HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 191/1

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS (EU) 2016/1139 RENDELETE

(2016. július 6.)

a közönséges tőkehal, a hering és a spratt balti-tengeri állományaira és a halászatukra vonatkozó többéves terv létrehozásáról, a 2187/2005/EK tanácsi rendelet módosításáról és az 1098/2007/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen 43. cikkének (2) bekezdésére,

tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,

tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),

rendes jogalkotási eljárás keretében (2),

mivel:

(1) Az Egyesült Nemzetek Szervezetének 1982. december 10-i Tengerjogi Egyezménye (3) – amelynek az Unió részes fele – rendelkezik állományvédelmi kötelezettségekről, beleértve azt is, hogy a halászott fajok állományméretét a maximális fenntartható hozamot (a továbbiakban: MSY) eredményező szinten kell fenntartani vagy arra a szintre kell helyreállítani.

(2) A fenntartható fejlődéssel foglalkozó 2002. évi johannesburgi csúcstalálkozón az Unió és tagállamai elkötelezték magukat amellett, hogy fellépnek a halállományok folyamatos csökkenése ellen. Ezért a Balti-tengerben élő tőkehal-, hering- és sprattállományok kiaknázásának arányát ki kell igazítani annak érdekében, hogy a kiaknázás helyreállítsa és olyan szinten tartsa az említett állományokat, amely meghaladja az MSY-t előállítani képes szintet.

(3) A közös halászati politikának (a továbbiakban: KHP) hozzá kell járulnia a tengeri környezet védelméhez, a valamennyi gazdaságilag hasznosított faj esetében folytatott fenntartható gazdálkodáshoz és különösen a 2008/56/EK európai parlamenti és a tanácsi irányelv (4) 1. cikkének (1) bekezdésében meghatározott, 2020-ig elérendő jó környezeti állapot eléréséhez.

(4) Az 1380/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) az Unió nemzetközi kötelezettségeivel összhangban megállapítja a KHP szabályait. A KHP célja többek között annak biztosítása, hogy a halászat és az akvakultúra környezeti szempontból hosszú távon fenntarthatóak legyenek, valamint hogy a halászati gazdálkodás vonatkozásában elővigyázatossági megközelítést és ökoszisztéma-alapú megközelítést alkalmazzanak.

(5) A Nemzetközi Tengerkutatási Tanács (a továbbiakban: ICES) és a Halászati Tudományos, Műszaki és Gazdasági Bizottság (a továbbiakban: HTMGB) tudományos szakvéleménye jelezte, hogy a tőkehal- és sprattállományok, valamint a heringállományok némelyikének kiaknázási mértéke meghaladja az MSY eléréséhez szükséges szintet.

(6) A tőkehalállományok tekintetében az 1098/2007/EK tanácsi rendelet 2007. évi hatálybalépése óta van érvényben gazdálkodási terv (6), a hering- és sprattállományok azonban még nem tartoznak hasonló tervek hatálya alá. A tőkehalállományok és a nyíltvízi állományok között fennálló erős biológiai kölcsönhatások következtében a tőkehalállományok mérete befolyásolhatja a hering- és sprattállományok méretét és fordítva. Ezenkívül a tagállamok és az érdekeltek támogatásukat fejezték ki a kulcsfontosságú balti-tengeri állományokra vonatkozó gazdálkodási tervek fejlesztése és végrehajtása tekintetében.

(7) Az e rendeletben megállapított többéves tervnek (a továbbiakban: a terv) – az 1380/2013/EU rendelet 9. és 10. cikkében foglaltaknak megfelelően – tudományos, műszaki és gazdasági szakvéleményeken kell alapulnia és célkitűzéseket, egyértelmű időkeretbe foglalt mennyiségi célokat, védelmi referenciapontokat, valamint biztosítékokat kell tartalmaznia.

(8) A tőkehal-, hering- és sprattállományok közötti dinamika, valamint az említett állományok halászata során ejtett járulékos fogásokban előforduló fajok, nevezetesen a Balti-tengerben élő sima lepényhal, érdes lepényhal, nagy rombuszhal és sima rombuszhal állományainak figyelembevételével több fajra vonatkozó halászati tervet kell készíteni.

(9) A terv célja a KHP célkitűzéseinek eléréséhez való hozzájárulás, különösen az érintett állományok tekintetében az MSY elérése és fenntartása.

(10) Ezenkívül, mivel az 1380/2013/EU rendelet 15. cikke kirakodási kötelezettséget vezetett be minden olyan fajt illetően, amelyre fogási határok vonatkoznak, a tervnek hozzá kell járulnia a tőkehalra, heringre, sprattra és sima lepényhalra vonatkozó kirakodási kötelezettség teljesítéséhez.

(11) Az ökoszisztéma-alapú megközelítéssel összhangban és a 2008/56/EK irányelvben szereplő, halállománnyal kapcsolatos mutató mellett az 1., 4. és 6. mutató is releváns a halászati gazdálkodás szempontjából.

(12) Az 1380/2013/EU rendelet 16. cikkének (4) bekezdése előírja, hogy a halászati lehetőségeket a többéves tervekben meghatározott célkitűzésekkel összhangban kell megállapítani.

(13) Az MSY elérésére és fenntartására vonatkozó célkitűzésnek megfelelő halászati mortalitás (a továbbiakban: F) célértékét célszerű a maximális fenntartható hozamnak megfelelő értékek (a továbbiakban: FMSY) tartományaként meghatározni. E tudományos szakvéleményen alapuló tartományokra a tudományos szakvélemények változásainak figyelembevételéhez szükséges rugalmasság biztosítása, a kirakodási kötelezettség teljesítéséhez való hozzájárulás, valamint a vegyes halászat jellemzőinek figyelembevétele érdekében van szükség. Az FMSY tartományait az ICES számította ki számos megfontolás alapulvételével. A tartományok úgy lettek kialakítva, hogy hosszú távon az MFH-hoz képest legfeljebb 5 %-os hozamcsökkenést eredményezzenek. A tartomány felső határát úgy csökkentették, hogy legfeljebb 5 % legyen annak az esélye, hogy az állomány a szaporodóképes állomány biomassza-referenciapontjának határértéke (a továbbiakban: Blim) alá csökkenjen. Ez a felső határérték megfelel továbbá az ICES úgynevezett „irányadó szabályának”, amely szerint amennyiben a szaporodóképes állomány biomasszája nem éri el a szaporodóképes állomány biomassza-referenciapontjának legalacsonyabb szintjét (a továbbiakban: MSY Btrigger), az F-et olyan értékre kell csökkenteni, amely nem haladja meg azt a felső határt, amely az FMSY pontértékének, valamint a TAC évében a szaporodóképes állomány biomasszájának a szorzata, osztva az MSY Btrigger értékével. Az ICES a halászati mortalitásról és a fogási lehetőségekről szóló tudományos szakvéleménye kibocsátásához az említett megfontolásokat és az irányadó szabályt alkalmazza.

(14) A halászati lehetőségek meghatározásának céljából célszerű az FMSY tartomány számára megállapítani egy felső küszöbértéket normál igénybevétel esetére és – feltéve, hogy a szóban forgó állomány jó állapotúnak tekinthető (meghaladja az MSY Btrigger értékét) – egy felső határt bizonyos esetekre. A halászati lehetőségeket csak akkor célszerű a felső határnál megállapítani, amennyiben tudományos szakvélemények vagy bizonyítékok alapján vegyes halászat esetén szükség van rá az e rendeletben meghatározott célok eléréséhez vagy a fajon belüli vagy fajok közötti dinamikák miatt az állomány komoly károsodásának elkerüléséhez, vagy annak érdekében, hogy a halászati lehetőségek évenkénti változásait korlátozni lehessen. A felső határ alkalmazásának céljából nem szabad megfeledkezni az 1380/2013/EU rendeletben meghatározott célkitűzésekről, melyek szerint legkésőbb 2020-ra mindenképpen el kell érni az MSY-nek megfelelő kiaknázási arányt.

(15) Azon állományok esetében, amelyeknél ilyen rendelkezésre áll, valamint a védintézkedések alkalmazásának céljából MSY Btrigger-ben és Blim-ben kifejezett védelmi referenciapontokat kell meghatározni. Megfelelő védintézkedéseket kell előírni arra az esetre, ha az állomány mérete a szaporodóképes állomány biomasszájának ilyen kritikus szintje alá esik.

(16) A védintézkedésekbe bele kell tartoznia a halászati lehetőségek csökkentésének és egyes konkrét állományvédelmi intézkedéseknek, ha valamely állomány a tudományos szakvélemények szerint fenyegetettségnek van kitéve. Ezeket az intézkedéseket adott esetben ki kell egészíteni más megfelelő intézkedésekkel.

(17) Azon állományok esetében, amelyeknél nem áll rendelkezésre referenciapont, az elővigyázatosság elvét kell alkalmazni.

(18) Amikor a Bizottság e rendelet mellékleteinek módosítására irányuló javaslatot nyújt be, fontos, hogy a Tanács és az Európai Parlament törekedjen annak gyors elfogadására.

(19) A járulékos fogásként ejtett állományok esetében – az ilyen állományok szaporodóképes biomasszájának legalacsonyabb szintjére vonatkozó szakvélemény hiányában – célirányos állományvédelmi intézkedéseket kell elfogadni, ha az állomány a tudományos szakvélemények szerint korrekciós intézkedésekre van szükség.

(20) Az 1380/2013/EU rendelet 15. cikkének (1) bekezdésében megállapított kirakodási kötelezettség végrehajtása érdekében a tervnek további gazdálkodási intézkedéseket is elő kell írnia. Ezeket az intézkedéseket felhatalmazáson alapuló jogi aktusok révén kell meghatározni.

(21) A tervnek felhatalmazáson alapuló jogi aktusok révén elfogadandó kísérő technikai intézkedésekről is rendelkeznie kell, annak érdekében, hogy hozzájáruljon a terv célkitűzéseinek eléréséhez, különösen az ívó és növendék halak védelméhez, vagy a szelektivitás javítása céljából.

(22) A műszaki és a tudományos fejlődéshez való, kellő időben és arányos módon történő alkalmazkodás, a rugalmasság biztosítása, valamint egyes intézkedések alakításának lehetővé tétele érdekében a Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés 290. cikkének megfelelően jogi aktusokat fogadjon el e rendelet kiegészítéseként a sima lepényhalat, az érdes lepényhalat, a nagy rombuszhalat és a sima rombuszhalat érintő korrekciós intézkedésekre, a kirakodási kötelezettség teljesítésére, valamint technikai intézkedésekre vonatkozóan. Különösen fontos, hogy a Bizottság az előkészítő munka során megfelelő konzultációkat folytasson, többek között szakértői szinten, és hogy e konzultációkra a jogalkotás minőségének javításáról szóló, 2016. április 13-i intézményközi megállapodásnak (7) megfelelően kerüljön sor. A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok előkészítésében való egyenlő részvétel biztosítása érdekében az Európai Parlament és a Tanács a tagállamok szakértőivel egyidejűleg kap kézhez minden dokumentumot, és szakértőik rendszeresen részt vehetnek a Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusok előkészítésével foglalkozó szakértői csoportjainak ülésein.

(23) Az 1380/2013/EU rendeletben előírtak szerint meg kell határozni az érintett tagállamoktól származó közös ajánlások benyújtásának határidejét.

(24) Az ebben a rendeletben meghatározott intézkedéseknek való megfelelés biztosítása érdekében az 1224/2009/EK tanácsi rendeletben (8) meghatározottak kiegészítéseként egyedi ellenőrzési intézkedéseket is el kell fogadni.

(25) Mivel a Balti-tenger viszonylag kisméretű halászati terület, ahol főleg kisebb hajók tesznek rövid halászati utakat, az 1224/2009/EK rendelet 17. cikkében előírt előzetes értesítés használatát ki kell terjeszteni valamennyi, legalább 8 méter teljes hosszúságú halászhajóra, valamint indokolt előírni, hogy az előzetes értesítéseket a kikötőbe való érkezés várható időpontja előtt legalább egy órával kelljen elküldeni. Ugyanakkor figyelembe véve a kevés halat ejtő halászati utaknak az érintett állományokra gyakorolt korlátozott hatását és az ilyen halászati utakhoz kapcsolódó előzetes értesítésekkel járó adminisztratív terheket, az ilyen előzetes értesítésekre vonatkozóan küszöbértéket kell meghatározni, amennyiben ezek a hajók legalább 300 kg tőkehalat vagy két tonna nyílt vízi fajból származó halat tartanak a fedélzeten.

(26) Az 1224/2009/EK rendelet 14. cikkében előírt halászati napló használatát ugyanígy ki kell terjeszteni a legalább 8 méter teljes hosszúságú halászhajókra.

(27) Az olyan hajók esetében, amelyek szétválogatás nélkül rakodják ki fogásukat, célszerű kiigazítani a halászati naplóban rögzített, a fedélzeten tárolt fogásokra vonatkozó becsült mennyiségek megengedett hibahatárát.

(28) A tőkehal-, hering- és sprattfogásokra vonatkozóan indokolt megállapítani olyan küszöbértékeket, amelyek esetében egy halászhajó az 1224/2009/EK rendelet 43. cikkével összhangban köteles egy kijelölt kikötőben vagy egy parthoz közeli helyen kirakodni. A tagállamoknak ezenkívül az ilyen kikötők vagy parthoz közeli helyek kijelölésekor az említett rendelet 43. cikkének (5) bekezdésében foglalt kritériumokat oly módon kell alkalmazniuk, hogy biztosítsák az e rendelet hatálya alá tartozó állományok kirakodásának hatékony ellenőrzését.

(29) Az 1380/2013/EU rendelet 10. cikkének (3) bekezdésével összhangban rendelkezni kell arról, hogy a Bizottság időszakosan értékelje a terv alkalmazásának megfelelőségét és hatékonyságát. Ezeket az értékeléseket az ICES által az érintett állományok vonatkozásában készített összehasonlító értékeléseket követve és azok alapján kell végezni.

(30) A jogbiztonság biztosítása érdekében egyértelművé kell tenni, hogy a terv célkitűzéseinek elérése érdekében elfogadott ideiglenes szüneteltetési intézkedések az 508/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (9) értelmében támogatásra jogosultnak tekinthetők.

(31) Az e rendeletben elfogadott intézkedések fényében a 2187/2005/EK tanácsi rendeletet (10) módosítani kell. Az ívó és növendék halak védelme érdekében fenn kell tartani az 1098/2007/EK rendeletben meghatározott, halászatra vonatkozó területi korlátozásokat. Tisztázni kell továbbá a terv és a 2187/2005/EK rendelet közötti kapcsolatot a technikai intézkedések tekintetében, valamint megfelelő eljárásokat kell kidolgozni a technikai intézkedések többéves tervek keretében történő elfogadására. Emellett törölni kell a tőkehalra halászó hajók fedélzetén tartott halászeszközökre vonatkozó különös szabályokat.

(32) Az 1098/2007/EK rendeletet hatályon kívül kell helyezni.

(33) A terv elfogadása nem érinti az 1396/2014/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (11) alkalmazását,

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

I. FEJEZET

TÁRGY, HATÁLY ÉS FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK

1. cikk

Tárgy és hatály

(1) Ez a rendelet többéves tervet (a továbbiakban: a terv) hoz létre a Balti-tenger uniós vizeiben élő alábbi állományokra (a továbbiakban: az érintett állományok) és az érintett állományokra irányuló halászati tevékenységekre vonatkozóan:

a) közönséges tőkehal (Gadus morhua) az ICES 22–24 alkörzetben (tőkehal, a Balti-tenger nyugati része);

b) közönséges tőkehal (Gadus morhua) az ICES 25–32 alkörzetben (tőkehal, a Balti-tenger keleti része);

c) hering (Clupea harengus) az ICES 25, 26, 27, 28.2, 29 és 32 alkörzetben (hering, a Balti-tenger középső része);

d) hering (Clupea harengus) az ICES 28.1 alkörzetben (hering, Rigai-öböl);

e) hering (Clupea harengus) az ICES 30 alkörzetben (hering, Botteni-tenger);

f) hering (Clupea harengus) az ICES 31 alkörzetben (hering, Botteni-öböl);

g) hering (Clupea harengus) az ICES 22–24 alkörzetben (hering, a Balti-tenger nyugati része);

h) spratt (Sprattus sprattus) az ICES 22–32 alkörzetben (spratt, Balti-tenger).

(2) E rendelet az ICES 22–32 alkörzetben az érintett állományok halászata során járulékos fogásként kifogott sima lepényhalra (Pleuronectes platessa), érdes lepényhalra (Platichthys flesus), nagy rombuszhalra (Scophthalmus maximus) és sima rombuszhalra (Scophthalmus rhombus) is alkalmazandó.

2. cikk

Fogalommeghatározások

E rendelet alkalmazásában az 1380/2013/EU rendelet 4. cikkében, az 1224/2009/EK rendelet 4. cikkében és a 2187/2005/EK rendelet 2. cikkében említett fogalommeghatározások alkalmazandók. Ezek mellett a következő fogalommeghatározások alkalmazandók:

1. „nyíltvízi állományok”: az e rendelet 1. cikke (1) bekezdésének c)–h) pontjában felsorolt állományok és azok bármilyen kombinációja;

2. „FMSY tartomány”: olyan értéktartomány, amelyben az adott tartomány tudományosan meghatározott határain belüli valamennyi halászati mortalitási szint vegyes halászat esetén és a tudományos szakvéleményekkel összhangban, hosszú távon, a meglévő átlagos környezeti feltételek mellett maximális fenntartható hozamot (a továbbiakban: MSY) eredményez, anélkül, hogy jelentősen befolyásolná az érintett állományok szaporodási folyamatát;

3. „MSY Flower” és „MSY Fupper”: az FMSY tartományon belüli legalacsonyabb és legmagasabb érték;

4. „MSY Btrigger”: a szaporodóképes állomány biomasszájának az a legalacsonyabb referenciapontja, amely alatt megfelelő gazdálkodási intézkedéseket kell életbe léptetni annak biztosítására, hogy a kiaknázási arányok és a természetes változások együttesen visszaállítsák az állományokat azon szintek fölé, amelyek képesek hosszú távon biztosítani az MSY-t;

5. „érintett tagállamok”: a közvetlen gazdálkodási érdekkel bíró tagállamok, nevezetesen Dánia, Németország, Észtország, Lettország, Litvánia, Lengyelország, Finnország, és Svédország.

II. FEJEZET

CÉLKITŰZÉSEK ÉS CÉLÉRTÉKEK

3. cikk

Célkitűzések

(1) A tervnek hozzá kell járulnia a közös halászati politika (továbbiakban: KHP) 1380/2013/EU rendelet 2. cikkében felsorolt célkitűzéseinek eléréséhez, különösen a halászati gazdálkodás elővigyázatossági megközelítésének alkalmazásával, és annak biztosítására kell törekednie, hogy az élő tengeri biológiai erőforrások kiaknázása során a halászott fajok állományait visszaállítsák az MSY-t biztosítani képes szint fölé, és tartsák is fenn ezt a szintet.

(2) A tervnek a lehetőségekhez mérten a nem kívánt fogások elkerülésével és csökkentésével hozzá kell járulnia a visszadobások megszüntetéséhez és az 1380/2013/EU rendelet 15. cikke által előírt, a fogási korlátozások által érintett és az e rendelet hatálya alá tartozó fajokra vonatkozóan előírt kirakodási kötelezettség teljesítéséhez.

(3) A tervnek a halászati gazdálkodásra az ökoszisztéma-alapú megközelítést kell alkalmaznia annak biztosítása érdekében, hogy a halászati tevékenységeknek a tengeri ökoszisztémára gyakorolt kedvezőtlen hatásai minimálisak legyenek. Összhangban kell állnia az uniós környezetvédelmi jogszabályokkal, különösen a jó környezeti állapot 2020-ig történő elérésére irányuló, a 2008/56/EK irányelv 1. cikkének (1) bekezdésében rögzített célkitűzéssel.

A tervnek különösen törekednie kell:

a) a 2008/56/EK irányelv I. mellékletében található 3. mutatóban szereplő feltételek teljesítésének biztosítására; és

b) az említett irányelv I. mellékletében található egyéb vonatkozó mutatók teljesítéséhez való hozzájárulásra, arányosan a halászat teljesítésükben betöltött szerepével.

(4) A terv keretében hozott intézkedéseknek összhangban kell állniuk a legjobb rendelkezésre álló tudományos szakvéleményekkel.

4. cikk

Célértékek

(1) A halászati mortalitás célértékét az érintett állományok vonatkozásában a lehető leghamarabb, és fokozatosan, egyre növekvő alapon 2020-ig el kell érni, és azt követően az I. mellékletben meghatározott tartományokban és a 3. cikk (1) bekezdésében megállapított célkitűzésekkel összhangban fenn kell tartani.

(2) Az 1380/2013/EU rendelet 16. cikkének (4) bekezdésével összhangban a halászati lehetőségeket a terv célkitűzéseivel és célértékeivel összhangban kell meghatározni, és meg kell felelniük az e rendelet I. mellékletének A. oszlopában meghatározott halászati mortalitási tartományoknak.

(3) Az (1) és (2) bekezdéstől eltérve a halászati lehetőségeket meg lehet határozni az I. melléklet A. oszlopában meghatározott halászati mortalitási szinteknél alacsonyabb szinten is.

(4) A (2) és (3) bekezdéstől eltérve egy állományra vonatkozóan a halászati lehetőségek meghatározhatók az I. melléklet B. oszlopában megállapított halászati mortalitási tartományokkal összhangban is, feltéve, hogy az érintett állomány a szaporodóképes állomány biomasszájának legalacsonyabb szintjére vonatkozó, a II. melléklet A. oszlopában megállapított referenciapontnál nagyobb:

a) ha vegyes halászat esetén tudományos szakvélemények vagy bizonyítékok alapján szükség van rá a 3. cikkben meghatározott célkitűzések eléréséhez;

b) ha a fajon belüli vagy fajok közötti dinamikák miatt tudományos szakvélemények vagy bizonyítékok alapján az állomány komoly károsodásának elkerüléséhez szükség van rá; vagy

c) az egymást követő évek halászati lehetőségei több mint 20 %-os változásának elkerülése érdekében.

E bekezdés alkalmazását az első albekezdés a)–c) pontjában meghatározott egy vagy több feltételre való hivatkozással kell indokolni.

(5) Amennyiben tudományos szakvélemények alapján az érintett állomány esetében 2020-ra elérik az MSY-t biztosító halászati arányt, azt követően az adott állomány halászati lehetőségeit a (4) bekezdéssel összhangban is meg lehet határozni.

(6) Amennyiben a Bizottság tudományos szakvélemények alapján úgy ítéli meg, hogy a halászati mortalitás I. mellékletben meghatározott tartományai már nem felelnek meg a terv célkitűzéseinek, sürgősen javaslatot nyújthat be az említett tartományok felülvizsgálata céljából.

(7) A halászati lehetőségeket minden esetben úgy kell meghatározni, hogy azok biztosítsák, hogy a szaporodóképes állomány biomasszájának szintje kevesebb mint 5 %-os valószínűséggel csökkenjen a II. melléklet B. oszlopában rögzített szaporodóképes állomány biomasszájára vonatkozó referenciapont határértéke (Blim) alá.

III. FEJEZET

VÉDELMI REFERENCIAPONTOK

5. cikk

Biztosítékok

(1) A szaporodóképes állomány biomasszájának legalacsonyabb szintjeként és határértékeként kifejezett védelmi referenciapontokat, melyek az érintett állományok teljes szaporodási kapacitásának megóvása érdekében alkalmazandók, a II. melléklet állapítja meg.

(2) Amennyiben tudományos szakvélemények szerint valamely érintett állomány szaporodóképes állományának biomasszája a szaporodóképes biomassza e rendelet II. mellékletének A. oszlopában meghatározott legalacsonyabb referenciapontja alatt van, minden megfelelő intézkedést el kell elfogadni annak biztosítására, hogy az érintett állomány szintje mihamarabb visszaálljon az MSY-t biztosító szintet meghaladó szintre. Különösen, az érintett állomány tekintetében az említett szintű halászati lehetőségek elérése érdekében – e rendelet 4. cikkének (2) és (4) bekezdésétől eltérve és az 1380/2013/EU rendelet 16. cikkének (4) bekezdésével összhangban – azokat olyan szinteken kell megállapítani, amelyek összhangban állnak az e rendelet I. mellékletének B. oszlopában meghatározott tartomány alá csökkent halászati mortalitással, figyelembe véve az érintett állomány biomasszájának csökkenését.

(3) Amennyiben tudományos szakvélemények szerint valamely érintett állomány szaporodóképes állományának biomasszája a szaporodóképes biomassza e rendelet II. mellékletének B. oszlopában meghatározott referenciapont határértéke alatt van, további korrekciós intézkedéseket kell elfogadni annak biztosítására, hogy az érintett állomány szintje mihamarabb visszaálljon az MSY-t biztosító szintet meghaladó szintre, amelyek – e rendelet 4. cikkének (2) és (4) bekezdésétől eltérve és az 1380/2013/EU rendelet 16. cikkének (4) bekezdésével összhangban – magukban foglalhatják az érintett állomány célzott halászatának felfüggesztését és a halászati lehetőségek megfelelő csökkentését.

(4) Az e cikkben említett korrekciós intézkedések az alábbiakat foglalhatják magukban:

a) bizottsági intézkedések a tengeri biológiai erőforrások súlyos fenyegetettsége esetén az 1380/2013/EU rendelet 12. cikkével összhangban;

b) tagállami vészhelyzeti intézkedések az 1380/2013/EU rendelet 13. cikkével összhangban;

c) az e rendelet 7. és 8. cikkével összhangban meghozott intézkedések.

(5) Az e cikkben említett intézkedéseket a helyzet jellegével, súlyosságával, időtartamával és ismételődésével összhangban kell kiválasztani, amennyiben a szaporodóképes állomány biomasszája az (1) bekezdésben említett szintek alatt van.

(6) Amennyiben a Bizottság tudományos szakvélemények alapján úgy véli, hogy a II. mellékletben meghatározott védelmi referenciapontok már nem felelnek meg a terv célkitűzéseinek, a Bizottság sürgősséggel javaslatot nyújthat be ezeknek a védelmi referenciapontoknak a felülvizsgálata céljából.

IV. FEJEZET

A SIMA LEPÉNYHALRA, AZ ÉRDES LEPÉNYHALRA, A NAGY ROMBUSZHALRA ÉS A SIMA ROMBUSZHALRA VONATKOZÓ KONKRÉT ÁLLOMÁNYVÉDELMI INTÉZKEDÉSEK

6. cikk

A járulékos fogásként kifogott sima lepényhalra, érdes lepényhalra, nagy rombuszhalra és sima rombuszhalra vonatkozó intézkedések

(1) Amennyiben a tudományos szakvélemények szerint korrekciós intézkedésekre van szükség annak biztosítása érdekében, hogy az érintett állomány halászata során járulékosan kifogott sima lepényhal, érdes lepényhal, nagy rombuszhal vagy sima rombuszhal balti-tengeri állományaival való gazdálkodás e rendelet 3. cikkének célkitűzéseivel összhangban történjen, a Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy e rendelet 16. cikkének és az 1380/2013/EU rendelet 18. cikkének megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el az alábbiakra vonatkozóan:

a) a halászeszközök jellemzői, különösen a szembőség, a horogméret, az eszköz felépítése, a fonalvastagság, az eszközök mérete vagy a szelektivitás biztosítása vagy javítása érdekében alkalmazott szelekciós eszközök használata;

b) a halászeszközök használata, különösen az eszközök merítési ideje és merítési mélysége a szelektivitás biztosítása vagy javítása érdekében;

c) meghatározott területekre vonatkozó halászati korlátozás vagy tilalom az ívó és növendék halak vagy a minimális állományvédelmi referenciaméretet el nem érő halak vagy a nem célzott halfajok védelme érdekében;

d) meghatározott időszakokra vonatkozó halászati, vagy bizonyos típusú halászeszközök használatára vonatkozó korlátozás vagy tilalom az ívó halak és fiatal halak vagy a minimális állományvédelmi referenciaméretet el nem érő halak vagy a nem célzott halfajok védelme érdekében;

e) minimális állományvédelmi referenciaméretek, a tengeri élőlények növendékei védelmének biztosítása céljából;

f) a szelektivitáshoz kapcsolódó más jellemzők.

(2) Az e cikk (1) bekezdésében említett intézkedések hozzájárulnak a 3. cikkben meghatározott célkitűzések eléréséhez.

V. FEJEZET

A KIRAKODÁSI KÖTELEZETTSÉGGEL KAPCSOLATOS RENDELKEZÉSEK

7. cikk

A kirakodási kötelezettséggel kapcsolatos rendelkezések

(1) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy e rendelet 16. cikkének és az 1380/2013/EU rendelet 18. cikkének megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a következő intézkedésekre vonatkozóan:

a) mentesítés a kirakodási kötelezettség alkalmazása alól azon fajokra vonatkozóan, amelyek esetében a tudományos bizonyítékok szerint magas a túlélési arány, figyelembe véve a halászeszközök, a halászati gyakorlatok és az ökoszisztéma jellemzőit, a kirakodási kötelezettség teljesítésének megkönnyítése érdekében;

b) de minimis kivételek a kirakodási kötelezettség teljesítésének megkönnyítése érdekében; az ilyen de minimis kivételeket az 1380/2013/EU rendelet 15. cikke (5) bekezdésének c) pontjában említett esetekben és az ott meghatározott feltételekkel összhangban kell megállapítani;

c) a fogások dokumentálására vonatkozó konkrét rendelkezések, mindenekelőtt a kirakodási kötelezettség teljesítésének nyomon követése céljából; és

d) minimális állományvédelmi referenciaméretek meghatározása a tengeri élőlények növendékei védelmének biztosítása céljából.

(2) Az e cikk (1) bekezdésében említett intézkedéseknek hozzá kell járulniuk a 3. cikkben meghatározott célkitűzések eléréséhez.

VI. FEJEZET

TECHNIKAI INTÉZKEDÉSEK

8. cikk

Technikai intézkedések

(1) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy e rendelet 16. cikkének és az 1380/2013/EU rendelet 18. cikkének megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a következő technikai intézkedésekre vonatkozóan:

a) a halászeszközök jellemzőire vonatkozó előírások és a halászeszközök használatára irányadó szabályok a szelektivitás biztosítása vagy javítása, a nem szándékos fogások csökkentése vagy az ökoszisztémára gyakorolt negatív hatások minimálisra csökkentése érdekében;

b) a halászeszközök módosítására vagy az azokhoz tartozó további eszközökre vonatkozó előírások a szelektivitás biztosítása vagy javítása, a nem szándékos fogások csökkentése vagy az ökoszisztémára gyakorolt negatív hatások minimálisra csökkentése érdekében;

c) meghatározott halászeszközök használatára és halászati tevékenységekre vonatkozó korlátozás vagy tilalom meghatározott területeken vagy időszakokban, az ívó halak, a minimális állományvédelmi referenciaméretet el nem érő vagy nem célzott halfajok védelme vagy az ökoszisztémára gyakorolt negatív hatások minimálisra csökkentése érdekében; és

d) minimális állományvédelmi referenciaméretek meghatározása az e rendelet hatálya alá tartozó valamennyi állomány tekintetében, a növendék tengeri élőlények védelme céljából.

(2) Az e cikk (1) bekezdésében említett intézkedéseknek hozzá kell járulniuk a 3. cikkben meghatározott célkitűzések eléréséhez.

VII. FEJEZET

REGIONALIZÁCIÓ

9. cikk

Regionális együttműködés

(1) Az 1380/2013/EU rendelet 18. cikkének (1)–(6) bekezdését alkalmazni kell az e rendelet 6., 7. és 8. cikkében említett intézkedésekre.

(2) E cikk (1) bekezdése értelmében az érintett tagállamok közös ajánlásokat nyújthatnak be első alkalommal legkésőbb 2017. július 21-ig, azt követően pedig a terv értékelésének a 15. cikkel összhangban történő minden egyes benyújtását követő 12 hónapon belül. Akkor is benyújthatnak ilyen ajánlásokat, ha azt az érintett tagállamok szükségesnek vélik, különösen abban az esetben, ha hirtelen változás áll be az e rendelet hatálya alá tartozó valamely állomány helyzetében. Az adott naptári évre vonatkozó intézkedésekre irányuló közös ajánlásokat legkésőbb a megelőző év július 1-jéig kell benyújtani.

(3) Az e rendelet 6., 7. és 8. cikkében adott felhatalmazás nem sértheti az uniós jogszabályok, köztük az 1380/2013/EU rendelet egyéb rendelkezései alapján a Bizottságra ruházott hatásköröket.

VIII. FEJEZET

ELLENŐRZÉS ÉS VÉGREHAJTÁS

10. cikk

Kapcsolat az 1224/2009/EK rendelettel

Az e fejezetben meghatározott ellenőrzési intézkedéseket az 1224/2009/EK rendeletben meghatározott intézkedéseken felül kell alkalmazni, kivéve, ha ez a fejezet másként rendelkezik.

11. cikk

Előzetes értesítések

(1) Az 1224/2009/EK rendelet 17. cikkének (1) bekezdésétől eltérve, az említett cikk által megállapított előzetes értesítési kötelezettség az olyan, legalább nyolc méter teljes hosszúságú uniós halászhajók parancsnokaira vonatkozik, amelyek legalább 300 kg tőkehalat vagy két tonna, nyíltvízi állományból származó halat tartanak a fedélzeten.

(2) Az 1224/2009/EK rendelet 17. cikkének (1) bekezdésétől eltérve, az említett cikk által megállapított előzetes értesítési időtartam a kikötőbe érkezés becsült idejét megelőző legalább egy óra. A part menti tagállamok illetékes hatóságai eseti alapon engedélyezhetik a kikötőbe történő korábbi behajózást.

12. cikk

Naplók

Az 1224/2009/EK rendelet 14. cikkének (1) bekezdésétől eltérve, a legalább nyolc méter teljes hosszúságú, tőkehal célzott halászatára szolgáló uniós halászhajók parancsnokainak az említett rendelet 14. cikkével összhangban halászati naplót kell vezetniük a tevékenységeikről.

13. cikk

A napló adatainak megengedett hibahatára

Az 1224/2009/EK rendelet 14. cikkének (3) bekezdésétől eltérve, a szétválogatás nélkül kirakodott fogások esetében a fedélzeten tartott hal halászati naplóban rögzített, kilogrammban megadott becsült mennyiségének megengedett hibahatára a fedélzeten tartott teljes mennyiség 10 %-a.

14. cikk

Kijelölt kikötők

A terv hatálya alá tartozó fajok élőtömegére alkalmazandó küszöbérték, amely felett a halászhajóknak a fogást az 1224/2009/EK rendelet 43. cikkében meghatározottak szerint egy kijelölt kikötőben vagy parthoz közeli helyen kell kirakodniuk, a következő:

a) 750 kilogramm közönséges tőkehal;

b) 5 tonna, nyíltvízi állományból származó hal.

IX. FEJEZET

NYOMON KÖVETÉS

15. cikk

A terv értékelése

2019. július 21-ig, majd azt követően ötévente a Bizottság jelentést készít az Európai Parlament és a Tanács részére a tervnek az e rendelet hatálya alá tartozó állományokra, valamint az ezen állományok halászatára gyakorolt hatásáról és eredményeiről, különös tekintettel a 3. cikkben meghatározott célkitűzések elérésére. A Bizottság korábban is készíthet jelentést, amennyiben azt valamennyi érintett tagállam vagy a Bizottság maga szükségesnek tartja.

X. FEJEZET

ELJÁRÁSI RENDELKEZÉSEK

16. cikk

A felhatalmazás gyakorlása

(1) A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására vonatkozóan a Bizottság részére adott felhatalmazás feltételeit ez a cikk határozza meg.

(2) A Bizottság a 6., 7. és 8. cikkben említett, felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására vonatkozó felhatalmazása ötéves időtartamra szól 2016. július 20-tól kezdődő hatállyal. A Bizottság legkésőbb kilenc hónappal az ötéves időtartam letelte előtt jelentést készít a felhatalmazásról. A felhatalmazás hallgatólagosan meghosszabbodik a korábbival megegyező időtartamra, amennyiben az Európai Parlament vagy a Tanács nem ellenzi a meghosszabbítást legkésőbb három hónappal minden egyes időtartam letelte előtt.

(3) Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja a 6., 7. és 8. cikkben említett felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban meghatározott felhatalmazást. A határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon, vagy a benne megjelölt későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.

(4) A felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadása előtt a Bizottság a jogalkotás minőségének javításáról szóló, 2016. április 13-i intézményközi megállapodásban foglalt elveknek megfelelően konzultál az egyes tagállamok által kijelölt szakértőkkel.

(5) A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti arról az Európai Parlamentet és a Tanácsot.

(6) A 6., 7. és 8. cikk értelmében elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a jogi aktusról való értesítését követő két hónapon belül sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt ellene kifogást, illetve ha az említett időtartam lejártát megelőzően mind az Európai Parlament, mind a Tanács arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem fog kifogást emelni. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ez az időtartam két hónappal meghosszabbodik.

XI. FEJEZET

ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK

17. cikk

Az Európai Tengerügyi és Halászati Alapból nyújtott támogatás

A terv célkitűzéseinek elérése érdekében elfogadott ideiglenes szüneteltetési intézkedések az 508/2014/EU rendelet 33. cikke (1) bekezdése a) és c) pontjának alkalmazásában úgy tekintendők mint a halászati tevékenységek ideiglenes szüneteltetéséhez szükséges intézkedések.

18. cikk

A 2187/2005/EK rendelet módosításai

A 2187/2005/EK rendelet a következőképpen módosul:

1. A 13. cikk (3) bekezdését el kell hagyni;

2. A rendelet a következő cikkel egészül ki: „16a. cikk. Halászatra vonatkozó területi korlátozások (1) Tilos bármilyen halászati tevékenységet folytatni május 1-jétől október 31-ig a következő koordinátákat összekötő vonalak által meghatározott területeken, amelyeket a WGS84 koordinátarendszer szerint kell mérni: a) 1. terület: — ÉSZ 55° 45′, KH 15° 30′ — ÉSZ 55° 45′, KH 16° 30′ — ÉSZ 55° 00′, KH 16° 30′ — ÉSZ 55° 00′, KH 16° 00′ — ÉSZ 55° 15′, KH 16° 00′ — ÉSZ 55° 15′, KH 15° 30′ — ÉSZ 55° 45′, KH 15° 30′ b) 2. terület: — ÉSZ 55° 00′, KH 19° 14′ — ÉSZ 54° 48′, KH 19° 20′ — ÉSZ 54° 45′, KH 19° 19′ — ÉSZ 54° 45′, KH 18° 55′ — ÉSZ 55° 00′, KH 19° 14′ c) 3. terület: — ÉSZ 56° 13′, KH 18° 27′ — ÉSZ 56° 13′, KH 19° 31′ — ÉSZ 55° 59′, KH 19° 13′ — ÉSZ 56° 03′, KH 19° 06′ — ÉSZ 56° 00′, KH 18° 51′ — ÉSZ 55° 47′, KH 18° 57′ — ÉSZ 55° 30′, KH 18° 34′ — ÉSZ 56° 13′, KH 18° 27′ (2) Az (1) bekezdéstől eltérve engedélyezett a halászat a 157 mm-es vagy annál nagyobb szembőségű kopoltyúhálóval, állítóhálóval és tükörhálóval, vagy sodortatott horogsorral. Semmilyen más halászeszköz nem tartható a fedélzeten.”;

(3) A rendelet a következő cikkel egészül ki: „28aa. cikk A többéves tervek keretében végrehajtandó technikai intézkedések elfogadására vonatkozó eljárás A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy az (EU) 2016/1139 európai parlamenti és tanácsi rendelet (*) 8. cikkének (1) bekezdésében említett jogi aktusok elfogadása céljából és az említett rendelet időbeli hatálya során alkalmazandó technikai intézkedéseket fogadjon el. E technikai intézkedéseket az e rendelet 28b. cikkével és az 1380/2013/EU rendelet 18. cikkével összhangban elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok útján kell meghatározni, és azok adott esetben eltérhetnek az alábbiaktól: a) az e rendelet II., III. és IV. mellékletében meghatározott, és 3. és 4. cikkében valamint 14. cikkének (1) bekezdésében említett célfajokra, szembőségre és minimális védelmi referenciaméretre vonatkozó előírások; b) az aktív halászfelszerelések szerkezetei, jellemzői és a használatukra vonatkozó, e rendelet 5. cikkének (2), (3) és (4) bekezdésében, és 6. cikkében valamint II. mellékletében meghatározott szabályok; c) a passzív halászfelszerelések szerkezetei, jellemzői és a használatukra vonatkozó, e rendelet 8. cikkében meghatározott szabályok; d) az olyan területek koordinátáinak és azoknak az időszakoknak a felsorolását tartalmazó lista (listák), amelyekre az e rendelet 16. és 16a. cikkében meghatározottak halászati tilalmak és korlátozások vonatkoznak; e) az e rendelet 18a. cikke (1) bekezdésének hatálya alá tartozó fajok, valamint az említett bekezdésben meghatározott állományok halászata tekintetében a földrajzi területekre és az időszakokra alkalmazandó korlátozások, továbbá az e rendelet 18a. cikkének (2) bekezdésében meghatározott eltérések technikai részletei. (*) Az európai parlamenti és Tanács (EU) 2016/1139 rendelete (2016. július 6.) a közönséges tőkehal, a hering és a spratt balti-tengeri állományaira és a halászatukra vonatkozó többéves terv létrehozásáról, a 2187/2005/EK tanácsi rendelet módosításáról és az 1098/2007/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 191., 2016.7.15., 1. o.).”;"

(4) A 28b. cikk (2) és (3) bekezdésében a „14a. és 28a. cikkben” kifejezés helyébe a „14a., 28a. és 28. aa. cikkben” kifejezés, a 28b. cikk (5) bekezdésében a „14a. és a 28a. cikk” kifejezés helyébe a „14a., 28a. és 28aa. cikk” kifejezés lép.

19. cikk

Az 1098/2007/EK rendelet hatályon kívül helyezése

Az 1098/2007/EK rendelet hatályát veszti. A hatályon kívül helyezett rendeletre való hivatkozásokat az e rendeletre való hivatkozásként kell értelmezni.

20. cikk

Hatálybalépés

Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő ötödik napon lép hatályba.

Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban. Kelt Strasbourgban, 2016. július 6-án. az Európai Parlament részéről az elnök M. SCHULZ a Tanács részéről az elnök I. KORČOK

(1) HL C 230., 2015.7.14., 120. o.

(2) Az Európai Parlament 2016. június 23-i álláspontja (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé) és a Tanács 2016. július 1-jei határozata (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).

(3) HL L 179., 1998.6.23., 3. o.

(4) Az Európai Parlament és a Tanács 2008/56/EK irányelve (2008. június 17.) a tengeri környezetvédelmi politika területén a közösségi fellépés kereteinek meghatározásáról (tengervédelmi stratégiáról szóló keretirányelv) (HL L 164., 2008.6.25., 19. o.).

(5) Az Európai Parlament és a Tanács 1380/2013/EU rendelete (2013. december 11.) a közös halászati politikáról, az 1954/2003/EK és az 1224/2009/EK tanácsi rendelet módosításáról, valamint a 2371/2002/EK és a 639/2004/EK tanácsi rendelet és a 2004/585/EK tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről (HL L 354., 2013.12.28., 22. o.).

(6) A Tanács 1098/2007/EK rendelete (2007. szeptember 18.) a balti-tengeri tőkehalállományokra és az ezen állományok halászatára vonatkozó többéves terv létrehozásáról, a 2847/93/EGK rendelet módosításáról és a 779/97/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 248., 2007.9.22., 1. o.).

(7) HL L 123., 2016.5.12., 1. o.

(8) A Tanács 1224/2009/EK rendelete (2009. november 20.) a közös halászati politika szabályainak betartását biztosító közösségi ellenőrző rendszer létrehozásáról a 847/96/EK, a 2371/2002/EK, a 811/2004/EK, a 768/2005/EK, a 2115/2005/EK, a 2166/2005/EK, a 388/2006/EK, az 509/2007/EK, a 676/2007/EK, az 1098/2007/EK, az 1300/2008/EK és az 1342/2008/EK rendelet módosításáról, valamint a 2847/93/EGK, az 1627/94/EK és az 1966/2006/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 343., 2009.12.22., 1. o.).

(9) Az Európai Parlament és a Tanács 508/2014/EU rendelete (2014. május 15.) az Európai Tengerügyi és Halászati Alapról, valamint a 2328/2003/EK, a 861/2006/EK, az 1198/2006/EK és a 791/2007/EK tanácsi rendelet, valamint az 1255/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 149., 2014.5.20., 1. o.).

(10) A Tanács 2187/2005/EK rendelete (2005. december 21.) a Balti-tenger, a Bæltek és az Øresund halászati erőforrásainak technikai intézkedések révén történő védelméről, az 1434/98/EK rendelet módosításáról és a 88/98/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 349., 2005.12.31., 1. o.).

(11) A Bizottság 1396/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelete (2014. október 20.) a balti-tengeri visszadobási terv elkészítéséről (HL L 370., 2014.12.30., 40. o.).

I. MELLÉKLET HALÁSZATI MORTALITÁS CÉLÉRTÉKE (a 4. cikkben említettek szerint) Állomány A maximális fenntartható hozamnak megfelelő halászati mortalitás célértékének tartományai (FMSY) A. oszlop (A 4. cikk (2) és (3) bekezdésében említett FMSY tartomány része) B. oszlop (A 4. cikk (4) bekezdésében említett FMSY tartomány része) Tőkehal, Balti-tenger Ny 0,15–0,26 0,26–0,45 Tőkehal, Balti-tenger K Nincs meghatározva Nincs meghatározva Hering, a Balti-tenger középső része 0,16–0,22 0,22–0,28 Hering, Rigai-öböl 0,24–0,32 0,32–0,38 Hering, Botteni-tenger 0,11–0,15 0,15–0,18 Hering, Botteni-öböl Nincs meghatározva Nincs meghatározva Hering, Balti-tenger Ny 0,23–0,32 0,32–0,41 Spratt, Balti-tenger 0,19–0,26 0,26–0,27