A Tanács 93/34/EGK irányelve

(1993. június 14.)

a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok előírt azonosítási jelzéseiről

AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,

tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésére és különösen annak 100a. cikkére,

tekintettel a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok típusjóváhagyásáról szóló, 1992. június 30-i 92/61/EGK tanácsi irányelvre [1],

tekintettel a Bizottság javaslatára [2],

az Európai Parlamenttel együttműködve [3],

tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [4],

mivel a belső piac egy olyan, belső határok nélküli térséget jelent, amelyben biztosított az áruk, a személyek, a szolgáltatások és a tőke szabad mozgása; mivel az ehhez szükséges intézkedéseket el kell fogadni;

mivel az egyes tagállamokban a motorkerékpároknak és segédmotoros kerékpároknak az előírt azonosító jelzésekre tekintettel meg kell felelniük meghatározott műszaki jellemzőknek, amelyeket tagállamonként eltérő, kötelező érvényű rendelkezések állapítanak meg; mivel ezek az eltérések gátolják az Európai Közösségen belüli kereskedelmet;

mivel a belső piac megteremtésének és működésének e gátjai megszüntethetők, ha minden tagállam a nemzeti rendelkezései helyett ugyanazokat az előírásokat alkalmazza;

mivel a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok előírt jelzéseire vonatkozó egységes előírások bevezetése azért szükséges, hogy az összes ilyen járműtípusra alkalmazni lehessen a 92/61/EGK irányelv szerinti típus-jóváhagyási és alkatrésztípus-jóváhagyási eljárást;

mivel az érintett ágazatban javasolt fellépés jelentőségét és kihatásait tekintve az ezen irányelvben tervezett közösségi intézkedések nemcsak szükségesek, hanem elengedhetetlenek is a kitűzött cél, a járműtípus közösségi típusjóváhagyásának elérése érdekében; mivel ezt a célt a tagállamok egymástól függetlenül nem tudják megfelelően megvalósítani;

mivel ez az irányelv nem képezi akadályát annak, hogy néhány tagállam a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok előírt jelzéseire tekintettel, hátrányos megkülönböztetés nélkül megtartson a közlekedési szabályok alkalmazására vonatkozó kötelező erejű külön előírásokat, feltéve hogy ezek a sajátos követelmények a járművek használatára vonatkoznak, és nem jelentenek olyan szerkezeti változtatásokat, amelyek akadályoznák ennek a járműtípusnak a Közösségen belüli típusjóváhagyását,

ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:

1. cikk

Ezt az irányelvet kell alkalmazni a 92/61/EGK irányelv 1. cikkében meghatározott valamennyi járműtípus előírt azonosítási jelzésére.

2. cikk

A motorkerékpár és segédmotoros kerékpár előírt azonosítási jelzéseire vonatkozó alkatrésztípus-jóváhagyás megadásához szükséges eljárást, valamint e járművek szabad áruforgalomba hozatalának feltételeit a 92/61/EGK irányelv II., illetve III. fejezete rögzíti.

3. cikk

Ezen irányelv mellékleteinek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításához szükséges módosításokat a 70/156/EGK [5] irányelv 13. cikkében rögzített eljárásnak megfelelően állapítják meg.

4. cikk

(1) A tagállamok legkésőbb 1994. december 14-ig elfogadják és kihirdetik azokat a rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.

Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz a hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.

Az első albekezdésben megadott időponttól kezdve a tagállamok az előírt jelzésekre vonatkozó okokból nem tilthatják meg azoknak a járműveknek az első forgalomba helyezését, amelyek megfelelnek ennek az irányelvnek.

Az első albekezdésben említett rendelkezéseket 1995. június 14-től alkalmazzák.

(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeketaz ezen irányelv által szabályozott területen fogadtak el.

5. cikk

Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

Kelt Luxembourgban, 1993. június 14-én.

a Tanács részéről

az elnök

J. Trøjborg

[1] HL L 225., 1992.8.10., 72. o.

[2] HL C 293., 1992.11.9., 43. o.

[3] HL C 337., 1992.12.21., 103. o., és HL C 176., 1993.6.28.

[4] HL C 73., 1993.3.15., 22. o.

[5] HL L 42., 1970.2.23., 1. o. A legutóbb a 92/53/EGK irányelvvel (HL L 225., 1992.8.10., 1. o.) módosított irányelv.

--------------------------------------------------

MELLÉKLET

A MOTORKERÉKPÁROK ÉS SEGÉDMOTOROS KERÉKPÁROK ELŐÍRT AZONOSÍTÁSI JELZÉSEIRE VONATKOZÓ RENDELKEZÉSEK

1. ÁLTALÁNOS RÉSZ

1.1. Minden járművet egy táblával és az alábbi pontok rendelkezései szerinti jelzésekkel kell ellátni. Az adattáblát és a jelzéseket a gyártónak vagy meghatalmazottjának kell felhelyeznie.

2. GYÁRI ADATTÁBLA

2.1. A gyári adattáblát az 1. függelékben bemutatott minta alapján a jármű egyik könnyen megközelíthető, olyan részén kell rögzíteni, amelyet a jármű használata során normál körülmények között nem kell pótolni. A gyári adattábla jól olvasható és maradandó formában tartalmazza az alábbi adatokat a megadott sorrendben:

2.1.1. a gyártó neve;

2.1.2. a típusjóváhagyás jele a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok típusjóváhagyásáról szóló, 1992. június 30-i 92/61/EGK tanácsi irányelv 8. cikke szerint;

2.1.3. a jármű azonosító száma (VIN);

2.1.4. állóhelyzeti zaj: … dB(A) … ford/percnél.

2.2. A 2.1.2. pont szerinti típusjóváhagyás jelét, valamint a 2.1.4. pont szerinti állóhelyzeti zajt és fordulatszámot az alaktrésztípus-jóváhagyás elemeként nem tüntetik fel. Ezeket az adatokat azonban minden olyan járművön fel kell tüntetni, amelyeket a típusjóváhagyással megegyezően gyártottak.

2.3. A gyártó kiegészítő adatokat helyezhet el az előírt jelzések alatt vagy mellett, de azon a pontosan megjelölt négyszögön kívül, amelyben kizárólag csak a 2.1.1.-2.1.4. pontban megnevezett jelzések szerepelhetnek (lásd 1. függelék).

3. A JÁRMŰ AZONOSÍTÓ SZÁMA

A jármű azonosító száma azoknak a karaktereknek a megszerkesztett kombinációjából áll, melyeket a gyártó rendel minden egyes járműhöz. A kombinációnak lehetővé kell tennie azt, hogy minden jármű - más adatok igénybevétele nélkül - 30 éven át a gyártóján keresztül egyértelműen azonosítható legyen. Az azonosító számra az alábbi előírások érvényesek:

3.1. A jármű azonosító számát a gyári adattáblára és az alvázra, vagy a jármű jobboldali részén, jól elérhető helyen kell az alvázkeretre olyan megfelelő eljárás - beütés vagy benyomás - segítségével felvinni, amely megakadályozza a szám kitörlését vagy megváltoztatását.

3.1.1. A jármű azonosító száma három részből áll, az alábbiaknak megfelelően:

3.1.1.1. Az első rész a jármű gyártójához, az annak azonosítására rendelt kódból áll. Ez a kód három karakterből áll (betűk vagy számok), amelyeket a gyártó székhelye szerinti ország illetékes hatóságai a Nemzetközi Szabványügyi Szervezet (ISO) engedélyével működő nemzetközi ügynökséggel egyetértésben adnak ki. Az első karakter egy földrajzi övezetet, a második karakter az övezeten belül egy országot, és a harmadik karakter egy meghatározott gyártót jelöl. Ha a gyártó évenként 500-nál kevesebb járművet gyárt, a harmadik karakter mindig "9". Az ilyen gyártó azonosításához a fent nevezett hatóság kiadja az azonosító szám harmadik részének harmadik, negyedik és ötödik karakterét is.

3.1.1.2. A második rész hat karakterből áll (betűk vagy számok), amelyek a jármű általános jellemzőit adják meg (típus, változat, modell), a három jellemző mindegyike két karakter formájában adható meg. Ha a gyártó e karakterek közül egyet vagy többet nem használ fel, a felhasználatlan helyeket betűkkel vagy számokkal kell kitölteni az egyes járművek gyártóinak választása szerint.

3.1.1.3. A harmadik rész nyolc karakterből áll, amelyekből az utolsó négynek számnak kell lennie; ennek a résznek a másik két résszel együtt lehetővé kell tennie egy meghatározott jármű egyértelmű azonosítását. Minden felhasználatlan helyet 0-val kell kitölteni, hogy meglegyen a karakterek előírt teljes száma.

3.1.2. A jármű azonosítási számát - amennyiben ez lehetséges - egy sorban kell megadni. Kivételes esetekben és műszaki okokból a kétsoros megjelenítés is lehetséges. Ebben az esetben azonban a három rész egyikén belül sem lehet szétválasztás.

Minden sor elejét és végét egy olyan jelzéssel kell behatárolni, amely nem lehet sem arab szám, sem latin nagybetű, és nem is téveszthető össze ilyen karakterekkel. Ettől a rendelkezéstől el lehet térni, ha a számot a gyári táblán egy sorban adják meg. Az említett jelzés alkalmazása a három rész között egy soron belül (lásd 3.1.1. pont) is megengedett.

A karakterek között nem lehetnek szóközök.

4. KARAKTEREK

4.1. A 2. és a 3. pontban meghatározottakhoz latin betűket és arab számokat kell használni. A 2.1.1., 2.1.3. és 3. pontban meghatározott adatokhoz azonban latin nagybetűket kell használni.

4.2. A jármű azonosítási számának megadásánál:

4.2.1. az I, O és Q betűk, valamint a gondolatjelek, csillagok és más különleges jelek használata nem megengedett;

4.2.2. a betűk és a számok érjék el az alábbi minimális magasságot:

4.2.2.1. 4 mm azoknál a karaktereknél, amelyek közvetlenül az alvázra, az alvázkeretre vagy hasonló járműalkatrészre kerülnek;

4.2.2.2. 3 mm azoknál a karaktereknél, amelyeket a gyári adattáblán adnak meg.

--------------------------------------------------