motor nem teljesíti az ezen irányelvben meghatározott követelményeket, és ha a motor gáz- és részecskés szilárd halmazállapotú szennyezőanyag-kibocsátása nem teljesíti az I. melléklet 4.1.2.5. szakaszának táblázatában megállapított határértékeket. E bekezdés rendelkezéseit nem kell alkalmazni az említett motortípusokra és -családokra, ha a motor megvásárlására 2004. május 20. előtt kötöttek szerződést, feltéve, hogy a motort az adott mozdonykategóriára vonatkozó időpont után legfeljebb két évvel forgalomba hozzák.";

c) a 4. bekezdés címének helyébe a következő lép:

"FORGALOMBA HOZATAL: A MOTOR GYÁRTÁSI IDŐPONTJA"

d) a következő bekezdéssel egészül ki:

"4a. A 7a. cikk, valamint a 9. cikk (3g) és (3h) bekezdésének sérelme nélkül az alábbiakban említett időpontokat követően – a harmadik országba történő kivitelre szánt gépek, berendezések és motorok kivételével – a tagállamok csak akkor engedélyezik a motorok forgalomba hozatalát, függetlenül attól, hogy azok be vannak-e építve gépekbe vagy berendezésekbe, vagy sem, ha azok teljesítik ezen irányelv követelményeit, valamint ha a motor jóváhagyása a (2) és (3) bekezdésben meghatározott kategóriák egyikével összhangban történik.

IIIA. szakasz, nem állandó fordulatszámú motorok

- H kategória: 2005. december 31.

- I kategória: 2006. december 31.

- J kategória: 2007. december 31.

- K kategória: 2006. december 31.

IIIA. szakasz, belvízi hajók motorjai

- V1:1 kategória: 2006. december 31.

- V1:2 kategória: 2006. december 31.

- V1:3 kategória: 2006. december 31.

- V1:4 kategória: 2008. december 31.

- V2 kategóriák: 2008. december 31.

IIIA. szakasz, állandó fordulatszámú motorok

- H kategória: 2010. december 31.

- I kategória: 2010. december 31.

- J kategória: 2011. december 31.

- K kategória: 2010. december 31.

IIIA. szakasz, vasúti motorkocsik motorjai

- RC A kategória: 2005. december 31.

IIIA. szakasz, mozdonymotorok

- RL A kategória: 2006. december 31.

- RH A kategória: 2008. december 31.

- P kategória: 2012. december 31.

IIIB. szakasz, nem állandó fordulatszámú motorok

- L kategória: 2010. december 31.

- M kategória: 2011. december 31.

- N kategória: 2011. december 31.

- P kategória: 2012. december 31.

IIIB. szakasz, vasúti motorkocsik motorjai

- RC B kategória: 2011. december 31.

IIIB. szakasz, mozdonymotorok

- R B kategória: 2011. december 31.

IV. szakasz, nem állandó fordulatszámú motorok

- Q kategória: 2013. december 31.

- R kategória: 2014. szeptember 30.

Minden egyes kategória esetében az említett időpontnál korábbi gyártási időponttal rendelkező motorok vonatkozásában a fenti követelmények betartását két évvel el kell halasztani.

A kibocsátási határértékek egy szakaszára megadott engedély a határértékek következő szakaszának kötelező hatálybalépésével lejár.";

e) a következő bekezdéssel egészül ki:

"4b. A IIIA., IIIB. és IV. szakasz határidő előtti teljesítésének jelölése

Az I. melléklet 4.1.2.4., 4.1.2.5. és 4.1.2.6. szakaszának táblázatában meghatározott határértékeket az e cikk (4) bekezdésében megállapított időpont előtt teljesítő motortípusok vagy motorcsaládok esetében a tagállamok különleges címke vagy jelölés alkalmazását engedélyezik, amelyből kiderül, hogy az érintett berendezés a megállapított időpontok előtt teljesíti az előírt határértékeket.";

7. A 10. cikk a következőképpen módosul:

a) az (1) és (1a) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:

"(1) A 8. cikk (1) és (2) bekezdésének, a 9. cikk (4) bekezdésének, valamint a 9a. cikk (5) bekezdésének követelményeit nem kell alkalmazni a következőkre:

- a fegyveres testületek általi használatra szánt motorok,

- az (1a) és (2) bekezdéssel összhangban kivételt képező motorok,

- az elsődlegesen mentőcsónakok leeresztésére és felhúzására szánt gépekben használt motorok,

- az elsődlegesen parti indítású hajók indítására és visszahúzására szánt gépekben használt motorok

(1a) A 7a. cikk, valamint a 9. cikk (3g) és (3h) bekezdésének sérelme nélkül, a cseremotoroknak – a vasúti motorkocsik, a mozdonyok és a belvízi hajók meghajtó motorjai kivételével – azokat a határértékeket kell teljesíteniük, amelyeket a lecserélendő motornak az eredeti forgalomba hozatalakor teljesítenie kellett.

A "CSEREMOTOR"; megjelölést egy, a motorra szerelt táblán vagy a felhasználói kézikönyvben kell feltüntetni.";

b) a következő bekezdésekkel egészül ki:

"(5) A motorokat a XIII. melléklet rendelkezéseivel összhangban "rugalmas végrehajtási eljárás"; szerint is forgalomba lehet hozni.

(6) A (2) bekezdést a belvízi hajókba beépítendő meghajtó motorokra nem kell alkalmazni.

(7) A tagállamok az I. melléklet A.i) és A.ii) pontjában meghatározott motorok forgalomba hozatalát a "rugalmassági rendszer"; szerint a XIII. melléklet rendelkezéseivel összhangban engedélyezik.";

8. A mellékletek a következőképpen módosulnak:

a) az I, III, V, VII és XII. melléklet ezen irányelv I. mellékletének megfelelően módosul;

b) a VI. melléklet helyébe ezen irányelv II. melléklete lép;

c) az irányelv az ezen irányelv III. mellékletében meghatározott új XIII. melléklettel egészül ki;

d) az irányelv az ezen irányelv IV. mellékletében meghatározott új XIV. melléklettel egészül ki;

e) az irányelv az ezen irányelv IV. mellékletében meghatározott új XV. melléklettel egészül ki;

és a meglévő mellékletek jegyzéke pedig ennek megfelelően módosul.

2. cikk

A Bizottság legkésőbb 2007. december 31-ig:

a) újraértékeli a nem közúti gépek és berendezések szennyezőanyag-kibocsátási egyenlegére vonatkozó becsléseit, és különösen megvizsgálja a keresztellenőrzések ellenőrzések és korrekciós tényezők lehetőségét;

b) megvizsgálja a rendelkezésre álló technológiákat, ideértve a költség-haszon összefüggést is, a IIIB. és a IV. szakasz határértékeinek megerősítése, az egyes berendezés- vagy motortípusok tekintetében további rugalmasság, mentesség vagy későbbi bevezetési időpontok esetleges szükségességének kiértékelése, valamint az időszakos alkalmazásokban használt nem közúti mozgó gépekbe és berendezésekbe épített motorok figyelembevétele céljából;

c) kiértékeli a vasúti motorkocsikban és mozdonyokban használt motorok vizsgálati ciklusainak alkalmazását, a mozdonymotorok esetében pedig a nitrogén-oxid utókezelési technológia alkalmazására való tekintettel a kibocsátási határértékek további csökkentésének költségét és hasznát;

d) megvizsgálja a belvízi hajókban használandó motorokra vonatkozó újabb határértékek bevezetésének szükségességét, különösen figyelembe véve az ezen alkalmazásban fennálló másodlagos kibocsátás-csökkentési lehetőségek műszaki és gazdasági megvalósíthatóságát;

e) megvizsgálja a 19 kW alatti és a 560 kW feletti motorokra vonatkozó kibocsátási határértékek bevezetésének szükségességét;

f) megvizsgálja a IIIB. és IV. szakasz előírt szintjeinek teljesítésére használt technológiák által megkövetelt üzemanyagok rendelkezésre állását;

g) megvizsgálja azokat a motorüzemeltetési körülményeket, amelyek között az I. melléklet 4.1.2.5. és 4.1.2.6. szakaszában megállapított kibocsátási határértékek a legnagyobb megengedhető százalékokkal meghaladhatók, és a 97/68/EK irányelv 15. cikkében említett eljárással összhangban ennek megfelelően az irányelv technikai kiigazítása céljából javaslatokat terjeszt elő;

h) felméri a "használat közbeni megfelelőség" rendszerének szükségességét, és megvizsgálja annak megvalósítási lehetőségeit;

i) megvizsgálja a "ciklussal kapcsolatos manipulációknak" és a "ciklus megkerülésének" megelőzésére vonatkozó részletes szabályokat;

és adott esetben javaslatokat nyújt be az Európai Parlament és a Tanács részére.

3. cikk

(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 2005. május 20. előtt megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.

Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.

(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.

4. cikk

A tagállamok meghatározzák az ezen irányelv alapján elfogadott nemzeti rendelkezések megsértése esetén alkalmazandó szankciókat, és megteszik a végrehajtásukhoz szükséges összes intézkedést. E szankcióknak hatásosnak, arányosnak és visszatartó erejűnek kell lenniük. A tagállamok ezekről a rendelkezésekről 2005. május 20-ig, azok bármilyen későbbi módosításáról pedig a lehető leghamarabb értesítik a Bizottságot.

5. cikk

Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő 20. napon lép hatályba.

6. cikk

Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

Kelt Strasbourgban, 2004. április 21-én.

az Európai Parlament részéről

az elnök

P. Cox

a Tanács részéről

az elnök

D. Roche

[1] HL C 220., 2003.9.16., 16. o.

[2] Az Európai Parlament 2003. október 21-i véleménye (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé) és a Tanács 2004. március 30-i határozata (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).

[3] HL L 59., 1998.2.27., 1. o. A legutóbb a 2002/88/EK irányelvvel (HL L 35., 2003.2.11., 28. o.) módosított irányelv.

[4] HL L 164., 1994.6.30., 15. o. A legutóbb az 1882/2003/EK rendelettel (HL L 284., 2003.10.31., 1. o.) módosított irányelv.

[5] HL L 301., 1982.10.28, 1. o. A 2003. évi csatlakozási okmánnyal módosított irányelv.

--------------------------------------------------

I. MELLÉKLET

1. Az I. melléklet a következőképpen módosul:

1. Az 1. szakasz a következőképpen módosul:

a) az A pont helyébe a következő lép:

"A. úton vagy út nélküli terepen való mozgásra vagy mozgatásra szánt és alkalmas gép, amely:

i. olyan kompressziós gyújtású motorral van felszerelve, amelynek a 2.4. pont szerinti hasznos teljesítménye legalább 19 kW, de 560 kW-nál nem nagyobb, és amely inkább váltakozó fordulatszámon, mint egy meghatározott állandó fordulatszámon jár; vagy

ii. olyan kompressziós gyújtású motorral van felszerelve, amelynek a 2.4. pont szerinti hasznos teljesítménye legalább 19 kW, de 560 kW-nál nem nagyobb, és amely állandó fordulatszámon jár. A határértékeket csak 2006. december 31-től kell alkalmazni; vagy

iii. olyan benzinüzemű, szikragyújtású motorral van felszerelve, amelynek a 2.4. pont szerinti hasznos teljesítménye 19 kW-nál nem nagyobb; vagy

iv. olyan motorokkal van felszerelve, amelyeket vasúti motorkocsik meghajtására terveztek, amelyek kifejezetten áruk és/vagy utasok szállítására tervezett önjáró, sínen futó járművek; vagy

v. olyan motorokkal van felszerelve, amelyeket mozdonyok meghajtására terveztek, amelyek áruk, utasok és egyéb felszerelés szállítására szolgáló kocsik mozgatására vagy hajtására tervezett sínen futó berendezés önjáró elemei, amelyeket azonban nem terveztek vagy szántak áru, utasok (a mozdonyt működtetőkön kívül) vagy egyéb felszerelés szállítására. Bármilyen segédmotor vagy a síneken történő karbantartási, építési munka végrehajtására tervezett berendezés hajtására szánt motor nem ezen alpont alá tartozik, hanem az A. pont i. alpontja alá."

b) a B. pont helyébe a következő lép:

"B. Hajók, a belvízi forgalomra szánt hajók kivételével"

c) a C. pontot el kell hagyni.

2. A 2. szakasz a következőképpen módosul:

a) a szakasz a következő ponttal egészül ki:

"2.8 a: "legalább 100 m3 térfogat": a belvízi forgalomra szánt hajó tekintetében annak térfogata az LxBxT képlet alapján kerül kiszámításra, ahol "L" a hajótest maximális hossza a kormánylapát és az előárboc nélkül, "B" a hajótest maximális szélessége méterben, a héjlemezelés külső szélétől mérve (a lapátkerekek, dörzsfák stb. kivételével), "T" pedig a hajótest vagy a hajógerinc legalsó pontja és a maximális merülési vonal közötti függőleges távolság.

2.8 b: "érvényes hajózási vagy biztonsági engedély":

a) a módosított, életbiztonság a tengeren tárgyú 1974-es nemzetközi egyezménynek (SOLAS) való megfelelőséget tanúsító vagy ezzel egyenértékű bizonyítvány, vagy

b) a módosított, merülésvonalakról szóló 1966-os nemzetközi egyezménynek való megfelelőséget tanúsító vagy ezzel egyenértékű bizonyítvány, valamint a módosított, hajókról történő szennyezés megelőzéséről szóló, 1973-as nemzetközi egyezménynek (MARPOL) való megfelelőséget tanúsító IOPP-bizonyítvány.

2.8 c: "gátló berendezés": olyan berendezés, amely működési változókat mér, érzékel vagy azokra válaszol, abból a célból, hogy a szennyezőanyag-kibocsátást szabályzó rendszer bármely elemének működését vagy funkcióját aktiválja, modulálja, késleltesse vagy deaktiválja, úgy, hogy a szabályzó rendszer hatékonyságát csökkenti a nem közúti mozgó gép vagy berendezés normál használata során tapasztalt körülmények között, hacsak az ilyen berendezés használata az alkalmazott szennyezőanyag-kibocsátás tanúsítási vizsgálatban alapvetően nem szerepel.

2.8 d: "irracionális kibocsátás-csökkentési stratégia": bármely olyan stratégia vagy intézkedés, amely a nem közúti mozgó gép vagy berendezés normál használati körülmények közötti működésekor a kibocsátás-csökkentő rendszer hatékonyságát a megfelelő szennyezőanyag-kibocsátási vizsgálati eljárásokban elvárt szint alá csökkenti."

b) a melléklet a következő szakasszal egészül ki:

"2.17. "vizsgálati ciklus";: vizsgálati pontok sorozata, melyek mindegyikéhez egy meghatározott fordulatszám és nyomaték tartozik, amelyet a motornak követnie kell állandósult üzemmódban (NRSC-vizsgálat) vagy tranziens működési körülmények között (NRTC-vizsgálat).";

c) a 2.17. szakasz számozása 2.18.-ra változik, és helyébe a következő szöveg lép:

"2.18. Jelölések és rövidítések

2.18.1. A vizsgálati paraméterek jelölései

Jelölés | Mértékegység | Meghatározás |

A/Fst | – | Sztöchiometrikus levegő/üzemanyag arány |

AP | m2 | Izokinetikus mintavételi próba keresztmetszeti területe |

AT | m2 | Kipufogócső keresztmetszeti területe |

Aver | | Súlyozott átlagos értékek: |

| m3/h | térfogatáram |

| kg/h | tömegáram |

C1 | – | 1 szénnel egyenértékű szénhidrogén |

Cd | – | Az SSV kifolyási tényezője |

Conc | ppm | Koncentráció (az összetevőt jelölő indexszel) |

Concc | ppm | Háttérkorrekciós koncentráció |

Concd | ppm | A hígító levegőben mért szennyező anyag koncentrációja |

Conce | ppm | A hígított kipufogógázban mért szennyező anyag koncentrációja |

d | m | Átmérő |

DF | – | Hígítási tényező |

fa | – | Laboratórium atmoszferikus tényező |

GAIRD | kg/h | Beszívott levegő tömegáramlási sebessége száraz alapon |

GAIRW | kg/h | Beszívott levegő tömegárama nedves alapon |

GDILW | kg/h | Hígító levegő tömegárama nedves alapon |

GEDFW | kg/h | Egyenértékű hígított kipufogógáz tömegárama nedves alapon |

GEXHW | kg/h | Kipufogógáz tömegárama nedves alapon |

GFUEL | kg/h | Üzemanyag tömegárama |

GSE | kg/h | Mintavételezett kipufogógáz tömegárama |

GT | cm3/min | Keresőgáz térfogatárama |

GTOTW | kg/h | Hígított kipufogógáz tömegárama nedves alapon |

Ha | g/kg | Beszívott levegő abszolút nedvességtartalma |

Hd | g/kg | Hígító levegő abszolút nedvességtartalma |

HREF | g/kg | Abszolút nedvességtartalom referenciaértéke (10,71 g/kg) |

i | – | Egyedi módot jelölő index (NRSC-vizsgálat esetén) vagy pillanatnyi érték (NRTC-vizsgálat esetén) |

KH | – | Nedvességtartalom korrekciós tényező NOx esetén |

Kp | – | Nedvességtartalom korrekciós tényező részecskék esetén |

KV | – | CFV kalibráció függvény |

KW, a | – | Szárazról nedvesre korrekciós tényező a beszívott levegő esetén |

KW, d | – | Szárazról nedvesre korrekciós tényező a hígító levegőre vonatkozóan |

KW, e | – | Szárazról nedvesre korrekciós tényező a hígított kipufogógázra vonatkozóan |

KW, r | – | Szárazról nedvesre korrekciós tényező a nyers kipufogógázra vonatkozóan |

L | % | A vizsgálati fordulatszámon mért nyomaték százalékos aránya a maximális nyomatékhoz képest |

Md | mg | Az összegyűjtött hígító levegő részecskemintájának tömege |

MDIL | kg | A részecske mintavételező szűrőkön átjutott hígító levegőminta tömege |

MEDFW | kg | A egyenértékű hígított kipufogógáz tömege a ciklus során |

MEXHW | kg | A ciklus során átáramló összes kipufogógáz tömege |

Mf | mg | Összegyűjtött részecskeminta tömege |

Mf, p | mg | Az elsődleges szűrőn összegyűjtött részecskeminta tömege |

Mf, b | mg | A kiegészítő szűrőn összegyűjtött részecskeminta tömege |

Mgas | g | A gáz-halmazállapotú szennyező anyag összes tömege a ciklus során |

MPT | g | A részecskék összes tömege a ciklus során |

MSAM | kg | A részecske-mintavételező szűrőkön átmenő hígított kipufogóminta tömege |

MSE | kg | A kipufogógáz-minta tömege a ciklus során |

MSEC | kg | A másodlagos hígító levegő tömege |

MTOT | kg | A kétszeresen hígított kipufogógáz összes tömege a ciklus során |

MTOTW | kg | A hígító alagúton a ciklus alatt átáramló hígított kipufogógáz összes tömege nedves alapon |

MTOTW, I | kg | A hígító alagúton átáramló hígított kipufogógáz pillanatnyi tömege nedves alapon |

mass | g/h | A szennyezőanyag-kibocsátások tömegáramát (sebességét) jelölő index |

NP | – | A PDP ciklus alatti összes fordulatának a száma |

Nref | min-1 | Referenciamotor-fordulatszám NRTC-vizsgálat esetén |

Nsp | s-2 | A motorfordulatszám deriváltja |

P | kW | Korrigálatlan fékpadi teljesítmény, |

p1 | kPa | Nyomásesés az atmoszférikus nyomáshoz képest a PDP szivattyú bemeneténél |

PA | kPa | Abszolút nyomás |

Pa | kPa | A motor beszívott levegőjének telítési gőznyomása (ISO 3046: psy= PSY vizsgálati környezet) |

PAE | kW | A vizsgálat során felszerelt, e melléklet 2.4. bekezdése által szükségessé nem tett segédberendezések által felvett összes bejelentett teljesítmény |

PB | kPa | Teljes atmoszferikus nyomás (ISO 3046: Px= PX Helyszíni környezeti teljes nyomás Py= PY Vizsgálati környezet teljes nyomás) |

Pd | kPa | A hígító levegő telítési gőznyomása |

PM | kW | Maximális teljesítmény a vizsgálati fordulatszámon a vizsgálati körülmények között (lásd a VII. melléklet 1. függelékét) |

Pm | kW | A próbapadon mért teljesítmény |

Ps | kPa | Száraz atmoszferikus nyomás |

q | – | Hígítási arány |

Qs | m3/s | CVS térfogatárama |

r | – | Az SSV torok és a bemeneti keresztmetszet abszolút, statikus nyomásának aránya |

r | m3/s | Az izokinetikus szonda és a kipufogócső keresztmetszeti területeinek aránya |

Ra | % | A beszívott levegő relatív nedvességtartalma |

Rd | % | A hígító levegő relatív nedvességtartalma |

Re | – | Reynolds-szám |

Rf | – | FID reakció tényező |

T | K | Abszolút hőmérséklet |

t | s | Mérési idő |

Ta | K | A beszívott levegő abszolút hőmérséklete |

TD | K | Abszolút harmatpont-hőmérséklet |

Tref | K | Az égési levegő referenciahőmérséklete: (298 K) |

Tsp | N.m | Az átmeneti ciklus megkívánt nyomatéka |

t10 | s | Időtartam (késedelem), amely ugrásfüggvény bemenőjel után a végérték 10 %-ának kijelzéséig eltelik |

t50 | s | Időtartam (késedelem), amely ugrásfüggvény bemenőjel után a végérték 50 %-ának kijelzéséig eltelik |

t90 | s | Időtartam (késedelem), amely ugrásfüggvény bemenőjel után a végérték 90 %-ának kijelzéséig eltelik |

Δti | s | A pillanatnyi CFV áramra vonatkozó időintervallum |

V0 | m3/rev | A PDP térfogatárama az adott körülmények között |

Wact | kWh | Az NRTC ciklus tényleges munkavégzése |

WF | – | Súlyozási tényező |

WFE | – | Tényleges súlyozási tényező |

X0 | m3/rev | A PDP térfogatáram kalibrációs függvénye |

ΘD | kg.m2 | Az örvényáramú fékpad forgó tömegeinek a tehetetlenségi nyomatéka |

ß | – | Az SSV torok átmérő, d, aránya a bemeneti cső belső átmérőjéhez |

λ | – | Relatív levegő/üzemanyag (A/F) arány, a tényleges A/F osztva a sztöchiometrikus A/F-fel |

ρEXH | kg/m3 | A kipufogógáz sűrűsége |

2.18.2. Kémiai összetevők jelölései

CH4 | Metán |

C3H 8 | Propán |

C2H6 | Etán |

CO | Szén-monoxid |

CO2 | Szén-dioxid |

DOP | Di-oktilftalát |

H2O | Víz |

HC | Szénhidrogének |

NOx | Nitrogén-oxidok |

NO | Nitrogén-oxid |

NO2 | Nitrogén-dioxid |

O2 | Oxigén |

PT | Részecskék |

PTFE | Politetrafluor-etilén |

2.18.3. Rövidítések

CFV | Kritikus áramlás légtorok |

CLD | Kemilumineszcenciális detektor |

CI | Kompressziós gyújtás |

FID | Lángionizációs detektor |

FS | Teljes skála |

HCLD | Fűtött kemilumineszcenciális detektor |

HFID | Fűtött lángionizációs detektor |

NDIR | Nem diszperzív infravörös gázanalizátor |

NG | Földgáz |

NRSC | Nem közúti állandósult állapotú ciklus |

NRTC | Nem közúti átmeneti állapotú (tranziens) ciklus |

PDP | Térfogat-kiszorításos szivattyú |

SI | Szikragyújtás |

SSV | Szubszonikus légtorok". |

3. A 3. szakasz a következő szakasszal egészül ki:

"3.1.4. A XIII. melléklettel összhangban lévő táblák, ha a motort a rugalmas végrehajtási eljárásra vonatkozó rendelkezések alapján hozták forgalomba."

4. A 4. szakasz a következőképpen módosul:

a) a 4.1.1. pont végén a következő szöveggel egészül ki:

"Minden olyan motort, amely vízzel keveredett kipufogógázokat bocsát ki, a gáz- vagy szilárd halmazállapotú szennyezőanyag-kibocsátási mintavételező berendezés ideiglenes csatlakoztatása céljából a motor kipufogórendszerében olyan csatlakozással kell ellátni, amely a motor áramlásirányában és valamennyi olyan pont előtt helyezkedik el, ahol a kipufogógáz vízzel (vagy bármilyen egyéb hűtő/gáztisztító közeggel) lép kapcsolatba. Fontos, hogy e csatlakozás elhelyezkedése a kipufogógáz jól keveredett reprezentatív mintáját tegye lehetővé. A csatlakozónak belső menetesnek kell lennie, a szabványos csőmenettel, 1/2 hüvelyknél nem nagyobb átmérővel, és használaton kívül dugóval kell lezárni (egyenértékű csatlakozó megengedett).";

b) a szakasz a következő ponttal egészül ki:

"4.1.2.4. A szén-monoxid-kibocsátás, a szénhidrogének és a nitrogén-oxidok kibocsátásának összege és a részecskekibocsátás a IIIA. szakaszban nem haladhatja meg az alábbi táblázatban feltüntetett mennyiségeket:

A nem belvízi hajók, mozdonyok és vasúti motorkocsik meghajtására használt motorok:

Kategória: Hasznos teljesítmény (P) (kW) | Szén-monoxid (CO) (g/kWh) | Szénhidrogének és nitrogén-oxidok összege (HC + NOx) (g/kWh) | Részecskék (PT) (g/kWh) |

H: 130 kW ≤ P ≤ 560 KW | 3,5 | 4,0 | 0,2 |

I: 75 kW ≤ P < 130 KW | 5,0 | 4,0 | 0,3 |

J: 37 kW ≤ P < 75 kW | 5,0 | 4,7 | 0,4 |

K: 19 kW ≤ P < 37 kW | 5,5 | 7,5 | 0,6 |

A belvízi hajók meghajtására szolgáló motorok:

Kategória: hengerűrtartalom/hasznos teljesítmény (SV/P) (hengerenkénti liter/kW) | Szén-monoxid (CO) (g/kWh) | Szénhidrogének és nitrogén-oxidok összege (HC + NOx) (g/kWh) | Részecskék (PT) (g/kWh) |

V1:1 SV < 0,9 és P ≥ 37 kW | 5,0 | 7,5 | 0,40 |

V1:2 0,9 ≤ SV < 1,2 | 5,0 | 7,2 | 0,30 |

V1:3 1,2 ≤ SV < 2,5 | 5,0 | 7,2 | 0,20 |

V1:4 2,5 ≤ SV < 5 | 5,0 | 7,2 | 0,20 |

V2:1 5 ≤ SV < 15 | 5,0 | 7,8 | 0,27 |

V2:2 15 ≤ SV < 20 és P < 3300 kW | 5,0 | 8,7 | 0,50 |

V2:3 15 ≤ SV < 20 és P ≥ 3300 kW | 5,0 | 9,8 | 0,50 |

V2:4 20 ≤ SV < 25 | 5,0 | 9,8 | 0,50 |

V2:5 25 ≤ SV < 30 | 5,0 | 11,0 | 0,50 |

Mozdonyok meghajtására szolgáló motorok:

Kategória: Hasznos teljesítmény (P) (kW) | Szén-monoxid (CO) (g/kWh) | Szénhidrogének és nitrogén-oxidok összege (HC + NOx) (g/kWh) | Részecskék (PT) (g/kWh) |

| |

RL A: 130 kW ≤ P ≤ 560 kW | 3,5 | 4,0 | 0,2 |

| Szén-monoxid (CO) (g/kWh) | Szénhidrogének (HC) (g/kWh) | Nitrogén-oxidok (NOx) (g/kWh) | Részecskék (PT) (g/kWh) |

RH A: P > 560 KW | 3,5 | 0,5 | 6,0 | 0,2 |

RH A motorok P > 2000 kW és SV > 5 l/henger | 3,5 | 0,4 | 7,4 | 0,2 |

Vasúti motorkocsik meghajtására szolgáló motorok:

Kategória: Hasznos teljesítmény (P) (kW) | Szén-monoxid (CO) (g/kWh) | Szénhidrogének és nitrogén-oxidok összege (HC + NOx) (g/kWh) | Részecskék (PT) (g/kWh) |

RC A: 130 kW < P | 3,5 | 4,0 | 0,20"; |

c) a szakasz a következő ponttal egészül ki:

"4.1.2.5. A szén-monoxid-kibocsátás, a szénhidrogének és a nitrogén-oxidok kibocsátása (vagy adott esetben azok összege) és a részecskekibocsátás a IIIB. szakaszban nem haladhatja meg az alábbi táblázatban feltüntetett mennyiségeket:

A nem belvízi hajók, mozdonyok és vasúti motorkocsik meghajtására használt motorok:

Kategória: Hasznos teljesítmény (P) (kW) | Szén-monoxid (CO) (g/kWh) | Szénhidrogének (HC) (g/kWh) | Nitrogén-oxidok (NOx) (g/kWh) | Részecskék (PT) (g/kWh) |

L: 130 kW ≤ P ≤ 560 kW | 3,5 | 0,19 | 2,0 | 0,025 |

M: 75 kW ≤ P < 130 kW | 5,0 | 0,19 | 3,3 | 0,025 |

N: 56 kW ≤ P < 75 kW | 5,0 | 0,19 | 3,3 | 0,025 |

| | Szénhidrogének és nitrogén-oxidok összege (HC + NOx) (g/kWh) | |

P: 37 kW ≤ P < 56 kW | 5,0 | 4,7 | 0,025 |

Vasúti motorkocsik meghajtására szolgáló motorok:

Kategória: Hasznos teljesítmény (P) (kW) | Szén-monoxid (CO) (g/kWh) | Szénhidrogének (HC) (g/kWh) | Nitrogén-oxidok (NOx) (g/kWh) | Részecskék (PT) (g/kWh) |

RC B: 130 kW < P | 3,5 | 0,19 | 2,0 | 0,025 |

Mozdonyok meghajtására szolgáló motorok:

Kategória: Hasznos teljesítmény (P) (kW) | Szén-monoxid (CO) (g/kWh) | Szénhidrogének és nitrogén-oxidok összege (HC + NOx) (g/kWh) | Részecskék (PT) (g/kWh) |

RC B: 130 kW < P | 3,5 | 4,0 | 0,025"; |

d) a szakasz az új 4.1.2.5. pont után a következő ponttal egészül ki:

"4.1.2.6. A szén-monoxid-kibocsátás, a szénhidrogének és a nitrogén-oxidok kibocsátása (vagy adott esetben azok összege) és a részecskekibocsátás a IV. szakaszban nem haladhatja meg az alábbi táblázatban feltüntetett mennyiségeket:

A nem belvízi hajók, mozdonyok és vasúti motorkocsik meghajtására használt motorok:

Kategória: Hasznos teljesítmény (P) (kW) | Szén-monoxid (CO) (g/kWh) | Szénhidrogének (HC) (g/kWh) | Nitrogén-oxidok (NOx) (g/kWh) | Részecskék (PT) (g/kWh) |

Q: 130 kW ≤ P ≤ 560 kW | 3,5 | 0,19 | 0,4 | 0,025 |

R: 56 kW ≤ P < 130 kW | 5,0 | 0,19 | 0,4 | 0,025"; |

e) a szakasz a következő ponttal egészül ki:

"4.1.2.7. A 4.1.2.4, 4.1.2.5. és 4.1.2.6. pont határértékei a III. melléklet 5. függelékével összhangban kiszámított elhasználódást is magukban foglalják.

A 4.1.2.5. és 4.1.2.6. pontban előírt határértékek esetében az összes, meghatározott ellenőrzési területhez tartozó, véletlenszerűen kiválasztott terhelési körülmény között, és az ilyen rendelkezés alá nem tartozó meghatározott motorüzemeltetési körülmények kivételével, a mindössze 30 mp-es időtartam alatt mintavételezett kibocsátások a fenti táblázatok határértékeit 100 %-nál nagyobb mértékben nem haladhatják meg. Az ellenőrzési területet, amelyre vonatkozóan a százalékarányokat nem lehet túllépni, és a kizárt motorüzemeltetési körülményeket a 15. cikkben említett eljárással összhangban kell alkalmazni, illetve kell meghatározni.";

f) a 4.1.2.4. pont számozása 4.1.2.8.-ra változik.

2. A II. melléklet a következőképpen módosul:

1. Az 1. szakasz a következőképpen módosul:

a) az 1.1. pont a következőkkel egészül ki:

"Két vizsgálati ciklus kerül leírásra, amelyeket az I. melléklet 1. szakaszának rendelkezései szerint kell alkalmazni:

- az NRSC (nem közúti állandósult állapotú ciklus), amelyet az I, II. és IIIA. szakaszban és az állandó fordulatszámú motorokra vonatkozóan, valamint gáz-halmazállapotú szennyező anyagok esetében a IIIB. és IV. szakaszban kell használni,

- az NRTC (nem közúti átmeneti állapotú, tranziens ciklus), amelyet a IIIB. és a IV. szakaszban a részecskekibocsátások mérésére és az állandó fordulatszámú motorok kivételével valamennyi motorra vonatkozóan kell használni. A gyártó választása alapján ez a vizsgálat a IIIA. szakaszban, valamint gáz-halmazállapotú szennyező anyagok esetében a IIIB. és a IV. szakaszban szintén használható,

- a belvízi hajókban történő felhasználásra szánt motorokra vonatkozóan az ISO 8178-4:2002 [E] által és az IMO MARPOL 73/78, VI. mellékletében (NOx Szabályzat) meghatározottak szerinti ISO vizsgálati eljárást kell használni,

- a vasúti motorkocsik meghajtására szánt motorokra vonatkozóan a gáz- és részecskés szilárd halmazállapotú szennyező anyagok mérésére a IIIA. és a IIIB. szakaszban az NRSC-t kell alkalmazni,

- a mozdonyok meghajtására szánt motorokra vonatkozóan a gáz- és szilárd halmazállapotú szennyező anyagok mérésére a IIIA. és a IIIB. szakaszban az NRSC-t kell alkalmazni.";

b) a szakasz a következő ponttal egészül ki:

"1.3. Mérési alapelv:

A motor mérendő kipufogógáz szennyezőanyag-kibocsátása a gáz halmazállapotú alkotóelemeket (szén-monoxid, összes szénhidrogén és nitrogén-oxid), és a részecskéket foglalja magában. Ezen túlmenően a szén-dioxidot gyakran keresőgázként használják a részleges és a teljes áramú hígítórendszerek hígítási arányának meghatározására. A helyes mérnöki gyakorlat alapján a vizsgálat végrehajtása során felmerülő mérési problémák észlelésének kiváló eszközeként javasolt a szén-dioxid általános mérése.

1.3.1. NRSC-vizsgálat:

Az üzemeltetési körülmények előre meghatározott sorozata alatt, felmelegített motorral, a fenti kipufogó szennyezőanyag-kibocsátási mennyiségeket a kezeletlen kipufogógázból vett minta segítségével folyamatosan kell vizsgálni. A vizsgálati ciklus számos fordulatszám- és nyomaték- (terhelési) üzemállapotból áll, amelyek lefedik a dízelmotorok jellemző üzemi tartományát. Valamennyi üzemállapot során minden egyes gáz-halmazállapotú szennyező anyag koncentrációját, a kipufogógáz-áramot és a kimenő teljesítményt meg kell határozni, és a mért értékeket súlyozni kell. A részecske mintáját kondicionált környezeti levegővel kell hígítani. A teljes vizsgálati eljárás során egy mintát kell venni, és megfelelő szűrőkön el kell különíteni.

Alternatív megoldásként külön szűrökön is lehet mintát venni, minden egyes üzemállapot esetén egyet, és a ciklustól függően súlyozott eredményeket számítással kell meghatározni.

Minden egyes szennyező anyag kilowattóránként kibocsátott, grammban kifejezett mennyiségét az e melléklet 3. függelékében leírtak szerint kell kiszámítani.

1.3.2. NRTC-vizsgálat:

A szorosan a nem közúti gépekbe vagy berendezésekbe épített dízelmotorok üzemeltetési körülményein alapuló, előírt átmeneti vizsgálati ciklust kétszer kell elvégezni:

- Első alkalommal (hidegindítás), miután a motor szobahőmérsékletre hűlt, a motor hűtőfolyadékának és az olajnak, az utókezelő rendszereknek és minden motorvezérlő segédberendezésnek a hőmérséklete pedig 20 és 30 °C között stabilizálódott.

- Második alkalommal (melegindítás), egy húszperces melegítő járatás után, amely közvetlenül a hidegindítási ciklus befejeződése után kezdődik.

E vizsgálatsorozat során a fenti szennyező anyagokat kell megvizsgálni. A motorfékpad motornyomaték- és fordulatszám-visszajelző jelzéseit használva, a teljesítményt a ciklus időtartamára vonatkozóan integrálni kell, ami a motornak a ciklus során végzett munkáját adja meg. A gáz-halmazállapotú alkotóelemek koncentrációját a kezeletlen kipufogógázban a ciklus során meg kell határozni e melléklet 3. függelékével összhangban az analizátor-jel integrálásával, vagy e melléklet 3. függelékével összhangban a CVS teljes áramú hígítórendszer hígított kipufogógázában mért koncentráció integrálásával vagy zsákos mintavételezéssel. Részecskék esetében a hígított kipufogógázból a meghatározott szűrőn arányos mintát kell összegyűjteni részleges áramú vagy teljes áramú hígítással. A használt módszertől függően a szennyező anyagok kibocsátott tömegének kiszámításához meg kell határozni a hígított vagy hígítás nélküli kipufogógázáramot a ciklus során. Minden egyes szennyező anyag kilowattóránként kibocsátott, grammban kifejezett mennyiségének megadásához a kibocsátott tömegértékeknek arányosnak kell lenniük a motor munkavégzésével.

A szennyezőanyag-kibocsátásokat (g/kWh) a hideg- és melegindítási ciklusok során egyaránt mérni kell. Az összetett súlyozott szennyezőanyag-kibocsátásokat úgy kell kiszámítani, hogy a hidegindítási eredményeket 10 %-kal, a melegindítási eredményeket pedig 90 %-kal súlyozzák. A súlyozott összetett eredményeknek teljesíteniük kell a szabványokat.

A hideg/meleg összetett vizsgálatsorozat megkezdését megelőzően a jelöléseket (I. melléklet, 2.18. pont) a vizsgálatsorozatot (III. melléklet) és a számítási egyenleteket (III. melléklet III. függeléke) a 15. cikkben említett eljárással összhangban módosítani kell."

2 A 2. szakasz a következőképpen módosul:

a) a 2.2.3. pont helyébe a következő lép:

"2.2.3. Töltőlevegő-hűtéses motorok

A töltőlevegő hőmérsékletét rögzíteni kell, és annak a megadott névleges fordulatszám és teljes terhelés mellett a gyártó által meghatározott maximális töltőlevegő hőmérséklethez képest ± 5 K-en belül kell lennie. A hűtőközeg hőmérsékletének legalább 293 K-nek (20 °C) kell lennie.

Ha a vizsgáló laboratórium rendszerét vagy külső feltöltőt használnak, a töltőlevegő hőmérsékletét úgy kell beállítani, hogy az a megadott maximális teljesítmény és teljes terhelés mellett a gyártó által meghatározott maximális töltőlevegő-hőmérséklethez képest ± 5 K-en belül legyen. A töltőlevegő hűtőjének hűtőfolyadék-hőmérsékletét és a hűtőfolyadék áramlási sebességét a fenti beállítási ponthoz képest a teljes vizsgálat ciklus során nem szabad megváltoztatni. A töltőlevegő-hűtő térfogatának a helyes mérnöki gyakorlaton és a jellemző jármű/gép alkalmazásokon kell alapulnia.

A töltőlevegő-hűtő beállítása a SAE J 1937 1995 januárjában kiadott változatával összhangban is elvégezhető";

b) a 2.3. pont szövege helyébe a következő lép:

"A vizsgálati motort olyan levegőszívó rendszerrel kell ellátni, amelynek áramlási ellenállása ± 300 Pa-n belül akkora, mint a gyártó által egy tiszta levegőszűrőre megadott felső határérték, a motornak a gyártó szerint a legnagyobb levegőáramot eredményező üzemi viszonyai mellett. Az ellenállást a névleges fordulatszámon, teljes terhelésnél kell beállítani. A vizsgáló laboratórium rendszere használható, amennyiben a motor tényleges üzemi viszonyait reprodukálja.";

c) a 2.4. A motor kipufogórendszere pont helyébe a következő lép:

"A vizsgálati motort kipufogórendszerrel kell ellátni, amely ± 650 Pa-n belül akkora ellennyomást eredményez, mint a gyártó által megadott felső határérték, a maximális névleges teljesítményt adó üzemviszonyok mellett.

Amennyiben a motor kipufogógáz-utókezelő rendszerrel van felszerelve, a kipufogócső átmérőjének a tényleges üzemelés során alkalmazottal azonosnak kell lennie legalább 4 csőátmérőnyi távolságban az előtt a pont előtt, ahol az utókezelő berendezést tartalmazó rész bővülési szakasza kezdődik. A kipufogógáz-utókezelő távolságának a kipufogócsonk csatlakozó karimájától, illetve a turbótöltő kilépésétől azonosnak kell lennie a gépekben alkalmazott konfigurációéval, vagy a gyártó által adott távolságspecifikációnak kell megfelelnie. A kipufogógáz-ellennyomásnak vagy az áramlási ellenállásnak meg kell felelnie az előzőekben megadott kritériumoknak, és szükség esetén egy szeleppel beállíthatónak kell lennie. A kísérleti tesztek és a motor feltérképezése során el lehet távolítani a kipufogógáz utókezelő rendszert tartalmazó szakaszt, helyettesítve egy azonos, de inaktív katalizátort hordozótestet tartalmazó elemmel.";

d) a 2.8. szakaszt el kell hagyni.

3. A 3. szakasz a következőképpen módosul:

a) A 3. szakasz címének helyébe a következő lép:

"3. A VIZSGÁLAT VÉGREHAJTÁSA (NRSC-VIZSGÁLAT)";

b) a szakasz a következő ponttal egészül ki:

"3.1. A fékpadbeállítások meghatározása

Az ISO 14396: 2002 szerint a specifikus szennyezőanyag-kibocsátások mérésének alapja a korrigálatlan fékteljesítmény.

Bizonyos segédüzemi berendezéseket, amelyek csak a gép üzemeltetéséhez szükségesek és a motorra szerelhetők, a vizsgálat idejére el kell távolítani. A következő nem teljes lista példaként szolgál:

- levegőkompresszor a fékek számára

- szervokormány kompresszora

- légkondicionálás kompresszora

- hidraulikus működtető szervek szivattyúi.

Amennyiben a segédüzemi berendezéseket nem távolították el, a vizsgálati fordulatszámokon általuk elnyelt teljesítményt a motorfékpad-beállítások kiszámítása érdekében meg kell határozni, kivéve az olyan motorokat, ahol az ilyen segédüzemi berendezések a motor elválaszthatatlan részét képezik (pl. a levegőhűtésű motorok hűtőventillátorai).

A szívócső áramlási ellenállás és a kipufogócső-ellennyomás beállításait a 2.3. és 2.4. szakasszal összhangban a gyártó által megadott felső határértékekhez kell beállítani.

A vizsgálati fordulatszámhoz tartozó maximális nyomatékot kísérleti mérésekkel kell meghatározni annak érdekében, hogy számítani lehessen a meghatározott vizsgálati üzemmódokhoz tartozó nyomatékértéket. Olyan motorok esetében, amelyeket nem terveztek arra, hogy egy adott fordulatszám-tartomány felett a teljes terhelésinyomaték-görbén működjenek, a vizsgálati fordulatszámokhoz tartozó maximális nyomatékot a gyártónak kell megadnia.

Az egyes vizsgálati módokra vonatkozó motorbeállítást a következő képlet használatával kell kiszámítani:

S =

P

+ P

L

100

- P

AE

Ha az arány

≥ 0,03

,

a PAE értékét a típusjóváhagyást megadó műszaki hatóság ellenőrizheti.";

c) a 3.1–3.3. pont számozása 3.2–3.4-re változik;

d) a 3.4. pont számozása 3.5-re változik, és helyébe a következő lép:

"3.5. A hígítási arány beállítása

A részecske-mintavételezési rendszert az egyszűrős módszer esetén el kell indítani és a megkerülő ágon kell futtatni (a többszűrős módszer helyett választható). A hígító levegő részecske-háttérszintje a hígító levegőnek a részecskeszűrőkön történő átjuttatásával határozható meg. Szűrt hígító levegő használata esetén egyetlen mérés végezhető bármikor a vizsgálat előtt, alatt vagy után. Ha a hígító levegő nem szűrt, a mérést a vizsgálat időtartama alatt vett egyetlen mintán kell elvégezni.

A hígító levegőt úgy kell beállítani, hogy minden üzemmódban 315 K (42 °C) és 325 K (52 °C) között legyen a szűrő felületének hőmérséklete. A teljes hígítási arány nem lehet kisebb, mint négy.

MEGJEGYZÉS:

Állandósult állapotú eljárás esetén a szűrő hőmérséklete a 42–52 °C hőmérsékleti tartomány figyelembevétele helyett a 325 K (52 °C) maximális hőmérsékleten vagy ez alatt tartható.

Az egyszűrős és többszűrős módszer esetében egyaránt a szűrőn áthaladó minta tömegáramának a teljes átáramlású rendszerek hígított kipufogógáz tömegárama állandó hányadának kell lennie minden üzemmódban. Ennek a tömegaránynak az üzemmód átlagolt értékét illetően ± 5 %-on belül kell lennie, a megkerülő vezeték nélküli rendszerek esetén minden üzemmód első 10 másodpercének kivételével. Egyszűrős módszert használó, részleges áramú hígítórendszerek esetében a szűrőn áthaladó tömegáramlási sebességnek az üzemmód átlagolt értékét illetően ± 5 %-on belül állandónak kell lennie, a megkerülő vezeték nélküli rendszerek esetében minden üzemmód első 10 másodpercének kivételével.

A CO2- vagy NOx-koncentráció által szabályozott rendszerek esetében a hígító levegő CO2- vagy NOx-tartalmát minden egyes vizsgálat kezdetén és végén meg kell mérni. A hígító levegő vizsgálat előtti és utáni CO2- vagy NOx-háttérkoncentráció mérési eredményeinek egymáshoz képest 100 ppm-en, illetve 5 ppm-en belül kell lenniük.

Hígított kipufogógázt elemző rendszer használata esetén a vonatkozó háttérkoncentrációkat a teljes vizsgálatsorozat alatt a mintavételező zsákba vett hígító levegő mintavételezésével kell meghatározni.

A folyamatos (nem zsákos) háttérkoncentráció legalább három ponton vehető, a ciklus elején, végén és a közepéhez közeli ponton, és az értékeket átlagolni kell. A gyártó kérésére a háttérmérések elhagyhatók.";

e) a 3.5–3.6. pont számozása 3.6.–3.7.-re változik;

f) a 3.6.1. pont helyébe a következő lép:

"3.7.1. A berendezés specifikációja az I. melléklet 1A szakaszának megfelelően:

3.7.1.1. "A" specifikáció

Az I. melléklet 1. A. i. és A. iv. pontjának hatálya alá tartozó motorok esetében a fékpadi üzemeltetés során a vizsgálati motoron a következő 8-üzemmódú ciklust1 kell követni:

Üzemmód száma | Motor-fordulatszám | Terhelés | Súlyozási tényező |

1 | Névleges | 100 | 0,15 |

2 | Névleges | 75 | 0,15 |

3 | Névleges | 50 | 0,15 |

4 | Névleges | 10 | 0,10 |

5 | Közbenső | 100 | 0,10 |

6 | Közbenső | 75 | 0,10 |

7 | Közbenső | 50 | 0,10 |

8 | Üresjárati | – | 0,15 |

3.7.1.2. "B" specifikáció

Az I. melléklet 1. A. ii. pontjának hatálya alá tartozó motorok esetében a fékpadi üzemeltetés során a vizsgálati motoron a következő 5-üzemmódú ciklust2 kell követni:

Üzemmód száma | Motor-fordulatszám | Terhelés | Súlyozási tényező |

1 | Névleges | 100 | 0,05 |

2 | Névleges | 75 | 0,25 |

3 | Névleges | 50 | 0,30 |

4 | Névleges | 25 | 0,30 |

5 | Névleges | 10 | 0,10 |

A terhelésértékek egy olyan változó teljesítménysorozat alatt rendelkezésre álló maximális teljesítményként meghatározott névleges teljesítményhez tartozó nyomaték százalékos értékei, amely évente korlátlan óraszámban futtatható, a megadott karbantartási időközök között és a megadott környezeti feltételek mellett, a karbantartást a gyártó által előírtak szerint elvégezve.

3.7.1.3. "C" specifikáció

A belvízi hajókban történő felhasználásra szánt meghajtó motorok3 esetében az ISO 8178-4:2002 [E] által és az IMO MARPOL 73/78, VI. mellékletében (NOx-Szabályzat) meghatározottak szerinti ISO vizsgálati eljárást kell használni.

Az álladó lapátszögű hajócsavarral (fix nyomatékgörbével) működő meghajtó motort motorfékpadon kell vizsgálni, a kereskedelmi tengerhajózási dízelmotorok üzem közbeni működésének bemutatására kifejlesztett következő 4 üzemmódú állandósult állapotú ciklus4 használatával:

Üzemmód száma | Motorfordulatszám | Terhelés | Súlyozási tényező |

1 | 100 % (Névleges) | 100 | 0,20 |

2 | 91 % | 75 | 0,50 |

3 | 80 % | 50 | 0,15 |

4 | 63 % | 25 | 0,15 |

Belvízi hajók állandó fordulatszámú, változtatható lapátszögű vagy elektromosan csatlakoztatott hajócsavarral működő meghajtó motorjait motorfékpadon kell vizsgálni, a fenti ciklussal azonos terhelési és súlyozási tényezőkkel jellemzett következő, 4 üzemmódú állandósult állapotú ciklus5 használatával, de minden üzemmódban névleges fordulatszámon működtetett motorral:

Üzemmód száma | Motorfordulatszám | Terhelés | Súlyozási tényező |

1 | Névleges | 100 | 0,20 |

2 | Névleges | 75 | 0,50 |

3 | Névleges | 50 | 0,15 |

4 | Névleges | 25 | 0,15 |

3.7.1.4. "D" specifikáció

Az I. melléklet 1A(v) szakaszának hatálya alá tartozó motorok esetében a fékpadi üzemeltetés során a vizsgálati motoron a következő 3 üzemmódú ciklust6 kell követni:

"Az ISO8178-4: 2002(E) szabvány 8.3.1.1. bekezdésében leírtak szerinti C1 ciklussal azonos

"Az ISO8178-4: 2002(E) szabvány 8.4.1. bekezdésében leírtak szerinti D2 ciklussal azonos

"Az állandó sebességű segédmotorokat az ISO D2 működési ciklus, azaz a 3.7.1.2. pontban meghatározott 5 üzemmódú állandósult állapotú ciklus szerint kell tanúsítani, míg a változó sebességű segédmotorokat az ISO C1 működési ciklus, azaz a 3.7.1.1. pontban meghatározott 8-üzemmódú állandósult állapotú ciklus szerint kell tanúsítani.

"Az ISO8178-4: 2002(E) szabvány 8.5.1, 8.5.2. és 8.5.3. pontja szerinti E3 ciklussal azonos. A négy üzemmód az üzem közbeni méréseken alapuló átlagos hajtócsavar-görbén nyugszik.

"Az ISO8178-4: 2002(E) szabvány 8.5.1, 8.5.2. és 8.5.3. pontja szerinti E2 ciklussal azonos.

"Az ISO8178-4: 2002(E) szabvány szerinti F ciklussal azonos.

Üzemmód száma | Motorfordulatszám | Terhelés | Súlyozási tényező |

1 | Névleges | 100 | 0,25 |

2 | Közbenső | 50 | 0,15 |

3. | Üresjárati | – | 0,60" |

g) a 3.7.3. pont helyébe a következő szöveg lép:

"A vizsgálatsorozatot meg kell kezdeni. A vizsgálatot a fentebb a vizsgálati ciklusokra vonatkozóan megállapított üzemmód-számok sorrendjében kell elvégezni.

Az adott vizsgálati ciklus minden egyes üzemmódja alatt a kezdeti átmeneti időszak után, a meghatározott fordulatszámot a névleges fordulatszám ± 1 %-án vagy ± 3 min–1 belül kell tartani attól függően, melyik a nagyobb, az alapjárat kivételével, amelynek a gyártó által megadott tűréshatárokon belül kell lennie. A meghatározott nyomatékot olyan szinten kell tartani, hogy a mérések elvégzésének időtartama alatt az átlagnak az előírttól való eltérése a vizsgálati fordulatszám melletti maximális nyomaték ± 2 %-án belül legyen.

Minden egyes mérési ponton legalább 10 perces időtartam szükséges. Ha egy motor vizsgálata esetén ahhoz, hogy a mérőszűrőn elegendő tömegű részecske gyűljön össze, hosszabb mintavételezési időre van szükség, a vizsgálati üzemmód időtartama szükség szerint meghosszabbítható.

Az üzemmód hosszát rögzíteni és jelenteni kell.

A gáz-halmazállapotú szennyező anyagok koncentráció értékeit az üzemmód utolsó három percében kell megmérni és rögzíteni.

A részecskék mintavételezését és a gáz-halmazállapotú kibocsátás mérését a motor stabilizációjának a gyártó által meghatározottak szerinti elérése előtt nem lehet megkezdeni, és a műveleteket egyszerre kell befejezni.

Az üzemanyag hőmérsékletét az üzemanyag-befecskendező szivattyú bemeneténél vagy a gyártó által meghatározottak szerint kell megmérni, és a mérés helyét rögzíteni kell.";

h) a 3.7. pont számozása 3.8.-ra változik.

4. A melléklet a következő szakasszal egészül ki:

"4. A VIZSGÁLAT VÉGREHAJTÁSA (NRTC-VIZSGÁLAT)

4.1. Bevezetés

A nem közúti tranziens ciklust (NRTC) a III. melléklet 4. függeléke az ezen irányelv hatálya alá tartozó összes dízelmotorra alkalmazható normalizált fordulatszám- és nyomatékértékek másodpercenkénti sorozataként ismerteti. A motor vizsgálókamrában elvégzendő vizsgálata érdekében a normalizált értékeket át kell alakítani a vizsgálat alatt álló egyedi motor motor-leképezési görbén alapuló tényleges értékeire. Ezt az átalakítást denormalizációként, a kifejlesztett vizsgálati ciklust pedig a vizsgálandó motor referenciaciklusaként említik. A ciklust a vizsgálókamrában a fordulatszám és nyomaték e referenciaértékeivel kell lefolytatni, és a visszacsatolt fordulatszám- és nyomatékértékeket rögzíteni kell. A vizsgálat érvényesítése érdekében a vizsgálat befejezésekor a fordulatszám és a nyomaték referencia- és visszacsatolt értékei között regresszióanalízist kell végezni.

4.1.1. A gátló berendezések vagy irracionális szabályzó vagy irracionális kibocsátás-csökkentő stratégiák alkalmazása tilos.

4.2. Motorleképezési eljárás

Az NRTC vizsgálókamrában történő létrehozásakor a vizsgálati ciklus futtatása előtt a fordulatszám - nyomaték görbe meghatározására a motort le kell képezni.

4.2.1. A leképezésifordulatszám-tartomány meghatározása

A minimális és maximális leképezési fordulatszámok a következők szerint kerülnek meghatározásra:

Minimális leképezési fordulatszám = alapjárati fordulatszám

Maximális leképezési fordulatszám = nhi x 1,02 vagy az a fordulatszám, amelynél a teljes terhelési nyomaték nullára esik, attól függően, hogy melyik az alacsonyabb (ahol nhi az a legmagasabb motor-fordulatszámként meghatározott magas fordulatszám, amely mellett a névleges teljesítmény 70 %-a leadásra kerül).

4.2.2. Motorleképezési görbe

A motort a motorjellemzők stabilizálása céljából a gyártó ajánlásának és a helyes mérnöki gyakorlatnak megfelelően a maximális teljesítményen fel kell melegíteni. Amikor a motor stabilizálódott, a motorleképezést a következő eljárásoknak megfelelően kell végrehajtani.

4.2.2.1. Tranziens leképezés

a) A motornak terheletlennek kell lennie, és alapjárati fordulatszámon kell működnie.

b) A motort az üzemanyag-befecskendező szivattyú teljes terhelésű beállítása mellett minimális leképezési fordulatszámon kell működtetni.

c) A motor fordulatszámát 8 ± 1 min-1/s átlagos érték mellett a minimálisról a maximális leképezési fordulatszámra kell növelni. A motor fordulatszám- és nyomatékpontjait másodpercenként legalább egy pont mintavételezési ütemben kell rögzíteni.

4.2.2.2. Léptetéses leképezés

a) A motornak terheletlennek kell lennie, és alapjárati fordulatszámon kell működnie.

b) A motort az üzemanyag-befecskendező szivattyú teljes terhelésű beállítása mellett minimális leképezési fordulatszámon kell működtetni.

c) A teljes terhelés fenntartása mellett, a minimális leképezési fordulatszámot legalább 15 másodpercig fenn kell tartani, és az utolsó 5 másodperc alatti átlagos nyomatékot rögzíteni kell. A minimálistól a maximális leképezési fordulatszámig tartó maximális nyomatékgörbét a fordulatszámot legfeljebb 100 ± 20/min lépésekben növelve kell meghatározni. Minden egyes vizsgálati pontot legalább 15 másodpercig meg kell tartani, és az utolsó 5 másodperc alatti átlagos nyomatékot rögzíteni kell.

4.2.3. Leképezési görbe létrehozása

A 4.2.2. pont alapján rögzített minden adatpontot a pontok közötti lineáris interpolációval össze kell kapcsolni. A keletkező nyomatékgörbe a leképezési görbe, és a IV. mellékletben szereplő motorfékpadi mérési menet normalizált nyomatékértékeinek a vizsgálati ciklusra vonatkozó tényleges nyomatékértékekké való átalakítására kell használni, a 4.3.3. pontban leírtak szerint.

4.2.4. Eltérő leképezési eljárások

Ha a gyártó úgy véli, hogy a fenti leképezési technikák bármely adott motor tekintetében nem biztonságosak vagy nem reprezentatívak, akkor váltakozó leképezési technikák használhatók. Ezeknek a váltakozó technikáknak meg kell felelniük a vizsgálati ciklusok alatt elért, minden motorfordulatszámon rendelkezésre álló maximális nyomaték meghatározására szolgáló meghatározott leképezési eljárások céljának. Az ebben a szakaszban meghatározott leképezési technikáktól biztonsági vagy reprezentativitási okokból való eltéréseket azok használatának megfelelő indoklásával együtt az érintett feleknek kell jóváhagyniuk. A nyomatékgörbe azonban a szabályozott vagy turbófeltöltött motorok esetében semmiképpen sem állítható elő csökkenő motorfordulatszámok mellett.

4.2.5. Megismételt vizsgálatok

A motort nem szükséges minden egyes vizsgálati ciklus előtt leképezni. A motort a vizsgálati ciklust megelőzően újra le kell képezni, ha:

- az utolsó leképezés óta a mérnöki megítélés szerint túlságosan hosszú idő telt el, vagy,

- a motoron olyan fizikai változtatásokat vagy újrakalibrálásokat hajtottak végre, amelyek potenciálisan befolyásolhatják a motor teljesítményét.

4.3. A referencia-vizsgálaticiklus létrehozása

4.3.1. Referencia-fordulatszám

A referencia-fordulatszám (nref) a III. melléklet 4. függelékében lévő motorfékpadi mérési menetben meghatározott normalizált fordulatszám-értékek 100 %-ának felel meg. Nyilvánvaló, hogy a referencia-fordulatszám denormalizációjából származó tényleges motorciklus nagyban függ a helyes referencia-fordulatszám megválasztásától. A referencia-fordulatszámot a következő definícióval kell meghatározni:

n

= alacsony fordulatszám + 0,95 ×

magas fordulatszám – alacsony fordulatszám

(A magas fordulatszám az a legmagasabb motor-fordulatszám, amely mellett a névleges teljesítmény 70 %-a leadásra kerül, míg az alacsony fordulatszám az a legalacsonyabb motor-fordulatszám, amely mellett a névleges teljesítmény 50 %-a leadásra kerül).

4.3.2. A motor-fordulatszám denormalizációja

A fordulatszámot a következő egyenlet felhasználásával kell denormalizálni:

Tényleges fordulatszám =

% fordulatszám ×

+ üresjárati fordulatszám

4.3.3. A motornyomaték denormalizációja

A III. melléklet 4. függelékében szereplő motorfékpadi mérési menet nyomatékértékeit a vonatkozó fordulatszámon fennálló maximális nyomatékhoz normalizálják. A referenciaciklus nyomatékértékeit a 4.2.2. pontnak megfelelően meghatározott leképezési görbét használva a következők szerint kell denormalizálni:

Tényleges nyomaték =

% nyomaték × max. nyomaték1005

a 4.3.2. pontban meghatározott vonatkozó tényleges fordulatszám esetében.

4.3.4. Példa a denormalizációs eljárásra

Példaként a következő vizsgálati pontot kell denormalizálni:

fordulatszám %-a = 43 %

nyomaték %-a = 82 %

A következő értékek adottak:

referencia-fordulatszám = 2200/min

üresjárati fordulatszám = 600/min

aminek eredményeként:

tényleges fordulatszám =

43 ×

+ 600 = 1 288/perc

1288/min értéknél a leképezési görbéből észlelt 700 Nm-es maximális nyomatékkal

tényleges nyomaték =

= 574 Nm

4.4. Fékpad

4.4.1. Terhelésmérő cella használatakor a nyomatékjelet a motortengelyre kell vonatkoztatni, és a fékkar tehetetlenségét figyelembe kell venni. A tényleges motornyomaték a terhelésmérő cellán leolvasott nyomaték plusz a fékkar szöggyorsulással megszorzott tehetetlenségi nyomatéka. A vezérlési rendszernek ezt a számítást valós időben kell elvégeznie.

4.4.2. Ha a motor vizsgálata örvényáramú dinamométerrel történik, ajánlott, hogy azon pontok száma, ahol a

+++++ TIFF +++++

különbség kisebb, mint a csúcsnyomaték - 5 %-a, ne haladja meg a 30-at (ahol Tsp a kívánt nyomaték,

+++++ TIFF +++++

a motorfordulatszám deriváltja, ΘDaz örvényáramú dinamométer tehetetlenségi nyomatéka).

4.5. Szennyezőanyag-kibocsátás-vizsgálat végrehajtása

A következő folyamatábra a vizsgálatsorozatot vázolja fel.

+++++ TIFF +++++

A mérési ciklus előtt a motor, a vizsgálókamra és a szennyezőanyag-kibocsátási rendszerek ellenőrzésére szükség szerint egy vagy több gyakorlóciklus lefuttatható.

4.5.1. A mintavételező szűrők előkészítése

A vizsgálat előtt legalább egy órával minden szűrőt olyan Petri-csészébe kell helyezni, amely porszennyeződéssel szemben védett, és lehetővé teszi a levegőcserét, majd stabilizálás céljából mérőkamrába kell helyezni. A stabilizációs időszak végén minden szűrőt le kell mérni, és a súlyt fel kell jegyezni. Ezután a szűrőt zárt Petri-csészében vagy légmentes szűrőtartóban kell tárolni, amíg a vizsgálathoz szükség nem lesz rá. A szűrőt a mérőkamrából történő eltávolítását követő 8 órán belül használni kell. Az önsúlyt fel kell jegyezni.

4.5.2. A mérőberendezés felszerelése

A műszereket és a mintavételi szondákat szükség szerint kell felszerelni. Amennyiben teljes áramú hígítórendszert alkalmaznak, a kipufogócsövet ahhoz csatlakoztatni kell.

4.5.3. A hígítórendszer és a motor beindítása és előkészítése

A hígítórendszert és a motort be kell indítani, és fel kell melegíteni. A mintavételezési rendszer előkészítését a motor névleges fordulatszámon, legalább 20 percig 100 %-os nyomatékon történő működtetése mellett kell elvégezni, eközben egyidejűleg működtetve vagy a részleges áramlású mintavételező rendszert, vagy a teljes áramlású CVS-t a másodlagos hígítórendszerrel. A "vak" (próbához használt) részecskemintákat ezután össze kell gyűjteni. A "vak" részecskemintához használt szűrők stabilizálása vagy lemérése nem szükséges, és azok eldobhatók. A szűrőközeg a kondicionálás alatt megváltoztatható, amennyiben a szűrőkön vagy a mintavételezési rendszeren keresztül történő mintavételezés teljes ideje meghaladja a 20 percet. Az áramlási sebességeket a tranziens vizsgálatra kiválasztott hozzávetőleges áramlási sebességekre kell beállítani. Szükség esetén, a nyomatékot a 100 %-os nyomatékról csökkenteni kell fenntartva a névleges fordulatszámot úgy, hogy a hőmérséklet a mintavétel zónájában ne haladja meg a 191 °C-os maximális hőmérsékleti specifikációt.

4.5.4. A részecske-mintavételezési rendszer indítása

A részecske-mintavételezési rendszert el kell indítani és a megkerülő ágon kell működtetni. A hígító levegő részecske-háttérszintje a hígító levegőnek a kipufogó hígító alagútba való belépését megelőző mintavételezésével határozható meg. Ajánlott, hogy a részecske-háttérmintát a tranziens ciklus alatt gyűjtsék össze, ha egy másik PM-mintavételezési rendszer is rendelkezésre áll. Egyéb esetben a tranziens ciklus részecskéinek összegyűjtésére használt PM-mintavételezési rendszer használható. Szűrt hígító levegő használata esetén a vizsgálat előtt vagy után egyetlen mérés végezhető. Ha a hígító levegő nem szűrt, a méréseket a ciklus kezdete előtt és vége után kell elvégezni, az értékeket pedig átlagolni kell.

4.5.5. A hígítórendszer beállítása

A teljes áramú hígítórendszer összes hígított kipufogógáz-áramát vagy a részleges áramú hígítórendszeren keresztülmenő hígított kipufogógáz-áramot úgy kell beállítani, hogy az lehetetlenné tegye a víz lecsapódását a rendszerben, és a szűrő felületének hőmérséklete 315 K (42 °C) és 325 K (52 °C) között legyen.

4.5.6. Az analizátorok ellenőrzése

A gázelemzőket nullára kell állítani, és kalibrálni kell. Mintavételező zsákok használata esetén azokat ki kell üríteni.

4.5.7. Motorindítási eljárás

A stabilizált motort a felmelegítés befejezése után 5 percen belül a sorozatgyártású indítómotorral vagy a fékpaddal be kell indítani a gyártó által a felhasználói kézikönyvben javasolt indítási eljárásnak megfelelően. Alternatív megoldásként a vizsgálat a motor előkészítési fázisát követő 5 percen belül a motor leállítása nélkül elkezdődhet, amint a motor üresjárati állapotba került.

4.5.8. A ciklus futtatása

4.5.8.1. Vizsgálatsorozat

A vizsgálatsorozat akkor kezdődik, amikor a motort az előkészítési fázis után álló helyzetből, vagy pedig üresjárati állapotból, járó motor mellett, közvetlenül az előkészítési fázisból indítva elindítják. A vizsgálatot a III. melléklet 4. függelékében megállapított referenciaciklusnak megfelelően kell elvégezni. A motorfordulatszám és nyomaték pontokat beállító parancsokat legalább 5 Hz-en (10 Hz javasolt) kell kiadni. A beállítási értékeket a referenciaciklus 1 Hz-es alapértékei közötti lineáris interpolációval kell kiszámítani. A visszacsatolt motorfordulatszámot és -nyomatékot a vizsgálati ciklus során legalább másodpercenként egyszer fel kell jegyezni, és a jelek elektronikusan szűrhetők.

4.5.8.2. Analizátorválasz

A motor vagy a vizsgálatsorozat indításakor, ha a ciklust közvetlenül az előkészítésből indították, a mérőberendezést el kell indítani, ezzel egyidejűleg el kell kezdeni:

- a hígító levegő gyűjtését vagy elemzését, ha teljes áramú hígítórendszert használnak,

- a kezeletlen vagy hígított kipufogógáz gyűjtését vagy elemzését, attól függően, hogy milyen módszert használnak,

- a hígított kipufogógáz mennyiségének, valamint az előírt hőmérsékleteknek és nyomásoknak a mérését,

- a kipufogógáz tömegáramának feljegyzését, ha kezeletlen kipufogógáz elemzést alkalmaznak,

- a fékpad visszacsatolt fordulatszám és -nyomaték adatainak feljegyzését.

Ha kezeletlen kipufogógáz mérést használnak, a szennyező anyag-koncentrációkat (HC, CO és NOx) és a kipufogógáz tömegáramát folyamatosan kell mérni, és legalább 2 Hz-en számítógépes rendszerben kell tárolni. Minden egyéb adat legalább 1 Hz-es mintasebességen rögzíthető. Analóg analizátorok esetében a választ rögzíteni kell, és a kalibrációs adatok az adatértékelés során on-line vagy off-line alkalmazhatók.

Ha teljes áramlású hígítórendszert használnak, a HC-t és a NOx-ot a hígító alagútban legalább 2 Hz-es frekvenciával folyamatosan kell mérni. Az átlagos koncentrációkat a vizsgálati ciklus során az analizátorjelek integrálásával kell meghatározni. A rendszer válaszideje nem lehet 20 másodpercnél nagyobb, szükség esetén pedig össze kell azt hangolni a CVS áramlásingadozásaival és a mintavételezési idő/vizsgálati ciklus szabályozási eltéréseivel. A CO-t és a CO2-t integrálással vagy a ciklus során a mintavételezési zsákban összegyűjtött koncentrációk elemzésével kell meghatározni. A hígító levegőben lévő gáz-halmazállapotú szennyező anyagok koncentrációit integrálással vagy a háttérzsákban történő összegyűjtéssel kell meghatározni. Minden egyéb jellemzőt, amelyek mérése szükséges, legalább másodpercenkénti egy méréssel (1 Hz) kell rögzíteni.

4.5.8.3. Részecskék mintavételezése

A motor vagy a vizsgálatsorozat indításakor, ha a ciklust közvetlenül az előkészítésből indították, a részecske-mintavételezési rendszert át kell állítani a megkerülő áramról a részecskék összegyűjtésére.

Részleges áramú hígítórendszer használata esetén a mintavételezési szivattyú(ka)t úgy kell beállítani, hogy a részecske mintavételező szondáján vagy az átvezető csövön keresztüli áramlási sebesség a kipufogógáz tömegáramához képest arányos maradjon.

Teljes áramlású hígítórendszer használata esetén a mintavételezési szivattyú(ka)t úgy kell beállítani, hogy a részecske mintavételező szondáján vagy az átvezető csövön keresztüli áramlási sebesség a beállított áramlási sebességhez képest ± 5 %-on belüli értéken maradjon. Ha áramláskompenzációt (azaz a mintavételezési áramlás arányos szabályozását) használnak, igazolni kell, hogy a fő alagút áramlási aránya a részecskék mintavételezési áramlásához képest nem változik a beállított érték ± 5 %-ánál nagyobb mértékben (a mintavételezés első 10 másodpercének kivételével).

MEGJEGYZÉS:

Kétszeres hígítású üzemeltetés esetén, a mintavételezési áramlás a mintavételező szűrőkön keresztüli áramlási sebesség és a másodlagos hígító levegő áramlási sebessége közötti nettó különbség.

A gázmérő(kö)n vagy az áramlási műszerek bemeneténél mért átlagos hőmérsékletet és nyomást rögzíteni kell. Ha a beállított áramlási sebesség a szűrő nagy részecsketerhelése miatt nem tartható fenn a teljes ciklus alatt (± 5 %-on belül), a vizsgálatot érvényteleníteni kell. A vizsgálatot alacsonyabb áramlási sebességgel és/vagy nagyobb átmérőjű szűrővel meg kell ismételni.

4.5.8.4. Motorleállás

Ha a motor a vizsgálati ciklus bármely pontján leáll, azt újra elő kell készíteni és újra kell indítani, és a vizsgálatot meg kell ismételni. Ha a vizsgálati ciklus alatt a szükséges vizsgálóberendezések bármelyike meghibásodik, a vizsgálatot érvényteleníteni kell.

4.5.8.5. A vizsgálat utáni műveletek

A vizsgálat befejezésekor a kipufogógáz tömegáramának és a hígított kipufogógáz térfogatának mérését, a gáz gyűjtőzsákokba való áramlását és a részecskék mintavételezési szivattyúját le kell állítani. Integrált analizátorrendszer esetén a mintavételezés addig folytatódik, amíg a rendszer válaszideje le nem jár.

Az esetlegesen használt gyűjtőzsákok koncentrációit a lehető leghamarabb, de mindenképpen legkésőbb a vizsgálati ciklus vége után 20 perccel elemezni kell.

A kibocsátási vizsgálat után az analizátorok ismételt ellenőrzésére nullázó gázt és ugyanazt a kalibráló gázt kell használni. A vizsgálatot elfogadhatónak kell tekinteni, ha az elővizsgálat és utóvizsgálat eredményei közötti különbség nem éri el a kalibráló gáz értékének 2 %-át.

A részecskeszűrőket a vizsgálat befejezése után legfeljebb egy órán belül vissza kell helyezni a mérőkamrába. Azokat legalább egy óráig olyan Petri-csészében kell kondicionálni, amely porszennyeződéssel szemben védett, és lehetővé teszi a levegőcserét, majd le kell őket mérni. A szűrők bruttó súlyát rögzíteni kell.

4.6. A teszt végrehajtásának ellenőrzése

4.6.1. Adatok eltolása

A visszacsatolt és a referenciaciklus értékei közötti időkésedelem hatásának csökkentésére a motorfordulatszám és -nyomaték teljes visszacsatolt jelsorozata a referencia-fordulatszám és -nyomaték sorozatához képest időben siettethető vagy késleltethető. Ha a visszacsatolási jeleket eltolták, a fordulatszámot és a nyomatékot egyaránt ugyanolyan mértékben és ugyanolyan irányban el kell tolni.

4.6.2. A ciklus-munka kiszámítása

A tényleges ciklusmunkát – Wact (kWh) – a motor feljegyzett visszacsatolási fordulatszám- és nyomatékértékének minden párját felhasználva kell kiszámítani. A tényleges ciklus-munkát – Wact – a referencia-ciklusmunkával – Wref – való összehasonlításra és a fék fajlagos szennyezőanyag-kibocsátások kiszámítására használják. A referencia- és a tényleges motorteljesítmény integrálására ugyanezt a módszertant kell használni. Ha az értékek egymás melletti referencia- vagy egymás melletti mért értékek között határozandók meg, akkor lineáris interpolációt kell alkalmazni.

A referencia- és a tényleges ciklusmunka integrálása során minden negatív nyomatékértéket nullával egyenlőre kell állítani, és szerepeltetni kell. Ha az integrálást 5 Hz-nél kisebb frekvencián hajtották végre, és ha adott időintervallum alatt a nyomatékérték pozitívról negatívra vagy negatívról pozitívra változik, a negatív részt ki kell számítani és nullára kell állítani. A pozitív résznek szerepelnie kell az integrált értékben.

A Wact -nak a Wref - 15 % és Wref + 5 %-a között kell lennie.

4.6.3. A vizsgálati ciklus érvényesítési statisztikái

A visszacsatolt értékek referenciaértékekre vonatkozó lineáris regresszióját a fordulatszámra, a nyomatékra és a teljesítményre kell elvégezni. Ez elvégezhető bármely visszacsatolt adat elállítása után, ha ezt a lehetőséget választották. A legkisebb négyzetek módszerét kell használni, a következő regressziós egyenlettel:

,

ahol:

y = a fordulatszám (min-1), a nyomaték (N.m), vagy a teljesítmény (kW) visszacsatolt (tényleges) értéke

m = a regressziós egyenes meredeksége

x = a fordulatszám (min-1), a nyomaték (N.m), vagy a teljesítmény (kW) referenciaértéke

b = a regressziós egyenes "y" metszete

Az "y""x"-re vonatkozó, a becslés közepes négyzetes eltérését (SE) és a korrelációs együtthatót (r2) minden regressziós egyenesre ki kell számítani.

Ajánlott ennek az elemzésnek 1 Hz-en való elvégzése. Ahhoz, hogy a vizsgálat érvényesnek legyen tekinthető, az 1. táblázat feltételeit kell teljesíteni.

1. táblázat – A regressziós egyenesekre vonatkozó tűréshatárok

| Fordulatszám | Nyomaték | Teljesítmény |

Az "y""x"- re vonatkozó közepes négyzetes eltérése (SE) | max 100 min-1 | A teljesítmény-leképezés szerinti maximális motornyomaték max. 13 %-a | A teljesítmény-leképezés szerinti maximális motorteljesítmény max. 8 %-a |

Regressziós egyenes meredeksége m | 0,95–1,03 | 0,83 – 1,03 | 0,89–1,03 |

Korrelációs együttható r2 | min. 0,9700 | min. 0,8800 | min. 0,9100 |

Regressziós egyenes "y" metszete b | ± 50 min-1 | ± 20 Nm vagy a max. nyomaték ± 2 %-a, attól függően, hogy melyik a nagyobb | ± 4 kW vagy a max. teljesítmény ± 2 %-a, attól függően, hogy melyik a nagyobb |

Kizárólag regressziós célokból a regressziószámítás elvégzése előtt a 2. táblázatban jelölt helyeken a pontok törlése engedélyezett. A ciklusmunka és a szennyezőanyag-kibocsátások kiszámításakor azonban ezeket a pontokat nem szabad kitörölni. Az alapjárati pont úgy van defniálva, hogy a normalizált referencianyomatéka 0 %, és a normalizált referencia-fordulatszáma 0 %-ra van meghatározva. A pont törlése a ciklus egészére vagy bármely részére alkalmazható.

2. táblázat – Engedélyezett ponttörlések a regresszióanalízisből (azon pontok, amelyekre vonatkozóan az alkalmazott ponttörlést meg kell határozni)

Körülmény | Fordulatszám- és/vagy nyomaték- és/vagy teljesítménypontok, amelyek a bal oldali oszlopban felsorolt körülmények között törölhetők |

Első 24 (± 1) mp és utolsó 25 mp | Fordulatszám, nyomaték és teljesítmény |

Teljes gáz, és a nyomaték-visszacsatolás < a nyomaték-referencia 95 %-a | Nyomaték és/vagy teljesítmény |

Teljes gáz, és a fordulatszám-visszacsatolás < a fordulatszám-referencia 95 %-a | Fordulatszám és/vagy teljesítmény |

Zárt fojtószelep, a fordulatszám-visszacsatolás > üresjárati fordulatszám + 50 min-1, és a nyomaték-visszacsatolás > nyomaték-referencia 105 %-a | Nyomaték és/vagy teljesítmény |

Zárt fojtószelep, a fordulatszám-visszacsatolás ≤ üresjárati fordulatszám + 50 min-1, és a nyomaték-visszacsatolás = gyártó által meghatározott/mért üresjárati nyomaték ± a max. nyomaték 2 %-a | Fordulatszám és/vagy teljesítmény |

Zárt fojtószelep és a fordulatszám-visszacsatolás > a fordulatszám-referencia 105 %-a | Fordulatszám és/vagy teljesítmény." |

5. Az 1. függelék helyébe a következő lép:

1. FÜGGELÉK

MÉRÉSI ÉS MINTAVÉTELEZÉSI ELJÁRÁSOK

1. MÉRÉSI ÉS MINTAVÉTELEZÉSI ELJÁRÁSOK (NRSC-VIZSGÁLAT)

A vizsgálatra benyújtott motor által kibocsátott gáz-halmazállapotú szennyező anyagokat és részecskéket a VI. mellékletben leírt módszerekkel kell mérni. A VI. melléklet módszerei leírják az ajánlott gázelemző módszereket (1.1. pont) és a részecskékhez ajánlott hígító és mintavételezési rendszereket (1.2. pont).

1.1. Motorfékpad specifikáció

A III. melléklet 3.7.1. pontjában leírt vizsgálati ciklus elvégzéséhez megfelelő jellemzőkkel rendelkező motorfékpadot kell használni. A nyomaték és a fordulatszám mérésére szolgáló műszereknek lehetővé kell tenniük a teljesítmény adott korlátok közötti mérését. Kiegészítő számítások szükségesek lehetnek. A mérőműszerek pontosságának olyannak kell lennie, hogy az 1.3. pontban megadott értékek maximális tűréshatárait ne lépjék túl.

1.2. Kipufogógáz-áram

A kipufogógáz-áramot az 1.2.1–1.2.4. szakaszban említett módszerek egyikével kell meghatározni.

1.2.1. Közvetlen mérési módszer

A kipufogógáz-áram közvetlen mérése mérőtorokkal vagy egyenértékű mérő rendszerrel (a részleteket lásd: ISO 5167:2000).

Megjegyzés:

A közvetlen gáz-halmazállapotú áramlás mérése bonyolult feladat. A kibocsátási érték hibáit befolyásoló mérési hibák kiküszöbölésére óvintézkedéseket kell hozni.

1.2.2. Levegő- és üzemanyag-mérési módszer

A levegőáram és az üzemanyagáram mérése.

Az 1.3. pontban meghatározott pontosságú levegőáram-mérőket és üzemanyagáram-mérőket kell használni.

A kipufogógáz-áram a következők szerint számítható ki:

G

= G

+ G

FUELnedves kipufogógáz - tömegre

1.2.3. Szénegyensúly módszer

A kipufogógáz tömegének kiszámítása az üzemanyag-fogyasztásból és a kipufogógáz-koncentrációkból a szénegyensúly módszer segítségével (III. melléklet 3. függeléke).

1.2.4. Keresőgázos mérési módszer

Ez a módszer a kipufogóban lévő keresőgáz koncentrációjának mérését foglalja magában. Keresőgázként ismert mennyiségű nemesgázt (pl. tiszta héliumot) kell befecskendezni a kipufogógáz-áramba. A gáz összekeveredik és felhígul a kipufogógázzal, de nem léphet reakcióba a kipufogócsőben. Ezután a gáz koncentrációját a kipufogógáz-mintában meg kell mérni.

A keresőgáz teljes keveredésének biztosítása érdekében a kipufogógáz mintavételezési szondáját a keresőgáz befecskendezési pontjától áramlásirányban legalább 1 m-re vagy a kipufogócső átmérőjének 30-szorosával megegyező távolságra kell elhelyezni, attól függően, hogy melyik nagyobb. A mintavételezési szonda közelebb helyezhető a befecskendezési ponthoz, ha a keresőgáz-koncentráció és a referencia-koncentráció összehasonlításakor teljes keveredés igazolható, amikor a keresőgázt a motorhoz képest felfelé fecskendezték be.

A keresőgáz áramlási sebességét úgy kell beállítani, hogy a motor alapjárati fordulatszámánál fennálló keresőgáz-koncentráció a keveredés után a keresőgáz-analizátor teljes skálájánál alacsonyabb legyen.

A kipufogógáz-áramot a következők szerint kell kiszámítani

G

=

conc

-conc

,

ahol

GEXHW = pillanatnyi kipufogógáz-tömegáram (kg/s)

GT = keresőgáz-áram (cm3/min)

concmix = a keresőgáz pillanatnyi koncentrációja a keveredés után (ppm)

ρEXH = a kipufogógáz sűrűsége (kg/m3)

conca = a keresőgáz háttérkoncentrációja a beszívott levegőben (ppm)

A keresőgáz háttérkoncentrációja (conca) a közvetlenül a teszt lefutása előtt és után mért háttérkoncentráció átlagolásával határozható meg.

Amikor a háttérkoncentráció maximális kipufogógáz-áram mellett kevesebb, mint a keresőgáz keveredés utáni koncentrációjának (concmix.) 1 %-a, a háttérkoncentráció elhanyagolható.

A teljes rendszernek meg kell felelnie a kipufogógáz-áramra vonatkozó pontossági specifikációknak, és azt a 2. függelék 1.11.2. pontjának megfelelően kell kalibrálni.

1.2.5. A levegőáram és a levegő-üzemanyag arány mérése

Ez a módszer a kipufogógáz tömegének a levegőáramból és levegő-üzemanyag arányból történő kiszámítását foglalja magában. A pillanatnyi kipufogógáz-tömegáramlást a következők szerint kell kiszámítani:

G

= G

×

1

A/Fst × λ

A/F

= 14,5

λ =

100 −

conc

× 10

− conc

× 10

0,45 ×

1 −

2 × conc

× 10

3,5 × conc

1 +

conc

× 10

3,5 × conc

conc

+ conc

× 10

conc

+ conc

× 10

+ conc

× 10

-4

ahol

A/Fst = sztöchiometrikus levegő/üzemanyag arány (kg/kg)

λ = relatív levegő/üzemanyag arány

concCO2 = száraz CO2-koncentráció (%)

concCO = száraz CO-koncentráció (ppm)

concHC = HC-koncentráció (ppm)

Megjegyzés:

A számítás az 1,8-del egyenlő H/C aránnyal rendelkező dízelüzemanyagra vonatkozik.

A levegőáram-mérőnek teljesítenie kell a 3. táblázat pontossági specifikációit, a használt CO2-analizátornak teljesítenie kell az 1.4.1. pont specifikációit, a teljes rendszernek pedig teljesítenie kell a kipufogógáz-áramra vonatkozó pontossági specifikációkat.

Alternatív megoldásként a relatív levegő-üzemanyag arány mérésére az 1.4.4. pont specifikációival összhangban levegő-üzemanyag arányt mérő berendezés, mint például cirkónium típusú érzékelő használható.

1.2.6. Teljes hígított kipufogógáz-áram

Teljes áramlású hígítórendszer használatakor a hígított kipufogó teljes áramát (GTOTW) PDP-vel vagy CFV-vel vagy SSV-vel kell mérni (VI. melléklet, 1.2.1.2. pont). A pontosságnak összhangban kell lennie a III. melléklet 2. függeléke 2.2. pontjának rendelkezéseivel.

1.3. Pontosság

Minden mérőműszer kalibrálásának a nemzeti vagy a nemzetközi szabványok által nyomon követhetőnek kell lennie, és teljesítenie kell a 3. táblázatban felsorolt követelményeket.

3. táblázat – Mérőműszerek pontossága

Sorszám | Mérőműszer | Pontosság |

1 | Motor fordulatszáma | a leolvasás ± 2 %-a vagy a motor max. értékének ± 1 %-a, attól függően, hogy melyik nagyobb |

2 | Nyomaték | a leolvasás ± 2 %-a vagy a motor max. értékének ± 1 %-a, attól függően, hogy melyik nagyobb |

3 | Üzemanyag- fogyasztás | a motor max. értékének ± 2 %-a |

4 | Levegőfogyasztás | a leolvasás ± 2 %-a vagy a motor max. értékének ± 1 %-a, attól függően, hogy melyik nagyobb |

5 | Kipufogógáz-áram | a leolvasás ± 2,5 %-a vagy a motor max. értékének ± 1,5 %-a, attól függően, hogy melyik nagyobb |

6 | Hőmérsékletek ≤ 600 K | ± 2 K abszolút |

7 | Hőmérsékletek > 600 K | a leolvasás ± 1 %-a |

8 | Kipufogógáz nyomása | ± 0,2 kPa abszolút |

9 | Beszívott levegő nyomáscsökkenése | ± 0,05 kPa abszolút |

10 | Atmoszferikus nyomás | ± 0,1 kPa abszolút |

11 | Egyéb nyomások | ± 0,1 kPa abszolút |

12 | Abszolút nedvességtartalom | a leolvasás ± 5 %-a |

13 | Hígító levegőáram | a leolvasás ± 2 %-a |

14 | Hígított kipufogógáz-áram | a leolvasás ± 2 %-a |

1.4. A gáz-halmazállapotú összetevők meghatározása

1.4.1. Az analizátorra vonatkozó általános előírások

Az analizátoroknak a kipufogógáz-összetevők koncentrációinak méréséhez szükséges pontosságnak megfelelő mérési tartománnyal kell rendelkezniük (1.4.1.1. pont). Ajánlott, hogy az analizátorokat olyan módon működtessék, hogy a mért koncentráció a teljes skála 15 % és 100 %-a közé essen.

Ha a teljes skálaérték legfeljebb 155 ppm (vagy C ppm), vagy ha olyan kijelző rendszereket (számítógépek, mérésadatgyűjtő berendezések) használnak, amelyek a teljes skálaérték 15 %-a alatt is megfelelő pontosságúak és felbontóképességűek, a teljes skálaérték 15 %-a alatti koncentrációk szintén elfogadhatók. Ebben az esetben a kalibrációs görbék pontosságának biztosítása érdekében kiegészítő kalibrálást kell végezni – III. melléklet, 2. függelék, 1.5.5.2. pont.

A berendezés elektromágneses zavarvédelmének (EMC) olyan szintűnek kell lennie, hogy az a további hibákat a lehető legkisebbre csökkentse.

1.4.1.1. Mérési hiba

Az analizátor nem térhet el a névleges kalibrálási ponttól a leolvasás ± 2 %-ánál vagy a teljes skála ± 0,3 %-ánál nagyobb mértékben, attól függően, hogy melyik a nagyobb.

Megjegyzés:

E szabvány alkalmazásában a pontosság az analizátor-leolvasásnak a névleges kalibrációs értékektől való eltéréseként kerül meghatározásra – kalibrációs gáz használatával (= valós érték).

1.4.1.2. Megismételhetőség

Az adott kalibráló vagy span gázra adott 10 megismételt válasz szórásának 2,5-szereseként meghatározott megismételhetőség nem lehet nagyobb a teljes skálához tartozó koncentráció ± 1 %-ánál minden 155 ppm (vagy C ppm) felett használt tartományban, illetve ± 2 %-ánál minden 155 ppm (vagy C ppm) alatt használt tartományban.

1.4.1.3. Zaj

Az analizátor csúcstól-csúcsig válaszadása nullázó és kalibráló gázokra bármely 10 másodperces időközben nem lehet nagyobb, mint a teljes skála 2 %-a az összes használt tartományban.

1.4.1.4. Nullponteltolódás

Az egyórás időtartam alatti nullponteltolódásnak a legalacsonyabb használt tartományban a teljes skála 2 %-ánál kisebbnek kell lennie. A nulla válasz a 30 másodperces időközben egy nullázó gázra adott átlagos válaszként kerül meghatározásra, a zajt is beleértve.

1.4.1.5. Mérési tartomány eltolódása

Az egyórás időtartam alatti mérésitartomány-eltolódásnak a legalacsonyabb használt tartományban a teljes skála 2 %-ánál kisebbnek kell lennie. A mérési tartomány ez esetben a kalibrációs pont és a nulla pont közötti különbségként kerül meghatározásra. A kalibrációs pont a span gázra 30 másodperces időintervallumban adott átlagos válaszként kerül meghatározásra, a zajt is beleértve.

1.4.2. Gázszárítás

Az opcionális gázszárító készüléknek a lehető legkisebb hatással kell lennie a mért gázok koncentrációjára. A vegyi szárítóanyagok használata nem elfogadható módszer a mintában lévő víz eltávolítására.

1.4.3. Analizátorok

Az alkalmazandó mérési elveket e függelék 1.4.3.1.–1.4.3.5. pontja írja le. A mérőrendszerek részletes leírása a VI. mellékletben található.

A mérendő gázokat a következő műszerekkel kell elemezni. Nemlineáris analizátorok esetében a linearizáló áramkörök használata megengedett.

1.4.3.1. Szén-monoxid (CO) elemzése

A szénmonoxid-analizátornak nem-diszperzív, infravörös abszorpció elven működő (NDIR) típusúnak kell lennie.

1.4.3.2. Szén-dioxid (CO2) elemzése

A széndioxid-analizátornak nem diszperzív infravörös abszorpció elven működő (NDIR) típusúnak kell lennie.

1.4.3.3. Szénhidrogén (HC) elemzése

A szénhidrogén-analizátornak fűtött lángionizációs detektor (HFID) típusúnak kell lennie, detektorral, szelepekkel, csövezéssel stb., és oly módon fűtve, hogy a gáz hőmérsékletét 463 K (190 °C) ± 10 K értéken tartsa.

1.4.3.4. Nitrogén-oxidok (NOx) elemzése

A nitrogénoxid-analizátornak kemilumineszcenciás detektor (CLD) vagy fűtött kemilumineszcenciás detektor (HCLD) típusúnak kell lennie NO2/NO konverterrel, ha száraz alapon mérik. Nedves alapon való mérésnél a 328 K (55 °C) felett tartott konverterrel rendelkező HCLD-t kell használni, feltéve, hogy a víz keresztérzékenységi ellenőrzést (III. melléklet, 2. függelék, 1.9.2.2 pont) teljesítették.

A mintavezetéket a CLD és a HCLD esetében egyaránt száraz mérés esetén az konverterig, nedves mérés esetén pedig az analizátorig 328–473 K (55–200 °C) falhőmérsékleten kell tartani.

1.4.4. Levegő-üzemanyag mérés

A kipufogógáz-áramnak az 1.2.5. pontban meghatározottak szerinti meghatározására szánt levegő-üzemanyag mérőberendezésnek szélessávú levegő-üzemanyag arány szenzornak vagy cirkónium típusú lambdaszenzornak kell lennie.

A szenzort közvetlenül a kipufogócsőre kell szerelni, ahol a kipufogógáz hőmérséklete elég magas a vízlecsapódás kiküszöbölésére.

A szenzor pontosságának a benne foglalt elektronikákkal együtt a következő értékeken belül kell lennie:

leolvasás ± 3 % λ < 2

leolvasás ± 5 % 2 ≤ λ < 5

leolvasás ± 10 % 5 ≤ λ.

A fent meghatározott pontosság teljesítéséhez a szenzort a műszergyártó által meghatározottak szerint kell kalibrálni.

1.4.5. Mintavételezés gáz-halmazállapotú szennyezőanyag-kibocsátások esetében

A gáz-halmazállapotú szennyezőanyag-kibocsátások mintavételező szondáit adott esetben a kipufogógáz-rendszer kivezetésétől legalább 0,5 m-re vagy a kipufogócső átmérőjének legalább háromszorosával megegyező távolságra – attól függően, hogy melyik nagyobb – kell felszerelni, és elég közel a motorhoz, hogy a kipufogógáz hőmérséklete a szondánál legalább 343 K (70 °C) legyen.

Szétágazó kipufogó elosztócsővel rendelkező többhengeres motor esetében a szonda beszívó nyílását megfelelő távolságban kell elhelyezni úgy, hogy az összes hengerből származó átlagos kipufogó szennyezőanyag-kibocsátások reprezentatív mintát adjanak. A kipufogócsövek különálló csoportjaival rendelkező többhengeres motorok esetében, például "V"-motor elrendezésben, megengedett a külön csoportonkénti mintavétel és az átlagos szennyezőanyag-kibocsátás kiszámítása. A fenti módszerekkel összeegyeztethető egyéb módszerek is használhatók. A kipufogó szennyezőanyag-kibocsátások kiszámítására a motor teljes kipufogó tömegáramát kell használni.

Ha a kipufogógáz összetételét bármilyen kipufogógáz-utókezelő rendszer befolyásolja, a kipufogómintát az I. szakasz vizsgálatai során a készülék előtt, a II. szakasz vizsgálatai során pedig a készülék után kell venni. Amikor a részecskék meghatározására teljes áramlású hígítórendszert használnak, a gáz-halmazállapotú szennyezőanyag-kibocsátások szintén meghatározhatók a hígított kipufogógázban. A mintavételező szondákat a részecskék hígító alagútban lévő mintavételezési szondájához közel kell elhelyezni (VI. melléklet 1.2.1.2. pont, DT és 1.2.2. pont, PSP). A CO és a CO2 zsákba történő mintavételezéssel és a mintavételezési zsákban lévő koncentráció utólagos mérésével is meghatározható.

1.5. A részecskék meghatározása

A részecskék meghatározásához hígítórendszerre van szükség. A hígítás részleges áramlású vagy teljes áramlású hígítórendszer révén valósítható meg. A hígítórendszer áramlási kapacitásának elég nagynak kell lennie ahhoz, hogy teljesen kiküszöbölje a vízlecsapódást a hígítási és a mintavételezési rendszerekben, és a hígított kipufogógáz hőmérsékletét közvetlenül a szűrőtartók előtt 315 K (42 °C) és 325 K (52 °C) között tartsa. Ha a levegő nedvességtartalma magas, megengedett a hígító levegő víztelenítése a hígítórendszerbe való belépés előtt. Ha a környezeti hőmérséklet alacsonyabb, mint 293 K (20 °C), ajánlatos a hígító levegőt a 303 K-es (30 °C-os) hőmérsékleti határ fölé melegíteni. A hígító levegő hőmérséklete azonban nem haladhatja meg a 325 K (52 °C)-ot a kipufogónak a hígító alagútba való bevezetése előtt.

Megjegyzés:

Állandósult állapotú vizsgálat esetén, a szűrő hőmérséklete a 42–52 °C-os hőmérsékleti tartomány figyelembevétele helyett a 325 K-es (52 °C-os) maximális hőmérsékleten vagy ez alatt tartható.

Részleges áramlású hígítórendszer esetén a részecske mintavételező szondáját a gáznemű szondához közel és az elé kell felszerelni a 4.4. pontban meghatározottak szerint és a VI. melléklet 1.2.1.1. pontjának 4–12. ábráján látható EP- és SP-elrendezésnek megfelelően.

A részleges áramlású hígítórendszert úgy kell megtervezni, hogy az a kipufogógáz-áramot két részre válassza; a kisebb rész levegővel hígítandó, ezt követően pedig a részecske mérésére használandó. Ebből következőleg alapvető fontosságú a hígítási arány igen pontos meghatározása. Különböző szétosztási módszerek alkalmazhatók, így a szétosztás módja jelentős mértékben meghatározza a mintavételező berendezést magát és az alkalmazandó eljárásokat (VI. melléklet, 1.2.1.1. pont).

A részecskék tömegének meghatározásához részecske-mintavételezési rendszerre, részecske-mintavételezési szűrőkre, mikrogra