A Tanács 2532/98/EK rendelete

(1998. november 23.)

Az Európai Központi Bank szankciók kirovására vonatkozó hatásköréről

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, (továbbiakban: a "Szerződés") és különösen annak 108a. cikke (3) bekezdésére, valamint a Központi Bankok Európai Rendszerének és az Európai Központi Bank alapokmányáról szóló (3. sz.) jegyzőkönyv 34.3 cikkére (továbbiakban: az "Alapokmány"),

tekintettel az Európai Központi Bank (továbbiakban: "EKB") [1] ajánlására,

tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],

tekintettel a Bizottság véleményére [3],

a Szerződés 106. cikke (6) bekezdésében és az Alapokmány 42. cikkében meghatározott eljárás és a Szerződés 109k. cikke (5) bekezdésében, valamint a Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságával kapcsolatos egyes rendelkezésekről szóló (11.sz.) jegyzőkönyv (7) bekezdésében meghatározott feltételek szerint eljárva,

(1) mivel az Alapokmány 34.3 cikke, valamint az Alapokmány 43.1 cikke, a 11. sz. jegyzőkönyv (8) bekezdése és a Dániával kapcsolatos egyes rendelkezésekről szóló (12. sz.) jegyzőkönyv (2) bekezdése szerint ez a rendelet nem hivatott nem részt vevő tagállamra bármilyen jogot ruházni, vagy bármilyen kötelezettséget róni;

(2) mivel az Alapokmány 34.3 cikke előírja a Tanácsnak azoknak a korlátoknak és feltételeknek meghatározását, amelyek értelmében az EKB jogosult – annak rendeleteiben és határozataiban foglalt kötelezettségek betartásának elmulasztása miatt – a vállalkozásokra pénzbírságokat vagy kényszerítő bírságokat kiróni;

(3) mivel az EKB rendeleteiből és határozataiból fakadó kötelezettségek megszegése az EKB különböző illetékességi területein fordulhat elő;

(4) mivel az EKB illetékességének különféle területein a szankciók kirovása egységes megközelítésének biztosítása érdekében helyénvaló, hogy az ilyen szankciók kirovására vonatkozó összes általános és eljárási rendelkezés egyetlen tanácsi rendeletben szerepeljen; mivel más tanácsi rendeletek konkrét területeken konkrét szankciókról rendelkeznek és e rendeletre hivatkoznak az ilyen szankciók kirovásával összefüggő alapelvek és eljárások tekintetében;

(5) mivel a szankciók alkalmazására vonatkozó eredményes szabályozás biztosítása érdekében e rendelet bizonyos cselekvési jogkörrel köteles az EKB-t felruházni mind a vonatkozó eljárások, mind pedig azok végrehajtásával kapcsolatban, az e rendeletben meghatározott korlátokon és feltételeken belül;

(6) mivel a Központi Bankok Európai Rendszerét (továbbiakban: "KBER") és az EKB-t megbízták azzal a feladattal, hogy készüljenek fel a gazdasági és pénzügyi unió harmadik szakaszában való (továbbiakban: "3. szakasz") teljes körű működésükre; mivel a KBER 3. szakaszbeli feladatainak teljesítéséhez elengedhetetlen az időben történő felkészülés; mivel a felkészülés lényeges eleme a 3. szakaszt megelőzően az EKB rendeletei és határozatai által a rájuk rótt kötelezettségeket elmulasztó vállalkozásokra való szankciók kirovását illető szabályozás elfogadása; mivel célszerű a lehető leghamarabb tájékoztatni a piaci szereplőket az EKB által szükségesnek ítélt, a szankciók kirovására vonatkozó részletes rendelkezésekről; mivel ennélfogva e rendelet hatályba lépésének napjától az EKB-t szabályozói jogkörrel szükséges felruházni;

(7) mivel e rendelet rendelkezései csak akkor alkalmazhatók eredményesen, ha a részt vevő tagállamok bevezetik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy hatóságaik rendelkezzenek olyan jogkörökkel, amelyek révén teljes mértékben együtt tudnak működni az EKB-val, illetve segítséget tudnak nyújtani az EKB-nak az e rendelet által előírt jogsértési eljárás végrehajtásában a Szerződés 5. cikke szerint;

(8) mivel a KBER feladatainak a lehetségesnek és megfelelőnek tartott mértékig való elvégzése érdekében az EKB-nak lehetőséget kell biztosítani, hogy igénybe vehesse a nemzeti központi bankokat;

(9) mivel az e rendelet szerinti, pénzügyi kötelezettségeket kirovó határozatoknak a Szerződés 192. cikke szerint kell végrehajthatónak lenniük,

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

1. cikk

Fogalommeghatározások

E rendelet alkalmazásában:

1. "részt vevő tagállam" az a tagállam, amely a Szerződés szerint bevezette a közös valutát;

2. "nemzeti központi bank" a részt vevő tagállam központi bankja;

3. "vállalkozások" valamely részt vevő tagállamban azok a természetes vagy jogi személyek, magán- vagy köztulajdonban lévők – a közhatalmi jogkörüket gyakorló közintézmények kivételével –, akik az EKB rendeletekből és határozatokból fakadó kötelezettségek hatálya alá tartoznak, és idetartoznak a valamely részt vevő tagállamban található fióktelepek vagy más állandó telephelyek, amelyek központi ügyvezetésének helye vagy székhelye egy részt vevő tagállamon kívül található;

4. "jogsértés" az EKB rendeletből vagy határozatokból fakadó kötelezettségek teljesítésének valamely vállalkozás általi elmulasztása;

5. "pénzbírság" az az egyszeri pénzösszeg, amelyet a vállalkozás köteles szankcióként kifizetni;

6. "kényszerítő bírság" azok a pénzösszegek, amelyeket valamely vállalkozás folyamatos jogsértés esetén köteles szankcióként megfizetni, amelyet a vállalkozás – a 3. cikk (1) bekezdés második albekezdése szerinti, a jogsértés megszüntetését előíró – határozatról történő értesítését követően, a folyamatos jogsértés minden egyes napjára kell felszámítani;

7. "szankciók" a jogsértés következményeképpen kirótt pénzbírság és kényszerítő bírság.

2. cikk

Szankciók

(1) Amennyiben a konkrét tanácsi rendeletek másképpen nem rendelkeznek, az EKB a következő korlátokon belül róhat ki a vállalkozásokra pénzbírságot és kényszerítő bírságot:

a) pénzbírság: legfeljebb 500000 euró; és

b) kényszerítő bírságok: legfeljebb euró a 10000 jogsértés minden egyes napjára. A kényszerítő bírságot a vállalkozás 3. cikk (1) bekezdés szerinti határozatról történő értesítését követő legfeljebb 6 hónapos időszak tekintetében lehet kiróni.

(2) A szankció kirovása és a megfelelő szankció meghatározása során az EKB az arányosság elvének megfelelően jár el.

(3) Az EKB – ahol az helytálló – figyelembe veszi a konkrét eset körülményeit, mint például:

a) egyrészről a vállalkozás jóhiszeműségének és nyitottságának mértékét az EKB rendeletből vagy határozatból fakadó kötelezettség értelmezésében és teljesítésében, valamint a vállalkozás által mutatott gondosság és együttműködés mértékét, vagy, másrészről a vállalkozás tisztségviselői részéről a szándékos félrevezetés bármely bizonyítékát;

b) a jogsértés hatásainak súlyosságát;

c) az adott vállalkozás által elkövetett jogsértés ismétlődését, gyakoriságát vagy időtartamát;

d) a vállalkozás által a jogsértés révén szerzett nyereséget;

e) a vállalkozás gazdasági méretét; és

f) egyazon vállalkozásra ugyanazon tényállás alapján, más hatóságok által kirótt korábbi szankciókat.

(4) Abban az esetben, ha a jogsértés valamely kötelezettség teljesítésének elmulasztását foglalja magába, a szankció alkalmazása nem mentesíti a vállalkozást annak teljesítésétől, kivéve, ha a 3. cikk (4) bekezdése szerint elfogadott határozat kifejezetten ennek ellenkezőjéről rendelkezik.

3. cikk

Eljárási szabályok

(1) Az EKB Igazgatósága saját kezdeményezésére vagy annak a tagállamnak, amely joghatósága alatt a feltételezett jogsértés bekövetkezett, a nemzeti központi bankja által hozzá intézett ilyen értelmű indítványa alapján határoz a jogsértési eljárás kezdeményezéséről. Ugyanígy határozhat annak a tagállamnak a nemzeti központi bankja, amely joghatóságban a feltételezett jogsértés bekövetkezett, saját kezdeményezésére vagy az EKB által hozzá intézett ilyen értelmű indítvány alapján.

A jogsértési eljárás kezdeményezéséről szóló határozatról írásban tájékoztatják az érintett vállalkozást, az illetékes felügyelő hatóságot és annak a tagállamnak a nemzeti központi bankját, amely joghatósága alatt az állítólagos jogsértés bekövetkezett, vagy az EKB-t. Az értesítés tartalmazza a vállalkozással szemben felrótt tényállítások részleteit és az ilyen tényállítások alapjául szolgáló bizonyítékokat. Ahol az helytálló, a határozat előírja az állítólagos jogsértés megszüntetését és értesíti az érintett vállalkozást, hogy kényszerítő bírságot róhatnak ki rá.

(2) Az (1) bekezdésben említett határozat előírhatja a vállalkozás számára, hogy jogsértési eljárásnak vesse magát alá. A jogsértési eljárás lefolytatása során – az esettől függően – az EKB vagy a nemzeti központi bank jogosult:

a) előírni dokumentumok benyújtását;

b) megvizsgálni a vállalkozás könyveit és nyilvántartásait;

c) másolatokat vagy kivonatokat készíteni az adott könyvekből és nyilvántartásokból; és

d) írásos vagy szóbeli magyarázatokat beszerezni.

Abban az esetben, ha egy vállalkozás akadályozza a jogsértési eljárás lefolytatását, az a részt vevő tagállam, amelyben a vonatkozó üzlethelyiségek találhatók, megadja a szükséges segítséget, beleértve a hozzáférés biztosítását az EKB vagy a nemzeti központi bank számára a vállalkozás üzleti helyiségeihez, a fent említett jogok gyakorlása érdekében.

(3) Az érintett vállalkozásnak joga van – az esettől függően – az EKB vagy a nemzeti központi bank előtti meghallgatásra. A vállalkozásnak legalább harminc nap áll rendelkezésére a védekezésének benyújtására.

(4) Az EKB Igazgatósága a nemzeti központi bank általi jogsértési eljárást kezdeményező beadvány kézhezvételét vagy annak a tagállamnak a nemzeti központi bankjával folytatott konzultációt követően, amely joghatósága alatt az állítólagos jogsértést elkövették, a lehető leghamarabb, indokolással ellátott határozatot hoz arról, hogy valamely vállalkozás követett-e el jogsértést, tovább meghatározza az esetlegesen kirovandó szankciót.

(5) Az érintett vállalkozást írásban értesítik a határozatról és tájékoztatják felülvizsgálati jogáról. A határozatról szóló értesítést megküldik továbbá az illetékes felügyelő hatóságoknak és azon tagállam nemzeti központi bankjának, amely joghatósága alatt a jogsértést elkövették.

(6) Az érintett vállalkozás kérheti az EKB Kormányzótanácsától az Igazgatóság határozatának felülvizsgálatát. E kérelmet a határozatról szóló értesítés kézhezvételétől számított harminc napon belül kell benyújtani és annak tartalmaznia kell minden alátámasztó információt és állítást. A kérelmet írásban, az EKB Kormányzótanácsához kell benyújtani.

(7) Az EKB Kormányzótanácsa által a (6) bekezdés szerint benyújtott kérelemre válaszként hozott határozat tartalmazza a határozat indokolását és erről írásban értesítik az érintett vállalkozást, a vállalkozás tekintetében illetékes felügyelő hatóságot és azon tagállam nemzeti központi bankját, amely joghatósága alatt a jogsértést elkövették. Az értesítésben tájékoztatni kell a vállalkozást bírósági felülvizsgálati jogáról. Amennyiben az EKB Kormányzótanácsa a kérelemtől számított két hónapon belül nem hoz határozatot, az érintett vállalkozás a Szerződés értelmében kérheti az Igazgatóság határozatának bírósági felülvizsgálatát.

(8) A vállalkozással szemben nem hajthatók végre a szankciók, amíg a határozat jogerőssé nem válik vagy:

a) azáltal, hogy a (6) bekezdésben említett harmincnapos időszak eltelik anélkül, hogy a vállalkozás az EKB Kormányzótanácsához felülvizsgálati kérelmet nyújtana be; vagy

b) azáltal, hogy a Kormányzótanács értesíti a vállalkozást határozatáról, vagy a (7) bekezdésben említett időszak lejár a Kormányzótanács határozathozatala nélkül.

(9) Az EKB által kirótt szankciókból befolyó összegek az EKB-t illetik.

(10) Amennyiben valamely jogsértés a Szerződés és az Alapokmány értelmében kizárólag a KBER-re bízott feladathoz kapcsolódik, jogsértési eljárást csak e rendelet alapján lehet kezdeményezni, tekintet nélkül bármilyen nemzeti jog vagy rendelet létezésére, amely külön eljárásról rendelkezhet. Amennyiben valamely jogsértés a KBER illetékességén kívül eső egy vagy több területhez is kapcsolódik, e rendelet alapján a jogsértési eljárás kezdeményezésének joga független az illetékes nemzeti hatóság ilyen, a KBER illetékességén kívül eső területekkel kapcsolatos külön eljárás kezdeményezésére vonatkozó jogától. E rendelkezés nem sérti a büntetőjog alkalmazását és a prudenciális felügyeleti illetékességet a részt vevő tagállamokban.

(11) A jogsértési eljárás költségeit a vállalkozás viseli, amennyiben a határozat a vállalkozás által elkövetett jogsértést állapít meg.

4. cikk

Határidők

(1) A jogsértési eljárás kezdeményezésére vonatkozó határozat meghozatalának e rendeletben meghatározott joga megszűnik egy évvel az után, hogy a feltételezett jogsértésről az EKB vagy azon tagállam nemzeti központi bankja, amely joghatósága alatt a feltételezett jogsértést elkövették, először tudomást szerzett. Minden más esetben 5 évvel a jogsértés elkövetése után, vagy folyamatosan elkövetett jogsértés esetében a jogsértés megszűnését követő 5 év múlva.

(2) A valamely jogsértés tekintetében szankció kirovásáról szóló határozat e rendelet szerinti meghozatalára vonatkozó jog az eljárás kezdeményezéséről szóló, 3. cikk (1) bekezdésében leírt határozat meghozatalát követő egy év múlva elévül.

(3) A végrehajtási eljárás megkezdésének joga a határozat 3. cikk (8) bekezdése értelmében való végrehajthatóvá válásától számított 6 hónap múlva elévül.

5. cikk

Bírósági felülvizsgálat

Az Európai Közösségek Bírósága a Szerződés 172. cikke értelmében korlátlan hatáskörrel rendelkezik az olyan jogerős határozatok felülvizsgálatára, amelyekben szankciókat rónak ki.

6. cikk

Általános rendelkezések és szabályozási hatáskör

(1) Amennyiben e rendelet és az EKB számára szankciók kirovását lehetővé tévő más tanácsi rendeletek rendelkezései között ellentmondás állna fenn, az utóbbiak rendelkezésit kell alkalmazni.

(2) Az e rendeletben meghatározott korlátozások és feltételek betartása mellett az EKB hozhat olyan rendeleteket, amelyek a továbbiakban meghatározzák azokat az intézkedéseket, amelyek révén e rendelet szerint szankciókat lehet kiróni, valamint iránymutatásokat hozhat a jogsértési eljárás lefolytatásával összefüggő eljárások koordinálásra és összehangolására.

7. cikk

Záró rendelkezések

Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.

A 6. cikk (2) bekezdését e rendelet hatálybalépésének napjától kell alkalmazni. A fennmaradó cikkeket 1999. január 1-jétől kell alkalmazni.

Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.

Kelt Brüsszelben, 1998. november 23-án.

a Tanács részéről

az elnök

R. Edlinger

[1] HL C 246., 1998.8.6, 9. o.

[2] HL C 328., 1998.10.26.

[3] 1998. október 8-i vélemény (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé).

--------------------------------------------------