A Tanács 1626/94/EK rendelete

(1994. június 27.)

a földközi-tengeri halászati erőforrások védelme érdekében bizonyos technikai intézkedések megállapításáról

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 43. cikkére,

tekintettel a Bizottság javaslatára [1],

tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],

tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],

mivel a közös halászati politika első 10 évében közösségi szinten nem létezett rendelet a földközi-tengeri halászati erőforrások védelméről és kezeléséről, mivel az Atlanti-óceánra és az Északi-tengerre vonatkozó, 1983 óta érvényben lévő hasonló szabályok kevésbé alkalmazhatóak a sajátos körülmények miatt;

mivel azonban eljött az ideje annak, hogy a Földközi-tenger körülményeihez igazított összehangolt gazdálkodási rendszer bevezetésével orvosolják a Földközi-tenger erőforrásait napjainkban érintő problémákat, és eközben figyelembe vegyék az egyes tagállamokban hatályos rendeleteket, és ez utóbbiakat az állomány védelmében kiegyensúlyozottan és lehetőség szerint fokozatosan kiigazítsák;

mivel a Közösségnek az összes érintett, parti állammal együttműködve arra kell törekednie, hogy meghatározza a Földközi-tenger halgazdálkodásának és a halállomány hasznosításának közös politikáját; mivel ezért az ezzel a rendelettel bevezetett gazdálkodási rendszernek ki kell terjednie a Közösség kikötőiben harmadik ország lobogója alatt hajózó hajók által a Földközi-tenger halállományának halászatára irányuló tevékenységére;

mivel be kell tiltani az olyan felszereléseket, melyeknek a Földközi-tengeren való használata nagymértékben hozzájárul a tengeri környezet pusztításához vagy bizonyos állományok kiapadásához; mivel a parti övezetet fenn kell tartani a kisebb mennyiségeket halászó, igényes felszereléseket használó, kisipari jellegű halászok számára; mivel a halászati erőforrások védelmére vonatkozó bizonyos technikai intézkedések megállapításáról szóló, 1986. október 7-i 3094/86/EGK tanácsi rendelet [4] eresztőhálókra és húzóhálókra vonatkozó rendelkezései a Földközi-tenger térségében már érvényben vannak;

mivel szükséges meghatározni a Földközi-tenger térségében használt halászati felszerelések fő típusainak jellemzőit, különösen a hálók legkisebb szemméretét, a halak, rákok, puhatestű állatok és a Földközi-tengerre jellemző egyéb halászati termékek bizonyos fajainak legkisebb fogható méretét annak érdekében, hogy megelőzhető legyen ezek túlhalászata;

mivel a fentiekhez hasonlóan, olyan helyzetek megelőzése érdekében, amikor nagy mennyiségekben halásznak ki méreten aluli egyedeket, a különböző övezetekben kialakuló helyi biológiai viszonyok figyelembevételével gondoskodni szükséges a növendék halállomány övezeteinek fokozott védelméről; helyénvaló továbbá, hogy a földközi-tengeri halászati tevékenység szabályozása során a Közösség és az egyes tagállamok jogszabályai legyenek tekintettel bizonyos, közismerten sérülékeny vagy veszélyeztetett fajok különös igényeire;

hogy a tudományos kutatást ne akadályozzák, ez a rendelet nem vonatkozhat az ilyen kutatási célokat szolgáló műveletekre;

mivel meg kell őrizni annak lehetőségét, hogy az egyes tagállamok bevezethessenek olyan intézkedéseket, amelyek kiegészítik a rendelet által létrehozott rendszer minimumkövetelményeit vagy a halászati tevékenységet végzők közötti kapcsolatokat szabályozó intézkedéseket, vagy túlmutatnak azokon; mivel az ilyen intézkedések fenntartásának vagy bevezetésének előfeltétele, hogy a Bizottság megvizsgálja, hogy összhangban vannak-e az említett intézkedések a Közösség jogszabályaival és a közös halászati politikával;

mivel meghatározott ideig és azzal az eljárással összhangban, amely a lehetséges minimumra korlátozza az erőforrásokat és a Közösség halászainak tevékenységeit befolyásoló káros hatásokat, el kell fogadni az egyes tagállamok által hozott és ennek a rendeletnek a rendelkezései által engedélyezett rendelkezéseket;

mivel a halászat és akvakultúra közösségi rendszerének létrehozásáról szóló, 1992. december 20-i 3760/92/EGK tanácsi rendelet [5] 2. cikkének (2) bekezdése értelmében a tagállamok kötelesek gondoskodni arról, hogy a nem kereskedelmi jellegű halászati tevékenységek ne akadályozzák a közös halászati politika hatálya alá tartozó erőforrások védelmét és a velük való gazdálkodást; mivel az ilyen tevékenységeknek az erre a térségre jellemző terjedelme miatt a földközi-tengeri térségben ez a kötelezettség megkülönböztetett fontossággal bír, és mivel ezért is fontos korlátozni az állomány mindenkori állapotát befolyásoló kedvezőtlen hatásokat;

mivel a Közösség aláírta az Egyesült Nemzetek Szervezetének egyezményét a tengerjogról, amely a tenger biológiai erőforrásainak védelmére és hasznosítására vonatkozó, irányadó elveket és szabályokat tartalmazza,

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

1. cikk

(1) Ezt a rendeletet a földközi-tengeri térségben a nyugati hosszúság 5o 36'-től keletre a tagállamok felségterületéhez vagy joghatósága alá tartozó területen vagy tengervizeken, a tavakat és lagúnákat kivéve, végzett összes halászati és ehhez kapcsolódó egyéb tevékenységre kell alkalmazni. A rendeletet alkalmazni kell a Földközi-tengeren, a fent említett területen kívül a Közösség hajók által végzett ilyen tevékenységeire is.

(2) A földközi-tengeri partszakasszal rendelkező tagállamok továbbra is az ezt a rendeletet kiegészítő, illetve e rendelet által létrehozott rendszer minimumkövetelményein túllépő intézkedésekkel szabályozhatják a tevékenységet az (1) bekezdésben említett területeken, beleértve a nem kereskedelmi jellegű halászati tevékenységek szabályozását, feltéve, hogy ezek az intézkedések összhangban vannak a Közösség jogszabályaival és a közös halászati politikával.

Az ilyen intézkedések bevezetése során a tagállamoknak foglalkozniuk kell a sérülékeny vagy veszélyeztetett fajok és élőhelyek védelmével, különös tekintettel az I. mellékletben felsorolt fajokra és élőhelyekre.

(3) A Bizottságot tájékoztatni kell minden nemzeti környezetvédelmi és erőforrás-gazdálkodási intézkedés bevezetésére vonatkozó tervről, hogy a 3094/86/EGK rendelet 14. cikkében meghatározott eljárásnak megfelelően észrevételeit időben előterjeszthesse.

2. cikk

(1) Mérgező anyagok, altatószerek vagy maró hatású szerek, áramütés-generátorok vagy robbanóanyagok halászati célú felhasználása vagy hajón tartása tilos.

(2) Andráskeresztek és hasonló vontatott szerkezetek használata korallok begyűjtéséhez vagy légkalapácsok vagy egyéb ütőszerszámok használata sziklalakó puhatestűek gyűjtéséhez tilos.

(3) Hajóból kivetett és a partról működtetett kerítő- és vonóhálók (parti kerítőhálók) használata 2002. január 1-jétől tilos, amennyiben a Tanács a Bizottság javaslatára minősített többséggel eltérő döntést nem hoz olyan tudományos adatok fényében, amelyek azt bizonyítják, hogy használatuk az erőforrásokra nincs kedvezőtlen hatással.

3. cikk

(1) A parttól három tengeri mérföldön vagy az 50 m-es izobátán belül, amennyiben ezt a mélységet az előbbi távolságon belül érik el, a húzás vagy vontatás módszerétől függetlenül tilos a vonóhálók, kerítőhálók és hasonló hálók használata, kivéve azokat az eseteket, amikor a nemzeti jogszabályok miatt eltérést állapítanak meg a három tengeri mérföldnyi övezet vonatkozásában, amely túlnyúlik a tagállam felségvizein.

A parttól az első albekezdésben meghatározott távolságon belül és az 1994. január 1-jén hatályos nemzeti jogszabályoknak megfelelően használt halászfelszerelés azonban 1998. december 31-ig használható, amennyiben a Tanács a Bizottság javaslatára minősített többséggel eltérő döntést nem hoz olyan tudományos adatok fényében, melyek azt bizonyítják, hogy használatuk az erőforrásokra nincs kedvezőtlen hatással.

(2) Az (1) bekezdéstől eltérve a kagylók halászatára szolgáló fenékkaparó hálók használata a parttól való távolságtól és a mélységtől függetlenül engedélyezett, feltéve, hogy a nem a kagylókhoz tartozó fajok aránya a zsákmányban nem haladja meg a fogás összsúlyának 10 %-át.

(3) A fenékhálóval, kerítőhálóval és a hasonló hálókkal való halászat a Posidonia Oceanica mezőkben vagy egyéb tengeri növényzeti telepeken tilos.

(4) A parttól számított 300 m-en vagy a 30 m-es izobátán belül, amennyiben ezt a mélységet az előbbi távolságon belül érik el, tilos bármilyen kerítőháló használata.

4. cikk

(1) A tagállamok elkészítik azoknak a védett övezeteknek a jegyzékét, ahol a kifejezetten az ezekre az övezetekre jellemző biológiai okok miatt a halászati tevékenység korlátozott.

(2) Az érintett tagállamok illetékes hatóságai a megfelelő természetvédelmi célkitűzések alapján, ezzel a rendelettel összhangban összeállítják a védett övezetekben használható halászfelszerelés jegyzékét, valamint összeállítják a vonatkozó műszaki szabályokat.

(3) Az (1) és (2) bekezdésben említett intézkedéseket be kell jelenteni a Bizottságnak, amely értesíti ezekről a többi tagállamot.

5. cikk

(1) A tagállamok a II. mellékletben meghatározott minimumkövetelményekkel összhangban rögzítik a halászfelszerelés fő típusainak műszaki jellemzőire vonatkozó korlátozásokat.

(2) Az (1) bekezdésben említett korlátozásokat az 1. cikk (3) bekezdésével összhangban jelenteni kell a Bizottságnak.

A Tanács hatáskörének gyakorlása során a 3094/86/EGK rendelet 14. cikkével összhangban figyelembe veszi a szóban forgó vizekre jellemző halászati tevékenységeket.

6. cikk

(1) Tilos az olyan vonóháló vagy egyéb vontatott eszköz, eresztőháló vagy kerítőháló használata vagy hajón tartása, amelynek a legkisebb szemméretű részében a szemek nagysága a III. mellékletben felsorolt legkisebb méretnél nem nagyobb, vagy legalább azzal egyenlő.

Az a halászfelszerelés, amelynél a legkisebb szemméret kisebb a III. mellékletben megállapított méreteknél, illetve amelyek használata megfelel az 1994. január 1-jén hatályos nemzeti jogszabályoknak, 1998. december 31-ig használhatóak, amennyiben a Tanács a Bizottság javaslatára minősített többséggel eltérő döntést nem hoz olyan tudományos adatok fényében, amelyek azt bizonyítják, hogy használatuk az erőforrásokra nincs kedvezőtlen hatással.

(2) A szemméretet a 2108/84/EGK bizottsági rendeletben [6] megállapított eljárásnak megfelelően határozzák meg.

(3) A hálók hosszát a felín hossza határozza meg. A háló mélységét nedves állapotban, a felínre merőlegesen kifeszített állapotban a hálószemek (csomókkal együtt számított) magasságának összeadásával határozzák meg.

7. cikk

A tagállamok megtilthatják a kifejezetten erre a célra kijelölt vagy engedélyezett helyeken kívüli kirakodást. Amennyiben a tagállamok ilyen intézkedéseket vezetnek be, erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot, amely értesíti a többi tagállamot.

8. cikk

(1) A hal, rák, puhatestű vagy egyéb halászati termék akkor minősül méreten alulinak, ha kisebb a IV. mellékletben az adott fajra meghatározott legkisebb méretnél.

A halak, rákok és puhatestűek méretét a 3094/86/EGK rendelet 5. cikkének (2) bekezdésével összhangban adják meg, amennyiben a IV. melléklet ettől eltérően nem rendelkezik. Amennyiben a méret megállapításának egynél több módszere engedélyezett, a hal, rák vagy puhatestű akkor minősül elfogadható méretűnek, ha az engedélyezett mérések közül legalább egy megfelel az előírt legkisebb méretnek.

(2) A korallok, tengeri sünök, tengeri zsákállatok és szivacsok legkisebb méretét a Szerződés 43. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően kell megadni.

(3) A méreten aluli halak, rákok és puhatestűek vagy egyéb halászati termékek hajón tartása, másik hajóra átrakodása, kirakodása, átadása, tárolása, eladása, eladásra való bemutatása vagy kínálása tilos.

9. cikk

Ez a rendelet nem vonatkozik azokra a halászati tevékenységekre, amelyeket kifejezetten tudományos kutatás céljából végeznek az érintett tagállam vagy tagállamok engedélyével és felügyeletével, és amelyekről tájékoztatták a Bizottságot.

10. cikk

Amikor a Bizottság e rendelet alapján hatáskörét gyakorolja, különösen amikor a halászok között létrejött megállapodások által érintett területekre vonatkozó intézkedésekkel kapcsolatos javaslatokat készít elő, kikéri a halászokat képviselő szervezetek véleményét.

11. cikk

Ez a rendelet 1995. január 1-jén lép hatályba.

Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.

Kelt Luxembourgban, 1994. június 27-én.

a Tanács részéről

az elnök

C. Simitis

[1] HL C 5., 1993.1.9., 6. o. ésHL C 306., 1993.11.12., 10. o.

[2] HL C 255., 1993.9.20., 237. o.

[3] HL C 201., 1993.7.26., 27. o.

[4] HL L 288., 1986.10.11., 1. o. A legutóbb a 3919/92/EGK rendelettel (HL L 397., 1992.12.31., 1. o.) módosított rendelet.

[5] HL L 389., 1992.12.31., 1. o.

[6] HL L 194., 1984.7.24., 22. o.

--------------------------------------------------

I. MELLÉKLET

SÉRÜLÉKENY VAGY VESZÉLYEZTETETT FAJOK ÉS ÉLŐHELYEK

FAJOK:

Az alább felsoroltak összes tengeri fajai:

- emlősök (cetfélék, úszólábúak),

- madarak,

- hüllők (tengeri teknősök),

- halak,

amelyek jelen vannak a Földközi-tengerben, és szerepelnek a vándorló vadon élő állatfajok védelméről szóló egyezmény megkötéséről szóló 82/461/EGK határozat I. és II. mellékletében [1] vagy az európai vadon élő növények, állatok és természetes élőhelyeik védelméről szóló egyezmény megkötéséről szóló 82/72/EGK határozat II. mellékletében [2].

ÉLŐHELYEK:

- tengerparti vizes élőhelyek,

- phanerogam tengeri növények telepei.

[1] HL L 210., 1982.7.19., 10. o.

[2] HL L 38., 1982.2.10., 1. o.

--------------------------------------------------

II. MELLÉKLET

A HALÁSZFELSZERELÉS FŐ TÍPUSAINAK JELLEMZŐIRE VONATKOZÓ MINIMUMKÖVETELMÉNYEKRŐL

Vonóhálók (felszíni és fenék-)

- A zsákvég külső vagy belső beborítására szolgáló eszközök használata a 3440/84/EGK bizottsági rendeletben [1] engedélyezett eszközökre korlátozódik.

Fenékkaparó hálók

- A fenékkaparó hálók maximális szélessége 4 m, kivéve a szivacsok halászatára használt kaparóhálókat (gagava).

Kerítőhálók (húzóhálók és lampara hálók)

- A hálók hossza legfeljebb 800 m, a hálók mélysége legfeljebb 120 m, kivéve a tonhal fogásához használt húzóhálókat.

Fenékre eresztett hálók (kopoltyúhálók és nyaklóhálók) és húzóhálók

- A fenékre eresztett hálók maximális mélysége 4 m,

- Tilos a fedélzeten tartani és felállítani hajónként 5000 m-nél hosszabb, fenékre eresztett hálót.

Fenékre eresztett fenékzsinór

- Tilos a fedélzeten tartani és felszerelni hajónként 7000 m-nél hosszabb fenékzsinórt.

Felszíni (úszó) horogsor

- Tilos a fedélzeten tartani és felszerelni hajónként 60 km-nél hosszabb felszíni horogsort.

[1] HL L 318., 1984.12.7., 23. o.

--------------------------------------------------

III. MELLÉKLET

LEGKISEBB SZEMMÉRET

Vontatott hálók (fenékvonóhálók, felszíni vonóhálók, lehorgonyzott húzóhálók stb.): | 40 mm |

Kerítőhálók: | 14 mm |

--------------------------------------------------

IV. MELLÉKLET

LEGKISEBB FOGHATÓ MÉRETEK

Fajok | Minimális nagyság |

HAL

Dicentratchus labrax | 23 cm |

Diplodus spp. | 15 cm |

Engraulis encrasicolus | 9 cm |

Epinephelus spp. | 45 cm |

Lophius spp. | 30 cm |

Merluccius merluccius | 20 cm |

Mugil spp. | 16 cm |

Mullus spp. | 11 cm |

Pagellus spp. | 12 cm |

Pagrus pagrus | 18 cm |

Polyprion americanus | 45 cm |

Scomber scombrus | 18 cm |

Solea vulgaris | 20 cm |

Sparus aurata | 20 cm |

Thunnus thynnus | 70 cm vagy 6,4 kg |

Trachurus spp. | 12 cm |

Xiphias gladius | 120 cm |

RÁKOK

Homarus gammarus | 85 mm – páncél 240 mm – teljes hossz |

Nephrops norvegicus | 20 mm – páncél 70 mm – teljes hossz |

Palinuridae | 240 mm – teljes hossz |

PUHATESTŰEK

Pecten spp. | 100 mm |

Venerupis spp. | 25 mm |

Venus spp. | 25 mm |

--------------------------------------------------