A Bizottság 1602/2000/EK rendelete

(2000. július 24.)

a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló 2913/92/EGK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló 2454/93/EGK rendelet módosításáról

(EGT vonatkozású szöveg)

AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó Szerződésre,

tekintettel a legutóbb a 955/1999/EK parlamenti és tanácsi rendelettel [1] módosított, a Közösségi Vámkódex (a továbbiakban: Vámkódex) létrehozásáról szóló 1992. október 12-i 2913/92/EGK rendeletre [2] és különösen annak 249. cikkére,

mivel:

(1) A kötelező érvényű tarifális felvilágosítás (KTF) iránti kérelem egységes nyomtatványának bevezetése szükséges, hogy biztosítható legyen a KTF iránti kérelmek egységes kezelése.

(2) Az árura vonatkozó, annak jellegéből fakadó kedvezményes tarifális elbánást szabályozó feltételeket az ilyen áruval kapcsolatos tarifális besorolással társítják a Kombinált Nómenklatúra egységes szövege szerint. Ezért törölni kell a legutóbb az 1662/1999/EK rendelettel [3] módosított 2454/93/EGK bizottsági rendelet [4] vonatkozó rendelkezéseit.

(3) Az Általános Preferenciális Rendszerre (GSP) vonatkozó közösségi származási szabályok többek között lehetővé teszik a regionális kumuláció alkalmazását a Délkelet-ázsiai Nemzetek Szövetségéhez tartozó (ASEAN) országok esetében. A regionális kumulációra vonatkozó rendelkezéseket alkalmazni kell Kambodzsára, amely 1999. április 30-án csatlakozott az ASEAN-hoz. A Dél-ázsiai Regionális Együttműködési Szövetség (SAARC) tagországainak biztosítani kell a lehetőséget a regionális kumuláció előnyeinek kihasználására, amennyiben eleget tesznek az igazgatási együttműködéssel kapcsolatos közösségi követelményeknek.

(4) Az I. rész IV. cím 2. fejezet 1. és 2. szakaszok szerkezetét és a származási szabályokkal kapcsolatos feltételeit egységesíteni kell a GSP és a volt Jugoszlávia utódállamai tekintetében, amelynek során kellő figyelmet kell fordítani a preferenciális megállapodások sajátosságaira.

(5) A fent említett rendelkezéseknek már nem kell vonatkozniuk Ciszjordániára és a Gázai övezetre, mert ezek a területek már részesülhetnek a szerződésben rögzített kedvezményes tarifális intézkedések előnyeiből.

(6) Az Albániával kapcsolatos autonóm intézkedést a Tanács 1763/1999/EK rendelete [5] elfogadta.

(7) Macedónia, volt Jugoszláv Köztársaságból és a Szlovén Köztársaságból származó borok behozatalával kapcsolatos intézkedéseket a Tanács 6/2000/EK rendelete [6] elfogadta.

(8) Az érthetőség érdekében a 66–123. cikk szövegét teljes egészében újra ki kell hirdetni.

(9) Az Egyetemes Postaegyesület által a levélben vagy csomagban feladott küldemények bejelentésére biztosított nyomtatványokat lecserélték.

(10) A vámügyi szabályozások és eljárások egyszerűsítésének és ésszerűsítésének részeként kívánatos növelni a meghatározott célú felhasználás vámfelügyeletének rugalmasságát, hogy az megfeleljen az egyre változatosabbá váló belső piacnak, és hasznos eszköze legyen számos szektornak. Ezt a rugalmasságot a vámfelügyelet fokozotthatékonyságának szükséges ellensúlyoznia a kedvezményes tarifális elbánással és az egyes áruk meghatározott célú felhasználása alapján biztosított vámcsökkentéssel kapcsolatos csalás és visszaélés megakadályozása érdekében.

(11) Az szükségessé teszi, hogy a Vámkódex 82. cikkében megállapított szabályok alkalmazhatók legyenek a Vámkódex 21. cikkében biztosított kedvezményes tarifális elbánásra is. Az e rendelet által biztosított vámfelügyeleti rendszer alapja a vámhatóságok által kiadott engedély, és a Vámkódex 82. cikkében említett meghatározott célú felhasználásra annyiban vonatkozik, amennyiben a hatályos rendelkezések szükségessé teszik az ilyen engedélyt.

(12) A 463–470. cikk azokban az esetekben érinti a 843. cikk alkalmazását, amikor igénybe veszik az árutovábbítási eljárást. A következetesség érdekében tanácsos a közös rendelkezéseket a 843. cikkben összevonni.

(13) A T5 ellenőrző példánnyal foglalkozó rendelkezések eljárást határoznak meg, amit az árukra vonatkozóan alkalmazni kell, tekintet nélkül arra a vámeljárásra, amely alá vonták őket, ha a Közösség vámjogi és egyéb szabályai ezt szükségessé teszik. E rendelkezéseket új részbe kell áthelyezni.

(14) Az alkalmazandó intézkedések összehangolása olyan esetekben is kívánatos, amikor az ellenőrzési rendszert használó közösségi szabályok biztosítékot vagy határidőt kötnek ki, és megállapítható, hogy nem feleltek meg teljes mértékben a meghatározott felhasználásnak és/vagy rendeltetésnek.

(15) A T5 ellenőrző példány használatán alapuló ellenőrzések javítása érdekében pontosabban meg kell adni a szállítóeszközt azonosító adataikat. Ezért módosítani kell az ellenőrző példány 63. mellékletben szereplő mintáját és a 66. mellékletben a vonatkozó rovatokhoz kapcsolódó útmutatót. Nem akadályozható meg egynél több T5 ellenőrző példány egyidejű használata, de csak különböző célokra használhatók egyidejűleg.

(16) Egyes területeken konkrét szabályok vonatkoznak a gazdasági szereplők felelősségére, illetve a biztosíték nyújtására és felszabadítására, különös tekintettel az utoljára az 1932/1999/EK rendelettel [7] módosított, a mezőgazdasági termékeket érintő biztosítéki rendszer alkalmazására vonatkozó közös részletes szabályok megállapításáról szóló 2220/85/EGK bizottsági rendelet [8] szerinti közös agrárpolitika területére. Ezért rendelkezni kell a szabályoktól való eltérésről.

(17) Az egység értékek listájának frissítése szükségessé vált.

(18) Gazdasági okokból kívánatos kiterjeszteni a 87. mellékletben szereplő lista 14. sorszámát, és szükséges annak frissítése is.

(19) Az e rendeletben szereplő rendelkezések összhangban vannak a Vámkódex Bizottság véleményével,

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

1. cikk

A 2454/93/EGK rendelet az alábbiak szerint módosul:

1. Az 1a. cikk helyébe a következő szöveg lép:

"1a. cikk

A 291–300. cikk alkalmazásában a Benelux Gazdasági Unió országait egy tagállamnak kell tekinteni."

2. A 6. cikk (1) bekezdése a következő albekezdéssel egészül ki:

"A kötelező érvényű tarifális felvilágosítás iránti kérelem benyújtása az 1B. mellékletben bemutatott mintának megfelelő nyomtatványon történik."

3. A 8. cikk (1) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:

"(1) Az érintett tagállam vámhatóságai késedelem nélkül eljuttatják a Bizottsághoz a kötelező érvényű tarifális felvilágosítás iránti kérelem egy példányát (1B. melléklet), a felvilágosítás egy példányát (az 1. melléklet, 2. másodpéldányát) és az adatközlést (ugyanazon melléklet, 4. másodpéldányát), illetve a kötelező érvényű származási felvilágosítás egy példányát és az adatközlést. Ennek elküldése elektronikus úton történik."

4. Az I. rész III. címét – "Kedvezményes tarifális elbánás az áru jellege alapján" (16–34. cikk) – el kell hagyni.

5. Az I. rész IV. címének 2. fejezete (66–123. cikk) helyébe a következő szöveg lép:

"2. FEJEZET

Preferenciális származás

66. cikk

E fejezet alkalmazásában:

a) "előállítás" mindenfajta megmunkálás vagy feldolgozás, ideértve az összeszerelést és a különleges műveleteket;

b) "anyag" a termék előállításában felhasznált bármilyen összetevő, alapanyag, alkotóelem vagy alkatrész stb.;

c) a "termék" az előállított áru, akkor is, ha egy másik előállítási műveletben való későbbi felhasználásra szánják;

d) az "áru" mind az anyagok, mind a termékek;

e) a "vámérték" az Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény VII. cikke végrehajtásáról szóló 1994-es megállapodás (WTO-megállapodás a vámérték megállapításáról) szerint megállapított érték;

f) a 15. melléklet listájában szereplő "gyártelepi ár" a termékért azon gyártónak fizetett ár, akinek a vállalkozásában az utolsó megmunkálást vagy feldolgozást elvégezték, feltéve hogy az ár tartalmazza az összes felhasznált anyag értékét, amelyből levonva bármely olyan belső adót, amely az előállított termék kivitele esetén visszatérítendő vagy visszatéríthető;

g) a 15. melléklet jegyzékében szereplő "anyag értéke" a felhasznált nem származó anyagok behozatalkor érvényes vámértéke, vagy ha ez nem ismert, illetve nem állapítható meg, az anyagért a Közösségben, a 67. cikk (1) bekezdése szerinti kedvezményezett országban vagy a 98. cikk (1) bekezdése szerinti kedvezményezett köztársaságban fizetett első megállapítható ár. Ha a felhasznált származó anyagok értékét szükséges megállapítani, ez az albekezdés értelemszerűen alkalmazandó;

h) "árucsoport" és "vámtarifaszám" a Harmonizált Rendszer szerinti nómenklatúrában használt árucsoport és vámtarifaszám (négy számjegyű kódok);

i) a "besorolt" valamely termék vagy anyag adott vámtarifaszám alá történő besorolására vonatkozik;

j) "szállítmány" a termékek azon csoportja, amelyeket egy exportőrtől egy címzettnek egyidejűleg szállítanak, vagy amelynek az exportőrtől a címzettnek történő szállítása egyetlen fuvarokmánnyal, vagy ilyen okmány hiányában egyetlen számlával történik.

1. szakasz

Általános Preferenciális Rendszer

1. alszakasz

A származó termék fogalmának meghatározása

67. cikk

(1) A Közösség által a fejlődő országokból (a továbbiakban: kedvezményezett országok) származó termékekre nyújtott általános preferenciális tarifális elbánásra vonatkozó rendelkezések alkalmazásában az alábbi termékeket kell a kedvezményezett országból származónak tekinteni:

a) a 68. cikk értelmében teljes egészében az adott országban létrejött vagy előállított termékek;

b) az adott országban létrejött vagy előállított termékek, amelyek előállítása során az a) pontban említettektől eltérő termékeket is felhasználtak, feltéve hogy az említett termékek a 69. cikk értelmében kielégítő megmunkáláson vagy feldolgozáson mentek keresztül.

(2) E szakasz alkalmazásában a (3) bekezdés értelmében a Közösségből származó olyan termékeket, amelyek egy kedvezményezett országban a 70. cikkben leírtakon túlmenő megmunkáláson vagy feldolgozáson esnek át, az adott kedvezményezett országból származónak kell tekinteni.

(3) Az (1) bekezdést értelemszerűen alkalmazni kell a Közösségben előállított termékek származásának megállapítására.

(4) Amennyiben Norvégia és Svájc általános preferenciális elbánást biztosít az (1) bekezdésben említett kedvezményezett országból származó termékekre, és alkalmazza a származás fogalmának e szakaszban megállapítottak szerinti definícióját, a Közösségből, Norvégiából és Svájcból származó olyan termékeket, amelyek egy kedvezményezett országban a 70. cikkben leírtakon túlmenő megmunkáláson vagy feldolgozáson estek át, az adott kedvezményezett országból származónak kell tekinteni.

Az első albekezdés rendelkezései (a szóban forgó preferenciális tarifális elbánás tekintetében a származásra vonatkozó szabályok értelmében) kizárólag a Közösségből, Norvégiából és Svájcból származó, közvetlenül a kedvezményezett országba kivitt termékekre alkalmazandók.

Az első albekezdés rendelkezései nem alkalmazhatók a Harmonizált Rendszer 1–24. árucsoportjába tartozó termékekre.

A Bizottság az Európai Közösségek Hivatalos Lapjának C sorozatában közzéteszi azt a napot, amelytől kezdődően az első és második albekezdésben meghatározott rendelkezések alkalmazandók.

(5) A (4) bekezdés rendelkezései azzal a feltétellel alkalmazandók, hogy Norvégia és Svájc a kölcsönösségi alapon ugyanolyan elbánást biztosítanak a Közösség termékeinek.

68. cikk

(1) Az alábbiakat kell teljes egészében valamely kedvezményezett országban vagy a Közösségben létrejött vagy előállított árunak tekinteni:

a) az adott államban a föld mélyéből vagy a területéhez tartozó tengerfenékről kitermelt ásványi termékek;

b) az ott betakarított növényi termények;

c) az ott született és nevelt élő állatok;

d) az ott nevelt élő állatokból nyert termékek;

e) az ott folytatott vadászatból vagy halászatból nyert termékek;

f) az adott ország vagy a Közösség hajóival, azok felségvizein kívül a tengerből kinyert tengeri halászati termékek, illetve más, tengerből származó termékek;

g) a kizárólag az f) pontban említett termékekből a kedvezményezett ország vagy a Közösség feldolgozóhajói fedélzetén előállított termékek;

h) a kizárólag nyersanyagok visszanyerésére alkalmas, ott összegyűjtött használt cikkek;

i) az ott folytatott gyártási műveletekből származó hulladék és maradék;

j) a felségvizeken kívül fekvő tengerfenékből vagy altalajból kinyert termékek, feltéve hogy a kedvezményezett országnak vagy a Közösségnek kizárólagos joga van azok kiaknázására;

k) az ott kizárólag az a)–j) pontban meghatározott termékekből előállított termékek.

(2) Az (1) bekezdés f) és g) pontjában szereplő "a kedvezményezett ország vagy a Közösség hajói" és "a kedvezményezett ország vagy a Közösség feldolgozóhajói" kifejezések csak olyan hajókra és feldolgozóhajókra vonatkoznak,

- amelyeket a kedvezményezett országban vagy egy EK-tagállamban lajstromoztak, illetve vettek nyilvántartásba,

- amelyek a kedvezményezett ország vagy a tagállam lobogója alatt hajóznak,

- amelyek legalább 50 %-ban a kedvezményezett ország, illetve a tagállam állampolgárainak tulajdonában vannak, vagy olyan társaság tulajdonát képezik, amelynek székhelye az adott országban, illetve valamely tagállamban található, amelynek vezetője vagy vezetői, igazgatótanácsának vagy felügyelő bizottságának elnöke és e testületek tagjainak többsége a kedvezményezett ország, illetve a tagállam állampolgára, továbbá – társaságok esetében – alaptőkéjének legalább a fele az adott országnak vagy tagállamnak, illetve az adott ország vagy tagállam állampolgárainak vagy közjogi szerveinek a rendelkezési joga alá tartozik,

- amelyek kapitánya és tisztjei a kedvezményezett ország vagy a tagállam állampolgárai, és

- amelynek legénysége legalább 75 %-ban a kedvezményezett ország vagy a tagállam állampolgáraiból áll.

(3) A "kedvezményezett ország" és a "Közösség" kifejezések az adott országhoz vagy tagállamhoz tartozó felségvizeket is magukban foglalják.

(4) A tengerjáró hajók – ideértve a kifogott halak feldolgozását végző feldolgozóhajókat is – az adott kedvezményezett ország vagy a Közösség területének részét képezik, feltéve hogy a (2) bekezdésben előírt feltételeknek megfelelnek.

69. cikk

A 67. cikk alkalmazásában azok a termékek, amelyek előállítása nem teljes mértékben egy kedvezményezett országban vagy a Közösségben jöttek létre vagy kerültek előállításra, akkor tekintendők kielégítően megmunkáltnak vagy feldolgozottnak, ha a 15. mellékletben szereplő felsorolásban megállapított feltételek teljesülnek.

Ezek a feltételek az e szakaszban megemlített összes termék esetében meghatározzák azt a feldolgozást vagy megmunkálást, amelyet az előállításkor használt nem származó anyagokon végre kell hajtani; a feltételek csak az ilyen anyagokra vonatkoznak.

Ha egy olyan terméket, amely megszerezte a származó helyzetet azáltal, hogy eleget tett a listában megállapított feltételeknek, egy másik termék előállításában használnak fel, nem vonatkoznak rá az azt tartalmazó termékre vonatkozó feltételek, és nem veendők figyelembe azok a nem származó anyagok, amelyeket az előállítása során esetleg felhasználtak.

70. cikk

(1) A (2) bekezdés sérelme nélkül, a származó helyzet megalapozásához nem elegendő megmunkálásnak vagy feldolgozásnak kell tekinteni a következő műveleteket, függetlenül attól, hogy a 69. cikkben foglalt követelmények teljesülnek-e:

a) szállítás és tárolás során az áru jó állapotban való megőrzését biztosító műveletek (szellőztetés, szétterítés, szárítás, hűtés, sóba, kén-dioxidba vagy egyéb vizes oldatokba való helyezés, a sérült részek eltávolítása és más hasonló műveletek);

b) egyszerű műveletek, mint például por eltávolítása, szitálás, rostálás, válogatás, osztályozás, összeillesztés (ideértve készletek összeállítását is), mosás, festés, feldarabolás;

c) i. a szállítmány csomagolásának, felosztásának és összeállításának megváltoztatása;

ii. egyszerű palackba, üvegbe, zsákba, ládába, dobozba helyezés, kartonra, lapra erősítés stb., valamint minden más egyszerű csomagolási művelet;

d) jelzés, címke vagy más hasonló megkülönböztető jel elhelyezése a terméken vagy annak csomagolásán;

e) különböző vagy azonos fajtájú termékek egyszerű keverése, ahol az összetevők közül legalább egy nem felel meg az e szakaszban megállapított feltételeknek, amelyek lehetővé teszik, hogy egy kedvezményezett országból vagy a Közösségből származónak tekintsék őket;

f) alkatrészek teljes termékké való egyszerű összeállítása;

g) az a)–f) pontokban meghatározott több művelet kombinációja;

h) állatok levágása.

(2) A kedvezményezett országban vagy a Közösségben egy adott termékkel kapcsolatban végrehajtott összes művelet figyelembevételével történik annak meghatározása, hogy a terméken végrehajtott megmunkálás vagy feldolgozás nem kielégítőnek tekintendő-e az (1) bekezdés értelmében.

70a. cikk

(1) E szakasz rendelkezéseinek alkalmazásában a minősítési egység az az adott termék, amelyet a Harmonizált Rendszer nómenklatúrája szerint történő besorolásánál alapegységnek kell tekinteni.

Ebből tehát az következik, hogy:

a) amikor egy terméket a Harmonizált Rendszer alapján egyetlen vámtarifaszám alá besorolt áruk csoportja vagy halmaza alkot, akkor az egész együtt képezi a minősítés egységét;

b) amikor egy szállítmány a Harmonizált Rendszer azonos vámtarifaszáma alá sorolt több azonos termékből áll, e szakasz rendelkezéseinek alkalmazásakor minden egyes terméket egyedileg kell figyelembe venni.

(2) Amennyiben a Harmonizált Rendszer 5. általános szabálya szerint besorolási szempontból a csomagolás a termék részét képezi, akkor a származás meghatározásakor a termékkel megegyező megítélés alá esik.

71. cikk

(1) A 69. cikk rendelkezéseitől eltérve a nem származó anyagok is felhasználhatók egy adott termék előállítása során, feltéve hogy azok összértéke nem haladja meg a termék gyártelepi árának 10 %-át.

Ahol a listában több százalékos arány szerepel a nem származó anyagok maximális értékére vonatkozóan, ezeket a százalékos arányokat nem léphetik túl az első albekezdés alkalmazásakor.

(2) Az (1) bekezdés nem vonatkozik a Harmonizált Rendszer 50–63. árucsoportjába tartozó termékekre.

72. cikk

(1) A 67. cikktől eltérve, annak meghatározásánál, hogy vajon egy regionális csoporthoz tartozó kedvezményezett országban előállított termék a fenti cikk értelmében az adott országból származó-e, azokat a regionális csoport bármely más országából származó termékeket, amelyeket az előállítás során a regionális csoport valamely más országában felhasználtak, úgy kell tekinteni, mintha a nevezett termék előállítása szerinti országból származnának (regionális kumuláció).

(2) A végtermék származási országának meghatározása a 72a. cikk szerint történik.

(3) A regionális kumuláció az Általános Preferenciális Rendszer kedvezményeiben részesülő kedvezményezett országok négy különálló regionális csoportjára vonatkozik:

a) a Délkelet-ázsiai Nemzetek Szövetsége (ASEAN) (Brunei, Kambodzsa [9], Indonézia, Laosz, Malajzia, Fülöp-szigetek, Szingapúr, Thaiföld, Vietnam);

b) a Közép-amerikai Közös Piac (CACM) (Costa Rica, Honduras, Guatemala, Nicaragua, Panama [10], Salvador);

c) az Andok Közösség (Bolívia, Kolumbia, Ecuador, Peru, Venezuela);

d) a Dél-ázsiai Regionális Együttműködési Szövetség (SAARC) (Banglades, Bhután, India, Maldív-szigetek, Nepál, Pakisztán, Srí Lanka) [11].

(4) A "regionális csoport" kifejezés az ASEAN-ra, a CACM-ra, az Andok Közösségre vagy a SAARC-ra vonatkozik.

72a. cikk

(1) Ha egy regionális csoporthoz tartozó országból származó árut ugyanannak a regionális csoportnak egy másik országában megmunkálnak vagy feldolgoznak, az áru származási országának a regionális csoport azon országát kell tekinteni, ahol az utolsó megmunkálást vagy feldolgozást elvégezték, feltéve hogy

a) az ott hozzáadott érték a (3) bekezdés definíciója szerint meghaladja a regionális csoport bármely másik országából származó felhasznált termékek legmagasabb vámértékét; és

b) az ott elvégzett megmunkálás vagy feldolgozás meghaladja a 70. cikkben megállapítottakat, illetve a textiltermékek esetében a 16. mellékletben feltüntetett műveleteket is.

(2) Ha az (1) bekezdés a) és b) pontjában szereplő, származásra vonatkozó feltételek nem teljesülnek, a termékeket a regionális csoport azon országából származónak kell tekinteni, amelyre ország a regionális csoport más országából érkező származó termékeknek a legmagasabb vámértéket adja.

(3) A "hozzáadott érték" a gyártelepi ár, levonva belőle minden olyan beépített termék vámértékét, amely a regionális csoport egy másik országából származónak minősül.

(4) Olyan áruk esetén, amelyeket egy regionális csoport egyik országából ugyanannak a regionális csoportnak egy másik országába megmunkálás vagy feldolgozás céljára kivisznek, illetve újra kivisznek anélkül, hogy további megmunkálás vagy feldolgozáson keresztülmennének, a származó helyzet igazolása az első országban kibocsátott FORM "A" származási bizonyítvány alapján történik.

(5) Egy regionális csoporthoz tartozó országból a Közösségbe kivitt áru esetében a 72., 72a. és a 72b. cikk feltételei szerint megszerzett vagy fenntartott származó helyzet igazolása az adott országban kibocsátott FORM "A" származási bizonyítvány vagy a (4) bekezdés rendelkezései szerint kibocsátott FORM "A" származási bizonyítvány alapján kiállított számlanyilatkozat alapján történik.

(6) A FORM "A" származási bizonyítvány 12. rovatában vagy a számlanyilatkozaton a származási ország:

- a (4) bekezdés szerinti további megmunkálás vagy feldolgozás nélkül kivitt termékek esetében az előállítás szerinti ország,

- a további megmunkálás vagy feldolgozás után kivitt termékek esetében az (1) bekezdés szerint meghatározott származási ország.

72b. cikk

(1) A 72. és a 72a. cikk csak akkor alkalmazható, ha:

a) a regionális csoport országai között a kereskedelemre vonatkozó szabályok a regionális kumuláció vonatkozásában megegyeznek az e szakaszban megállapítottakkal;

b) a regionális csoport minden egyes országa vállalta, hogy teljesíti ezen szakasz rendelkezéseit, illetve biztosítja azok teljesítését, valamint gondoskodik a szükséges igazgatási együttműködésről mind a Közösséggel, mind a regionális csoport többi országával annak érdekében, hogy biztosítsa a FORM "A" származási bizonyítványok megfelelő kibocsátását, illetve a FORM "A" származási bizonyítványok és számlanyilatkozatok ellenőrzését.

Ezt a kötelezettségvállalást a regionális csoport titkárságán keresztül kell továbbítani a Bizottsághoz.

Az egyes csoportok titkárságai az alábbiak:

- az ASEAN Főtitkársága,

- Secretaría de Integración Económica Centroamericana (SIECA),

- a Junta del Acuerdo de Cartagena,

- a SAARC Titkársága.

(2) Minden egyes regionális csoport esetében a Bizottság tájékoztatja a tagállamokat, amint az (1) bekezdésben megállapított feltételek teljesültek.

(3) A 78. cikk (1) bekezdésének b) pontja nem alkalmazható a regionális csoport egy tagországából származó termékekre akkor, amikor azok az adott regionális csoport egy másik tagországának területén haladnak keresztül, függetlenül attól, hogy ott további megmunkálás vagy feldolgozás történik-e, vagy sem.

73. cikk

Azokat a berendezéssel, géppel, készülékkel vagy járművel együtt szállított tartozékokat, pótalkatrészeket és szerszámokat, amelyek a normál felszerelés részét képezik, és annak árában benne foglaltatnak, vagy amelyek nem kerülnek külön számlázásra, úgy kell tekinteni, mint amelyek a kérdéses berendezés, gép, készülék vagy jármű részei.

74. cikk

A Harmonizált Rendszer 3. általános szabálya szerint meghatározott készleteket származónak kell tekinteni, ha az azokat alkotó összes termék is származó. Mindazonáltal, ha egy készlet származó és nem származó termékeket egyaránt tartalmaz, a készletet, mint egészet származónak kell tekinteni, feltéve hogy a nem származó termékek értéke nem haladja meg a készlet gyártelepi árának 15 %-át.

75. cikk

Annak meghatározásához, hogy egy termék származó-e, nem szükséges megállapítani az alábbi, előállításkor használt áruk származását:

a) energia és tüzelőanyag;

b) felszerelés és berendezések;

c) gépek és szerszámok;

d) olyan áruk, amelyek nem kerülnek bele és amelyeket nem is terveznek beépíteni a termék végső összetételébe.

76. cikk

(1) E szakasz rendelkezéseitől el lehet térni a legkevésbé fejlett kedvezményezett országok érdekében, ha azt a meglévő iparágak fejlesztése vagy új iparágak meghonosítása indokolja. A legkevésbé fejlett kedvezményezett országokat EK tanácsi rendeletek és az általános tarifális preferenciák alkalmazásáról szóló ESZAK-határozat sorolják fel. Ebből a célból az érintett országnak kérelmet kell benyújtania a Közösséghez az eltérésekre vonatkozóan, amelyet a (3) bekezdés szerint indokolással kell ellátnia.

(2) A kérelmek elbírálásakor különösen a következőket kell figyelembe venni:

a) azokat az eseteket, amelyekben a fennálló származási szabályok alkalmazása jelentősen befolyásolná az érintett ország egy meglévő ágazatában a Közösségbe történő kivitel lehetőségét, különös tekintettel olyan esetekre, ahol ezek alkalmazása vállalkozások megszűnéséhez vezetne;

b) azokat a speciális eseteket, ahol világosan kimutatható, hogy a származási szabályok egy ágazatban jelentős beruházásokat tarthatnának vissza, és az eltérés befektetési programok végrehajtását ösztönözné, amivel lehetővé válna a szabályok fokozatos betartása;

c) a meghozandó határozat gazdasági és társadalmi hatásait, különös tekintettel a foglalkoztatottságra a kedvezményezett országokban és a Közösségben.

(3) Az eltérés iránti kérelmek elbírálásának megkönnyítése érdekében a kérelmező országnak kérelme alátámasztásául a lehető legteljesebb tájékoztatással kell szolgálnia, amelynek különösen az alább felsorolt pontokra kell kiterjednie:

- a késztermék leírása,

- a harmadik országból származó anyagok jellege és mennyisége,

- a előállítási eljárás,

- a hozzáadott érték,

- az érintett vállalkozás alkalmazottainak száma,

- a Közösségbe történő kivitel tervezett nagyságrendje,

- az alapanyag-ellátás egyéb lehetséges forrásai,

- a kérelmezett időtartam indoklása,

- egyéb észrevételek.

(4) A Bizottság az eltérésre vonatkozó kérelmet a Vámkódex Bizottsághoz továbbítja. Ennek elbírálása a Vámkódex 249. cikkében meghatározott eljárás szerint történik.

(5) Eltérés alkalmazása esetén az alábbi bejegyzést kell feltüntetni a FORM "A" származási bizonyítvány 4. rovatában vagy a 89. cikkben meghatározott számlanyilatkozatban:

"Eltérés – …/…/EK rendelet".

(6) Az (1)–(5) bekezdés rendelkezéseit bármilyen meghosszabbításra is alkalmazni kell.

77. cikk

Az e szakaszban meghatározott, a származó helyzet megszerzésére vonatkozó feltételeknek megszakítás nélkül teljesülniük kell a kedvezményezett ország vagy a Közösség területén.

Ha a kedvezményezett országból vagy a Közösségből egy másik országba kivitt származó terméket visszaviszik, azt nem származónak kell tekinteni, kivéve, ha az illetékes hatóságok számára hitelt érdemlően igazolják, hogy:

- a visszahozott termékek azonosak a kivitt termékekkel, és

- az adott országbeli tartózkodásuk vagy szállításuk alatt a jó állapotban való megőrzéshez szükségeseken kívül semmilyen műveleten nem estek át.

78. cikk

(1) Az alábbiak tekinthetők a kedvezményezett országból a Közösségbe vagy a Közösségből a kedvezményezett országba történő közvetlen szállításnak:

a) a termékek szállítása más ország területének érintése nélkül, kivéve az olyan országok területét, amelyek ugyanahhoz a regionális csoporthoz tartoznak, a 72. cikk alkalmazásában;

b) A kedvezményezett országon vagy a Közösségen kívül más ország területén átszállított, egyetlen szállítmányt alkotó termékek, amelyeket esetleg átrakodnak vagy ideiglenesen raktároznak az adott országokban, feltéve hogy a termékek a tranzitországban vagy raktározás szerinti országban a vámhatóságok felügyelete alatt maradnak, és nem esnek át semmilyen műveleten a kirakodáson, újra berakodáson vagy a jó állapotban történő megőrzést célzó bármilyen más műveleten kívül;

c) Norvégia vagy Svájc területén átszállított és később részben vagy egészben a Közösségbe vagy a kedvezményezett országba újra kivitt termékek, feltéve hogy azok a tranzitország vagy raktározás szerinti ország vámhatóságának felügyelete alatt maradnak, és nem esnek át semmilyen műveleten a kirakodáson, újra berakodáson vagy a jó állapotban történő megőrzést célzó bármilyen más műveleten kívül;

d) olyan termékek, amelyeket megszakítás nélkül, csővezetékeken szállítanak a kiviteli kedvezményezett ország területén kívüli vagy a Közösség területén kívüli területen keresztül.

(2) Az (1) bekezdés b) és c) pontjában meghatározott feltételek teljesítését az alábbi okmányok benyújtásával kell bizonytani az illetékes vámhatóságnak:

a) az exportáló országból a tranzitországon történő áthaladásra vonatkozó egyetlen fuvarokmány; vagy

b) a tranzitország vámhatóságai által kiállított igazolás, amely:

- pontos leírást ad a termékekről,

- tartalmazza a termék kirakodásának és újra berakodásának napját, illetve, ahol szükséges, a hajó vagy egyéb felhasznált szállítóeszköz nevét, és

- tanúsítja a termékek tranzitországban való tartózkodásának feltételeit;

c) vagy ezek hiányában bármilyen bizonyító erejű okmány.

79. cikk

(1) Egy kedvezményezett országból egy másik országban megrendezett kiállításra küldött, és a kiállítást követően a Közösségbe történő behozatal céljára értékesített származó termékek a Közösségbe történő behozatalukkor jogosultak a 67. cikkben említett preferenciális tarifális elbánásra, feltéve hogy a termékek megfelelnek az e szakasz szerinti, a kedvezményezett országból származóként való elismerés feltételeinek, továbbá, hogy az illetékes Közösségen belüli vámhatóságok számára hitelt érdemlően igazolják, hogy:

a) az exportőr ezeket a termékeket a kedvezményezett országból közvetlenül továbbította abba az országba, ahol a kiállítást tartották, és azokat ott kiállította;

b) a termékeket az exportőr egy közösségbeli személy részére értékesítette vagy más módon rendelkezett róla;

c) a termékeket a kiállítás ideje alatt vagy azt követően haladéktalanul továbbították a Közösségbe ugyanabban az állapotban, amelyben azokat a kiállításra küldték;

d) a termékeket a kiállításra küldésük óta a kiállításon való bemutatáson kívül semmilyen célra nem használták.

(2) A FORM "A" származási bizonyítványt szokásos módon kell benyújtani a közösségi vámhatóságoknak. Ezen fel kell tüntetni a kiállítás nevét és címét. Ha szükséges, a termékek jellegével és a kiállításuk körülményeivel kapcsolatos további okmányszerű bizonyíték is megkövetelhető.

(3) Az (1) bekezdést alkalmazni kell minden olyan kereskedelmi, ipari, mezőgazdasági vagy kézműves kiállításra, vásárra vagy hasonló nyilvános rendezvényre vagy bemutatóra, amelyet nem eladóhelyeken vagy üzlethelyiségekben magáncélra, külföldi áruk értékesítése céljából szerveznek, és amelynek során a termékek a vámhatóság felügyelete alatt maradnak.

2. alszakasz

A származás igazolása

80. cikk

A kedvezményezett országból származó termékek a 67. cikkben említett preferenciális tarifális elbánás kedvezményében az alábbi okmányok benyújtása esetén részesülhetnek:

a) a 17. mellékletben megadott mintának megfelelő FORM "A" származási bizonyítvány; vagy

b) a 89. cikk (1) bekezdésében meghatározott esetekben egy, az exportőr által a számlán, szállítólevélen vagy bármilyen más kereskedelmi okmányon tett nyilatkozat a 18. mellékletben olvasható szöveggel, amely okmány kellő részletességgel leírja az érintett terméket ahhoz, hogy lehetővé váljék annak azonosítása (a továbbiakban: számlanyilatkozat);

a) FORM "A" SZÁRMAZÁSI BIZONYÍTVÁNY

81. cikk

(1) Az e szakasz értelmében származónak minősülő termékek Közösségbe történő behozataluk esetén – amennyiben azokat a 78. cikk értelmében közvetlenül szállították a Közösségbe – a 67. cikkben meghatározott preferenciális elbánásban részesülhetnek olyan FORM "A" származási bizonyítvány bemutatásával, amelyet a kedvezményezett ország vámhatósága vagy más illetékes kormányzati hatósága állított ki, feltéve hogy a szóban forgó ország hatóságai:

- közölte a Bizottsággal a 93. cikkben megkövetelt információt, és

- a Közösségnek segítséget nyújtanak azáltal, hogy lehetővé teszik a tagállamok vámhatóságai számára az okmány hitelességének, illetve a szóban forgó termékek valódi származására vonatkozó tájékoztatás helytállóságának ellenőrzését.

(2) A FORM "A" származási bizonyítvány csak akkor adható ki, ha a 67. cikkben említett preferenciális elbánás alkalmazása céljából előírt igazoló okmányként szolgál.

(3) A FORM "A" származási bizonyítványt csak az exportőr vagy annak meghatalmazott képviselője által, írásban benyújtott kérelemre lehet kiállítani.

(4) Az exportőr vagy annak meghatalmazott képviselője kérelmével együtt – annak alátámasztásaként – be kell nyújtania minden megfelelő okmányt, amely bizonyítja, hogy a kivitelre kerülő termékek a FORM "A" származási bizonyítvány kibocsátására vonatkozó feltételeknek eleget tesznek.

(5) A kedvezményezett ország illetékes kormányzati hatósága a bizonyítványt akkor bocsátja ki, ha a kivitelre kerülő áruk az 1. alszakasz értelmében abból az országból származónak tekinthetők. A bizonyítványt az exportőr rendelkezésére kell bocsátani, mihelyt a kivitel megtörtént, illetve bizonyossá vált, hogy meg fog történni.

(6) Az (5) bekezdésben megállapított feltételek teljesítésének ellenőrzésére az illetékes kormányzati hatóságok jogosultak minden okmányszerű bizonyítékot bekérni, és elvégezni az általuk szükségesnek ítélt ellenőrzéseket.

(7) A kedvezményezett ország illetékes kormányzati hatóságainak felelőssége annak biztosítása, hogy a bizonyítványokat és a kérelmeket megfelelően töltsék ki.

(8) A FORM "A" származási bizonyítvány 2. rovatának kitöltése nem kötelező. A 12. rovatot az "Európai Közösség" bejegyzés vagy az egyik tagállam nevének feltüntetésével kell kitölteni.

(9) A FORM "A" származási bizonyítvány kiállításának keltét a 11. rovatban kell feltüntetni. Az aláírást kézzel kell beleírni a bizonyítványt kiállító illetékes kormányzati hatóságok számára fenntartott rovatba.

82. cikk

Amennyiben az importőr kérésére és a behozatali ország vámhatóságai által megállapított feltételek mellett a Harmonizált Rendszer 2. a) általános szabálya értelmében vett és a Harmonizált Rendszer XVI. vagy XVII. áruosztályai, illetve a 7308 vagy 9406 vámtarifaszámai alá tartozó szétszedett vagy nem összeszerelt termékek behozatala részszállítmányok formájában történik, akkor az ilyen termékek esetében egyetlen származási bizonyítványt kell benyújtani a vámhatóságok részére az első részszállítmány behozatalakor.

83. cikk

Mivel a FORM "A" származási bizonyítvány a 67. cikkben meghatározott, a preferenciális tarifális elbánással kapcsolatos előírások alkalmazásához szükséges igazoló okmány, az exportáló ország illetékes kormányzati hatóságának feladata megtenni minden szükséges intézkedést a termékek származásának és a bizonyítványon szereplő egyéb adatoknak az ellenőrzése érdekében.

84. cikk

A származási igazolásokat a behozatali tagállam vámhatóságai részére kell benyújtani a Vámkódex 62. cikkében megállapított eljárások szerint. Az említett hatóságok megkövetelhetik a származási igazolás lefordítását, és azt is, hogy a behozatali nyilatkozat mellé csatolják az importőr nyilatkozatát arról, hogy a termékek megfelelnek az e szakasz alkalmazásához szükséges feltételeknek.

85. cikk

(1) A 81. cikk (5) bekezdésétől eltérve a FORM "A" származási bizonyítvány kivételesen az adott termékek kivitele után is kibocsátható, ha:

a) a kivitelkor tévedés, nem szándékos mulasztás vagy más különleges körülmények miatt nem bocsátották ki; vagy

b) az illetékes kormányzati hatóságok megelégedésére bizonyítást nyer, hogy a FORM "A" származási bizonyítványt kibocsátották, de behozatalkor technikai okok miatt nem fogadták el.

(2) Az illetékes kormányzati hatóságok csak akkor állíthatják ki utólag a bizonyítványt, ha ellenőrizték, hogy az exportőr kérelmében szereplő adatok megegyeznek a megfelelő kiviteli okmányokban szereplő adatokkal, valamint hogy a szóban forgó termék kivitele során nem adtak ki az e szakaszban foglalt rendelkezéseknek megfelelő FORM "A" származási bizonyítványt.

(3) Az utólag kiállított FORM "A" származási bizonyítvány 4. rovatát a "délivré a posteriori" vagy az "issued retrospectively" megjegyzéssel kell ellátni.

.

86. cikk

(1) A FORM "A" származási bizonyítvány eltulajdonítása, elvesztése vagy megsemmisülése esetén az exportőr az azt kibocsátó illetékes kormányzati hatósághoz fordulhat, és – az annak birtokában lévő kiviteli okmányok alapján – másodlat kiállítását kérheti. Az így kibocsátott FORM "A" másodlat 4. rovatában szerepelnie kell a

vagy

megjegyzésnek, valamint az eredetileg kiadott bizonyítvány kiállítási időpontjának és sorszámának.

(2) A 90b. cikk alkalmazásában a másodlat az eredeti példány kiállításának napjától érvényes.

87. cikk

(1) Ha a származó termékeket a Közösségben lévő valamely vámhivatal felügyelete alá helyezik, az eredeti származási igazolás egy vagy több FORM "A" származási bizonyítvánnyal helyettesíthető a termékek összességének vagy egy részének a Közösségen belül máshova, illetve Svájcba vagy Norvégiába küldése céljából. A helyettesítő FORM "A" származási bizonyítvány(oka)t az a vámhivatal bocsátja ki, amelynek felügyelete alá a termékeket helyezték.

(2) Az (1) bekezdés vagy a 88. cikk szerint kibocsátott helyettesítő bizonyítvány a vonatkozó termékek végleges származási bizonyítványának tekintendő. A helyettesítő bizonyítványt a reexportőr írásos kérelmére állítják ki.

(3) A helyettesítő bizonyítvány jobb felső rovatában fel kell tüntetni annak a közbülső országnak a nevét, ahol azt kibocsátották.

A 4. rovatban fel kell tüntetni a "Replacement certificate" vagy a "Certificat de replacement" bejegyzések egyikét, valamint az eredeti származási bizonyítvány kibocsátásának napját és annak sorszámát.

A reexportőr nevét az 1. rovat tartalmazza.

A végső címzett nevét a 2. rovat tartalmazza.

Az újra kivitt termékek eredeti bizonyítványon szereplő összes adatát át kell vezetni a 3–9. rovatokba.

A reexportőr számlájára történő hivatkozást a 10. rovat tartalmazza.

A helyettesítő bizonyítványt kibocsátó vámhatóságok záradékkal látják el a 11. rovatot. A hatóságok felelőssége kizárólag a helyettesítő bizonyítvány kiadására korlátozódik. A 12. rovatban szereplő, a származási országra és a rendeltetési országra vonatkozó adatokat az eredeti bizonyítványról kell átvezetni. A reexportőr köteles aláírni ezt a rovatot. Az e rovatot jóhiszeműen aláíró reexportőr nem felelős az eredeti bizonyítványon szereplő adatok pontosságáért.

(4) Az (1) bekezdésben említett művelet elvégzését kérő vámhivatal az eredeti bizonyítványon feltünteti a továbbított termékek tömegét, számát és jellegét, és jelzi rajta a vonatkozó helyettesítő bizonyítvány/bizonyítványok sorszámát/sorszámait. A vámhivatal az eredeti bizonyítványt legalább három évig megőrzi.

(5) Az eredeti bizonyítvány fénymásolata a helyettesítő bizonyítványhoz csatolható.

(6) A 76. cikk rendelkezései szerint meghatározott eltérés alapján, a 67. cikkben említett preferenciális tarifális elbánásra jogosult termékek esetében az e cikkben megállapított eljárás csak a Közösségbe szánt termékekre alkalmazható.

88. cikk

Az e szakasz szerinti származó termékek Közösségbe történő behozataluk esetén a 67. cikkben meghatározott preferenciális tarifális elbánásban részesülhetnek a kedvezményezett ország illetékes kormányzati hatósága által kibocsátott FORM "A" származási bizonyítvány alapján Norvégia vagy Svájc vámhatósága által kibocsátott helyettesítő FORM "A" származási bizonyítvány bemutatásával, feltéve hogy a 78. cikkben meghatározott feltételek teljesültek, és hogy Norvégia, illetve Svájc együttműködik a Közösséggel oly módon, hogy lehetővé teszik annak vámhatóságai számára a kibocsátott bizonyítványok hitelességének és pontosságának ellenőrzését. A 94. cikkben meghatározott ellenőrzési eljárást értelemszerűen alkalmazni kell. A 94. cikk (3) bekezdésében meghatározott határidő nyolc hónapra hosszabbodik.

b) SZÁMLANYILATKOZAT

89. cikk

(1) A számlanyilatkozatot az alábbiak állíthatják ki:

a) a 90. cikk szerinti elfogadott közösségi exportőr; vagy

b) egy vagy több csomagból álló és 6000 euró összértéket meg nem haladó, származó terméket tartalmazó szállítmány exportőre, amennyiben a 81. cikk (1) bekezdésében említett segítségnyújtás vonatkozik erre az eljárásra.

(2) A számlanyilatkozat akkor állítható ki, ha az érintett termékek a Közösségből vagy a kedvezményezett országból származónak tekinthetők, és eleget tesznek e szakasz egyéb követelményeinek.

(3) A számlanyilatkozatot tevő exportőrnek késznek kell lennie arra, hogy a kiviteli ország vámhatóságának vagy egyéb illetékes kormányzati hatóságainak felszólítására bármikor benyújtsa az összes megfelelő okmányt, amelyek bizonyítják az érintett termékek származó helyzetét, illetve az e szakasz egyéb követelményeinek való megfelelést.

(4) Az exportőrnek a számlanyilatkozatot francia vagy angol nyelven kell kiállítania oly módon, hogy a számlára, a szállítólevélre vagy bármely egyéb kereskedelmi okmányra rágépeli, rábélyegzi vagy rányomtatja a 18. mellékletben olvasható szövegű nyilatkozatot. Ha a nyilatkozatot kézírással írják, azt tintával és nyomtatott betűvel kell leírni.

(5) A számlanyilatkozaton szerepelnie kell az exportőr saját kezű eredeti aláírásának. Mindazonáltal a 90. cikk szerinti elfogadott exportőr nem köteles aláírni az ilyen nyilatkozatokat, amennyiben írásbeli kötelezettségvállalást tesz a vámhatóságok felé arról, hogy teljes felelősséget vállal a nevét tartalmazó bármely számlanyilatkozatért oly módon, mintha azt saját kezűleg aláírta volna.

(6) Az (1) bekezdés b) pontjában említett esetekben a számlanyilatkozat használatára az alábbi különleges feltételek vonatkoznak:

a) minden egyes szállítmány esetében külön számlanyilatkozatot kell kiállítani;

b) ha a szállítmányban lévő áru a kiviteli országban már átesett "származó termék" meghatározására vonatkozó ellenőrzésen, számlanyilatkozatában az exportőr hivatkozhat erre az ellenőrzésre.

Az első albekezdés rendelkezései nem mentesítik az exportőrt az alól, hogy megfeleljen a vám- és postaügyi rendelkezésekben kötelezően előírt egyéb alakiságoknak.

90. cikk

(1) A közösségi vámhatóságok engedélyt adhatnak bármely exportőrnek (a továbbiakban: "elfogadott exportőr"), aki rendszeresen szállít a 67. cikk (2) bekezdése értelmében a Közösségből származó termékeket, és aki a vámhatóságok megelégedésére megad a termékek származó helyzetének ellenőrzéséhez szükséges minden garanciát, továbbá eleget tesz az e szakasz számlanyilatkozatok kiállításával kapcsolatos követelményeinek, arra, hogy az adott termékek értékétől függetlenül számlanyilatkozatot állíthasson ki.

(2) A vámhatóságok az általuk szükségesnek tartott feltételek szerint adhatják meg az elfogadott exportőri státust.

(3) A vámhatóságok az elfogadott exportőr részére vámhatósági engedélyszámot adnak ki, amelyet az köteles feltüntetni a számlanyilatkozaton.

(4) A vámhatóságok figyelemmel kísérik az engedély elfogadott exportőr által történő felhasználását.

(5) A vámhatóságok bármikor visszavonhatják az engedélyt. Az engedélyt vissza kell vonni, ha az elfogadott exportőr már nem biztosítja az (1) bekezdésben említett valamennyi garanciát, nem tesz eleget a (2) bekezdésben említett feltételeknek, vagy ha egyébként nem megengedett módon használja fel az engedélyt.

90a. cikk

(1) A 67. cikk (2) bekezdése szerinti közösségi termékek származó helyzete az alábbi okmányokkal igazolható:

a) EUR.1 szállítási bizonyítvány, amelynek mintáját a 21. melléklet tartalmazza; vagy

b) a 89. cikk szerinti számlanyilatkozat.

(2) Az exportőrnek vagy meghatalmazott képviselőjének az EUR.1 szállítási bizonyítvány 2. rovatában fel kell tüntetnie a "GSP beneficiary countries" és "EC" vagy a "Pays bénéficiaires du SPG" és "CE" bejegyzéseket.

(3) E szakasznak a FORM "A" származási bizonyítvány kibocsátásával, használatával és utólagos ellenőrzésével kapcsolatos rendelkezéseit értelemszerűen alkalmazni kell az EUR.1 szállítási bizonyítványokra és a kibocsátásukkal kapcsolatos rendelkezések kivételével a számlanyilatkozatokra.

90b. cikk

(1) A származási igazolás a kiviteli országban történő kiállítás napjától számított 10 hónapig érvényes, és azt ezen időszak alatt be kell nyújtani a behozatali ország vámhatóságának.

(2) A behozatali ország vámhatósága részére az (1) bekezdésben meghatározott bemutatási határidő után benyújtott származási igazolások akkor fogadhatók el a 67. cikkben említett preferenciális tarifális kedvezmények alkalmazásának céljából, ha az okmányokat rendkívüli körülmények miatt nem tudták benyújtani a megállapított határidőre.

(3) A késedelmes bemutatás egyéb eseteiben a behozatali ország vámhatósága elfogadhatja a származási igazolást, ha a termékeket az említett határidő előtt már bemutatták.

(4) Az importőr kérésére és tekintettel a behozatali tagállam vámhatósága által megállapított feltételekre, a vámhatóság részére elég egyetlen származási igazolást benyújtani az első szállítmány behozatalakor, ha az áruk:

a) behozatala rendszeres, folyamatos és jelentős értékű kereskedelmi forgalomban történik;

b) azonos adásvételi szerződés tárgyát képezik, amelynek szerződő felei a kiviteli országban és a Közösségben letelepedettek;

c) a Kombinált Nómenklatúra azonos (nyolc számjegyű) kódja alá tartoznak;

d) kizárólag ugyanattól az exportőrtől származnak, a végcéljuk ugyanaz az importőr, és azonos közösségi vámhivatalnál vetik őket alá a beléptetési alakiságoknak.

Ez az eljárás az illetékes vámhatóságok által meghatározott mennyiségekre és időtartamra alkalmazható. Ez az időtartam semmilyen körülmények között sem haladhatja meg a három hónapot.

90c. cikk

(1) Azok a termékek, amelyeket magánszemély kiscsomagként ad fel magánszemély részére, vagy amelyek az utazók személyes poggyászának részét képezik, a 67. cikkben említett preferenciális tarifális elbánásra jogosult származó termékeknek minősülnek anélkül, hogy FORM "A" származási bizonyítványt vagy számlanyilatkozatot kellene bemutatni, amennyiben az ilyen termékeket nem kereskedelmi jelleggel hozzák be, és nyilatkozatot tettek arról, hogy megfelelnek az e szakasz alkalmazásához szükséges feltételeknek, és nem kétséges az ilyen tartalmú nyilatkozat hitelessége.

(2) A nem kereskedelmi célú behozatalnak a címzettek vagy az utasok, illetve ezek családtagjainak személyes használatára szolgáló termékek alkalmi jellegű behozatala minősül, ha a termékek jellege és mennyisége alapján egyértelműen kizárható, hogy behozataluk kereskedelmi céllal történik.

Ezen túlmenően, az ilyen termékek összértéke nem haladja meg kiscsomagonként az 500 eurót, utazók személyes poggyászaként pedig az 1200 eurót.

91. cikk

(1) A 67. cikk (2), (3), illetve (4) bekezdésének alkalmazásakor annak a kedvezményezett országnak az illetékes kormányzati hatóságai, amelynél a FORM "A" származási bizonyítvány kiállítását kérelmezték, olyan termékek esetében, amelynek előállítása során a Közösségből, Norvégiából vagy Svájcból származó anyagokat használnak fel, az EUR.1 szállítási bizonyítványra vagy – ahol szükséges – a számlanyilatkozatra támaszkodnak.

(2) Az (1) bekezdésben említett esetekben kibocsátott FORM "A" származási bizonyítvány 4. rovatának tartalmaznia kell az "EC cumulation", "Norway cumulation", vagy "Switzerland cumulation", illetve a "Cumul CE", "Cumul Norvège" vagy "Cumul Suisse" bejegyzést.

92. cikk

A FORM "A" származási bizonyítvány, az EUR.1 szállítási bizonyítvány vagy a számlanyilatkozat adatai, illetve a vámhivatal számára a termékek behozatalával kapcsolatos alakiságok elintézése céljából benyújtott okmányok adatai közti kisebb eltérések felfedezése önmagában nem teszi érvénytelenné a bizonyítványt vagy a nyilatkozatot, ha megfelelően megállapítást nyer, hogy az adott okmány a bemutatott termékekre vonatkozik.

A FORM "A" származási bizonyítvány, az EUR.1 szállítási bizonyítvány vagy a számlanyilatkozat egyértelmű alaki hibái, mint például a gépelési hibák, nem eredményezik ezen okmány elutasítását, ha ezek a hibák nem teszik kétségessé az adott okmányban közölt megállapítások helyességét.

3. alszakasz

Az igazgatási együttműködés módszerei

93. cikk

(1) A kedvezményezett országok közlik a Bizottsággal a területükön lévő olyan kormányzati hatóságok nevét és címét, amelyek jogosultak FORM "A" származási bizonyítványokat kibocsátani, illetve az ilyen hatóságok által használt bélyegzők lenyomatmintáit, valamint a FORM "A" származási bizonyítványok és a számlanyilatkozatok ellenőrzéséért felelős megfelelő kormányzati hatóságok nevét és címét. A bélyegzők attól a naptól kezdve érvényesek, amikor a Bizottság átveszi azok lenyomatmintáit. A Bizottság továbbítja ezt a közlést a tagállamok vámhatóságai felé. Ha e közlés korábbi közlések módosításával jár, a Bizottság a kedvezményezett országok illetékes kormányzati hatóságai által adott útmutatás szerint jelzi az új bélyegzők használatbavételének napját. Ez a közlés bizalmas; azonban a termékek szabad forgalomba bocsátásakor a szóban forgó vámhatóságok lehetővé tehetik, hogy az importőr vagy annak megfelelően meghatalmazott képviselője megtekintse a bélyegzők e bekezdésben említett lenyomatmintáit.

(2) A Bizottság az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában ("C" sorozat) közzéteszi azt az időpontot, amelytől kezdődően a 97. cikkben említett új kedvezményezett országok megfeleltek az (1) bekezdésben meghatározott feltételeknek.

(3) A Bizottság megküldi a kedvezményezett országoknak a tagállamok vámhatóságai által az EUR.1 szállítási bizonyítvány kibocsátására használt bélyegzők lenyomatmintáit.

93a. cikk

A 67. cikkben említett preferenciális tarifális elbánással kapcsolatos rendelkezések alkalmazása céljából minden kedvezményezett ország köteles betartani a termékek származásával, a FORM "A" származási bizonyítvány kibocsátásával, a számlanyilatkozatok használatának feltételeivel és az igazgatási együttműködés módszereivel kapcsolatos szabályokat, illetve gondoskodni azok betartásáról.

94. cikk

(1) A FORM "A" származási bizonyítványok és a számlanyilatkozatok utólagos ellenőrzését szúrópróbaszerűen, illetve akkor kell elvégezni, ha a vámhatóságok alapos okkal kételkedhetnek az okmány hitelességében vagy az érintett termékek származó helyzetét, illetve az e szakasz egyéb követelményeinek teljesítését illetően.

(2) Az (1) bekezdés rendelkezéseinek végrehajtása érdekében a közösségi vámhatóságok visszaküldik a FORM "A" származási bizonyítványt és – ha csatolták – a számlát, a számlanyilatkozatot vagy e dokumentumok másolatát a kedvezményezett kiviteli ország illetékes kormányzati hatóságai részére, szükség esetén, megadva a vizsgálat okát is. Az ellenőrzési kérelem alátámasztására továbbítanak minden okmányt és információt, amely arra enged következtetni, hogy a származási igazolásban megadott információ helytelen.

Ha az érintett hatóságok úgy határoznak, hogy az ellenőrzés eredményének megszületéséig felfüggesztik a 66. cikkben említett preferenciális tarifális elbánás megadását, az áruk kiadását az importőrnek csak az általuk szükségesnek ítélt óvintézkedések mellett engedélyezik.

(3) Ha az (1) bekezdés rendelkezéseinek megfelelően utólagos ellenőrzést kérnek, az ellenőrzés elvégzésére és az eredmények közlésére a közösségi vámhatóságok felé legfeljebb hat hónap áll rendelkezésre. Az eredményekből megállapíthatónak kell lennie, hogy a szóban forgó származási igazolás a ténylegesen kivitt termékekre vonatkozik-e, és hogy e termékek a kedvezményezett országból vagy a Közösségből származónak tekinthetők-e.

(4) A 91. cikk szerint kibocsátott FORM "A" származási bizonyítvány esetében a válasznak tartalmaznia kell az EUR.1 szállítási bizonyítvány(ok) vagy – ha szükséges – a megfelelő számlanyilatkozat(ok) másolatát/másolatait.

(5) Ha megalapozott kétség merül fel, és a (3) bekezdésben megjelölt hat hónapon belül nem érkezik válasz, vagy ha a válasz nem tartalmaz kielégítő információt a szóban forgó okmány hitelességének vagy a termékek tényleges származásának megállapításához, az illetékes hatóságokhoz újabb megkeresést kell küldeni. Ha a második megkeresés után az ellenőrzés eredményeit négy hónapon belül nem közlik a megkereső hatósággal, vagy ha az eredmények nem teszik lehetővé a szóban forgó okmány hitelességének vagy a termékek valódi származásának megállapítását, a megkereső hatóság – a kivételes körülményeket leszámítva – megtagadja a preferenciális tarifális elbánásra való jogosultságot.

Az első albekezdés rendelkezéseit az azonos regionális csoporthoz tartozó országok között is alkalmazni kell az e szakasz szerint kibocsátott FORM "A" származási bizonyítványok utólagos ellenőrzésénél.

(6) Amennyiben az ellenőrzési eljárás vagy bármilyen más rendelkezésre álló információ azt jelzi, hogy e szakasz rendelkezéseit megsértették, a kedvezményezett kiviteli ország saját kezdeményezésére vagy a Közösség kérésére kellő sürgősséggel megfelelő vizsgálatot folytat vagy gondoskodik annak lefolytatásáról az ilyen szabályszegések megállapítása és megelőzése érdekében. A Közösség részt vehet a vizsgálatban.

(7) A FORM "A" származási bizonyítvány utólagos ellenőrzése céljából a kedvezményezett kiviteli ország illetékes kormányzati hatóságai legalább három évig megőrzik a bizonyítványok másolatait, illetve az azokhoz kapcsolódó bármilyen kiviteli okmányt.

95. cikk

A 78. cikk (1) bekezdésének c) pontja és a 88. cikk csak akkor alkalmazható, ha Norvégia és Svájc az általuk a fejlődő országokból származó egyes termékek esetében megadott preferenciális tarifális kedvezmények tekintetében a Közösségben alkalmazottakhoz hasonló rendelkezéseket alkalmaz.

A Bizottság tájékoztatja a tagállamok vámhatóságait arról, hogy Norvégia és Svájc elfogadtak-e ilyen rendelkezéseket, és tájékoztatják őket arról a napról, amelytől kezdődően a 78. cikk (1) bekezdése c) pontjának és a 88. cikknek a rendelkezései, illetve a Norvégia és Svájc által elfogadott hasonló rendelkezések alkalmazandók.

E rendelkezések azzal a feltétellel alkalmazandók, hogy a Közösség, Norvégia és Svájc egyezményt kötnek, amely egyebek mellett kimondja, hogy az igazgatási együttműködést keretében biztosítják egymás számára a szükséges kölcsönös jogsegélyt.

4. alszakasz

Ceuta és Melilla

96. cikk

(1) E szakasz alkalmazásában a "Közösség" kifejezés nem terjed ki Ceutára és Melillára. A "Közösségből származó termékek" kifejezés nem terjed ki a Ceutából és Melillából származó termékekre.

(2) Ezt a szakaszt értelemszerűen alkalmazni kell annak meghatározására, hogy a termékek Ceutába és Melillába történő behozatalukkor az általános preferenciális rendszer szerinti kedvezményekre jogosult kedvezményezett kiviteli országból származónak, illetőleg Ceutából és Melillából származónak tekinthetők-e.

(3) Ceuta és Melilla egyetlen területnek tekintendő.

(4) E szakasznak a FORM "A" származási bizonyítvány kibocsátásával, használatával és utólagos ellenőrzésével kapcsolatos rendelkezéseit értelemszerűen alkalmazni kell a Ceutából és Melillából származó termékekre.

(5) A spanyol vámhatóságok gondoskodnak ezen szakasz alkalmazásáról Ceuta és Melilla területén.

5. alszakasz

Záró rendelkezés

97. cikk

Ha egy országot vagy területet a Tanács vonatkozó rendeleteiben vagy ESZAK-határozatokban említett termékek vonatkozásában újonnan vagy ismételten kedvezményezett országként ismernek el, az abból az országból vagy arról a területről származó termékek jogosultak lehetnek az általános preferenciális rendszer kedvezményeire azzal a feltétellel, hogy a 93. cikk (2) bekezdésében említett napon vagy azt követően kiviszik őket a kedvezményezett országból vagy területről.

2. szakasz

Albánia, Bosznia-Hercegovina és Horvátország; Macedónia, volt Jugoszláv Köztársaság (egyes borfajták esetében) és Szlovénia (egyes borfajták esetében)

1. alszakasz

A származó termékek fogalmának meghatározása

98. cikk

(1) A Közösség által az egyes Albániából, Bosznia-Hercegovinából, Horvátországból, Macedónia, volt jugoszláv Köztársaságból (egyes borfajták esetében) és a Szlovéniából (egyes borfajták esetében) (a továbbiakban "kedvezményezett köztársaságok") származó termékekkel kapcsolatban biztosított preferenciális tarifális kedvezményekre vonatkozó rendelkezések alkalmazásában az alábbi termékeket kell a kedvezményezett köztársaságok egyikéből származónak tekinteni:

a) a 99. cikk értelmében teljes egészében a kedvezményezett köztársaságban létrejött vagy előállított termékek;

b) a kedvezményezett köztársaságban létrejött termékek, amelynek előállítása során az a) pontban említettektől eltérő termékeket is felhasználtak, feltéve hogy az említett termékek a 100. cikk értelmében kielégítő megmunkáláson vagy feldolgozáson estek át.

(2) E szakasz alkalmazásában a (3) bekezdés értelmében a Közösségből származó olyan termékeket, amelyek egy kedvezményezett köztársaságban a 101. cikkben leírtakon túlmenő megmunkáláson vagy feldolgozáson esnek át, az adott kedvezményezett köztársaságból származónak kell tekinteni.

(3) Az (1) bekezdést értelemszerűen alkalmazni kell a Közösségben létrejött vagy előállított termékek származásának megállapításakor.

99. cikk

(1) Az alábbiak tekintendők teljes egészében egy kedvezményezett köztársaságban vagy a Közösségben létrejöttnek vagy előállítottnak:

a) ott a föld mélyéből vagy a területéhez tartozó tengerfenékről kitermelt ásványi termékek;

b) az ott betakarított növényi termények;

c) az ott született és nevelt élő állatok;

d) az ott nevelt élő állatokból nyert termékek;

e) az ott folytatott vadászatból és halászatból nyert termékek;

f) egy kedvezményezett köztársaság vagy a Közösség hajóival, azok felségvizein kívül a tengerből kinyert tengeri halászati termékek, illetve más, tengerből származó termékek;

g) a kizárólag az f) pontban említett termékekből a kedvezményezett ország vagy a Közösség feldolgozóhajói fedélzetén előállított termékek;

h) a kizárólag nyersanyagok visszanyerésére alkalmas, ott összegyűjtött használt cikkek;

i) az ott folytatott gyártási műveletekből származó hulladék és maradék;

j) a felségvizeken kívül fekvő tengerfenékből vagy altalajból kinyert termékek, feltéve hogy a kedvezményezett köztársaságnak vagy a Közösségnek kizárólagos joga van azok kiaknázására;

k) az ott kizárólag az a)–j) pontokban meghatározott termékekből előállított termékek.

(2) Az (1) bekezdés f) és g) pontjában szereplő "a kedvezményezett köztársaság vagy a Közösség hajói" és "a kedvezményezett köztársaság vagy a Közösség feldolgozóhajói" kifejezések csak olyan hajókra és feldolgozóhajókra vonatkoznak,

- amelyeket a kedvezményezett köztársaságban vagy egy tagállamban lajstromoztak, illetve vettek nyilvántartásba,

- amelyek a kedvezményezett köztársaság vagy a tagállam lobogója alatt hajóznak,

- amelyek legalább 50 %-ban a kedvezményezett köztársaság, illetve a tagállam állampolgárainak tulajdonában vannak, vagy olyan társaságok tulajdonát képezik, amelyek székhelye az adott köztársaságban, illetve valamely tagállamban található, amelynek vezetője vagy vezetői, igazgatótanácsának vagy felügyelő bizottságának elnöke és e testületek tagjainak többsége a kedvezményezett köztársaság, illetve a tagállam állampolgárai, továbbá – társaságok esetében – alaptőkéjének legalább a fele az adott köztársaságnak vagy tagállamnak, illetve az adott köztársaság vagy tagállam állampolgárainak vagy közjogi szerveinek a rendelkezési joga alá tartozik,

- amelynek kapitánya és tisztjei a kedvezményezett köztársaság vagy a tagállamok állampolgárai, és

- amelynek legénysége legalább 75 %-ban a kedvezményezett köztársaság vagy a tagállam állampolgáraiból áll.

(3) A "kedvezményezett köztársaság" és a "Közösség" kifejezések az adott köztársasághoz vagy tagállamhoz tartozó felségvizeket is magukban foglalják.

(4) A tengerjáró hajók – ideértve a kifogott halak feldolgozását végző feldolgozóhajókat is – azon kedvezményezett ország vagy tagállam területének részét képezik, amelyhez tartoznak, feltéve hogy a (2) bekezdésben előírt feltételeknek megfelelnek.

100. cikk

A 98. cikk alkalmazásában azok a termékek, amelyek nem teljesen egészében egy kedvezményezett köztársaságban vagy a Közösségben jöttek létre vagy kerültek előállításra, akkor tekintendők kielégítően megmunkáltnak vagy feldolgozottnak, ha a 15. mellékletben szereplő felsorolásban megállapított feltételek teljesülnek.

Ezek a feltételek az e szakaszban megemlített összes termék esetében meghatározzák azt a feldolgozást vagy a megmunkálást, amelyet az előállításkor használt nem származó anyagokon végre kell hajtani; a feltételek csak az ilyen anyagokra vonatkoznak. Ha egy olyan termék, amely a felsorolásban megállapított feltételeknek eleget téve a származó helyzetet megszerezte, felhasználásra kerül egy másik termék előállításához, nem vonatkoznak rá a felhasználásával előállított termékre vonatkozó feltételek, és nem kell figyelembe venni azokat a nem származó anyagokat, amelyeket az előállításához felhasználhattak.

101. cikk

(1) A (2) bekezdés sérelme nélkül, a származó helyzet megszerzéséhez nem elegendő megmunkálásnak vagy feldolgozásnak kell tekinteni a következő műveleteket, függetlenül attól, hogy a 100. cikkben foglalt követelmények teljesülnek-e:

a) szállítás és tárolás során az áru jó állapotban való megőrzését biztosító műveletek (szellőztetés, szétterítés, szárítás, hűtés, sóba, kén-dioxidba vagy egyéb vizes oldatokba való helyezés, a sérült részek eltávolítása és más hasonló műveletek);

b) egyszerű műveletek, mint például por eltávolítása, szitálás, rostálás, válogatás, osztályozás, összeillesztés (ideértve készletek összeállítását is), mosás, festés, feldarabolás;

c) i. a csomagolás megváltoztatása, csomagok megbontása és összeállítása;

ii. egyszerű palackba, üvegbe, zsákba, ládába, dobozba helyezés, kartonra, lapra erősítés stb., valamint az összes többi egyszerű csomagolási művelet;

d) jelzés, címke vagy más hasonló megkülönböztető jel elhelyezése a terméken vagy annak csomagolásán;

e) különböző vagy azonos fajtájú termékek egyszerű keverése, ahol az összetevők közül legalább egy nem felel meg az e szakaszban megállapított feltételeknek, amelyek lehetővé teszik, hogy egy kedvezményezett köztársaságból vagy Közösségből származónak tekintsék őket;

f) alkatrészek teljes termékké való egyszerű összeállítása;

g) az a)–f) pontokban meghatározott több művelet kombinációja;

h) állatok levágása.

(2) A kedvezményezett köztársaságban vagy a Közösségben egy adott termékkel kapcsolatban végrehajtott összes művelet figyelembevételével történik annak meghatározása, hogy a terméken végrehajtott megmunkálás vagy feldolgozás nem elegendőnek tekintendő-e az (1) bekezdés értelmében.

101a. cikk

(1) E szakasz rendelkezéseinek alkalmazásában a minősítési egység az az adott termék, amelyet a Harmonizált Rendszer nómenklatúrája szerint történő besorolásánál alapegységnek kell tekinteni

Ebből tehát az következik, hogy:

a) amikor egy terméket a Harmonizált Rendszer alapján egyetlen vámtarifaszám alá besorolt áruk csoportja vagy halmaza alkot, akkor az egész együtt képezi a minősítés egységét;

b) amikor egy szállítmány a Harmonizált Rendszer azonos vámtarifaszáma alá sorolt több azonos termékből áll, e szakasz rendelkezéseinek alkalmazásakor minden egyes terméket egyedileg kell figyelembe venni.

(2) Amennyiben a Harmonizált Rendszer 5. általános szabálya szerint besorolási szempontból a csomagolás a termék részét képezi, akkor a származás meghatározásakor a termékkel megegyező megítélés alá esik.

102. cikk

(1) A 100. cikk rendelkezéseitől eltérve nem származó anyagok is felhasználhatók egy adott termék előállítása során, feltéve hogy azok összértéke nem haladja meg a termék gyártelepi árának 10 %-át.

Ahol a listában egynél több százalékos arány szerepel a nem származó anyagok maximális értékére vonatkozóan, az ilyen százalékos arányok nem léphetők túl az első albekezdés alkalmazásakor.

(2) Az (1) bekezdés nem vonatkozik a Harmonizált Rendszer 50–63. árucsoportjába tartozó termékekre.

103. cikk

Azok a berendezéssel, géppel, készülékkel vagy járművel együtt szállított tartozékok, pótalkatrészek és szerszámok, amelyek a normál felszerelés részét képezik, és annak árában benne foglaltatnak, vagy amelyek nem kerülnek külön számlázásra, úgy tekintendők, mint amelyek a kérdéses berendezés, gép, készülék vagy jármű részei, amelyek a berendezés szokásos tartozékai,

104. cikk

A Harmonizált Rendszer 3. általános szabálya szerint meghatározott készleteket származónak kell tekinteni, ha az azokat alkotó összes termék is származó. Mindazonáltal, ha egy készlet származó és nem származó termékeket egyaránt tartalmaz, a készletet, mint egészet származónak kell tekinteni, feltéve hogy a nem származó termékek értéke nem haladja meg a készlet gyártelepi árának 15 %-át.

105. cikk

Annak meghatározásához, hogy egy termék származó-e, nem szükséges meghatározni az alábbi, előállításkor használt áruk származását:

a) energia és tüzelőanyag;

b) felszerelés és berendezések;

c) gépek és szerszámok;

d) olyan áruk, amelyek nem kerülnek bele és amelyeket nem is terveznek beépíteni a termék végső összetételébe.

106. cikk

Az e szakaszban a származó helyzet megszerzéséhez meghatározott feltételeket folyamatosan teljesíteni kell a kedvezményezett köztársaságban vagy a Közösségben.

Ha a kedvezményezett köztársaságból vagy a Közösségből egy másik országba kivitt származó termékeket visszaviszik, azokat nem származónak kell tekinteni, kivéve, ha az illetékes hatóságok megelégedésére igazolható, hogy:

- a visszavitt termékek azonosak a kivitt termékekkel, és

- az adott országbeli tartózkodásuk vagy szállításuk alatt a jó állapotban való megőrzéséhez szükségeseken kívül semmilyen műveleten nem estek át.

107. cikk

(1) Az alábbiak tekintendők a kedvezményezett köztársaságból a Közösségbe vagy a Közösségből a kedvezményezett köztársaságba történő közvetlen szállításnak:

a) a termékek szállítása más ország területének érintése nélkül;

b) a kedvezményezett köztársaságon vagy a Közösségen kívül más ország területén átszállított, egyetlen szállítmányt alkotó termékek, amelyeket esetleg átrakodnak vagy ideiglenesen raktároznak az adott országban, feltéve hogy a termékek a tranzitországban vagy raktározás szerinti országban a vámhatóságok felügyelete alatt maradnak, és nem esnek át semmilyen műveleten, a kirakodáson, újra berakodáson vagy a jó állapotban történő megőrzést célzó bármilyen más műveleten kívül;

c) olyan termékek, amelyeket megszakítás nélkül, csővezetékeken szállítanak egy, a kedvezményezett köztársaság területén kívüli vagy a Közösség területén kívüli területen keresztül.

(2) Az (1) bekezdés b) pontjában meghatározott feltételek teljesítését az alábbi okmányokat benyújtásával kell bizonytani az illetékes vámhatóságnak:

a) az exportáló országból a tranzitországon való áthaladásra vonatkozó egyetlen fuvarokmány; vagy

b) a tranzitország vámhatóságai által kibocsátott igazolás, amely:

- pontos leírást ad a termékekről,

- tartalmazza a termék kirakodásának és újra berakodásának napját, illetve, ahol szükséges, a hajó vagy egyéb felhasznált szállítóeszköz nevét, és

- tanúsítja a termékek tranzitországban való tartózkodásának feltételeit;

c) vagy ezek hiányában bármilyen bizonyító erejű okmány.

108. cikk

(1) Egy kedvezményezett köztársaságból egy másik országban megrendezett kiállításra küldött, és a kiállítást követően a Közösségbe történő behozatal céljára értékesített származó termékek a Közösségbe történő behozatalukkor jogosultak a 98. cikkben említett preferenciális tarifális elbánásra, feltéve hogy a termékek megfelelnek e szakasz szerinti, a kedvezményezett köztársaságból származóként való elismerés feltételeinek, és feltéve hogy az illetékes Közösségen belüli vámhatóságok számára hitelt érdemlően igazolják, hogy:

a) az exportőr a termékeket a kedvezményezett köztársaságból közvetlenül továbbította abba az országba, ahol a kiállítást tartották, és azokat ott kiállította;

b) a termékeket az exportőr egy közösségbeli személy részére értékesítette vagy más módon rendelkezett róla;

c) a termékeket a kiállítás ideje alatt vagy azt követően haladéktalanul továbbították a Közösségbe ugyanabban az állapotban, amelyben azokat a kiállításra küldték;

d) a termékeket a kiállításra küldésük óta a kiállításon való bemutatáson kívül semmilyen célra nem használták.

(2) Az EUR.1 szállítási bizonyítványt a szokásos módon kell benyújtani a közösségi vámhatóságoknak. Ezen fel kell tüntetni a kiállítás nevét és címét. Ha szükséges, a termékek jellegével és a kiállításuk körülményeivel kapcsolatos további okmányszerű bizonyíték is megkövetelhető.

(3) Az (1) bekezdést alkalmazni kell minden olyan kereskedelmi, ipari, mezőgazdasági vagy kézműves-kiállításra, -vásárra vagy hasonló nyilvános rendezvényre vagy bemutatóra, amelyet nem eladóhelyeken vagy üzlethelyiségekben magáncélra, külföldi áruk értékesítése céljából szerveznek, és amelynek során a termékek a vámhatóság felügyelete alatt maradnak.

2. alszakasz

A származás igazolása

109. cikk

A kedvezményezett köztársaságból származó termékek a 98. cikkben említett preferenciális tarifális elbánás kedvezményében az alábbi okmányok benyújtása esetén részesülhetnek:

a) EUR.1 szállítási bizonyítvány, amelynek mintája a 21. mellékletben látható; vagy

b) a 116. cikk (1) bekezdésében meghatározott esetekben egy, az exportőr által a számlán, szállítólevélen vagy bármilyen más kereskedelmi okmányon tett, a 22. mellékletben olvasható szövegű nyilatkozat, amely kellő részletességgel leírja az érintett terméket ahhoz, hogy lehetővé váljék annak azonosítása (a továbbiakban: "számlanyilatkozat").

a) AZ EUR.1 SZÁLLÍTÁSI BIZONYÍTVÁNY

110. cikk

(1) Az e szakasz értelmében származónak minősülő termékek Közösségbe történő behozataluk esetén – amennyiben azokat a 107. cikk értelmében közvetlenül szállították a Közösségbe – a 98. cikkben meghatározott preferenciális elbánásban részesülhetnek olyan EUR.1 szállítási bizonyítvány bemutatásával, amelyet Albánia, Bosznia-Hercegovina, Horvátország, Macedónia, volt Jugoszláv Köztársaság vagy Szlovénia vámhatósága vagy egyéb illetékes kormányzati hatósága állított ki, feltéve hogy ezek a kedvezményezett köztársaságok:

- közölték a Bizottsággal a 121. cikkben megkövetelt információt, és

- segítséget nyújtanak a Közösségnek azáltal, hogy lehetővé teszik a tagállamok vámhatóságai számára az okmány hitelességének, illetve a szóban forgó termékek valódi származására vonatkozó tájékoztatás helytállóságának ellenőrzését.

(2) Az EUR.1 szállítási bizonyítvány csak akkor adható ki, ha a 98. cikkben említett preferenciális elbánás alkalmazása céljából előírt igazoló okmányként szolgál.

(3) Az EUR.1 szállítási bizonyítványt csak az exportőr vagy annak meghatalmazott képviselője által írásban benyújtott kérelemre lehet kiállítani. A kérelmet a 21. mellékletben szereplő mintának megfelelő nyomtatványon kell benyújtani és ezen alszakasz rendelkezései szerint kell kitölteni.

Az exportáló kedvezményezett köztársaság vagy a tagállam illetékes hatóságai legalább három évig megőrzik az EUR.1 szállítási bizonyítvány iránti kérelmeket.

(4) Az exportőr vagy annak meghatalmazott képviselője kérelmével együtt – annak alátámasztásaként – be kell nyújtania minden megfelelő okmányt, amely bizonyítja, hogy a kivitelre kerülő termékek az EUR.1 szállítási bizonyítvány kibocsátására vonatkozó feltételeknek eleget tesznek.

Az exportőr köteles vállalni, hogy az illetékes hatóságok kérésére benyújt bármilyen kiegészítő bizonyítékot, amelyet megkövetelhetnek ahhoz, hogy megállapítsák a preferenciális tarifális elbánásra jogosult termékek származó helyzetének helyességét, továbbá vállalnia kell, hogy hozzájárul nyilvántartásának vizsgálatához és ahhoz, hogy a hatáskörrel rendelkező hatóságok ellenőrizzék a termékek előállításának körülményeit.

(5) Az EUR.1 szállítási bizonyítványt a kedvezményezett köztársaságok illetékes kormányzati hatóságai vagy a kiviteli tagállam vámhatóságai akkor bocsátják ki, ha a kivitelre kerülő termékek e szakasz értelmében származónak tekinthetők.

(6) Mivel az EUR.1 szállítási bizonyítvány a 98. cikkben meghatározott a preferenciális tarifális elbánással kapcsolatos előírások alkalmazásához szükséges igazoló okmány, a kedvezményezett köztársaságok illetékes kormányzati hatóságainak, illetve a kiviteli tagállam vámhatóságainak feladata megtenni minden szükséges intézkedést a termékek származásának és a bizonyítványon szereplő egyéb adatoknak az ellenőrzése érdekében.

(7) Az (5) bekezdésben megállapított feltételek teljesítésének ellenőrzésére a kedvezményezett köztársaságok illetékes kormányzati hatóságai vagy a kiviteli tagállam vámhatóságai jogosultak bekérni minden okmányszerű bizonyítékot, és elvégezni az általuk szükségesnek ítélt ellenőrzéseket.

(8) A kedvezményezett köztársaságok illetékes kormányzati hatóságainak vagy a kiviteli tagállam vámhatóságainak felelőssége biztosítani az (1) bekezdésben hivatkozott nyomtatványok megfelelő kitöltését.

(9) Az EUR.1 szállítási bizonyítványon a vámhatóságoknak a nyomtatvány e célra fenntartott részén fel kel tüntetniük a bizonyítvány kiállításának napját.

(10) A kedvezményezett köztársaságok illetékes kormányzati hatóságai vagy a kiviteli tagállam vámhatóságai a bizonyítvánnyal érintett termékek kivitelekor bocsátják ki az EUR.1 szállítási bizonyítványt. A bizonyítványt az exportőr rendelkezésére kell bocsátani, mihelyt a kivitel megtörtént, illetve bizonyossá vált, hogy meg fog történni.

111. cikk

Amennyiben az importőr kérésére és a behozatali ország vámhatóságai által megállapított feltételek mellett a Harmonizált Rendszer 2. a) általános szabálya értelmében vett és a Harmonizált Rendszer XVI. vagy XVII. áruosztályai, illetve a 7308 vagy 9406 vámtarifaszámai alá tartozó szétszedett vagy nem összeszerelt termékek behozatala részszállítmányok formájában történik, akkor az ilyen termékek esetében egyetlen származási bizonyítványt kell benyújtani a vámhatóságok részére az első részszállítmány behozatalakor.

112. cikk

A származási igazolásokat a behozatali tagállam vámhatóságai részére kell benyújtani a Vámkódex 62. cikkében előírt eljárásoknak megfelelően. Az említett hatóságok megkövetelhetik a származási igazolás lefordítását, és azt is, hogy a behozatali nyilatkozat mellé csatolják az importőr nyilatkozatát arra vonatkozóan, hogy a termékek megfelelnek az e szakasz alkalmazásához szükséges feltételeknek.

113. cikk

(1) A 110. cikk (10) bekezdésétől eltérve az EUR.1 szállítási bizonyítvány kivételesen az abban foglalt termékek kivitele után is kibocsátható, ha

a) azt a kivitelkor tévedés, nem szándékos mulasztás vagy más különleges körülmények miatt nem bocsátották ki; vagy

b) az illetékes hatóságok megelégedésére bizonyítást nyer, hogy az EUR.1 szállítási bizonyítványt kibocsátották, de behozatalkor technikai okok miatt nem fogadták el.

(2) Az illetékes kormányzati hatóságok csak akkor állíthatják ki utólag az EUR.1 szállítási bizonyítványt, ha ellenőrizték, hogy az exportőr kérelmében foglalt adatok megegyeznek a megfelelő kiviteli okmányokban szereplő adatokkal, valamint hogy a szóban forgó termék kivitele során nem adtak ki az e szakaszban foglalt rendelkezéseknek megfelelő EUR.1 szállítási bizonyítványt.

(3) Az utólag kiállított EUR.1 szállítási bizonyítványon az alábbi bejegyzések egyikét kell feltüntetni:

- ,

- ,

- ,

- ,

- ,

- ,

- ,

- ,

- ,

- ,

- .

(4) A (3) bekezdésben említett záradékot az EUR.1 szállítási bizonyítvány "Megjegyzések" rovatába kell bejegyezni.

114. cikk

(1) Az EUR.1 szállítási bizonyítvány eltulajdonítása, elveszítése vagy megsemmisülése esetén az exportőr az azt kibocsátó illetékes kormányzati hatósághoz fordulhat, és – az annak birtokában lévő kiviteli okmányok alapján – másodlat kiállítását kérheti.

(2) Az ilyen módon kibocsátott másodlatot az alábbi bejegyzések egyikével kell ellátni:

- ,

- ,

- ,

- ,

- ,

- ,

- ,

- ,

- ,

- ,

- .

(3) A (2) bekezdésben említett záradékot az EUR.1 szállítási bizonyítvány "Megjegyzések" rovatába kell bejegyezni.

(4) A másodlaton fel kell tüntetni az eredeti EUR.1 szállítási bizonyítvány kibocsátásának napját, és a másodlat ettől a naptól érvényes.

115. cikk

Ha a származó termékeket a Közösségben lévő valamely vámhivatal felügyelete alá helyezik, az eredeti származási igazolás egy vagy több EUR.1 szállítási bizonyítvánnyal helyettesíthető a termékek összességének vagy egy részének a Közösségen belül máshová küldése céljából. Az EUR.1 szállítási bizonyítvány helyettesítő példányát az a vámhivatal bocsátja ki, amelynek felügyelete alá a termékeket helyezték.

b) SZÁMLANYILATKOZAT

116. cikk

(1) A számlanyilatkozatot az alábbiak állíthatják ki:

a) a 117. cikk szerinti elfogadott közösségi exportőr; vagy

b) egy vagy több csomagból álló és 6000 euró összértéket meg nem haladó származó terméket tartalmazó szállítmány exportőre, feltéve hogy a 110. cikk (1) bekezdésében hivatkozott segítségnyújtás vonatkozik erre az eljárásra.

(2) A számlanyilatkozat akkor állítható ki, ha az érintett termékek a Közösségből vagy egy kedvezményezett köztársaságból származónak tekinthetők, és eleget tesznek e szakasz egyéb követelményeinek.

(3) A számlanyilatkozatot kiállító exportőrnek késznek kell lennie arra, hogy a kiviteli ország vámhatóságának vagy egyéb illetékes kormányzati hatóságainak felszólítására bármikor benyújtsa az összes megfelelő okmányt, amelyek bizonyítják az érintett termékek származó helyzetét, illetve az e szakasz egyéb követelményeinek való megfelelést

(4) Az exportőrnek a számlanyilatkozatot oly módon kell kiállítania, hogy a számlára, a szállítólevélre vagy bármely egyéb kereskedelmi okmányra rágépeli, rábélyegzi vagy rányomtatja a 22. mellékletben olvasható szövegű nyilatkozatot a megadott nyelvi változatok egyikének használatával, a kiviteli ország nemzeti jogának rendelkezései szerint. Ha a nyilatkozatot kézírással írják, azt tintával és nyomtatott betűvel kell leírni.

(5) A számlanyilatkozaton szerepelnie kell az exportőr saját kezű eredeti aláírásának. Mindazonáltal a 117. cikk szerinti elfogadott exportőr nem köteles aláírni az ilyen nyilatkozatokat, amennyiben írásbeli kötelezettségvállalást tesz a vámhatóságok felé arról, hogy teljes felelősséget vállal a nevét tartalmazó bármely számlanyilatkozatért oly módon, mintha azt saját kezűleg aláírta volna.

(6) Az (1) bekezdés b) pontjában említett esetekben a számlanyilatkozat használatára az alábbi különleges feltételek vonatkoznak:

a) minden egyes szállítmány esetében külön számlanyilatkozatot kell kiállítani;

b) ha a szállítmányban lévő áru a kiviteli országban már átesett "származó termékek" meghatározására vonatkozó ellenőrzésen, számlanyilatkozatában az exportőr hivatkozhat erre az ellenőrzésre.

Az első albekezdés rendelkezései nem mentesítik az exportőrt az alól, hogy megfeleljen a vám- és postaügyi rendelkezésekben kötelezően előírt egyéb alakiságoknak.

117. cikk

(1) A közösségi vámhatóságok engedélyt adhatnak bármely exportőrnek (a továbbiakban: "elfogadott exportőr"), aki rendszeresen szállít a 98. cikk (2) bekezdés értelmében a Közösségből származó termékeket, és aki a vámhatóságok megelégedésére megad a termékek származó helyzetének ellenőrzéséhez szükséges minden garanciát, továbbá eleget tesz az e szakasz számlanyilatkozatok kiállításával kapcsolatos követelményeinek, arra hogy az adott termékek értékétől függetlenül számlanyilatkozatot állíthasson ki.

(2) A vámhatóságok az általuk szükségesnek tartott feltételek szerint adhatják meg az elfogadott exportőri státust.

(3) A vámhatóságok az elfogadott exportőr részére vámhatósági engedélyszámot adnak ki, amelyet az köteles feltüntetni a számlanyilatkozaton.

(4) A vámhatóságok figyelemmel kísérik az engedély elfogadott exportőr által történő felhasználását.

(5) A vámhatóságok bármikor visszavonhatják az engedélyt. Az engedélyt vissza kell vonni, ha az elfogadott exportőr már nem biztosítja az (1) bekezdésben említett minden garanciát, nem tesz eleget a (2) bekezdésben említett feltételeknek, vagy ha egyébként nem megengedett módon használja fel az engedélyt.

118. cikk

(1) A származási igazolás a kiviteli országban történő kiállítás napjától számított négy hónapig érvényes, és azt ezen időszak alatt be kell nyújtani a behozatali ország vámhatóságának.

(2) A behozatali ország vámhatósága részére az (1) bekezdésben meghatározott bemutatási határidő után benyújtott származási igazolások akkor fogadhatók el a 98. cikkben említett preferenciális tarifális kedvezmények alkalmazásának céljából, ha az okmányokat rendkívüli körülmények miatt nem tudták benyújtani a megállapított határidőre.

(3) A késedelmes bemutatás egyéb eseteiben a behozatali ország vámhatósága elfogadhatja a származási igazolást, ha a termékeket az említett határidő előtt bemutatták.

(4) Az importőr kérésére és tekintettel a behozatali tagállam vámhatósága által megállapított feltételekre, a vámhatóság részére elég egyetlen származási igazolást benyújtani az első szállítmány behozatalakor, ha az áruk:

a) behozatala rendszeres és folyamatos és jelentős értékű kereskedelmi forgalomban történik;

b) azonos adásvételi szerződés tárgyát képezik, amelynek szerződő felei a kiviteli országban és a Közösségben letelepedettek;

c) a Kombinált Nómenklatúra azonos (nyolc számjegyű) kódja alá tartoznak;

d) kizárólag ugyanattól az exportőrtől származnak, a végcéljuk ugyanaz az importőr, és azonos közösségbeli vámhivatalnál vetik őket alá a beléptetési alakiságoknak.

Ez az eljárás az illetékes vámhatóságok által meghatározott mennyiségekre és időtartamra alkalmazható. Ez az időtartam semmilyen körülmények között sem haladhatja meg a három hónapot.

119. cikk

(1) Azok a termékek, amelyeket magánszemély kiscsomagként ad fel magánszemély részére, vagy amelyek az utazók személyes poggyászának részét képezik, a 98. cikkben említett preferenciális tarifális elbánásra jogosult származó termékeknek minősülnek anélkül, hogy EUR.1 szállítási bizonyítványt vagy számlanyilatkozatot kellene benyújtani, amennyiben az ilyen termékeket nem kereskedelmi jelleggel hozzák be, és nyilatkozatot tettek róluk, hogy megfelelnek az e szakasz alkalmazásához szükséges feltételeknek, és nem kétséges az ilyen tartalmú nyilatkozat hitelessége.

(2) A nem kereskedelmi célú behozatalnak a címzettek vagy az utasok, illetve ezek családtagjainak személyes használatára szolgáló termékek alkalmi jellegű behozatala minősül, ha a termékek jellege és mennyisége alapján egyértelműen kizárható, hogy behozataluk kereskedelmi céllal történik.

Ezen túlmenően, az ilyen termékek összértéke nem haladja meg kiscsomagonként az 500 eurót, utazó személyes poggyászaként pedig az 1200 eurót.

120. cikk

A származási igazoláson feltüntetett adatok és a vámhivatal számára a termékek behozatalával kapcsolatos alakiságok elvégzése céljából benyújtott okmányok adatai közti kisebb eltérések felfedezése önmagában nem teszi érvénytelenné a származási igazolást, ha kétséget kizáróan megállapítást nyer, hogy az adott okmány a bemutatott termékekre vonatkozik.

A származási igazolás egyértelmű alaki hibái, mint például a gépelési hibák, nem eredményezik ezen okmány elutasítását, ha ezek a hibák nem teszik kétségessé az adott okmányban közölt megállapítások helyességét.

3. alszakasz

Az igazgatási együttműködés módszerei

121. cikk

(1) A kedvezményezett köztársaságok közlik a Bizottsággal a területükön lévő olyan kormányzati hatóságok nevét és címét, amelyek jogosultak EUR.1 szállítási bizonyítványokat kibocsátani, illetve az ilyen hatóságok által használt bélyegzők lenyomatmintáit, valamint az EUR.1 szállítási bizonyítványok és a számlanyilatkozatok ellenőrzéséért felelős megfelelő kormányzati hatóságok nevét és címét. A bélyegzők attól a naptól kezdve érvényesek, amikor a Bizottság átveszi azok lenyomatmintáit. A Bizottság továbbítja ezt a közlést a tagállamok vámhatóságai felé.

Ha e közlés korábbi közlések módosításával jár, a Bizottság a kedvezményezett köztársaságok illetékes kormányzati hatóságai által adott útmutatás szerint jelzi az új bélyegzők használatbavételének napját. Ez a közlés bizalmas; azonban a termékek szabad forgalomba bocsátásakor a szóban forgó vámhatóságok lehetővé tehetik, hogy az importőr vagy annak megfelelően meghatalmazott képviselője megtekintse a bélyegzők e bekezdésben említett lenyomatmintáit.

(2) A Bizottság megküldi a kedvezményezett köztársaságoknak a tagállamok vámhatóságai által az EUR.1 szállítási bizonyítvány kibocsátására használt bélyegzők lenyomatmintáit.

122. cikk

(1) Az EUR.1 szállítási bizonyítványok és a számlanyilatkozatok utólagos ellenőrzését szúrópróbaszerűen, illetve akkor kell elvégezni, ha a vámhatóságok alapos okkal kételkedhetnek az okmány hitelességében vagy az érintett termékek származó helyzetét, illetve az e szakasz egyéb követelményeinek teljesítését illetően.

(2) Az (1) bekezdés rendelkezéseinek végrehajtása érdekében a behozatali tagállam vagy a kedvezményezett köztársaság illetékes hatóságai visszaküldik az EUR.1 szállítási bizonyítványt és – amennyiben csatolták – a számlát, a számlanyilatkozatot vagy e dokumentumok másolatát a kedvezményezett kiviteli köztársaság vagy tagállam illetékes kormányzati hatóságai részére, szükség esetén, megadva a vizsgálat okát is. Az ellenőrzési kérelem alátámasztására továbbítanak minden okmányt és információt, amely arra enged következtetni, hogy a származási igazolásban megadott információ helytelen.

Ha a behozatali tagállam vámhatóságai úgy határoznak, hogy az ellenőrzés eredményének megszületéséig felfüggesztik a 98. cikkben említett preferenciális tarifális elbánás megadását, az áruk kiadását az importőrnek csak az általuk szükségesnek ítélt óvintézkedések mellett engedélyezik.

(3) Ha az (1) bekezdés rendelkezéseinek megfelelően utólagos ellenőrzést kérnek, az ellenőrzés elvégzésére és az eredmények közlésére a behozatali tagállam vámhatóságai vagy a kedvezményezett behozatali köztársaság illetékes kormányzati hatóságai felé legfeljebb hat hónap áll rendelkezésre. Az eredményekből megállapíthatónak kell lennie, hogy a szóban forgó származási igazolás a ténylegesen kivitt termékekre vonatkozik-e, és hogy e termékek a kedvezményezett köztársaságból vagy a Közösségből származónak tekinthetők-e.

(4) Ha megalapozott kétség merül fel, és a (3) bekezdésben megjelölt hat hónapon belül nem érkezik válasz, vagy ha a válasz nem tartalmaz kielégítő információt a szóban forgó okmány hitelességének vagy a termékek tényleges származásának megállapításához, az illetékes hatóságokhoz újabb megkeresést kell küldeni. Ha a második megkeresés után az ellenőrzés eredményeit négy hónapon belül nem közlik a megkereső hatósággal, vagy ha az eredmények nem teszik lehetővé a szóban forgó okmány hitelességének vagy a termékek valódi származásának megállapítását, a megkereső hatóság – a kivételes körülményeket leszámítva – megtagadja a preferenciális tarifális elbánásra való jogosultságot.

(5) Ha az ellenőrzési eljárás vagy bármilyen más rendelkezésre álló információ azt jelzi, hogy e szakasz rendelkezéseit megsértették, a kedvezményezett kiviteli köztársaság saját kezdeményezésére vagy a Közösség kérésére kellő sürgősséggel megfelelő vizsgálatot folytat vagy gondoskodik annak lefolytatásáról az ilyen szabályszegések megállapítása és megelőzése érdekében. A Közösség részt vehet a vizsgálatban.

(6) Az EUR.1 szállítási bizonyítvány utólagos ellenőrzése céljából a kedvezményezett kiviteli köztársaság illetékes kormányzati hatóságai vagy a kiviteli tagállam vámhatóságai legalább három évig megőrzik a bizonyítványok másolatait, illetve az azokhoz kapcsolódó bármilyen kiviteli okmányt.

4. alszakasz

Ceuta és Melilla

123. cikk

(1) E szakasz alkalmazásában a "Közösség" kifejezés nem terjed ki Ceutára és Melillára. A "Közösségből származó termékek" kifejezés nem terjed ki a Ceutából és Melillából származó termékekre.

(2) Ezt a szakaszt értelemszerűen alkalmazni kell annak meghatározására, hogy a termékek Ceutába és Melillába történő behozatalukkor a preferenciális kedvezményekre jogosult exportáló kedvezményezett köztársaságból származónak, illetőleg Ceutából és Melillából származónak tekinthetők-e.

(3) Ceuta és Melilla egyetlen területnek tekintendő.

(4) E szakasznak az EUR.1 szállítási bizonyítvány kibocsátásával, használatával és utólagos ellenőrzésével kapcsolatos rendelkezéseit értelemszerűen alkalmazni kell a Ceutából és Melillából származó termékekre.

(5) A spanyol vámhatóságok gondoskodnak ezen szakasz alkalmazásáról Ceuta és Melilla területén."

6. A 237. cikk (1) és (4) bekezdésében a "C1" és a "C2/CP3" megjelöléseket a "CN22", illetve a "CN23" váltja fel.

7. A II. rész ("Az áruk vámjogi sorsa") I. címe ("Szabad forgalomba bocsátás"), 2. fejezetének (291–308. cikk) helyébe a következő szöveg lép:

"2. FEJEZET

Meghatározott célú felhasználás

291. cikk

(1) E fejezet akkor alkalmazandó, ha valamely rendelkezés szerint a meghatározott célú felhasználásuk miatt kedvezményes tarifális elbánás, illetve csökkentett vagy nulla vámtétel mellett szabad forgalomba bocsátott áruk meghatározott célú felhasználás vámfelügyelete alá kel vonni.

(2) E fejezet alkalmazásában:

a) "egységes engedély": különböző vámigazgatásokra kiterjedő engedély;

b) "könyvelés": az engedélyes kereskedelmi, adózási vagy egyéb számviteli adatai, vagy a részére nyilvántartott ilyen adatok;

c) a "nyilvántartás": az összes szükséges információt és műszaki részletet tartalmazó adatok bármilyen hordozón, amelyek lehetővé teszik, hogy a vámhatóságok felügyeljék és ellenőrizzék a műveleteket.

292. cikk

(1) Ha valamely rendelkezés szerint az árukat a meghatározott célú felhasználás vámfelügyelete alá kell vonni, a kedvezményes tarifális elbánásnak a Vámkódex 21. cikke szerinti megadásához írásbeli engedély szükséges.

Ha az árut meghatározott célú felhasználása miatt csökkentett vagy nulla vámtétellel bocsátják szabad forgalomba, és a hatályos rendelkezések kötelezővé teszik, hogy az áru a Vámkódex 82. cikke szerint vámfelügyelet alatt maradjon, a meghatározott célú felhasználás vámfelügyeletének alkalmazásához írásbeli engedély szükséges.

(2) A kérelmet írásban kell benyújtani a 67. mellékletben megadott minta szerint. A vámhatóságok engedélyezhetik, hogy az engedély megújítása vagy módosítása iránt egyszerű írásbeli kérelemmel lehessen folyamodni.

(3) Különleges körülmények fennállása esetén a vámhatóságok lehetővé tehetik, hogy a szabad forgalomba bocsátásra vonatkozó vámáru-nyilatkozat, amelyet rendes eljárásban írásban vagy adatfeldolgozási eljárással tettek, engedély iránti kérelemnek minősüljön, feltéve hogy:

- a kérelem csak egy vámigazgatást érint,

- a kérelmező teljes egészében az előírt meghatározott célú felhasználás alá vonja az árut, és

- biztosítják a műveletek szabályszerű elvégzését.

(4) Ha a vámhatóságok elégtelennek tekintik a kérelemben megadott információkat, további adatokat kérhetnek a kérelmezőtől.

Különösen azokban az esetekben, amikor a kérelem vámáru-nyilatkozattal is benyújtható, a vámhatóságoknak a 218. cikk sérelme nélkül kötelezővé kell tenniük a kérelem mellé egy, a nyilatkozattevő által kibocsátott okmány csatolását, amely legalább az alábbi adatokat tartalmazza kivéve, ha az ilyen adatot szükségtelennek ítélik, vagy már szerepel a vámáru-nyilatkozatban:

a) a kérelmező, a nyilatkozattevő és a gazdálkodó neve és címe;

b) a meghatározott célú felhasználás jellege;

c) az áruk, azok meghatározott célú felhasználása eredményeként létrejövő termékek műszaki leírása és azonosításuk módja;

d) becsült elszámolási kulcs vagy módszer, amely alapján a kulcsot megállapítják;

e) az áru meghatározott célú felhasználás alá vonásának becsült határideje;

f) az a hely, ahol az árut meghatározott célú felhasználás alá vonják.

(5) Amikor egységes engedélyért folyamodnak, az alábbi eljárás szerint a hatóságok előzetes beleegyezése szükséges.

A kérelmet az azon hely szerint illetékes vámhatósághoz kell benyújtani,

- ahol a kérelmezőnek a számviteli bizonylatok vizsgálatán alapuló ellenőrzést lehetővé tevő főkönyveit vezetik, és ahol az engedélyben érintett műveleteknek legalább egy részét végzik, illetve

- egyéb esetben az a hely, ahol az árut meghatározott célú felhasználás alá vonják.

Ezek a vámhatóságok közlik a kérelmet és az engedélytervezetet a többi érintett vámhatósággal, amelyek 15 napon belül visszaigazolják a kézhezvétel napját.

A többi érintett vámhatóság az engedélytervezet kézhezvételének napjától számított 30 napon belül közli esetleges kifogásait. Amennyiben a fent említett időszakon belül kifogás érkezik, és ezekről nem születik megegyezés, a kérelmet a kifogással érintett részében el kell utasítani.

A vámhatóságok kiadhatják az engedélyt, ha 30 napon belül nem érkezett kifogás az engedélytervezettel kapcsolatban.

Az engedélyt kiadó vámhatóságok másolatot küldenek minden érintett vámhatóságnak.

(6) Ha kettő vagy több vámigazgatás között általános megegyezés születik az egységes engedély megadásának kritériumairól és feltételeiről, az említett vámigazgatások abban is megállapodhatnak, hogy egyszerű értesítéssel helyettesítik az előzetes konzultációt. Az ilyen értesítésnek mindig elegendőnek kell lennie, amikor az egységes engedélyt megújítják vagy visszavonják.

293. cikk

(1) A 67. mellékletben megadott mintának megfelelő engedélyt a Közösség vámterületén letelepedett személyek részére lehet megadni, amennyiben teljesülnek az alábbi feltételek:

a) a tervezett tevékenységek összhangban vannak az előírt meghatározott célú felhasználással és az árunak a 296. cikk szerinti átszállítására vonatkozó előírásokkal, valamint biztosított a műveletek szabályszerű elvégzése;

b) a kérelmező megad minden szükséges garanciát a tervezett műveletek szabályszerű elvégzéséhez, és vállalja az alábbi kötelezettségeket:

- az árut teljesen vagy részben az előírt meghatározott célú felhasználás alá vonja vagy átszállítja, és ezt a hatályos rendelkezések szerint bizonyítja,

- nem tesz olyan lépést, ami összeegyeztethetetlen az előírt meghatározott célú felhasználás szándékolt céljával,

- az illetékes vámhatóságokat értesíti az összes tényezőről, amely kihatással lehet az engedélyre;

c) biztosított a hatékony vámfelügyelet, és a vámhatóságok által megteendő igazgatási intézkedések arányban vannak az érintett gazdasági igényekkel;

d) kielégítő nyilvántartást vezetnek és őriznek meg;

e) biztosítékot nyújtanak, amennyiben a vámhatóságok ezt szükségesnek tartják.

(2) A 292. cikk (3) bekezdése szerinti engedélykérelem esetén az engedély megadása a Közösség vámterületén letelepedett személyek részére a vámáru-nyilatkozat elfogadásával történik az (1) bekezdésben meghatározott egyéb feltételek alapján.

(3) Az engedélynek az alábbi adatokat kell tartalmaznia, kivéve, ha azokat szükségtelennek ítélik:

a) az engedélyes azonosítása;

b) szükség esetén a Kombinált Nómenklatúra vagy TARIC-kód, az áru jellege és megnevezése, a meghatározott célú felhasználási műveletek leírása és az elszámolási kulcsra vonatkozó rendelkezések;

c) az azonosítás és a vámfelügyelet eszközei és módszerei;

d) az a határidő, ameddig az árut az előírt meghatározott célú felhasználás alá kell vonni;

e) a vámhivatalok, ahol az árut szabad forgalomba bocsátás céljára bejelentik, illetve az intézkedések felügyeletét végző vámhivatalok;

f) azok a helyek, ahol az árut az előírt meghatározott célú felhasználás alá kell vonni;

g) adott esetben a nyújtani szükséges biztosíték;

h) az engedély érvényességi ideje;

i) adott esetben, az áru átszállításának lehetősége a 296. cikk (1) bekezdése szerint;

j) adott esetben, az árunak a 296. cikk (2) bekezdése második albekezdése és a (3) bekezdés szerinti átszállítására vonatkozó egyszerűsített rendelkezések;

k) adott esetben, a Vámkódex 76. cikke szerint engedélyezett egyszerűsített eljárások;

l) a közlés módszerei.

(4) A 294. cikk sérelme nélkül, az engedély a kiadásának napján vagy az engedélyben megadott bármely későbbi napon lép hatályba.

294. cikk

(1) A vámhatóságok visszamenőleges hatályú engedélyt is kiadhatnak.

A (2) és (3) bekezdések sérelme nélkül, a visszamenőleges hatályú engedély a kérelem benyújtásának napjától hatályos.

(2) Ha a kérelem azonos jellegű műveletre és árura vonatkozó engedély megújítására irányul, az engedély visszamenőleges hatállyal is megadható az eredeti engedély lejáratának napjától kezdődően.

(3) Kivételes körülmények esetén egy engedély visszamenőleges hatálya tovább is kiterjeszthető, de a kérelem benyújtásának napjától számított egy évnél nem hosszabb időre, feltéve hogy bizonyított gazdasági igény áll fenn, és:

a) a kérelem nem megtévesztés kísérletével vagy nyilvánvaló gondatlansággal kapcsolatos;

b) a kérelmező könyvelése alapján a rendelkezések összes követelménye teljesítettnek tekinthető, és ahol szükséges, a kicserélés elkerülése érdekében az áru azonosítható a szóban forgó időszakra, és az ilyen könyvelés lehetővé teszi a rendelkezések ellenőrzését;

c) az áru helyzetét szabályossá tevő összes alakiság végrehajtható, ideértve szükség esetén a vámáru-nyilatkozat érvénytelenítését.

295. cikk

Egy engedély lejárta nem érinti azt az árut, amely az engedély értelmében, annak lejárta előtt már szabad forgalomban volt.

296. cikk

(1) Az áruk azonos engedélyben megjelölt helyek közötti átszállítása vámalakiságok nélkül végezhető.

(2) Ha két, különböző tagállamban letelepedett engedélyes között áruszállítás történik, és az érintett vámhatóságok nem egyeztek meg a (3) bekezdés szerinti egyszerűsített eljárásokban, a 63. melléklet szerinti T5 ellenőrző példányt kell használni az alábbi eljárás szerint:

a) az átszállító három példányban (egy eredeti és két másolat) kitölti a T5 ellenőrző példányt. Az egyes példányokat megfelelő sorszámmal kell ellátni;

b) a T5 ellenőrző példánynak az alábbiakat kell tartalmaznia:

- az "A" rovatban ("Indító vámhivatal") az átszállító engedélyében meghatározott illetékes vámhivatal címe,

- a 2. rovatban az átszállító neve, illetve cégneve, teljes címe és engedélyének száma,

- a 8. rovatban a címzett neve, illetve cégneve, teljes címe és engedélyének száma,

- a "Fontos megjegyzés" rovatban és a "B" rovatban szereplő szöveg áthúzandó,

- a 31. rovatban az áruk megnevezése az átszállítás időpontjában, beleértve a tételek számát is, a 33. rovatban pedig a vonatkozó KN-kód,

- a 38. rovatban az áru nettó tömege,

- a 103. rovatban az áru nettó mennyisége betűvel kiírva,

- a 104. rovatban egy megjelölés az "Egyéb (részletezze)" rovatban, valamint a nyomtatott nagybetűkkel írt alábbi bejegyzések egyike:

- DESTINO ESPECIAL: MERCANCÍAS RESPECTO DE LAS CUALES, LAS OBLIGACIONES SE CEDEN AL CESIONARIO (REGLAMENTO (CEE) No 2454/93, ARTÍCULO 296)

- SÆRLIGT ANVENDELSESFORMÅL: VARER, FOR HVILKE FORPLIGTELSERNE OVERDRAGES TIL ERHVERVEREN (FORORDNING (EØF) Nr. 2454/93, ARTIKEL 296)

- BESONDERE VERWENDUNG: WAREN MIT DENEN DIE PFLICHTEN AUF DEN ÜBERNEHMER ÜBERTRAGEN WERDEN (ARTIKEL 296 DER VERORDNUNG (EWG) Nr. 2454/93)

- ΕΙΔΙΚΟΣ ΠΡΟΟΡΙΣΜΟΣ: ΕΜΠΟΡΕΓΜΑΤΑ ΓΙΑ ΤΑ ΟΠΟΙΑ ΟΙ ΥΠΟΧΡΕΩΣΕΙΣ ΕΚΧΩΡΟΥΝΤΑΙ ΣΤΟΝ ΕΚΔΟΧΕΑ (ΑΡΘΡΟ 296 ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΟΚ) αριθ. 2454/93)

- END-USE: GOODS FOR WHICH THE OBLIGATIONS ARE TRANSFERRED TO THE TRANSFEREE (REGULATION (EEC) No 2454/93, ARTICLE 296)

- DESTINATION PARTICULIÈRE: MARCHANDISES POUR LESQUELLES LES OBLIGATIONS SONT TRANSFÉRÉES AU CESSIONNAIRE [RÈGLEMENT (CEE) No 2454/93, ARTICLE 296]

- DESTINAZIONE PARTICOLARE: MERCI PER LE QUALI GLI OBBLIGHI SONO TRASFERITI AL CESSIONARIO (REGOLAMENTO (CEE) N. 2454/93, ARTICOLO 296)

- BIJZONDERE BESTEMMING: GOEDEREN WAARVOOR DE VERPLICHTINGEN AAN DE OVERNEMER WORDEN OVERGEDRAGEN (VERORDENING (EEG) Nr. 2454/93, ARTIKEL 296)

- DESTINO ESPECIAL: MERCADORIAS RELATIVAMENTE ÀS QUAIS AS OBRIGAÇÕES SÃO TRANSFERIDAS PARA O CESSIONÁRIO [REGULAMENTO (CEE) N.o 2454/93, ARTIGO 296.o]

- TIETTY KÄYTTÖTARKOITUS: TAVARAT, JOIHIN LIITTYVÄT VELVOITTEET SIIRRETÄÄN SIIRRONSAAJALLE (ASETUS (ETY)