MELLÉKLET

OLTALOM ALATT ÁLLÓ EREDETMEGJELÖLÉSHEZ/OLTALOM ALATT ÁLLÓ FÖLDRAJZI JELZÉSHEZ KAPCSOLÓDÓ TERMÉKLEÍRÁS NEM KISEBB JELENTŐSÉGŰ MÓDOSÍTÁSÁNAK JÓVÁHAGYÁSÁRA IRÁNYULÓ KÉRELEM

Az 1151/2012/EU rendelet 53. cikke (2) bekezdésének első albekezdése szerinti módosítás jóváhagyására irányuló kérelem

„Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence”

EU-szám: PDO-FR-0050-AM01 – 2017.8.16.

OEM ( X ) OFJ ( )

1. Kérelmező csoportosulás és jogos érdek

Syndicat AOP Huile d’olive et Olives de la Vallée des Baux-de-Provence (SIOVB) Vallon de la Fontaine 13520 Les Baux-de-Provence FRANCIAORSZÁG Tel. +33 490543842 Fax +33 484253288 E-mail: contact@siovb.com

A francia Munka Törvénykönyvének hatálya alá tartozó „Syndicat AOP Huile d’olive et Olives de la Vallée des Baux-de-Provence” (SIOVB) elnevezésű szakmai szakszervezet olajbogyó-termesztőkből, olajbogyókonzerv-készítőkből és olajsajtolókból (mintegy 1 100 gazdasági szereplőből) áll. Jogos érdeke fűződik a kérelem benyújtásához.

2. Tagállam vagy harmadik ország

Franciaország

3. A termékleírás módosítással (módosításokkal) érintett rovata

— ☐ A termék elnevezése — ☒ A termék leírása — ☒ Földrajzi terület — ☒ A származás igazolása — ☒ Az előállítás módja — ☒ Kapcsolat — ☒ Címkézés — ☒ Egyéb: ellenőrzések, nemzeti előírások.

4. A módosítás(ok) típusa

— ☒ Bejegyzett OEM vagy OFJ termékleírásának az 1151/2012/EU rendelet 53. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdése szerinti, kisebb jelentőségűnek nem tekinthető módosítása — ☐ Bejegyzett OEM vagy OFJ termékleírásának az 1151/2012/EU rendelet 53. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdése szerinti, kisebb jelentőségűnek nem tekinthető oly módon történő módosítása, amelyre vonatkozóan nem tettek közzé egységes (vagy azzal egyenértékű) dokumentumot

5. Módosítás(Ok)

A termék leírása

A termék leírása módosult és kiegészült a termékleírásban és az egységes dokumentumban (amely a korábbi összefoglaló helybe lép).

Így a termékleírás és az összefoglaló alábbiak szerinti, eredeti szövegét:

„Az »Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence« szűz olívaolajat zöld szín, bársonyosság, lágy íz és teltség jellemzi […]”,

amely kizárólag a termékleírásban a következő elemekkel egészült ki:

„[…] teltség jellemzi, vajas, mandulás és mogyorós ízjegyekkel, amelyek mellett visszaigazolódnak a szagláskor érzékelt aromák (articsóka, paradicsom, alma, eper, szilva, csokoládé).”

a termékleírásban és az egységes dokumentumban (a 3.2. pontban) a következő szöveg váltja fel:

„Az »Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence« olívaolajat a következő aromák közül legalább kettő jelenléte jellemzi: frissen vágott fű, alma, mandulabél, nyers articsóka, friss mogyoró, paradicsomlevél. Ezeket az aromákat enyhe kesernyésség és pikáns jelleg (e termékleírás értelmében véve »csípősség«) kíséri. A Nemzetközi Olívatanács érzékszervi skálája szerint a kesernyésség mértéke legfeljebb 3, a csípősség mértéke pedig 1 és 3 közötti. Olajsavtartalma 100 grammonként legfeljebb 0,8 gramm. Az »olives maturées« (utóérlelt olajbogyókból készült) megjelöléssel ellátott, bársonyos jellegű »Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence« olívaolajat a következő aromák közül legalább kettő jelenléte jellemzi: pácolt olajbogyó, fekete olajbogyó, olajbogyópép, kakaó, gomba, főtt articsóka, szarvasgomba, kovászos kenyér. Főtt körtére, penészre és fémekre emlékeztető aromák nem fordulhatnak elő. Lágy ízérzetet kelt; a Nemzetközi Olívatanács érzékszervi skálája szerint a kesernyésség mértéke legfeljebb 1, a csípősség mértéke pedig legfeljebb 2. Olajsavtartalma 100 grammonként legfeljebb 1,5 gramm. Az első forgalomba hozatal szakaszában a peroxidszám 1 kg olívaolajra vetítve nem haladhatja meg a 16 milliekvivalens oxigén értéket.”

A termék leírásának átdolgozása azt célozza, hogy a szöveg jobban figyelembe vegye a termelők szaktudását és bevett módszereit. A jellemzők pontosabb meghatározása jegyében a termékleírás megkülönbözteti a sima és az „olives maturées” megjelöléssel ellátott „Huile d'olive de la Vallée des Baux-de-Provence” olívaolajat. Az utóérlelt olajbogyókból készített olívaolaj eddig is az eredetileg bejegyzett, meglehetősen tág termékmeghatározáson alapuló elnevezés hatálya alá tartozott, de különállóan nem került meghatározásra. A különbségtétel a csoportosulás azon szándékát tükrözi, hogy jobban leírják és meghatározzák a terméket, és világos tájékoztatást nyújtsanak a fogyasztónak. Az említett megjelölés elismerését követően végzett ellenőrzések alapján analitikai és érzékszervi jellemzőket lehetett megállapítani az olajbogyók feldolgozás előtti érlelésének függvényében. A termék fentiek szerinti pontosabb leírása illeszkedik az olívaolaj-piac fejlődése tekintetében jelenleg fennálló helyzethez. A fogyasztó mára már nagyobb szakértelemmel rendelkezik az olívaolajjal kapcsolatban, és ez a különbségtétel lehetővé teszi a piaci keresletre való reagálást. Megközelítőleg 1950-ig ugyanis az olajsajtolók által használt olajkivonó berendezések jellege és a sajtolóüzemek korlátozott kapacitása miatt a betakarítási időszakban a művelet megkezdése előtt néhány napig el kellett tárolni a bogyókat. 1950-től kezdve a modern présgépek fejlődése lehetővé tette az olajbogyók ezen utóérlelési szakaszának kiküszöbölését. A Vallée des Baux-de-Provence területén működő olajsajtolók azonban megőrizték azt a szokást, hogy a termés egy része esetében a sajtolás előtt néhány napig érlelik az olajbogyókat.

Konkrétabban:

— az utóérlelési szakasz nélkül feldolgozott olajbogyók esetében az olívaolaj maximális szabadsavtartalmát 0,8 g/100 g-ban állapították meg, míg az utóérlelt olajbogyókból kivont olívaolaj esetében ez az érték 1,5 g/100 g;

— annak érdekében, hogy a fogyasztó számára optimális módon meg lehessen őrizni a termék minőségét, a peroxidszám megengedett legmagasabb értékét 1 kg olívaolajra vetítve mindkét olívaolaj-típus esetében 16 milliekvivalens oxigénben állapították meg.

Az olívaolajok aromájára jellemző tulajdonságokat különválasztották és felülvizsgálták, és a termék eredeti leírását ennek alapján új szöveggel cserélték fel. Az új szöveg már nem tesz különbséget a szájban érzett ízek és a szagláskor érzékelt illatok között, mivel az összes aroma egyaránt érzékelhető ízleléskor és szagláskor. Ráadásul a fent említett aromák közül egyesek az utóérlelési szakasz nélkül feldolgozott olajbogyókból készült olívaolajok esetében meghatározóak, míg mások inkább az utóérlelt olajbogyókból készült olívaolajokat jellemzik.

Az évek során a terméken végzett érzékszervi vizsgálatok tapasztalatainak köszönhetően így ki lehetett igazítani ezen olívaolajok érzékszervi profiljának leírását. A vajas, illetve az eperre és a szilvára emlékeztető aromák vagy illatok például nem tartoznak a legjellegzetesebbek közé. Ezért törölni kell őket.

Az olajbogyók utóérlelése nélkül készült olívaolajok esetében a mandulás aroma helyett pontosabb a mandulabélre emlékeztető aroma említése. A mogyorós aroma valójában a friss mogyoró aromája, az articsókaillat pedig a nyers articsóka illata. Hasonlóképpen a paradicsomaroma pontosabban a paradicsomlevél aromájának felel meg. Az almaaroma továbbra is jellemző, és mellette meg kell említeni a frissen vágott fű aromáját. A fenti aromák közül legalább kettő jelenléte esetén biztosított a termék egyedisége. Másfelől ez az olaj nem különösen bársonyos. A korábban különbségtétel nélkül megjelölt bársonyos jelleg ezért az olajbogyók utóérlelése nélkül készült olívaolaj leírásában már nem szerepel. Az „utóérlelt olajbogyóból készült” olívaolajra ugyanakkor ez nagyon is jellemző. Ez az előállítási technika ugyanis különös bársonyosságot kölcsönöz az olívaolajnak, mely tulajdonság emiatt szerepel is annak leírásában. Az olajbogyók utóérlelését követően készülő olívaolajat illetően az eredetileg megjelölt csokoládéaroma helyett célszerű a pontosabb kakaóaromát szerepeltetni, egyidejűleg kiegészítve ezt a leírást bizonyos nagyon jellegzetes aromák – a pácolt olajbogyó, a fekete olajbogyó, az olajbogyópép, a gomba, a főtt articsóka, a szarvasgomba és a kovászos kenyér aromájának – jelenlétével. A fenti aromák közül legalább kettő jelenléte esetén biztosított a termék egyedisége, a főtt körtére emlékeztető, penészes vagy fémes aromák kizárásával pedig ki lehet küszöbölni a hibás olajokat.

Az olaj színe nem minősül jellegzetesnek. Nem kapcsolódik a termék érzékszervi tulajdonságaihoz, ezért a zöld színre történő utalást törölték.

Végezetül ezekre az olajokra a kesernyésségük, illetve a csípősségük mértéke is jellemző, ezért a termékleírás kiegészült ezekkel:

— az olajbogyók utóérlelése nélkül készült olívaolaj esetében enyhe kesernyésség és csípősség érezhető, ami a termékleírásban úgy jelenik meg, hogy a kesernyésség a Nemzetközi Olívatanács érzékszervi skálája szerint legfeljebb 3-as mértékű, a csípősség mértéke pedig 1 és 3 közötti;

— az olajbogyók utóérlelését követően készülő olívaolaj esetében az ízérzet általánosságban lágy, ami a termékleírásban úgy jelenik meg, hogy a kesernyésség a Nemzetközi Olívatanács érzékszervi skálája szerint legfeljebb 1-es, a csípősség pedig legfeljebb 2-es mértékű.

Az olaj „szűz” jellegére való utalást törölték, mivel ez a jellemző az olaj analitikai tulajdonságaihoz kapcsolódik, és az olaj tartozhat a „szűz” vagy az „extra szűz” osztályba.

Földrajzi terület

Az „Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” földrajzi területének meghatározása módosult a termékleírásban és az egységes dokumentumban (a korábbi „összefoglalóban”).

Így a termékleírás és az összefoglaló alábbiak szerinti, eredeti szövegének helyébe:

„Az »Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence« ellenőrzött eredetmegjelölésre jogosult olívaolaj körülhatárolt földrajzi területe Bouches-du-Rhône megye alábbi településein belül helyezkedik el: Arles, Aureille, les Baux de Provence, Eygalières, Eyguières, Fontvieille, Lamanon, Maussane-les-Alpilles, Mouries, Le Paradou, Saint-Martin de Crau, Orgon, Saint-Etienne du Grès, Saint-Rémy-de-Provence, Senas, Tarascon.”

a következő szövegrészek lépnek:

Az egységes dokumentumban (4. pont): „A földrajzi terület Bouches-du-Rhône megye alábbi településeinek területén belül helyezkedik el:

teljes egészében a földrajzi területhez sorolt települések: Les Baux-de-Provence, Maussane-les-Alpilles, Paradou;

részben a földrajzi területhez sorolt települések: Arles, Aureille, Eygalières, Eyguières, Fontvieille, Lamanon, Mas-Blanc-des-Alpilles, Mouriès, Orgon, Saint-Etienne-du-Grès, Saint-Martin-de-Crau, Saint-Rémy-de-Provence, Sénas, Tarascon.”

A termékleírásban pedig:

„Az olajbogyó termesztésétől az olívaolajjá történő feldolgozásig minden műveletet a Bouches-du-Rhône megye alábbi településeinek területén belül elhelyezkedő földrajzi területen végeznek: teljes egészében a földrajzi területhez sorolt települések: Les Baux-de-Provence, Maussane-les-Alpilles, Paradou; részben a földrajzi területhez sorolt települések: Arles, Aureille, Eygalières, Eyguières, Fontvieille, Lamanon, Mas-Blanc-des-Alpilles, Mouriès, Orgon, Saint-Etienne-du-Grès, Saint-Martin-de-Crau, Saint-Rémy-de-Provence, Sénas, Tarascon. Valamennyi érdekelt település polgármesteri hivatalához benyújtották az Institut national de l’origine et de la qualité (INAO) agrár-élelmiszeripari termékekért felelős nemzeti bizottsága által – az erre a célra kijelölt szakértői bizottság javaslata alapján – a 2013. június 20-i ülésen jóváhagyott földrajzi terület határvonalait meghatározó kartográfiai dokumentumot.”

A földrajzi területet ténylegesen kiterjesztették olyan települések részeire, amelyek már a földrajzi területhez tartoztak, valamint (részben) egy új, egybefüggő településre, Mas-Blanc-des-Alpilles-ra. Ezek a kiegészítések a földrajzi terület minden települését érintik, Les Baux-de-Provence kivételével, amely már teljes egészében a földrajzi területhez tartozott. A földrajzi területhez hozzáadott településrészek az eredetmegjelöléshez tartozó földrajzi terület többi részével megegyező geológiai, talajtani, éghajlati és növényzeti kritériumoknak felelnek meg. Ez a körülhatárolás ezenkívül lehetővé teszi, hogy egy új olajbogyókonzerv-készítő az eredetmegjelölés hatálya alá kerüljön. Az INAO agrár-élelmiszeripari termékekért felelős nemzeti bizottsága – a földrajzi területek nemzeti szinten történő felülvizsgálatának hitelesítése tekintetében illetékes bizottság – által hozott határozat nyomán a termékleírás kiegészült a földrajzi terület körülhatárolásának jóváhagyási dátumával (2013. június 20.).

A termékleírás továbbá kiegészült azzal, hogy az olajbogyó az alábbiakban leírt feltételek szerint azonosított parcellákról betakarított olajbogyóból származik. Így a termékleírás a következő szöveggel egészült ki:

„Az olívaolaj a fent meghatározott termelési területen található, azonosított parcellákon betakarított olajbogyóból származik. A parcellák azonosítása a parcellák telepítési helyéhez kapcsolódó kritériumok alapján történik, amelyeket az INAO agrár-élelmiszeripari termékekért felelős nemzeti bizottsága a 2013. február 21-i ülésén az általa erre a célra kijelölt szakértői bizottság javaslata alapján határozott meg. Mindazok a termelők, akik parcellát kívánnak azonosíttatni, az INAO igazgatója által jóváhagyott sablonnak megfelelő nyomtatvány segítségével az eredetmegjelölés hatálya alá tartozó olajbogyó első betakarítása előtti május 31-ig erre vonatkozó kérelmet nyújtanak be az INAO szolgálataihoz, és vállalják a telepítési helyhez kapcsolódó kritériumok betartását. Az azonosított új parcellák jegyzékét minden évben a fent említett szakértői bizottság véleményének kikérését követően az INAO illetékes nemzeti bizottsága hagyja jóvá. Az azonosított parcellák jegyzéke, valamint az azonosítási kritériumok megtekinthetők az INAO szolgálatainál és az érdekelt csoportosulásnál.”

Ez az eljárás lehetővé teszi az ellenőrző szervek számára mindazoknak a parcelláknak a jegyzékbe vételét, amelyek valamely adott évben alkalmasak az eredetmegjelöléssel ellátott termék előállítására.

A fentieken kívül a következő szövegrészek kerültek a termékleírásba és az egységes dokumentumba (a korábbi összefoglalóba):

Az egységes dokumentum 3.4. pontjában:

„Az olajbogyó termesztésétől az olívaolajjá történő feldolgozásig valamennyi műveletet a meghatározott földrajzi területen belül kell elvégezni.”

A termékleírásban:

„Az olajbogyó termesztésétől az olívaolajjá történő feldolgozásig valamennyi műveletet a Bouches-du-Rhône megye alábbi településeinek területén belül elhelyezkedő, az olívaolaj vonatkozásában meghatározott földrajzi területen végeznek […]”.

A földrajzi területen végzendő új műveletszakasz nem kerül a szövegbe, azonban a földrajzi területen belül végzendő műveletszakaszokra vonatkozó információk nem szerepeltek egyértelműen a régi összefoglalóban és a termékleírásban.

Ezenkívül kizárólag a termékleírás a földrajzi terület meghatározásához használt kartográfiai hivatkozásokkal egészül ki. A szöveg a következő:

„Valamennyi érdekelt település polgármesteri hivatalához benyújtották az Institut national de l’origine et de la qualité (INAO) agrár-élelmiszeripari termékekért felelős nemzeti bizottsága által – az erre a célra kijelölt szakértői bizottság javaslata alapján – a 2013. június 20-i ülésen jóváhagyott földrajzi terület határvonalait meghatározó kartográfiai dokumentumot.”

Az IGN (Institut national de l’information géographique et forestière) kartográfiai adatairól van szó, amelyek az eredetileg használt földhivatali vázrajzokkal ellentétben más számítástechnikai adathordozókra is áthelyezhetők.

A hatályos nemzeti eljárások szerint a termékleírás módosításának kérelmezésekor az Institut national de l’origine et de la qualité (INAO) tejipari, agrár-élelmiszeripari és erdészeti eredetmegjelölésekkel foglalkozó nemzeti bizottsága rendelkezik hatáskörrel a kérelemmel kapcsolatos véleménynyilvánításra a kérelem Európai Bizottsághoz történő továbbítását megelőzően. A módosítás azonban csak az európai szintű bejegyzését követően alkalmazandó.

A származás igazolása

A termékleírás és az egységes dokumentum (korábban: összefoglaló) e rovatából az alábbi eredeti szövegrészeket teljes egészében törölték:

A termékleírásból:

„A gabonafélékkel és a szőlővel együtt az olajfaültetvények mindig is Provence három alapvető növénykultúrájának részét képezték. Les Baux-de-Provence völgyében az olajbogyó-ágazat mindig is kiemelkedő helyen szerepelt a behozatal okozta verseny, illetve annak ellenére, hogy az öntözőcsatornák építése miatt az olajfatermesztésről zöldségtermesztésre álltak át. 1786-ban Couture apát az értekezésében megemlítette, hogy Les Baux-de-Provence völgyének egyik sajátossága az, hogy olajbogyófajtákban kiemelkedően gazdag; ezek közül legalább hat fő fajtát fel is sorolt. Ezek ugyanazok a fajták, amelyeket az »Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence« ellenőrzött eredetmegjelöléssel ellátott olívaolaj előállításához napjainkban is használnak. A Vallée des Baux völgyben előállított olívaolaj hírnevét a XVI. század óta fennálló maussane-i szövetkezeti olajsajtoló üzem vezetője, Jean-Marie Cornille által több mint húsz éve megtett erőfeszítéseknek, valamint annak is köszönheti, hogy a régió termelői és olajsajtolói törekedtek a »Vallée des Baux-de-Provence« megnevezés előtérbe helyezésére. Napjainkban a Vallée des Baux völgyben előállított olívaolaj hírneve már adott. Erről könnyen meggyőződhetünk, ha megnézzük, milyen gyorsan értékesítik évről évre az előállított olívaolajat, annak ellenére, hogy ára – a nehéz előállítási körülmények miatt – viszonylag magas. A Vallée des Baux-de-Provence az évi átlagosan 400 tonnás termelésével a francia olívaolaj-mennyiség 20 %-át adja. Az olívaolaj itteni előállításának jelentősége a tájban rejlik, ahol a tökéletesen gondozott olajfaültetvények Baux-de-Provence kivételes környezetének szerves részét képezik.”

Az összefoglalóban pedig:

„A Baux-de-Provence völgyében az olívaolaj-ágazat mindig is meghatározó volt. 1786-ban Couture apát megemlítette, hogy Les Baux-de-Provence völgyének egyik sajátossága az, hogy olajbogyófajtákban kiemelkedően gazdag; ezek közül legalább hat fő fajtát fel is sorolt. Ezek ugyanazok a fajták, amelyeket az »Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence« ellenőrzött eredetmegjelöléssel ellátott olívaolaj előállításához napjainkban is használnak. A Vallée des Baux völgyben előállított olívaolaj hírnevét a XVI. század óta fennálló maussane-i szövetkezeti olajsajtoló üzem által az 1970-es években megtett erőfeszítéseknek, valamint annak is köszönheti, hogy a régió termelői és olajsajtolói közösen törekedtek a »Vallée des Baux-de-Provence« megnevezés előtérbe helyezésére. Az olívaolaj itteni előállításának jelentősége a tájban rejlik, ahol a tökéletesen gondozott olajfa-ültetvények Baux-de-Provence kivételes környezetének szerves részét képezik.”

A nemzeti jogszabályokat és szabályozásokat illetően ugyanis módosult a termékleírásnak és az összefoglalónak „A termék földrajzi területről való származását igazoló elemek” rovata (4.4. pont: „A származás igazolása”), amely kizárólag a földrajzi területtel kapcsolatos elemeket tartalmazta, és ezentúl kizárólag a bejelentési kötelezettségeket, valamint a termék nyomonkövethetőségéhez és a termékleírásban foglalt termék-előállítási feltételek ellenőrzéséhez kapcsolódó nyilvántartások vezetését tartalmazza.

Következésképpen a szöveg különböző bekezdésekkel egészült ki, amelyek a termék történetére és hírnevére vonatkozó korábbi bekezdések helyébe léptek. A javasolt új szöveg ismerteti az eredetmegjelöléssel ellátott termék nyomonkövethetősége és ellenőrizhetősége érdekében bevezetett dokumentumokat: a gazdasági szereplők azonosítási nyilatkozata, valamely adott évre a termelés egészének vagy egy részének az eredetmegjelölés hatálya alól való kivonására vonatkozó szándéknyilatkozat, a termelési napló, az olajbogyó (mint nyersanyag) és az olívaolajok kezelésére vonatkozó nyilvántartás, az olajbogyótermésre vonatkozó éves nyilatkozat, az olívaolajra vonatkozó éves előkészítési nyilatkozat (más néven „előállítási nyilatkozat”), az eredetmegjelöléssel ellátott olívaolajra vonatkozó forgalombahozatali (más néven „követelési”) nyilatkozat, valamint az eredetmegjelöléssel ellátott olívaolaj készleteire vonatkozó éves nyilatkozat.

A bekezdés szövege a következő:

„Mindezt az eljárást a csomagolt vagy csomagolásra kész késztermék szúrópróbaszerű analitikai és érzékszervi vizsgálata egészíti ki, biztosítva, hogy meg lehessen győződni a fenti 2. pontban meghatározott termék minőségéről és a leírásnak való megfelelőségéről.”

Ez valójában a bevezetett termékellenőrzés jellegének és rendszerének rövid ismertetése.

Az előállítás módja

— A termékleírás és az egységes dokumentum (korábban: összefoglaló) e rovatából törölték a bevezető mondatot („Az olívaolaj a meghatározott földrajzi területen található azonosított ültetvényekről betakarított olajbogyóból készül.”), mivel a parcellaazonosítási eljárást a termékleírás „Földrajzi terület” rovata fejti ki.

— Fajták: A termékleírás és az összefoglaló alábbi eredeti szövegét: „Az olaj kizárólag az alábbi fő fajták közül legalább kettőből származó olajbogyók házasításával állítható elő: Salonenque, Beruguette, Grossane, Verdale des Bouches-du-Rhône.” a következő szöveg váltja fel: A termékleírásban: „Az olaj a lenti táblázatban felsorolt fajtákhoz tartozó és a táblázatban megadott arányok betartásával termesztett olajbogyókból származik. A fajták telepítésének megfelelőségét az eredetmegjelölés alá tartozó termék előállítására szolgáló parcellák összességét tekintve kell vizsgálni, a porzó fajták kivételével, amelyek esetében az arányt az egyes parcellák vonatkozásában vizsgálják. Engedélyezett fajták Az arányokra vonatkozó szabályok (a fák számát tekintve) Salonenque Aglandau (más néven Beruguette) Grossane Verdale des Bouches-du-Rhône — E fajták összesített aránya legalább 80 % — A fajták közül kettőnek kötelező jelleggel elő kell fordulnia Picholine — A Picholine fajta aránya legfeljebb 20 % Különféle helyi fajták — A különféle helyi fajták összesített aránya legfeljebb 15 % Porzó fajták — A porzó fajták összesített aránya legfeljebb 5 %”

— Az egységes dokumentumban pedig, a 3.3. pontban: „Az »Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence« olívaolaj az alábbiak közül legalább két fajtához tartozó olajbogyókból, illetve olajból származik: Salonenque, Aglandau, Grossane és Verdale des Bouches-du-Rhône; ezeknek összességében az eredetmegjelölés alá tartozó termék előállítására szolgáló parcellákon előforduló fajták 80–100 %-át kell kitenniük. Ez a fajtaösszetétel a Picholine fajtával és különféle más helyi fajtákkal egészíthető ki.” Az eredeti termékleírás és az összefoglaló ugyanis az olaj fajtaösszetételét írta le, az eredetmegjelölésben meghatározott ültetvények fajtaösszetételét azonban nem. A termékleírás ezért a különböző engedélyezett fajták arányait leíró táblázat formájában kiegészült az azonosított ültetvények fajtaösszetételével. A korábban szereplő „fő fajták” kifejezést törölték, tekintve, hogy rögzítésre került a különféle fajták előfordulásának minimális vagy maximális százalékos aránya. A jelenleg termő ültetvények helyzetének elemzése azt mutatta, hogy azok a termékleírásban és az összefoglalóban eredetileg említett négy fajta – a Salonenque, az Aglandau („Beruguette”), a Grossane és a Verdale des Bouches-du-Rhône – tekintetében elegendő, 80 %-os minimális arányt mutatnak fel. Hasonlóképpen rögzítésre került, hogy az úgynevezett „különféle helyi fajták” legfeljebb 15 %-ot tesznek ki, a Picholine fajta maximális aránya pedig 20 %, összhangban az ültetvényeken megfigyeltekkel. Emellett elkerülendő, hogy az ellenőrzés során értelmezési kérdések merüljenek fel, a termékleírás azt is pontosítja, hogy milyen módon kell értékelni az adott gazdaságon belüli fajtaösszetétel megfelelőségét a meghatározott százalékos arányok tekintetében.

— Ültetési sűrűség: a szöveg az ültetési sűrűségre vonatkozó szabályokkal egészült ki. A termékleírás a következő szöveggel egészült ki: „Az 1997. augusztus 27. utáni ültetések esetében minden egyes fa legalább 24 m2 területtel rendelkezik, amely a sorok közötti és a fák közötti távolság szorzataként jön létre. Másrészt a fák közötti minimális távolság legalább 4 méter.” Ezek a szabályok megfelelnek a fák optimális fejlődését garantáló szokásos helyi gyakorlatoknak. Az ország területén az ellenőrzött eredetmegjelölés elismerésének dátuma után ültetett összes fára vonatkoznak. Lehetővé teszik a jövőben ültetendő fák esetében javasolt ültetési sűrűségre vonatkozó szabályok betartásának biztosítását.

— Metszés: a termékleírás a következő szöveggel egészült ki: „Az olajfákat legalább kétévente metszik.” Az úgynevezett „termőre metszés” lehetővé teszi az olajfák terméshozamának szabályozását. A sorozatos metszés javítja a betakarítást. A metszésre általában évente kerül sor, mivel azonban az olajfa vegetációs ciklusa két év, a termékleírás legalább kétévenkénti egyszeri metszést ajánl.

— Öntözés: A termékleírás a következő rendelkezéssel egészült ki: „Az olajfák vegetációs időszaka alatti öntözés az eredetmegjelölés esetében évente meghatározott betakarítási dátumig engedélyezett.” Az a döntés született, hogy az eredetmegjelölés esetében kizárólag az évente meghatározott kezdő betakarítási dátumig lehet öntözni. Ez a dátum megfelel a szokásos gyakorlatoknak. Lehetővé teszi a fák öntözésének engedélyezését, amikor erre tartós szárazság esetén szükség van, hogy ezáltal elkerülhető legyen a túlzott vízhiány, amely káros a fa számára a vegetációs időszak során, és károsan hat a gyümölcsök minőségére is. Az érett gyümölcsök minőségének megőrzése érdekében azonban – kerülve azok vízzel való túlzott átitatódását – a betakarítás megkezdését követően célszerű megszüntetni az öntözést.

— A fák termőre fordulása: A termékleírás alábbi eredeti szövegének helyébe: „Az »Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence« ellenőrzött eredetmegjelöléssel csak a legalább ötéves fákról származó olívaolaj látható el.” a következő szöveg lép: „Az eredetmegjelöléssel csak a parcellára legalább öt éve telepített fákról származó olívaolaj látható el.” A termékleírás ugyanis a szöveg egyértelművé tétele érdekében kiegészült azzal, hogy az eredetmegjelölés hatálya alá tartozó fák termőre fordulásának kora, amelyet öt évben állapítottak meg, az öt éve a „parcellára telepítésnek” felel meg az eredetmegjelölés hatálya alá tartozó, azonosított parcella esetében.

— Terméshozam: Az engedélyezett maximális terméshozamot hektáronként 10 tonnára változtatták, a hektáronként legfeljebb 6 tonna helyett. A termékleírás alábbi eredeti szövegének helyébe: „A hektáronkénti terméshozam nem haladhatja meg a hektáronkénti hat tonnát.” a következő szöveg lép: „A terméshozam nem haladja meg az egy hektáron betakarított 10 tonna olajbogyót, függetlenül az olajbogyó rendeltetésétől. A terméshozam kiszámítása az »Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence«, az »Olives cassées de la Vallée des Baux-de-Provence« és az »Olives noires de la Vallée des Baux-de-Provence« eredetmegjelölésre szánt olajbogyót termesztő gazdaságok összes azonosított parcellája alapján történik.” A fiatal ültetvények fái ugyanis most fordulnak termőre, és ezen olajfaültetvények terméshozama megközelíti a 8–10 t/hektárt. A több száz éves olajfaültetvények előfordulása sem ritka, és ebben az esetben a fák igen terebélyes koronával rendelkeznek, ebből adódóan pedig jelentős az olajbogyó-terméshozamuk. A termelők professzionalizálódása és a parcellák megújítása szintén hozzájárul a terméshozam optimalizálásához. Ezenfelül az értelmezési kérdések kiküszöbölése érdekében rögzítették a terméshozam kiszámításának módját. Így a termékleírás tartalmazza, hogy a terméshozam kiszámítása a betakarított terméshez viszonyítva történik (nem pedig a fák összes terméséhez viszonyítva, amely a földre lehullott, össze nem szedett, és az eredetmegjelölésre nem jogosult olajbogyókat is magában foglalja), függetlenül az olajbogyó rendeltetésétől, és a számítás az „Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence”, az „Olives cassées de la Vallée des Baux-de-Provence” és az „Olives noires de la Vallée des Baux-de-Provence” eredetmegjelölésre szánt olajbogyót termesztő gazdaságok összes azonosított parcellája alapján történik.

— Az olajbogyó betakarítása: A gyakorlatok megfelelőbb szabályozása és a betakarított olajbogyó minőségének garantálása érdekében a termékleírás a betakarításra vonatkozóan különböző rendelkezésekkel egészült ki.

— Az alábbi eredeti rendelkezéseket: a termékleírás esetében: „Az olajbogyót kellően érett állapotban kell betakarítani közvetlenül a fáról vagy a betakarítási időszakban kifeszített hálókról, azzal a feltétellel, hogy az olajbogyókat a lehullásukat követő három napon belül összeszedik.” illetve az összefoglaló esetében: „Az olajbogyót kellően érett állapotban kell betakarítani közvetlenül a fáról vagy kifeszített hálókról.” az egységes dokumentumból törölték, a termékleírásban pedig az alábbi rendelkezésekkel váltották fel: „A betakarítás kezdő időpontját minden évben az INAO igazgatójának határozata állapítja meg a csoportosulás érvekkel alátámasztott javaslata alapján. Az olajbogyót kellően érett állapotban takarítják be közvetlenül a fáról vagy hálókról. Az állandó hálók használata tilos. A földről összeszedett olajbogyók nem használhatók fel, és azokat az eredetmegjelöléssel ellátható olajbogyótételektől elkülönítve kell tárolni.” Annak biztosítása érdekében, hogy az olajbogyó-termesztők tekintettel legyenek az olajbogyók megfelelő érettségi állapotára, döntés született egy, a betakarítás elindítására vonatkozó rendelkezés beillesztéséről az eredetmegjelölés alá tartozó termékek tekintetében. A betakarítás kezdő időpontjára a csoportosulás tesz javaslatot, amely a döntését a földrajzi terület egészéről származó reprezentatív olajbogyóminták érzékszervi elemzésére alapozza. Emellett azt a kitételt, amely szerint „a betakarítási időszakban” kifeszített hálók alkalmazhatók „azzal a feltétellel, hogy az olajbogyókat a lehullásukat követő három napon belül összeszedik”, az úgynevezett „állandó” hálók használatának és a földre hullott olajbogyók felhasználásnak tilalma váltja fel. A cél ugyanis mindenekelőtt a földről összeszedett vagy az előző betakarítást követően az állandó hálókon maradt olajbogyók felhasználásának tiltása. Emellett az olajbogyók egészségügyi minőségét az olajsajtoló üzemben értékelik, ahol a válogatás kritériumai is rögzítve vannak. A túlságosan hosszú ideig a hálókon maradt olajbogyókat a válogatás során elkülönítik. Az eredeti rendelkezést az ellenőrök nehezen tudták ellenőrizni, a gazdasági szereplőknek pedig számos dokumentumot kellett nyilvántartásba venniük. Az új rendelkezés gyakorlatiasabbnak és ellenőrizhetőbbnek tűnik.

— A termékleírás alábbi eredeti szövegének helyébe: „Az »Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence« ellenőrzött eredetmegjelöléssel ellátott olívaolaj előállításához megfelelő olajbogyókat hézagos rekeszekben tárolják.” a következő szöveg lép: „Az olajbogyót rekeszekben vagy ládákban tárolják.”. Az olajbogyót ugyanis a helyi szokásoknak megfelelően ládákba is lehet gyűjteni, anélkül, hogy az rontaná a nyersanyag minőségét. A „hézagos” rekeszek használatának kötelezettségét törölték, tekintve, hogy az „utóérlelt olajbogyókból” kivont olívaolaj előállításánál egyes olajbogyók sajtolás előtt enyhe anaerob erjedésen mehetnek keresztül, és ezért nem szükséges szellőző tárolórekeszekben tartani őket.

— Az olajbogyó olajsajtoló üzembe történő szállításának határideje: A termékleírás a következő rendelkezéssel egészült ki: „Ezt követően az olajbogyókat a helyi szokásoknak megfelelően a betakarítás után legfeljebb két nappal az olajsajtoló üzembe szállítják.” A szöveg azért egészült ki az olajbogyó olajsajtoló üzembe történő szállításának határidejével, két napban rögzítve az időkorlátot, hogy figyelembe vegye a minőségi olaj előállítását elősegítő jelenlegi szokásokat.

— Az olaj feldolgozása: — Az olajbogyó feldolgozásának határideje: A termékleírás alábbiak szerinti eredeti szövegének helyébe: „A betakarítás és a feldolgozás között legfeljebb hét nap telhet el.” a következő szöveg lép: „Az »Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence« eredetmegjelölésre való jogosultsághoz az olajnak olyan olajbogyóból kell származnia, amelyet a betakarítás és a sajtolás között kevesebb mint három napig tároltak. Az »olives maturées« (utóérlelt olajbogyókból készült) megjelöléssel ellátott »Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence« eredetmegjelölésre való jogosultsághoz az olajnak olyan olajbogyóból kell származnia, amelyet a betakarítás és a sajtolás között önkéntesen legalább három, de legfeljebb tíz napig tartó erjesztésnek vetettek alá.”. Különbséget kell ugyanis tenni az olajbogyó olajsajtoló üzemben való, feldolgozás előtti maximális tárolási ideje között aszerint, hogy milyen előállítási módszerrel készül az olaj, utóérlelt olajbogyókból-e vagy sem. A megállapított időtartamok megfelelnek a jellegzetes és minőségi olajok előállításához alkalmazott hagyományos helyi szokásoknak. — A feldolgozott olajbogyók egészségügyi tulajdonságai: a termékleírás alábbiak szerinti eredeti szövege: „A feldolgozott olajbogyóknak egészségeseknek kell lenniük.” a termékleírásban kiegészül a következő elemekkel: „A férges vagy megbarnult olajbogyók teljes aránya nem éri el az egyes feldolgozott tételeken belüli olajbogyók számának 10 %-át.” Ezek a kiegészítő elemek lehetővé teszik az olajbogyók egészségügyi minőségének objektív értékelését a jó minőségű olívaolaj előállítása érdekében. — Az olaj kivonásának hőmérséklete: a termékleírás és az összefoglaló alábbi eredeti szövegét: „Az olaj kivonása kizárólag mechanikus eljárással történhet, amelynek során az olajbogyópép nem melegedhet 30 Celsius-foknál magasabb hőmérsékletre.” az egységes dokumentumból törölték, a termékleírásban pedig az alábbi szöveggel váltották fel: „Az olaj kivonása kizárólag mechanikus eljárással történhet, oly módon, hogy a hőmérséklet az olajkivonási folyamat egyetlen pillanatában, a feldolgozási lánc egyetlen pontján sem melegedhet 27 Celsius-fok fölé, illetve – »olives maturées« (utóérlelt olajbogyókból készült) megjelöléssel ellátott »Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence« olívaolaj előállítása esetében – 35 Celsius-fok fölé.”. Az olajbogyók olajkivonás előtti esetleges utóérlelésére tekintettel a választott feldolgozási módtól függően különbséget kell tenni a hőmérsékletek között. Az „utóérlelt olajbogyók” esetében megfigyelhető az olajbogyók enyhe mértékű, természetes felmelegedése. Ezért ebben az esetben a megengedett legmagasabb hőmérséklet 35 °C. A többi esetben, amennyiben nem kerül sor az olajbogyók utóérlelésére, az olaj kivonásának maximális hőmérséklete 30 °C-ról 27 °C-ra csökken, tekintettel a „hidegen sajtolt” megjelöléssel kapcsolatos európai szabályozás változására. Emellett a rendelkezés kiegészül azzal, hogy ez a hőmérséklet a feldolgozási lánc valamennyi pontjára érvényes, nem csupán az olajbogyópépre. — Az olajkivonás eljárása: a termékleírás és az összefoglaló alábbi eredeti szövegét: „A mosáson, az ülepítésen, a centrifugáláson és a szűrésen kívül semmiféle más kezelés nem engedélyezett. Az olaj kivonását megkönnyítő segédanyagok alkalmazása a víz kivételével tilos.” a termékleírásban a következő szöveg váltja fel: „A mosáson, a kődarabok és a levelek eltávolításán, a szártalanításon, az őrlésen, a gyúráson, az ülepítésen, a centrifugáláson és a szűrésen kívül semmiféle más kezelés nem engedélyezett. Az olaj kivonását megkönnyítő segédanyagok alkalmazása a víz kivételével tilos.” A szöveg egyértelműsége érdekében ugyanis a termelők azt kívánták, hogy a kődarabok és a levelek eltávolítása, a szártalanítás, az őrlés és a gyúrás szakaszának beillesztésével legyenek a teljesség igényével felsorolva az olívaolaj előállítása során engedélyezett különféle eljárások és kezelések. — Az olaj fajtaösszetétele: a termékleírás és az összefoglaló alábbi eredeti szövege: „Olaj nem készülhet egyetlen fajtából.” az egységes dokumentumban törlésre kerül. A termékleírásban benne marad, és a következő szöveggel egészül ki: „Az olajok az 5.1. pontban meghatározott fajtákhoz tartozó olajbogyók vagy olívaolajok, és azon belül az alábbiak közül legalább kettő házasításával készülnek: Salonenque, Aglandau, Grossane és Verdale des Bouches-du-Rhône. A porzó fajtákhoz tartozó olajbogyók felhasználása megengedett.” Ez a rendelkezés egyértelműsíti az olaj fajtaösszetételét (a fajták közül legalább kettő a Salonenque, Aglandau, Grossane és Verdale des Bouches-du-Rhône fajták közé tartozik), valamint az előállítás módját (az olaj olívabogyók vagy olívaolajok házasításával készül). Hagyományosan ugyanis az olajsajtolók vagy különféle fajtákhoz tartozó olajbogyók keverékét sajtolják, vagy fajtánként sajtolják az olajbogyókat és utána elegyítik egymással az egy-egy fajtából kinyert olajokat, hogy ezáltal eleget tegyenek az „Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” tekintetében elvárt fajtaösszetételnek. Az ennek megfelelően alkalmazott előállítási mód nem befolyásolja a termék végső jellemzőit. Ezenkívül a porzó fajták jelenléte engedélyezett, amennyiben mennyiségük elhanyagolható. A mennyiségüket valójában automatikusan korlátozza az, hogy a parcellákon belül meg van határozva az e fajtákhoz tartozó fák maximális aránya (5 %). A parcellákon hagyományosan egyszerre történik a betakarítás. A porzó fajtákhoz tartozó fákról szedett olajbogyók az eredetmegjelöléssel ellátott olaj előállítása céljából az olajsajtolóba kerülő olajbogyók összességének részét képezik, de mennyiségük a fentieknek megfelelően minimális.

— Az olajok tárolási körülményei: A termékleírás a következő szöveggel egészült ki: „A nem kiszerelt olívaolajat fénytől védve tartják olyan megfelelő helyen, amely lehetővé teszi a termék leírás szerinti jellemzőinek megőrzését”. Az olaj kiszerelés előtti tárolására vonatkozó új rendelkezés célja a termékek minőségének forgalombahozatalig történő megóvása.

Kapcsolat a földrajzi környezettel

A kapcsolatról szóló részt a termékleírásban és az egységes dokumentumban (az egykori összefoglalóban) is teljes egészében átírták. Főként olyan kiegészítésekről van szó, amelyek nem módosítják a földrajzi terület eredetileg leírt sajátosságai és a termék eredetileg leírt sajátosságai közötti ok-okozati kapcsolat lényegét.

— Az alábbi eredeti szövegrészek: az összefoglalóban: „A termelés földrajzi területét, Les Baux-de-Provence völgyét északon az Alpilles-csatorna, délen pedig a Craponne-csatorna határolja.”, illetve a termékleírásban: „A termelés földrajzi területét, Les Baux-de-Provence völgyét északon egyértelműen az Alpilles-csatorna, délen pedig a Craponne-csatorna jelzi.” kismértékben módosulnak, és a termékleírásban, valamint az egységes dokumentumban a következő szöveg váltja fel őket: „A földrajzi terület az Alpilles-dombsághoz, a kollúviumokkal tarkított peremvidékéhez, valamint a Crau-síkság északi pereméhez tartozik.”. Ez az aktualizálás a földrajzi terület határvonalait érintő kismértékű módosítás következménye, mivel már nem az Alpilles-csatorna és a Craponne-csatorna a földrajzi terület határa. Ezenfelül a szöveg a leírás teljessé tétele érdekében a következő információkkal egészült ki: „Az Alpilles vonulata (melynek legnagyobb tengerszint feletti magassága 400 m) nyugat-keleti irányban mintegy harminc kilométeren húzódik, és a Rhône, a Durance és a Crau folyók között elterülő legjellegzetesebb provence-i mészkődombokat foglalja magában. Ez a dombság a provence-i antiklinálisok legnyugatibb elemét alkotja. Ez egy rézsútosan szabdalt, festői domborzattal rendelkező, erodálódott dombság, amelynek déli részét főként a kréta és a jura korszakból származó mészkő alkotja.” A termékleírás alábbi eredeti szövegét: „A történelem során az olajfaültetvények e völgyben való elhelyezkedését az öntözőcsatornák építése határozta meg. Így az olajfa mindig is hangsúlyos maradt az olyan területeken, ahol az öntözés továbbra is nehéz volt, sőt megkímélődött a kivágástól is, míg más területeken a zöldségkultúrák érdekében eltűnt.” törölték, mivel olyan történeti információkról van szó, amelyek nem bizonyítják ténylegesen a földrajzi eredettel való kapcsolatot.

— Az alábbi eredeti szövegrészek: a termékleírás esetében: „Les Baux-de-Provence völgyének ily módon körülhatárolt térsége a geológiai és az éghajlati sajátosságaival tűnik ki.”, illetve a termékleírás esetében: „A térség a geológiai és az éghajlati sajátosságaival tűnik ki.”, valamint kizárólag a termékleírásban a következők: „Ezen a dombvidéken a meszes, csaknem színtelen és kavicsos talajok kiemelkedően jó hőmegtartó képességűek, igen jól szellőzőek és igen jó vízáteresztő képességűek. Éghajlata mediterrán, forró és száraz nyár, meglehetősen csapadékos ősz és tavasz, valamint a »misztrál« (északi szél) jellegzetes előfordulása jellemzi. Les Baux-de-Provence völgyének növényfajtái különösen alkalmazkodtak e talajok működéséhez. Les Baux-de-Provence völgye – az Alpilles vonulatának köszönhetően – sokkal kevésbé van kitéve a tavaszi szélnek és fagyoknak és különösen a ködnek, amely veszélyezteti az olajfák virágainak megfelelő megtermékenyülését, és kedvez bizonyos kriptogám betegségeknek.” a földrajzi terület sajátosságainak részletesebb kifejtése érdekében módosultak és kiegészültek. E szöveg egy része szerepel az ok-okozati kapcsolatot bemutató leírásban, de az éghajlat, a talaj és a növényfajták leírására vonatkozó részt törölték és a következő információkkal váltották fel (kiegészítve az egységes dokumentumot és a termékleírást): „A földrajzi terület éghajlata a következő sajátosságokkal rendelkezik: — mediterrán éghajlat; — a hőmérséklet és a csapadékmennyiség évszakonkénti és évenkénti jelentős változatossága; — főként ősszel és tavasszal rövid, de intenzív zivataros időszakokkal jellemzett csapadék. Az évi 700 mm körüli csapadék 50 napra koncentrálódik; — a száraz évszakot száraz és forró, sőt kánikulát hozó nyár és gyakori vízhiány jellemzi, különösen júliusban; — enyhe tél, amelyen belül a leghidegebb hónap a január; — 13,6 °C-os átlaghőmérséklet, amely 1–2 °C-kal alacsonyabb az Alpilles északi lejtőjén, emellett fennáll a tavaszi fagyok veszélye; — erős szelek jelenléte, amelyek évente több mint 100 napig fújnak, főként északról (misztrál) és nyugatról (tramontana); — egészen rendkívüli mennyiségű napsütéses óra, teljes időtartamuk meghaladja az évi 2 800 órát. A földrajzi terület jellegzetes talajai kavicsos talajok (amelyekben a kavicsos elemek aránya 40–80 % közötti), homokos-iszapos vagy homokos-iszapos-agyagos jellegű meszes talajok az Alpilles-dombság területén és a kollúviumokkal tarkított peremvidéken. A még »Crau d’Eyguières«-nek nevezett »Vieille Crau« síkság északi peremén nagyon kavicsos, vastartalmú vörösagyagos talajok fordulnak elő (30–60 cm-nyi rétegben a felszínre görgetett szilikátos kavicsokkal), amelyeket az Alpilles déli dombjainak eróziójából származó meszes kollúviumok tarkítanak. Az Alpilles-dombság olajfaültetvényeit főként a domblábak enyhe lejtőin, kavicsos üledékrétegeken, illetve a völgykatlanokba töltődött, viszonylag vastag kollúviumokon kialakult kavicsos-meszes talajokra telepítették. A finom talajfrakció szerkezete általában homokos-iszapos, ritkábban homokos-iszapos-agyagos. Az összes mésztartalom átlagosan 20–30 %, de elérheti a 40 %-ot is, és az aktív mésztartalom ritkán haladja meg a 8 %-ot. A talajok pH-értéke 8 és 8,5 közötti.” Ezenfelül kizárólag a termékleírás a földrajzi terület sajátos éghajlata, geológiai adottságai és növényvilága tekintetében az alábbi kiegészítő jellegű leíró elemekkel egészült ki: „A dombság nyugati része ki van téve a Rhône völgye hatásának, ott nagyobb mennyiségű a csapadék, a hőmérséklet enyhébb, és télen és tavasszal kevésbé fagyos. A hideg misztrál széltől védett déli lejtők alatti rész lehetővé teszi a korábbi betakarítást, és naposabb is. Az északi lejtőre több csapadék jut. A völgyteknőkben és a völgyek alján a mikroklíma adottságai (a nap hatásának kismértékű érvényesülése és széltől védettség) lehetővé teszik, hogy nyáron bizonyos mértékű frissesség érződjön. Ezek a jellegzetességek meghatározzák a mediterrán bioklíma szintjén megfigyelhető sajátos növény- és állatvilágot, mégpedig abból adódóan, hogy alkalmazkodtak a hosszú ideig tartó vízhiányhoz. A földrajzi terület egy festői domborzatú, erodálódott dombság, amelynek vázát alapvetően az alsó kréta korszakból származó mészkőformációk és márga, déli részén pedig a jura korszakból származó dolomitos mészkő alkotja. A nyugat-keleti tengely mentén húzódó redőteknőkben bőségesen találhatók a felszínen igen heterogén jellegű, folyami-tavi eredetű harmadkori üledékek, mészkő, törmelékkőzetek, homokkő, márga, homok. Az Alpilles-dombság területén a mészkőtartalmú kőzetek negyedkori fagyrepedése fontos szerepet játszott, és a közelmúltban létrejött kollúviumos és allúviumos iszapfeltöltődések alatt folytatódó kavicsos vagy kavicstörmelékes hordalék kialakulásának előidézője. Az Alpilles-dombság déli lejtőit a »Vieille Crau« síkság pereme határolja; e síkságot a villafranchai korszakból származó, a Saint Pierre de Vence-i szoroson áttörő Durance folyó hordalékaként érkező mészkő- és kvarcittartalmú görgetett kavicsokból álló allúviumok jellemzik. A terület éghajlata, valamint geomorfológiai adottságai messzemenően indokolják a mediterrán szint különböző növénytípusainak, a jellegzetes aleppói fenyőnek (Pinus halepensis) és a magyaltölgynek (Quercus ilex) a jelenlétét. Az alapvetően mezomediterrán éghajlatú, valódi biogeográfiai csomópontnak minősülő területen mintegy 960, a szárazsághoz és a meszes talajokhoz alkalmazkodott növényfaj található, melyek közül 50 meghatározza ennek az éghajlatnak az előfordulási területét.”

— Az alábbi eredeti szövegrészeket: a termékleírás esetében: „Az Alpilles vonulata által biztosított, sajátos talajú és éghajlatú földrajzi környezet, a régi és ehhez a régióhoz szervesen kötődő fajták jelenléte, a termelők tapasztalatának és munkájának eredményeként létrejött termesztési gyakorlatok Les Baux-de-Provence völgyét az olajbogyó-termesztéshez kedvező feltételeket kínáló területté teszik.”, illetve az összefoglaló esetében: „A meszes talajú és mediterrán éghajlatú földrajzi környezet, a régi és ehhez a régióhoz szervesen kötődő fajták jelenléte, a termelők tapasztalatának és munkájának eredményeként létrejött termesztési gyakorlatok Les Baux-de-Provence völgyét az olajbogyó-termesztéshez kedvező feltételeket kínáló területté teszik.” törölték, mivel a bennük található információk e rovat más bekezdéseiben részletesebben szerepelnek. Ezeket a szövegrészeket a termékleírásban és az egységes dokumentumban a következő szöveg váltja fel: „Az évszázadok során az emberek kiválogatták a legmegfelelőbb fajtákat és területeket. Az olajfaültetvények alapvetően északi és déli lejtőkön helyezkednek el a hegyek lábánál, Fontvieille, Baux-de-Provence főbb redőteknőiben, Maussane-les-Alpilles, Mouriés, Aureille alapvetően nyugat-keleti irányú hegyszorosában, valamint a Crau d’Eyguières síkság északi peremén. Túlnyomórészt a következő fajták vannak jelen: Aglandau (amelyet helyben Berruguette-nek is neveznek), Grossane, Salonenque és Verdale des Bouches-du-Rhône.”

— A szöveg az emberi tényezőkre vonatkozóan az alábbi információkkal egészült ki: a termékleírásban és az egységes dokumentumban: „A gabonafélékkel és a szőlővel együtt az olajfaültetvények mindig is Provence három alapvető növénykultúrájának részét képezték. Les Baux-de-Provence völgyében az olajbogyó-ágazat mindig is kiemelkedő helyen szerepelt a behozatal okozta verseny, illetve annak ellenére, hogy az öntözőcsatornák építése miatt az olajfatermesztésről zöldségtermesztésre álltak át. 1786-ban Couture apát az értekezésében megemlítette, hogy Les Baux-de-Provence völgyének egyik sajátossága az, hogy olajbogyófajtákban kiemelkedően gazdag; ezek közül legalább hat fő fajtát fel is sorolt. Ezek ugyanazok a fajták, amelyeket az »Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence« eredetmegjelölésű olívaolaj előállításához napjainkban is használnak.”

— A termékleírásban az emberi tényezők és a termék sajátosságát leíró elemekkel kapcsolatos, alábbiak szerinti eredeti szöveget: „Az »Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence« olívaolaj előállításának hagyományos technikái ma is élnek: az olajsajtoló üzem használata lehetővé teszi, hogy a termék megőrizze eredetiségét.”, valamint a termékleírásban és az összefoglalóban található alábbi eredeti, kiegészítő jellegű szöveget: „Az olaj sajátosságát a régió hagyományos, ehhez a térséghez tökéletesen illeszkedő olajbogyófajtáinak ügyes házasítása adja.” a termékleírásban és az egységes dokumentumban a következő szöveg váltja fel: „Az olaj kivonásához használt korszerű, nagy teljesítményű berendezések – például a »folyamatos láncok« – megjelenése előtt az olajbogyót néhány napig a kamrákban kellett tárolni, mielőtt a hagyományos préselőberendezésekkel elvégezték a sajtolást. Az olajbogyó így bekövetkező utóérése enyhe erjedést jelentett, ami megkönnyítette a préselést, és a kedvelt nem csípős, nem keserű olaj létrejöttét eredményezte, a pácolt és a fekete olajbogyó, a főtt articsóka stb. tipikus aromáival. Az olajbogyók sajtolás előtti néhány napos érlelése abból is adódott, hogy ezekkel az eszközökkel a sajtolók nem voltak képesek a beérkező mennyiségeknek megfelelően sajtolni az olajbogyót. Az idény elején azonban az elsőként beérkező olajbogyókat gyorsan (aznap vagy másnap) ki tudták sajtolni, olyan olívaolajat állítva elő, amelyet keserűbb és csípősebb jellege, valamint »zöldebb« aromái – például a frissen vágott fű vagy a paradicsomlevél stb. – miatt szintén nagyra értékeltek. A későbbiekben a Vallée des Baux-de-Provence olajsajtolói üzemeit korszerű sajtolóberendezésekkel szerelték fel, de az olívaolaj kétféle (az olajbogyó utóérlelésével történő vagy anélküli) előállítási módját fenntartották, hogy továbbra is készítsék ezt a két különböző típusú olajat. Az »Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence« olívaolaj egyedisége a következőkhöz kapcsolódik: — fajtaösszetétele: alapvetően a helyi Aglandau (helyi nevén Béruguette), Salonenque, Grossane és Verdale des Bouches-du-Rhône fajtákból származik; — a feldolgozott olajbogyók utóérlelésének függvényében alakuló illataromái és ízjegyei, amelyek meghatározó elemei: — vagy a frissen vágott fű, az alma, a mandulabél, a nyers articsóka, a friss mogyoró és a paradicsomlevél, — vagy – az »olives maturées« (utóérlelt olajbogyókból készült) megjelöléssel forgalmazott olívaolaj esetében – a pácolt olajbogyó, a fekete olajbogyó, az olajbogyópép, a kakaó, a gomba, a főtt articsóka, a szarvasgomba és a kovászos kenyér; — kesernyésségének és csípősségének mértéke, amely a feldolgozott olajbogyók előzetes utóérlelésének függvényében a csekélytől a mérsékeltig terjed.” A termékleírás és az egységes dokumentum a földrajzi terület sajátosságai és a termék sajátosságai közötti „ok-okozati kapcsolatot” leíró elemekkel egészül ki, melyek szövege a következő: „Ezen a dombvidéken a meszes, csaknem színtelen és kavicsos talajok kiemelkedően jó hőmegtartó képességűek, igen jól szellőzőek és igen jó vízáteresztő képességűek, ami kedvez az olajbogyó-termesztésnek. Les Baux-de-Provence völgye – az Alpilles vonulatának védettségében – kevésbé van kitéve a ködnek, amely veszélyezteti az olajfák virágainak megfelelő megtermékenyülését, és kedvez a kriptogám betegségeknek. Les Baux-de-Provence völgye ezért az olajbogyó-termesztéshez kedvező feltételeket kínáló terület. A földrajzi terület éghajlati és talajtani jellemzői szintén az »Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence« eredetmegjelölést többségében alkotó fajták kiválasztásának alaptényezői. A Salonenque a meszes, kavicsos és kevésbé mély rétegű talajokhoz, valamint a nyári szárazsághoz és a szélhez tökéletesen alkalmazkodott fajta. A gyümölcsök nagyon korán érnek és nagyon sok olajat adnak; felhasználják őket az »Olives vertes cassées de la Vallée des Baux-de-Provence« eredetmegjelöléshez is. A Salonenque fajtához képest a szárazságra érzékenyebb Aglandau, vagy más néven »Berruguette« fajta a hideggel és a széllel szembeni ellenálló képességének, a helyi éghajlathoz alkalmazkodó későbbi érésének, valamint a belőle nyert, polifenolokban gazdag olajnak köszönhetően dominánssá vált. Ez a fajta igen nagy területen elterjedt Provence-ban. A Grossane fajta kedveli a földrajzi területen előforduló, jó vízháztartással rendelkező talajokat. Gyorsan érő gyümölcseit különösen az »Olives noires de la Vallée des Baux-de-Provence« eredetmegjelöléssel ellátott fekete olajbogyó előállításához használják, de hagyományosan az olívaolajhoz is alkalmazzák. A megyében tipikus Verdale des Bouches-du-Rhône fajta a hideggel szembeni ellenálló képességének és a belőle nyert olaj minőségének köszönhetően terjedt el. Az »Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence« sajátosságai az olajsajtoló üzemek szokásainak megfelelően eltérő arányú fajtaházasításból, valamint az olajbogyó sajtolás előtti jelentősebb vagy kevésbé jelentős érlelésének gyakorlatából és a tájjelleg kifejeződéséből adódnak.”

Címkézés

A termékleírás és az összefoglaló eredeti rendelkezéseinek alábbiak szerinti szövegét:

„Az »Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence« ellenőrzött eredetmegjelöléssel ellátott olívaolajok címkéjén a következőket kell feltüntetni:

— az »Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence« megnevezés;

— az »Appellation d’Origine Contrôlée« (ellenőrzött eredetmegjelölés) vagy »AOC« felirat.

Amennyiben a címkén a címtől függetlenül szerepel valamely gazdaság vagy márka neve, az eredetmegjelölés nevét az »Appellation« és a »Contrôlée« szavak között meg kell ismételni.

Ezeket a feliratokat ugyanazon címke egyazon látómezőjében kell csoportosítani.

A feliratokat jól látható, olvasható, kitörölhetetlen és kellő nagyságú karakterekkel kell megjeleníteni annak érdekében, hogy jól kiemelkedjenek abból a háttérből, amelyre nyomtatták őket, és egyértelműen megkülönböztethetőek legyenek minden egyéb írásos információtól és rajztól.”

a termékleírásban, valamint az egységes dokumentumban a következő rendelkezések váltják fel:

„Az élelmiszerek címkézésére és kiszerelésére vonatkozó szabályozásban előírt kötelező feliratokon kívül az »Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence« eredetmegjelöléssel ellátott olívaolaj címkéjének a következőket kell tartalmaznia:

— az »Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence« eredetmegjelölés neve;

— adott esetben az »olives maturées« (utóérlelt olajbogyókból készült) felirat, az eredetmegjelölés neve után, legalább az eredetmegjelölés nevének feltüntetéséhez használt karakterek méretének felét kitevő méretű karakterekkel;

— az »appellation d’origine protégée« (oltalom alatt álló eredetmegjelölés) vagy »AOP« (OEM) felirat.

Ezeket az információkat ugyanazon címke egyazon látómezőjében kell csoportosítani.

Az információkat jól látható, olvasható, kitörölhetetlen és kellő nagyságú karakterekkel kell megjeleníteni annak érdekében, hogy jól kiemelkedjenek abból a háttérből, amelyre nyomtatták őket, és egyértelműen megkülönböztethetőek legyenek minden egyéb írásos információtól és rajztól.”

Az eredetmegjelölés sajátos címkefeliratait ugyanis az „appellation d’origine contrôlée” (ellenőrzött eredetmegjelölés) vagy „AOC” utalás megszüntetése és európai uniós feliratokkal – „appellation d’origine protégée” (oltalom alatt álló eredetmegjelölés) vagy „AOP” (OEM) – való felváltása révén összhangba hozták az 1151/2012/EU rendelet rendelkezéseivel. Emellett a fogyasztók jobb tájékoztatása érdekében beillesztésre került egy rendelkezés az „olives maturées” (utóérlelt olajbogyókból készült) kiegészítő felirat kötelező feltüntetésére vonatkozóan az ilyen eljárással készült olajok esetében.

Nemzeti előírások

A nemzeti jogszabályok és szabályozások változására tekintettel módosult a „Nemzeti előírások” rovat. Az ellenőrzött eredetmegjelölést Franciaország területén elismerő, 1997. augusztus 27-i rendeletre utaló hivatkozást törölték, és a szöveg a főbb ellenőrizendő pontokat, valamint azok referenciaértékeit és az értékelési módszerüket bemutató táblázattal egészült ki.

Egyéb

A „Tagállami illetékes szerv”, a „Kérelmező csoportosulás” és „Az ellenőrző szervekre vonatkozó hivatkozások” rovatok: az érintett hivatalos ellenőrző szervezetek nevét és kapcsolattartási adatait, valamint a csoportosulás kapcsolattartási adatait aktualizálták. Ami a csoportosulás összetételét és jogállását illeti, ez utóbbiak lényegesen nem módosultak. A csoportosulás továbbra is az olajbogyó-termesztőket, az olajbogyókonzerv-készítőket és az olajsajtolókat tömöríti.

Rovat Eredeti kapcsolattartási adatok és szövegek (termékleírás és egységes dokumentum) Aktualizált kapcsolattartási adatok és szövegek (termékleírás) Tagállami illetékes szerv Név: Institut National des Appellations d'Origine – 138, Champs Elysées – 75008 PARIS – FRANCIAORSZÁG Tel. +33 153898000 Fax +33 142255797 Institut National de l’Origine et de la Qualité (INAO) 12 rue Henri Rol-Tanguy – TSA 30003 93555 Montreuil-sous-Bois Cedex Tel. +33 01173303800 Fax +33 01173300804 E-mail: info@inao.gouv.fr Kérelmező csoportosulás Név: Syndicat Interprofessionnel de l’Olivier de la Vallée des Baux de Provence Cím: Mairie de Maussane les Alpilles – 13520 MAUSSANE LES ALPILLES — Továbbá az egységes dokumentumban: Összetétel: termelők/feldolgozók (x) egyéb () — Továbbá a termékleírásban: Az 1994-ben létrehozott szakszervezet tagjai a Les Baux-de-Provence völgyében olajbogyóból készített termékek előállításában érdekelt természetes, illetve jogi személyek. A szakszervezet termelőket, konzervkészítőket és sajtolókat tömörít. Syndicat AOP Huile d’olive et Olives de la Vallée des Baux-de-Provence (SIOVB) Vallon de la Fontaine 13520 Les Baux-de-Provence Tel. +33 0490543842 Fax +33 0484253288 E-mail: contact@siovb.com Összetétel: termelők és feldolgozók. Jogállás: a Munka Törvénykönyvének hatálya alá tartozó szakmai szakszervezet. Ellenőrző szervek — I.N.A.O. 138, Champs Elysées 75008 PARIS — D.G.C.C.R.F. 59, Bd V. Auriol Teledoc 251 75703 PARIS CEDEX 13 Institut National de l’Origine et de la Qualité (INAO) Cím: Arborial – 12 rue Henri Rol-Tanguy TSA 30003 – 93555 Montreuil-sous-Bois Cedex Tel. +33 0173303800 Fax +33 0173300804 E-mail: info@inao.gouv.fr Direction générale de la concurrence, de la consommation et de la répression des fraudes (DGCCRF) Cím: 59, boulevard Vincent Auriol – 75703 Paris cedex 13 Tel. +33 0144871717 Fax +33 0144973037 A DGCCRF a gazdaságért felelős minisztérium egyik igazgatósága. Az 1151/2012/EU rendelet 37. cikkében foglalt rendelkezéseknek megfelelően a termékleírás betartásának ellenőrzését a forgalomba hozatal előtt egy terméktanúsító szerv biztosítja, amelynek neve és kapcsolattartási adatai az INAO honlapján érhetők el, valamint megtalálhatók az Európai Bizottság adatbázisában.

EGYSÉGES DOKUMENTUM

„Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence”

EU-szám: PDO-FR-0050-AM01 – 2017.8.16.

OEM ( X ) OFJ ( )

1. Elnevezés

„Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence”

2. Tagállam vagy harmadik ország

Franciaország

3. A mezőgazdasági termék vagy élelmiszer leírása

3.1. A termék típusa

1.5. osztály: Olajok és zsírok (vaj, margarin, olaj stb.)

3.2. Az 1. pontban szereplő elnevezéssel jelölt termék leírása

Az „Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” olívaolajat a következő aromák közül legalább kettő jelenléte jellemzi: frissen vágott fű, alma, mandulabél, nyers articsóka, friss mogyoró, paradicsomlevél. Ezeket az aromákat enyhe kesernyésség és pikáns jelleg (e termékleírás értelmében véve „csípősség”) kíséri. A Nemzetközi Olívatanács érzékszervi skálája szerint a kesernyésség mértéke legfeljebb 3, a csípősség mértéke pedig 1 és 3 közötti. Olajsavtartalma 100 grammonként legfeljebb 0,8 gramm.

Az „olives maturées” (utóérlelt olajbogyókból készült) megjelöléssel ellátott, bársonyos jellegű „Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” olívaolajat a következő aromák közül legalább kettő jelenléte jellemzi: pácolt olajbogyó, fekete olajbogyó, olajbogyópép, kakaó, gomba, főtt articsóka, szarvasgomba, kovászos kenyér. Főtt körtére, penészre és fémekre emlékeztető aromák nem fordulhatnak elő. Lágy ízérzetet kelt; a Nemzetközi Olívatanács érzékszervi skálája szerint a kesernyésség mértéke legfeljebb 1, a csípősség mértéke pedig legfeljebb 2. Olajsavtartalma 100 grammonként legfeljebb 1,5 gramm.

A két olívaolaj-típus esetében az első forgalomba hozatal szakaszában a peroxidszám 1 kg olívaolajra vetítve nem haladhatja meg a 16 milliekvivalens oxigén értéket.

3.3. Takarmány (kizárólag állati eredetű termékek esetében) és nyersanyagok (kizárólag feldolgozott termékek esetében)

Az „Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” olívaolaj az alábbiak közül legalább két fajtához tartozó olajbogyókból, illetve olajból származik: Salonenque, Aglandau, Grossane és Verdale des Bouches-du-Rhône; ezeknek összességében az eredetmegjelölés alá tartozó termék előállítására szolgáló parcellákon előforduló fajták 80–100 %-át kell kitenniük. Ezt a fajtaösszetétel a Picholine fajtával és különféle más helyi fajtákkal egészíthető ki.

3.4. Az előállítás azon műveletei, amelyeket a meghatározott földrajzi területen kell elvégezni

Az olajbogyó termesztésétől az olívaolajjá történő feldolgozásig valamennyi műveletet a meghatározott földrajzi területen kell elvégezni.

3.5. A bejegyzett elnevezést viselő termék szeletelésére, aprítására, csomagolására stb. vonatkozó egyedi szabályok

—

3.6. A bejegyzett elnevezést viselő termék címkézésére vonatkozó egyedi szabályok

Az élelmiszerek címkézésére és kiszerelésére vonatkozó szabályozásban előírt kötelező feliratokon kívül az „Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” eredetmegjelöléssel ellátott olívaolaj címkéjének a következőket kell tartalmaznia:

— az „Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” eredetmegjelölés neve;

— adott esetben az „olives maturées” (utóérlelt olajbogyókból készült) felirat, az eredetmegjelölés neve után, legalább az eredetmegjelölés nevének feltüntetéséhez használt karakterek méretének felét kitevő méretű karakterekkel;

— az „appellation d’origine protégée” (oltalom alatt álló eredetmegjelölés) vagy „AOP” (OEM) felirat.

Ezeket az információkat ugyanazon címke egyazon látómezőjében kell csoportosítani.

Az információkat jól látható, olvasható, kitörölhetetlen és kellő nagyságú karakterekkel kell megjeleníteni annak érdekében, hogy jól kiemelkedjenek abból a háttérből, amelyre nyomtatták őket, és egyértelműen megkülönböztethetőek legyenek minden egyéb írásos információtól és rajztól.

4. A földrajzi terület tömör meghatározása

A földrajzi terület Bouches-du-Rhône megye alábbi településeinek területén belül helyezkedik el:

teljes egészében a földrajzi területhez sorolt települések: Les Baux-de-Provence, Maussane-les-Alpilles, Paradou;

részben a földrajzi területhez sorolt települések: Arles, Aureille, Eygalières, Eyguières, Fontvieille, Lamanon, Mas-Blanc-des-Alpilles, Mouriès, Orgon, Saint-Etienne-du-Grès, Saint-Martin-de-Crau, Saint-Rémy-de-Provence, Sénas, Tarascon.

5. Kapcsolat a földrajzi területtel

A földrajzi terület az Alpilles-dombsághoz, a kollúviumokkal tarkított peremvidékéhez, valamint a Crau-síkság északi pereméhez tartozik. Az Alpilles vonulata (melynek legnagyobb tengerszint feletti magassága 400 m) nyugat-keleti irányban mintegy harminc kilométeren húzódik, és a Rhône, a Durance et a Crau folyók között elterülő legjellegzetesebb provence-i mészkődombokat foglalja magában. Ez a dombság a provence-i antiklinálisok legnyugatibb elemét alkotja. Ez egy rézsútosan szabdalt, festői domborzattal rendelkező, erodálódott dombság, amelynek déli részét főként a kréta és a jura korszakból származó mészkő alkotja.

A földrajzi terület éghajlata a következő sajátosságokkal rendelkezik:

— mediterrán éghajlat;

— a hőmérséklet és a csapadékmennyiség évszakonkénti és évenkénti jelentős változatossága;

— főként ősszel és tavasszal rövid, de intenzív zivataros időszakokkal jellemzett csapadék. Az évi 700 mm körüli csapadék 50 napra koncentrálódik;

— a száraz évszakot száraz és forró, sőt kánikulát hozó nyár és gyakori vízhiány jellemzi, különösen júliusban;

— enyhe tél, amelyen belül a leghidegebb hónap a január;

— 13,6 °C-os átlaghőmérséklet, amely 1–2 °C-kal alacsonyabb az Alpilles északi lejtőjén, emellett fennáll a tavaszi fagyok veszélye;

— erős szelek jelenléte, amelyek évente több mint 100 napig fújnak, főként északról (misztrál) és nyugatról (tramontana);

— egészen rendkívüli mennyiségű napsütéses óra, teljes időtartamuk meghaladja az évi 2 800 órát.

A földrajzi terület egy festői domborzatú, erodálódott dombság, amelynek vázát alapvetően az alsó kréta korszakból származó mészkőformációk és márga, déli részén pedig a jura korszakból származó dolomitos mészkő alkotja.

A földrajzi terület jellegzetes talajai kavicsos talajok (amelyekben a kavicsos elemek aránya 40–80 % közötti), homokos-iszapos vagy homokos-iszapos-agyagos jellegű meszes talajok az Alpilles-dombság területén és a kollúviumokkal tarkított peremvidéken. A még „Crau d’Eyguières”-nek nevezett „Vieille Crau” síkság északi peremén nagyon kavicsos, vastartalmú vörösagyagos talajok fordulnak elő (30–60 cm-nyi rétegben a felszínre görgetett szilikátos kavicsokkal), amelyeket az Alpilles déli dombjainak eróziójából származó meszes kollúviumok tarkítanak.

Az Alpilles-dombság olajfaültetvényeit főként a domblábak enyhe lejtőin, kavicsos üledékrétegeken, illetve a völgykatlanokba töltődött, viszonylag vastag kollúviumokon kialakult kavicsos-meszes talajokra telepítették. A finom talajfrakció szerkezete általában homokos-iszapos, ritkábban homokos-iszapos-agyagos. Az összes mésztartalom átlagosan 20–30 %, de elérheti a 40 %-ot is, és az aktív mésztartalom ritkán haladja meg a 8 %-ot. A talajok pH-értéke 8 és 8,5 közötti.

A gabonafélékkel és a szőlővel együtt az olajfaültetvények mindig is Provence három alapvető növénykultúrájának részét képezték. Les Baux-de-Provence völgyében az olajbogyó-ágazat mindig is kiemelkedő helyen szerepelt a behozatal okozta verseny, illetve annak ellenére, hogy az öntözőcsatornák építése miatt az olajfatermesztésről zöldségtermesztésre álltak át. 1786-ban Couture apát az értekezésében megemlítette, hogy Les Baux-de-Provence völgyének egyik sajátossága az, hogy olajbogyófajtákban kiemelkedően gazdag; ezek közül legalább hat fő fajtát fel is sorolt. Ezek ugyanazok a fajták, amelyeket az „Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” eredetmegjelölésű olívaolaj előállításához napjainkban is használnak.

Az évszázadok során az emberek kiválogatták a legmegfelelőbb fajtákat és területeket. Az olajfaültetvények alapvetően északi és déli lejtőkön helyezkednek el a hegyek lábánál, Fontvieille, Baux-de-Provence főbb redőteknőiben, Maussane-les-Alpilles, Mouriés, Aureille alapvetően nyugat-keleti irányú hegyszorosában, valamint a Crau d’Eyguières síkság északi peremén. Túlnyomórészt a következő fajták vannak jelen: Aglandau (amelyet helyben Berruguette-nek is neveznek), Grossane, Salonenque és Verdale des Bouches-du-Rhône.

Az olaj kivonásához használt korszerű, nagy teljesítményű berendezések – például a „folyamatos láncok” – megjelenése előtt az olajbogyót néhány napig a kamrákban kellett tárolni, mielőtt a hagyományos préselőberendezésekkel elvégezték a sajtolást. Az olajbogyó így bekövetkező utóérése enyhe erjedést jelentett, ami megkönnyítette a préselést, és a kedvelt nem csípős, nem keserű olaj létrejöttét eredményezte, a pácolt és a fekete olajbogyó, a főtt articsóka stb. tipikus aromáival. Az olajbogyók sajtolás előtti néhány napos tárolása abból is adódott, hogy ezekkel az eszközökkel a sajtolók nem voltak képesek a beérkező mennyiségeknek megfelelően sajtolni az olajbogyót. Az idény elején azonban az elsőként beérkező olajbogyókat gyorsan (aznap vagy másnap) ki tudták sajtolni, olyan „primőrnek” nevezhető olívaolajat állítva elő, amelyet keserűbb és csípősebb jellege, valamint „zöldebb” aromái – például a frissen vágott fű vagy a paradicsomlevél stb. – miatt szintén nagyra értékeltek. A későbbiekben a Vallée des Baux-de-Provence olajsajtoló üzemeit korszerű sajtolóberendezésekkel szerelték fel, de az olívaolaj kétféle (az olajbogyó utóérlelésével történő vagy anélküli) előállítási módját fenntartották, hogy továbbra is készítsék ezt a két különböző típusú olajat.

Az „Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” olívaolaj egyedisége a következőkhöz kapcsolódik:

— fajtaösszetétele: alapvetően a helyi Aglandau (helyi nevén Béruguette), Salonenque, Grossane és Verdale des Bouches-du-Rhône fajtákból származik;

— a feldolgozott olajbogyók utóérlelésének függvényében alakuló illataromái és ízjegyei, amelyek meghatározó elemei: — vagy a frissen vágott fű, az alma, a mandulabél, a nyers articsóka, a friss mogyoró és a paradicsomlevél, — vagy – az „olives maturées” (utóérlelt olajbogyókból készült) megjelöléssel forgalmazott olívaolaj esetében – a pácolt olajbogyó, a fekete olajbogyó, az olajbogyópép, a kakaó, a gomba, a főtt articsóka, a szarvasgomba és a kovászos kenyér;

— kesernyésségének és csípősségének mértéke, amely a feldolgozott olajbogyók utóérlelésének függvényében a csekélytől a mérsékeltig terjed.

Ezen a dombvidéken a meszes, csaknem színtelen és kavicsos talajok kiemelkedően jó hőmegtartó képességűek, igen jól szellőzőek és igen jó vízáteresztő képességűek, ami kedvez az olajbogyó-termesztésnek. Les Baux-de-Provence völgye – az Alpilles vonulatának védettségében – kevésbé van kitéve a ködnek, amely veszélyezteti az olajfák virágainak megfelelő megtermékenyülését, és kedvez a kriptogám betegségeknek. Les Baux-de-Provence völgye ezért az olajbogyó-termesztéshez kedvező feltételeket kínáló terület.

A földrajzi terület éghajlati és talajtani jellemzői szintén az „Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” eredetmegjelölést többségében alkotó fajták kiválasztásának alaptényezői. A Salonenque a meszes, kavicsos és kevésbé mély rétegű talajokhoz, valamint a nyári szárazsághoz és a szélhez tökéletesen alkalmazkodott fajta. A gyümölcsök nagyon korán érnek és nagyon sok olajat adnak; felhasználják őket az „Olives vertes cassées de la Vallée des Baux-de-Provence” eredetmegjelöléshez is. A Salonenque fajtához képest a szárazságra érzékenyebb Aglandau, vagy más néven „Berruguette” fajta a hideggel és a széllel szembeni ellenálló képességének, a helyi éghajlathoz alkalmazkodó későbbi érésének, valamint a belőle nyert, polifenolokban gazdag olajnak köszönhetően dominánssá vált. Ez a fajta igen nagy területen elterjedt Provence-ban. A Grossane fajta kedveli a földrajzi területen előforduló, jó vízgazdálkodású talajokat. Gyorsan érő gyümölcseit különösen az „Olives noires de la Vallée des Baux-de-Provence” eredetmegjelöléssel ellátott fekete olajbogyó előállításához használják, de hagyományosan az olívaolajhoz is alkalmazzák. A megyében tipikus Verdale des Bouches-du-Rhône fajta a hideggel szembeni ellenálló képességének és a belőle nyert olaj minőségének köszönhetően terjedt el. Az „Huile d’olive de la Vallée des Baux-de-Provence” sajátosságai az olajsajtoló üzemek szokásainak megfelelően eltérő arányú fajtaházasításból, valamint az olajbogyó sajtolás előtti jelentősebb vagy kevésbé jelentős érlelésének gyakorlatából és a tájjelleg kifejeződéséből adódnak.

Hivatkozás a termékleírás közzétételére

(e rendelet 6. cikke (1) bekezdésének második albekezdése)

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-b5a8bded-9a2c-4d84-8796-89e85a59f025