A BIZOTTSÁG (EU) 2021/2239 VÉGREHAJTÁSI RENDELETE

(2021. december 15.)

a Kínai Népköztársaságból származó egyes közüzemi méretű acél szélerőműtornyok behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről

AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,

tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,

tekintettel az Európai Unióban tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2016. június 8-i (EU) 2016/1036 európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 9. cikke (4) bekezdésére,

mivel:

1. AZ ELJÁRÁS

1.1. Az eljárás megindítása

(1) Az Európai Bizottság (a továbbiakban: Bizottság) 2020. október 21-én az (EU) 2016/1036 európai parlamenti és tanácsi rendelet (a továbbiakban: alaprendelet) 5. cikke alapján dömpingellenes vizsgálatot indított a Kínai Népköztársaságból (a továbbiakban: érintett ország vagy Kína) származó egyes acél szélerőműtornyok (a továbbiakban még: vizsgált termék) behozatalára vonatkozóan. A Bizottság a vizsgálat megindításáról értesítést tett közzé az Európai Unió Hivatalos Lapjában (2) (a továbbiakban: a vizsgálat megindításáról szóló értesítés).

(2) A Bizottság a vizsgálatot a Szélerőműtorony-gyártók Európai Szövetsége (European Wind Tower Association, a továbbiakban: panaszos vagy EWTA) által 2020. szeptember 9-én benyújtott panasz nyomán indította el. A panaszt a panaszos az alaprendelet 5. cikkének (4) bekezdése értelmében az acél szélerőműtornyokkal foglalkozó uniós gazdasági ágazat nevében nyújtotta be. A panaszban foglalt, a dömpinggel és az abból eredő jelentős kárral kapcsolatos bizonyítékok elegendőek voltak a vizsgálat megindításához.

1.2. Az érdekelt felek és az eljárás megindításával kapcsolatos észrevételek

(3) A Bizottság az eljárás megindításáról szóló értesítésben felkérte az érdekelt feleket, hogy a vizsgálatban való részvétel érdekében vegyék fel vele a kapcsolatot. A Bizottság emellett külön tájékoztatta a panaszost, más ismert uniós gyártókat, az ismert exportáló gyártókat, a kínai hatóságokat, valamint az ismert felhasználókat és importőröket a vizsgálat megindításáról, továbbá felkérte őket a vizsgálatban való részvételre.

(4) Az érdekelt felek lehetőséget kaptak arra, hogy észrevételeket tegyenek a vizsgálat megindításával kapcsolatban, és kérjék a Bizottság és/vagy a kereskedelmi ügyekben eljáró meghallgató tisztviselő előtti meghallgatásukat. A Bizottság 2021 márciusában meghallgatást tartott három felhasználó részvételével.

(5) A kínai ágazati szervezet, a Kínai Gép- és Elektronikus Termék Export-import Kereskedelmi Kamara (China Chamber of Commerce for Import & Export of Machinery & Electronic Products, a továbbiakban: CCCME) az eljárás megindításával kapcsolatos észrevételeiben azt állította, hogy a panaszos nem adott érdemi összefoglalót a panaszban használt bizalmas információkról, különösen a panasz 2.1–2.4. mellékletét illetően. A CCCME szerint a bizalmas adatok túlzott mértékű használata ellehetetlenítette, hogy ez a fél a vizsgálati időszak alatt megismerje a helyzetet. Ezen állításait az ideiglenes szakasz utáni észrevételeiben és meghallgatásán megismételte.

(6) A Bizottság rámutatott arra, hogy a panaszos az említett mellékletekben csak a vállalati vonatkozású információkat, például a panasz előkészítéséhez adatokat szolgáltató egyes vállalatok árbevételét, nyereségét, valamint termelési és értékesítési volumenét jelölte meg bizalmasként. A panasz nyilvános változata mindegyik mutató összesített adatait tartalmazta. Tehát a panasz nyilvános változatában foglalt információk a CCCME állításaival ellentétben elegendőek voltak ahhoz, hogy a CCCME a panaszban szereplő kárkülönbözet kiszámításával kapcsolatosan részletes észrevételeket nyújtson be. A CCCME észrevételeire reagálva az EWTA ugyancsak leszögezte, hogy nem állt az uniós gyártók érdekében, hogy részletes információkat közöljenek a figyelembe vett időszak alatti saját teljesítményükről, még indexált formában sem (3). Következésképpen a Bizottság elutasította ezt az állítást.

1.3. Mintavétel

(7) A Bizottság az eljárás megindításáról szóló értesítésben jelezte, hogy az alaprendelet 17. cikke alapján mintavételt végezhet az érdekelt felek körében.

1.3.1. Mintavétel az uniós gyártók körében

(8) A Bizottság az eljárás megindításáról szóló értesítésben jelezte, hogy ideiglenesen kiválasztott egy uniós gyártókból álló mintát. A Bizottság az uniós gyártók által az eljárás megindítását megelőző legitimációs elemzés keretében bejelentett termelési és uniós értékesítési mennyiségek alapján, a gyártók földrajzi elhelyezkedését is figyelembe véve választotta ki az ideiglenes mintát. A minta két tagállamban működő három uniós gyártóból állt, amely a hasonló termék teljes becsült uniós értékesítési és termelési volumenének mintegy 38 %-át adták az eljárás megindítási szakaszában. A Bizottság felkérte az érdekelt feleket, hogy tegyenek észrevételeket az ideiglenes mintával kapcsolatban. Egyetlen fél sem fogalmazott meg észrevételt.

(9) A Bizottság ezért az uniós gazdasági ágazatra nézve reprezentatívnak ítélte, és véglegesítette a három uniós gyártóból álló ideiglenes mintát.

(10) A CCCME és a WindEurope európai szélenergetikai szövetség jóval az uniós gyártókból álló mintával kapcsolatos észrevételek megtételére nyitva álló határidő letelte után megkérdőjelezte a panaszosok reprezentativitását. Egyik fél észrevételei sem tudták megváltoztatni az uniós gyártókból álló mintával kapcsolatos döntést, és a Bizottság elutasította őket.

1.3.2. Mintavétel az importőrök körében

(11) Az eljárás megindításakor az egyik, állítólag független importőr fél szolgáltatta az eljárás megindításáról szóló értesítésben foglalt információkat, és hozzájárult ahhoz, hogy felvegyék a mintába. Erről a félről kiderült, hogy olyan vállalatcsoport tagja, amely az acél szélerőműtornyok felhasználóira jellemző főbb érdekekkel rendelkezik. Következésképpen a Bizottság úgy döntött, hogy nincs szükség mintavételre. E döntéssel kapcsolatban az érdekelt felek nem tettek észrevételeket.

1.3.3. Mintavétel a kínai exportáló gyártók körében

(12) A Bizottság – annak érdekében, hogy eldönthesse, szükséges-e a mintavétel, és ha igen, kiválaszthassa a mintát – felkérte a Kínában működő összes ismert exportáló gyártót, hogy nyújtsák be az eljárás megindításáról szóló értesítésben meghatározott információkat. Emellett a Bizottság felkérte a Kínai Népköztársaságnak az Európai Unió mellett működő képviseletét, hogy azonosítsa azokat az esetleges további exportáló gyártókat, amelyek érdeklődést tanúsíthatnak a vizsgálatban való részvétel iránt, illetőleg vegye fel velük a kapcsolatot.

(13) Az érintett ország hét gyártója bocsátotta rendelkezésre a kért információkat, és járult hozzá ahhoz, hogy felvegyék a mintába. Közülük csak hatan exportáltak acél szélerőműtornyokat az Unióba a vizsgálati időszak alatt. Az alaprendelet 17. cikkének (1) bekezdésével összhangban a Bizottság három exportáló gyártóból álló mintát választott ki az Unióba irányuló export azon legnagyobb reprezentatív volumene alapján, amelyet a rendelkezésre álló időn belül megfelelően meg lehetett vizsgálni. Az ideiglenes minta a következő vállalatokból állt: Chengxi Shipyard Co., Ltd. (a továbbiakban: Chengxi Shipyard), CS WIND China Co., Ltd. (a továbbiakban: CS Wind) és Suzhou Titan New Energy Technology Co., Ltd. (a továbbiakban: Suzhou Titan). Az alaprendelet 17. cikkének (2) bekezdésével összhangban a Bizottság a minta kiválasztásáról egyeztetett valamennyi ismert érintett exportáló gyártóval és az érintett ország hatóságaival.

(14) Egy együttműködő exportáló gyártó tett észrevételt az ideiglenes minta kiválasztását illetően. A Penglai Dajin Offshore Heavy Industry Co., Ltd. (a továbbiakban: Penglai Dajin) vállalat kérte a mintába való felvételét, és azt állította, hogy az ideiglenes minta több okból sem volt reprezentatív. Először, a vállalat azzal érvelt, hogy a minta földrajzilag nem reprezentatív, mivel a mintában szereplő összes vállalat Csiangszu tartományban található. Másodszor, a Penglai Dajin rámutatott arra, hogy a mintában szereplő vállalatok közül az egyik állami tulajdonú vállalat, a másik pedig külföldi vállalat leányvállalata. Harmadszor, a vállalat azt állította magáról, hogy a mintában szereplő egyes, bonyolult felépítésű vállalatcsoportokhoz tartozó exportáló gyártókkal ellentétben a rendelkezésre álló idő alatt észszerűen megvizsgálható volt. Végezetül a Penglai Dajin előadta, hogy a mintában szereplő exportáló gyártók közül kettő a termelése tekintetében nem volt reprezentatív, mivel csak nagy átmérőjű acéltornyokat gyártott.

(15) A Bizottság megjegyezte, hogy az alaprendelet 17. cikkének rendelkezéseivel összhangban az ideiglenes minta azokat a legnagyobb reprezentatív termelési, értékesítési vagy exportvolumennel rendelkező vállalatokat tartalmazta, amelyeket a rendelkezésre álló idő alatt észszerűen meg lehetett vizsgálni. Emellett a Penglai Dajin semmilyen kényszerítő okot nem hozott fel arra vonatkozóan, miért kellett volna az ideiglenes mintában szereplő bármely exportáló gyártó helyett felvenni a mintába. Következésképpen a Bizottság elutasította a Penglai Dajin kérelmét, és megerősítette a mintát.

(16) Nem sokkal ezután a mintában szereplő exportáló gyártók egyike, a CS Wind vállalat elállt az együttműködéstől. A Bizottság tudomásul vette ezt a döntést, és tájékoztatta a vállalatot arról, hogy az alaprendelet 18. cikkének rendelkezései szerint szándékozik megállapítani az e vállalatra vonatkozó esetleges dömpingellenes vámokat. Emellett a Bizottság tájékoztatta a Kínai Népköztársaság képviseletét a helyzetről.

(17) Ezt követően a Bizottság kiegészítette az exportáló gyártók mintáját a Penglai Dajin felvételével, amely az exportvolument tekintve a következő volt az együttműködő vállalatok sorában, és a határidőkre figyelemmel észszerűen megvizsgálható volt.

1.4. Egyedi vizsgálat

(18) A mintavételi űrlapot visszaküldő kínai exportáló gyártók közül eredetileg négy kért egyedi vizsgálatot az alaprendelet 17. cikkének (3) bekezdése alapján. A Bizottság a kérdőíveket az eljárás megindításának napján hozzáférhetővé tette az interneten (4). A minta bejelentésekor a Bizottság tájékoztatta a mintába fel nem vett exportáló gyártókat arról, hogy nekik is ki kell tölteniük a kérdőívet, ha egyedi vizsgálatot kívánnak kérni. Azonban egyik vállalat sem nyújtott be kitöltött kérdőívet. Ezért a Bizottság egyetlen vállalatot sem vont egyedi vizsgálat alá.

1.5. Kitöltött kérdőívek

(19) A Bizottság kérdőívet küldött a Kínai Népköztársaság kormányának (a továbbiakban: kínai kormány) az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének b) pontja értelmében vett jelentős torzulások Kínában való fennállására vonatkozóan.

(20) A Bizottság az uniós gyártók, a független importőrök, a felhasználók és az exportáló gyártók számára összeállított kérdőívet a vizsgálat megindításának napján elérhetővé tette az interneten (5). Az érdekelt felek az eljárás megindításáról szóló értesítésben tájékoztatást kaptak arról, hogy találhatóak a kérdőívek, és mikor jelenti be a Bizottság a mintát vagy a mintavétel megszüntetésére vonatkozó határozatát.

(21) A mintában szereplő három exportáló gyártó és három uniós gyártó, valamint két felhasználó küldött be kitöltött kérdőívet. A kínai kormánytól nem érkezett válasz. Ezt követően a Bizottság tájékoztatta a kínai kormányt, hogy a jelentős torzulások fennállásával kapcsolatos ténymegállapításokat illetően az alaprendelet 18. cikkét szándékozik alkalmazni.

(22) A folyamatban lévő Covid19-világjárványra, valamint a különböző tagállamok és harmadik országok által bevezetett kijárási korlátozásokra tekintettel a Bizottság nem tudta elvégezni az alaprendelet 16. cikke szerinti ellenőrző látogatásokat. A Bizottság ehelyett az adatok egybevetésével távolról ellenőrizte a felek által küldött információkat, összhangban a Covid19-járványnak a dömpingellenes és szubvencióellenes vizsgálatokra gyakorolt hatásáról szóló közleményével (6).

(23) A Bizottság összegyűjtötte a dömping és az abból eredő kár, valamint az uniós érdek megállapításához szükséges valamennyi információt. Ezzel összefüggésben a Bizottság az alábbi vállalkozások/felek esetében végzett távoli ellenőrzést az adatok egybevetésével: uniós gyártók és szervezetük: — GRI Renewable Industries S.L. (Madrid, Spanyolország), — Welcon A/S (Give, Dánia), — Windar Renovables S.L. (Avilés, Spanyolország), — EWTA (Brüsszel, Belgium); felhasználók: — GE Wind Energy GmbH (Salzbergen, Németország; a továbbiakban: GE), — Vestas Wind Systems A/S (Aarhus N, Dánia) és a vele kapcsolatban álló vállalatok (a továbbiakban: Vestas); kínai exportáló gyártók: — Chengxi Shipyard Co., Ltd. (Csiangjin város) és a vele kapcsolatban álló belföldi gyártó, a CSSC Guangxi Shipbuilding & Offshore Engineering Co., Ltd. (Csincsou város), — Penglai Dajin Offshore Heavy Industry Co., Ltd. (Penglaj) és a vele kapcsolatban álló belföldi gyártó, a Liaoning Dajin Heavy Industry Corporation (Fuhszin), — Suzhou Titan New Energy Technology Co., Ltd. (Tajcang város) és a vele kapcsolatban álló belföldi gyártók, a Baotou Titan Wind Power Energy Equipment Co., Ltd., a Baotou Rare Earth High-tech Zone és a Heze Titan New Energy Equipment Co., Ltd. (Hocö város).

1.6. Vizsgálati időszak és figyelembe vett időszak

(24) A dömpingre és a kárra vonatkozó vizsgálat a 2019. július 1. és 2020. június 30. közötti időszakot (a továbbiakban: vizsgálati időszak) ölelte fel. A kárfelmérés szempontjából lényeges tendenciák vizsgálata a 2017. január 1. és a vizsgálati időszak vége közötti időszakra (a továbbiakban: figyelembe vett időszak) terjedt ki.

1.7. Ideiglenes intézkedések meghozatalának mellőzése

(25) Az ideiglenes intézkedések bevezetésének határideje az alaprendelet 7. cikkének (1) bekezdése alapján 2021. június 18. volt. 2021. május 21-én a Bizottság az alaprendelet 19a. cikke (2) bekezdésének megfelelően tájékoztatta az érdekelt feleket arról a szándékáról, hogy nem vezet be ideiglenes intézkedéseket.

(26) 2021. június 18-án a Bizottság megerősítette azt a döntését, hogy nem vezet be ideiglenes intézkedéseket, és lehetőséget adott az érdekelt feleknek kiegészítő információk benyújtására, illetve meghallgatásra. A CCCME meghallgatást kért, és észrevételeket nyújtott be. A meghallgatáson és a beadványban előadott észrevételeket a Bizottság megfelelően figyelembe vette e rendelet vonatkozó szakaszaiban.

(27) Mivel a Bizottság nem vezetett be ideiglenes dömpingellenes intézkedést, így a behozatalt sem vette nyilvántartásba.

1.8. Az eljárás további menete

(28) A Bizottság folytatta a végleges megállapításokhoz szükségesnek ítélt valamennyi információ feltárását és ellenőrzését. A végleges ténymegállapítások megfogalmazásakor a Bizottság figyelembe vette az érdekelt felek észrevételeit.

(29) A Bizottság tájékoztatta az érdekelt feleket azokról a lényeges tényekről és szempontokról, amelyek alapján végleges dömpingellenes vámot kívánt kivetni a Kínából származó acél szélerőműtornyok behozatalára (a továbbiakban: az érdekelt felek végső tájékoztatása). A Bizottság a felek számára egy meghatározott időszakot biztosított az érdekelt felek végső tájékoztatásával kapcsolatos észrevételeik megtételére.

(30) Amennyiben a felek kérelmezték, lehetőséget kaptak szóbeli meghallgatásra is. 2021. szeptember 23-án a Bizottság meghallgatta az EWTA-t. 2021. szeptember 27-én a CCCME és a Suzhou Titan részvételével tartott meghallgatást.

(31) Az érdekelt felek végső tájékoztatása után és a bizottsági szolgálatokkal tartott fenti meghallgatás során a CCCME megismételte azt a fenti (5) preambulumbekezdésben összefoglalt állítását, miszerint az EWTA túlzott mértékben használt bizalmas információkat. Ez nemcsak a panaszban szolgáltatott információkat érintette, hanem az érdekelt felek végső tájékoztatásakor közölt információkat is. Ez utóbbiakat illetően a CCCME és a Suzhou Titan különösen azt állapította meg, hogy az exportáló gyártók áron aluli értékesítésre vonatkozó számításokról való tájékoztatása nem tért ki kellő részletességgel az irányár kiszámítására. A Chengxi Shipyard hasonló észrevételeket tett az érdekelt felek végső tájékoztatása után. A Bizottság áttekintette a szolgáltatott adatokat, és az uniós gazdasági ágazat pontos, termékfajtánkénti irányárait ugyan titoktartási okokból nem közölhette, de még ugyanazon a napon újabb tájékoztatást nyújtott a mintában szereplő exportáló gyártóknak az alákínálásra és az áron aluli értékesítésre vonatkozó számításokról.

(32) A fentiek ellenére a CCCME és a Suzhou Titan a meghallgató tisztviselő közreműködését kérte, tekintettel a következőkre: i. úgy ítélték meg, hogy a Bizottságnak alaposabban ellenőriznie kellene bizonyos uniós gazdasági ágazati adatokat (a (307) preambulumbekezdés tárgyalja); ii. ki kívánták kérni a meghallgató tisztviselő véleményét a Bizottság által az acél szélerőműtornyok kínai importárainak megállapításához használt forrásról (a (317)–(318) preambulumbekezdés tárgyalja); iii. a panaszos három beadványának összevetésekor eltéréseket találtak (a (306) és (307) preambulumbekezdés tárgyalja); valamint iv. jelentős különbség volt a dömping- és a kárkülönbözet között (a (292)–(295) preambulumbekezdés tárgyalja). A meghallgató tisztviselő 2021. október 14-én tartott meghallgatást, amelyen a Bizottság tisztázta ezeket a kérdéseket. A meghallgató tisztviselő megállapította, hogy a védelemhez való jog nem sérült.

(33) Az érdekelt felek végső tájékoztatása után az EWTA azt állította, hogy a vizsgálat során felmerült eljárási problémák aláásták a panaszosok védelemhez való jogát és azon képességét, hogy megvizsgálják a kínai exportőrök és felhasználók beadványait, és reagáljanak rájuk. Az EWTA szerint a kínai exportőrök és más érdekelt felek túlzott mértékben használtak bizalmas információkat, egyúttal rendre elmulasztottak érdemi összefoglalót adni a bizalmas beadványaikról. Ez ellehetetlenítette, hogy a panaszosok megvizsgálják a vonatkozó adatokat és állításokat, és érdemi észrevételeket fűzzenek hozzájuk, ezzel pedig sérült a jogszerű eljáráshoz való joguk.

(34) A Bizottság elutasította ezt az állítást, mivel semmilyen további bizonyíték nem támasztotta alá. Ezenkívül a Bizottság megjegyezte, hogy egyúttal az ügy nyilvános irataihoz is benyújtották mindazokat a bizalmas módon közölt információkat, amelyek nyilvánosságra hozatala nem sértette a benyújtó fél titoktartáshoz fűződő érdekeit.

(35) Az érdekelt felek által benyújtott észrevételeket a Bizottság mérlegelte, és indokolt esetben e rendeletben figyelembe vette.

(36) Az érdekelt felek végső tájékoztatása után több fél is amellett érvelt, hogy a Bizottságnak az alaprendelet 14. cikkének (4) bekezdése alapján fel kellene függesztenie az intézkedéseket. A panaszosok és több uniós gyártó ellenezte az intézkedések bármilyen módon történő felfüggesztését. A Bizottság visszaigazolta az e felek által közölt információk kézhezvételét, és emlékeztette őket, hogy amennyiben helyénvalónak ítéli, az intézkedések felfüggesztése mellett dönthet, ha a piaci viszonyok ideiglenesen annyira megváltoznak, hogy valószínűleg nem keletkezik ismét kár a felfüggesztés eredményeként, és ha ez az Unió érdekében áll.

2. AZ ÉRINTETT TERMÉK ÉS A HASONLÓ TERMÉK

2.1. Az érintett termék

(37) Az eljárás megindításáról szóló értesítésben foglalt termékleírás áttekintése után, valamint a nemzeti vámhatóságoknál esetlegesen felmerülő félreértések elkerülése érdekében a Bizottság helyénvalónak találta, hogy némileg módosítsa az eljárás megindításáról szóló értesítésben közzétett termékleírást. A változások nem tették szükségessé az érdesítés módosítását, és nem érintették az eljárásban részt vevő érdekelt feleket. Az alábbiakban dőlt betűvel szerepelnek a változások.

(38) Az érintett termék: Kínából származó egyes közüzemi méretű, kúpos vagy nem kúpos acél szélerőműtornyok és szelvényeik (7), összeszerelve is, beágyazott toronyalap-szelvénnyel együtt is, a hajtóműgondolával vagy rotorlapátokkal összekapcsolva is, amelyeket – szárazföldön vagy tengeren alkalmazva – legalább 1,00 megawatt (MW) villamosenergia-termelési kapacitással rendelkező és teljesen összeszerelve a torony alapjától a hajtóműgondola aljáig mérve (azaz addig a magasságig, ahol a torony teteje és a hajtóműgondola csatlakozik egymáshoz) legalább 50 méter magas szélturbinákban való felhasználásra terveztek (a továbbiakban: acél szélerőműtornyok), és amelyek jelenleg az ex 7308 20 00 (TARIC-kód: 7308200011) és az ex 7308 90 98 (TARIC-kód: 7308909811) KN-kód, szélturbina részeként importálva pedig az ex 8502 31 00 (TARIC-kód: 8502310011 és 8502310085) KN-kód alá tartoznak (a továbbiakban: az érintett termék).

2.2. A hasonló termék

(39) A vizsgálat rámutatott arra, hogy a következő termékek alapvető fizikai és műszaki tulajdonságai, valamint alapvető felhasználási területei azonosak: — az érintett termék, — a Kínában gyártott és a kínai belföldi piacon értékesített termék, valamint — az uniós gazdasági ágazat által az Unióban gyártott és értékesített termék.

(40) A Bizottság úgy határozott, hogy az említett termékek az alaprendelet 1. cikkének (4) bekezdése értelmében vett hasonló termékeknek minősülnek.

2.3. A termékkört érintő állítások

(41) A Vestas a nagyobb acél szélerőműtornyok termékkörből való kizárását kérte azzal az indokkal, hogy az uniós gazdasági ágazatnak főként kisebb tornyok gyártásához van kapacitása (8).

(42) A Bizottság e kérelem indoklását megalapozatlannak találta, mivel az uniós gazdasági ágazatnak összességében véve valamennyi szükséges méretű acél szélerőműtorony gyártásához van kapacitása, még ha az acél szélerőműtornyok uniós gyártói közül nem is mindenki gyárt ugyanazokban a méretekben. A Bizottság emellett azt is megállapította, hogy mérettől és a behozatal helyétől függetlenül az összes acél szélerőműtorony azonos jellemzőkkel rendelkezik az alapvető fizikai és műszaki tulajdonságait, a meghatározott célokra történő felhasználását és a helyettesíthetőségét illetően. A Bizottság ezért elutasította a kizárás iránti kérelmet.

(43) A CCCME előadta, hogy a termékkörön belüli sokféleség miatt, a Kínában gyártott és az ottani belföldi piacon értékesített termék, valamint az uniós gazdasági ágazat által az Unióban gyártott és ott értékesített termék nem tekinthető a hasonló terméknek. Az érdekelt felek végső tájékoztatását követően a CCCME a termékkör szűkítését kérte azzal az indokkal, hogy az Unióban eltérő szabályozás és támogatások vonatkoznak a magas, illetve az alacsony tornyokra, emellett arra lehet számítani, hogy egyre magasabb acél szélerőműtornyok készülnek. A CCCME nem szolgáltatott bizonyítékot arra vonatkozóan, mely toronymodelleket kellene kizárni a termékkörből, és az álláspontja szerint kizárandó tornyok műszaki tulajdonságait sem közölte.

(44) A fenti kérelmet ezért a Bizottság elutasította. A Bizottság rámutatott arra, hogy természetes, ha valamely termékkörön belül különböző modellek és típusok léteznek. A termék e sokféleségét és az ebből fakadóan az előállítási költségben és az árakban jelentkező különbségeket a termékkód (TK) alapján maradéktalanul figyelembe veszi az alákínálás, az áron aluli értékesítés és a dömping kiszámításakor. A 2.2. szakaszban leírtak szerint a Bizottság megállapította, hogy az összes acél szélerőműtorony azonos jellemzőkkel rendelkezik az alapvető fizikai és műszaki tulajdonságait, a meghatározott célokra történő felhasználását és a helyettesíthetőségét, vagyis az érintett termék meghatározása szempontjából lényeges tényezőket illetően.

3. DÖMPING

3.1. Az alaprendelet 2. cikkének (6a) bekezdése szerinti eljárás a rendes érték meghatározásához

(45) Mivel a vizsgálat megindításakor Kína vonatkozásában elegendő arra utaló bizonyíték állt rendelkezésre, hogy az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének b) pontja értelmében jelentős torzulások állnak fenn, a Bizottság helyénvalónak ítélte, hogy a vizsgálatot az alaprendelet 2. cikkének (6a) bekezdése figyelembevételével indítsa meg.

(46) Következésképpen a 2. cikk (6a) bekezdésének esetleges alkalmazásához szükséges adatok összegyűjtése céljából a Bizottság az eljárás megindításáról szóló értesítésben felkérte a Kínában működő valamennyi exportáló gyártót arra, hogy bocsássák rendelkezésre az acél szélerőműtornyok előállításához felhasznált inputokra vonatkozóan kért információkat. A kért információkat öt exportáló gyártó nyújtotta be.

(47) A vélt jelentős torzulásokra irányuló vizsgálatához szükségesnek tartott információk összegyűjtése érdekében a Bizottság kérdőívet küldött a kínai kormánynak. Ezenkívül az eljárás megindításáról szóló értesítés 5.3.2. pontjában a Bizottság felkérte az érdekelt feleket, hogy az eljárás megindításáról szóló értesítésnek az Európai Unió Hivatalos Lapjában való közzétételétől számított 37 napon belül ismertessék álláspontjukat és szolgáltassanak információkat az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdése alkalmazását illetően, és mindezt támasszák alá bizonyítékokkal. A kínai kormánytól a határidőn belül nem érkezett kitöltött kérdőív. Ezt követően a Bizottság tájékoztatta a kínai kormányt arról, hogy a jelentős torzulások Kínában való fennállásának megállapításához az alaprendelet 18. cikke értelmében a rendelkezésre álló tényeket fogja felhasználni.

(48) Két exportáló gyártó, a Chengxi Shipyard és a Suzhou Titan, valamint az ágazati szervezet, a CCCME a rendes érték meghatározásához felhasznált forrásokról szóló, 2020. december 1-jei első feljegyzéssel kapcsolatos beadványaiban észrevételeket fogalmazott meg az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének alkalmazását illetően. Állításaikat megismételték a rendes érték meghatározásához felhasznált forrásokról szóló, 2021. április 8-i második feljegyzéssel kapcsolatos beadványaikban. Ezeket az észrevételeket kimerítően tárgyalja a rendelet 3.2.1. szakasza.

(49) Az eljárás megindításáról szóló értesítésben a Bizottság jelezte, hogy a rendelkezésére álló bizonyítékokra való tekintettel a rendes érték torzulástól mentes árak vagy referenciaértékek alapján történő meghatározása az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének a) pontja értelmében egy megfelelő reprezentatív ország kiválasztását teheti szükségessé.

(50) A Bizottság 2020. december 1-jén feljegyzés (a továbbiakban: első feljegyzés) (9) útján tájékoztatta az érdekelt feleket azokról a releváns forrásokról, amelyeket a rendes érték meghatározásához kíván felhasználni. A feljegyzésben a Bizottság teljeskörűen – a nyersanyagokra, a munkaerőre és az energiára is kiterjedően – felsorolta az érintett termék gyártásához felhasznált termelési tényezőket. Ezenkívül a torzulástól mentes árak, illetve referenciaértékek megválasztására vonatkozó szempontok alapján a Bizottság Dél-Afrikát, Mexikót és Törökországot jelölte meg lehetséges reprezentatív országként. A Bizottsághoz a mintában szereplő exportáló gyártók közül kettőtől, a Chengxi Shipyardtól (10) és a Suzhou Titantól (11), továbbá a CCCME-től (12), a felhasználók közül pedig a Vestastól (13) érkeztek észrevételek az első feljegyzéssel kapcsolatban. A Bizottság a rendes érték megállapításához felhasznált forrásokról szóló második feljegyzésben válaszolt az észrevételekre, amelyek összefoglalója e rendelet 3.2.2. szakaszában is megtalálható.

(51) 2021. április 8-án a Bizottság a rendes érték meghatározásához felhasználni kívánt lényeges forrásokról szóló második feljegyzés (a továbbiakban: második feljegyzés) (14) útján tájékoztatta az érdekelt feleket, hogy Mexikót találta a legmegfelelőbb reprezentatív országnak. Emellett tájékoztatta az érdekelt feleket, hogy az értékesítési, általános és igazgatási költségeket (a továbbiakban: SGA-költségek), valamint a nyereséget a reprezentatív országbeli gyártók, az Arcosa Industries de México, S. de R.L. de C.V. és a Speco Wind Power, S.A. de C.V., rendelkezésre álló adatai alapján állapítja meg. A Bizottsághoz a Chengxi Shipyardtól (15), a Suzhou Titantól (16) és a CCCME-től (17) érkeztek észrevételek a második feljegyzéssel kapcsolatban. Az észrevételeket a rendelet 3.2.2. szakasza tárgyalja.

3.2. Rendes érték

3.2.1. Jelentős torzulások fennállása

(52) A Bizottság a kínai acélágazat – a szélerőműtornyok gyártásában az acél a legfontosabb termelési tényező – vonatkozásában végzett közelmúltbeli vizsgálatai (18) keretében megállapította az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének b) pontja értelmében vett jelentős torzulások fennállását. E vizsgálat keretében a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a rendelkezésre álló bizonyítékok szerint helyénvaló az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének alkalmazása.

(53) Az említett vizsgálatok során a Bizottság megállapította, hogy Kínában a jelentős mértékű kormányzati beavatkozás a piaci elveknek megfelelő hatékony erőforrás-elosztáshoz képest torzulásokat eredményez (19). A Bizottság megállapította különösen, hogy a felülvizsgálat tárgyát képező termék fő nyersanyagát előállító acélágazatban nemcsak hogy az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdése b) pontjának első franciabekezdése értelmében jelentős mértékű kormányzati tulajdon van jelen (20), hanem az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdése b) pontjának második franciabekezdése értelmében a kínai kormány számára a vállalatokban való jelenléte azt is lehetővé teszi, hogy befolyást gyakoroljon az árak és a költségek tekintetében (21). A Bizottság megállapította továbbá, hogy az államnak a pénzügyi piacokon, valamint a nyersanyagokat és más inputokat előállító gazdasági ágazatokban való jelenléte és az azok működésébe való beavatkozása további torzító hatást fejt ki a piacra. Összességében a kínai tervrendszer hatására az erőforrások a kínai kormány által stratégiaiként kijelölt vagy politikailag más szempontból fontosnak tartott gazdasági ágazatokban összpontosulnak, ahelyett, hogy elosztásukat a piaci erők határoznák meg (22). Emellett a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdése b) pontjának negyedik franciabekezdése értelmében a kínai csődjogi és tulajdonjogi szabályozás nem működik megfelelően, ami torzulásokat idéz elő Kínában különösen a fizetésképtelen vállalatok életben tartása, valamint a földterületek használati jogának kiosztása területén (23). A Bizottság hasonlóképpen azt is megállapította, hogy Kínában az alaprendelet (24) 2. cikke (6a) bekezdése b) pontjának ötödik franciabekezdése értelmében az acélágazatban torzultak a bérköltségek, valamint hogy az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdése b) pontjának hatodik franciabekezdése értelmében a pénzügyi ágazatban – különösen a vállalati szektor tőkéhez jutása terén – torzulások állnak fenn (25).

(54) A panasz információkat tartalmazott az acélipar torzulásairól, és különösen a tizenharmadik acélipari ötéves tervről (a továbbiakban: ötéves terv) és az acéliparban működő vállalatoknak biztosított preferenciális elbánásról. Ezenkívül a panasz tartalmazta az acél szélerőműtornyokat gyártó állami tulajdonú vállalatok kimerítő felsorolását, amelyben többek között a következő kínai eredetiberendezés-gyártók szerepeltek: China Shipbuilding Industry Corporation, Dongfang Electric Corporation, Xinjiang Goldwind (nem állami tulajdonú vállalat, de az állam jelentős részesedéssel rendelkezik benne), Shanghai Electric (Hongkongban és Sanghajban bejegyzett vállalat, 63 %-ban állami tulajdonú), Dalian Huarui Heavy Industry, Taiyuan Heavy Machinery Group Co Ltd, Guodian United Power Technology Company Limited, XEMC Windpower (Hunan tartomány többségi részesedéssel rendelkezik benne, a fennmaradó részvényei pedig a Sanghaji Értéktőzsdén forognak), China Datang Corporation, valamint a fizetésképtelen Baoding Tianwei Baobian Electric Co. A panasz emellett említést tett az Envision Energyről, amely ugyan magántulajdonú vállalat, mégis 50 millió RMB összegű hitelkeretet kapott az egyik állami tulajdonú banktól.

(55) Ezenkívül a panasz az említett eredetiberendezés-gyártók mellett a következő kínai szélerőműtorony-gyártókat is felsorolta: Chengxi Shipyard Co., Ltd., a China State Shipbuilding Corporation és a China CSSC Holdings Limited holding (mindkettő állami tulajdonú vállalat) leányvállalata; Beijing JINGCHENG New Energy Co., Ltd. az állami tulajdonú Beijing JINGCHENG Machinery Electric Holding Co., Ltd. leányvállalata; Zhonghang Hongbo Windpower Equipment Co., Ltd., Kína legnagyobb állami tulajdonú repülési és védelmi vállalatának, az AVIC-nak az egyik stratégiai partnere; China Gezhouba Group Corporation (állami tulajdonú vállalat); Harbin Hongguang Boiler Group Co., Ltd. (állami szintű csúcstechnológiai vállalat); Jiangsu Baolong Electromechanical Manufacturing Co., Ltd, Lijang város egyik meghatározó vállalata, amely két korábbi állami tulajdonú vállalat összefonódásával jött létre; és HuaDian Heavy Industries Co., Ltd., amelyben többségi részesedéssel rendelkezik a kínai állam tulajdonában lévő eszközök felügyeletével és kezelésével foglalkozó bizottság.

(56) Emellett a panasz kitér az Egyesült Államok Kereskedelmi Minisztériuma által két kínai vállalattal (CS Wind és Titan Wind) (26) szemben indított vizsgálatra, amelyben megállapítást nyert, hogy legalább a következő közpolitikai intézkedések közvetlenül előnyhöz juttatják a termelési ágazatot: fejlesztésipolitikai hitelezés a megújulóenergia-ipar számára; exportvásárlói hitelek; „két évig adómentesség, három évig fele adó” program külföldi tőkebefektetéssel működő vállalatok számára; földrajzi alapú társaságiadó-kedvezmények külföldi tőkebefektetéssel működő vállalatok számára; társaságiadó-törvény; kutatási és fejlesztési program; behozatalivám- és héamentességek importált berendezések használatára; hengereltacél-szállítás; villamosenergia-szolgáltatás a megfelelő ellenszolgáltatásnál kisebb összeg fejében; a Lienjünkangi Gazdasági és Technológiai Fejlesztési Övezet igazgatási bizottsága által biztosított támogatási források beruházási infrastruktúra kiépítéséhez; támogatás a jó adózási fegyelemért; támogatás Tajcang város számára vállalatok tőzsdei bevezetésének előmozdításához; támogatások Tajcang város számára az ipari gazdaság fejlődésének előmozdításához a 2010 és 2012 közötti hároméves időszakban; különleges források a tudomány és a technológia fejlesztéséhez; valamint támogatás a Titan Baotou számára a ritkaföldfémekkel foglalkozó új és csúcstechnológiai iparfejlesztési övezethez a kiváló építési beruházásokért.

(57) E vizsgálatban a Bizottság megvizsgálta, hogy az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének b) pontja értelmében fennálló jelentős torzulások figyelembevételével helyénvaló-e vagy sem a Kínában érvényes belföldi árak és költségek alkalmazása. A Bizottság ezt a vizsgálatot a vizsgálat iratai között megtalálható, köztük a Kínára vonatkozó országjelentésben (a továbbiakban: a jelentés) (27) foglalt bizonyítékokra alapozta, amelyek nyilvánosan hozzáférhető forrásokból származnak. Az elvégzett elemzés általában véve a kínai gazdaságba való jelentős mértékű kormányzati beavatkozással, valamint konkrétan az érintett gazdasági ágazatnak (ezen belül az érintett termék piacának) sajátos helyzetével foglalkozott. A Bizottság ezeket a bizonyítékokat kiegészítette saját kutatásával; e kutatás azokat a különböző kritériumokat vizsgálta, amelyek a Kínában fennálló jelentős torzulások alátámasztása szempontjából relevánsak.

(58) Az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdése b) pontjának első franciabekezdése értelmében vett kínai kormányzati tulajdon mértékét illetően nem állnak rendelkezésre részletes adatok az állami tulajdonú vállalatok és a magántulajdonú szélerőműtorony-gyártók pontos részesedéséről, azonban a nagy kínai szélerőműtorony-gyártók egy része, így a Chengxi Shipyard és a Fuchuan Yifan állami tulajdonú vállalat

(59) A szélerőműtornyok gyártásához szükséges legfontosabb termelési tényezőt előállító acéliparban továbbra is komoly mértékű a kínai kormány tulajdonosi szerepe. Miközben az állami és a magántulajdonú vállalatok száma a becslések szerint közel azonos, a világ tíz legnagyobb acélgyártója között található öt kínai gyártóból négy van állami tulajdonban (28). Ugyanakkor míg 2016-ban a tíz legnagyobb gyártó az ágazat teljes kibocsátásának csak mintegy 36 %-át adta, a kínai kormány ugyanebben az évben célul tűzte ki, hogy 2025-re mintegy tíz nagyvállalatnál összpontosítsa az acélgyártás 60–70 %-át (29). Ezt a szándékát a kínai kormány 2019 áprilisában, az acélipar konszolidációjára vonatkozó iránymutatás közzétételének bejelentésekor ismét kinyilvánította (30). A konszolidáció keretében kényszerű összefonódásokra kerülhet sor a jövedelmező magánvállalatok és a gyengén teljesítő állami tulajdonú vállalatok között (31).

(60) Emellett a legnagyobb acélipari gyártók közül sokat külön is megemlít az „Acélipari kiigazítási és korszerűsítési terv (2016–2020)” című dokumentum. Például a kínai állam tulajdonában lévő Shanxi Taiyuan Iron & Steel Co. Ltd. (a továbbiakban: TISCO) a honlapján található bemutatkozása szerint olyan „vas- és acélipari óriásvállalat”, amely „rendkívül nagy méretű, integrált vasércbányászati, vas- és acélgyártási, feldolgozási, szállítási és kereskedelmi üzletággal rendelkező vas- és acélipari komplexummá fejlődött” (32). Egy másik nagyvállalat a kínai állam tulajdonában lévő, a közelmúltban konszolidált China Baowu Steel Group Co. Ltd (előzőleg Baosteel csoport és Wuhan Iron & Steel) részeként acélgyártással foglalkozó Baosteel (33).

(61) Mivel a szélerőműtorony-ágazatban bizonyos mértékű kormányzati beavatkozás érvényesül, a szélerőműtorony-ágazatban és az acéliparban pedig fokozott az állami tulajdonú vállalatok jelenléte, a magántulajdonú gyártók nem működhetnek a piaci viszonyok között. Sőt, a lenti (67)–(74) preambulumbekezdésben foglaltak szerint a szélerőműtorony-ágazatban az állami tulajdonú vállalatok mellett a magántulajdonú vállalatokra is kiterjed a szakpolitikai felügyelet és irányítás.

(62) Azzal kapcsolatban, hogy az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdése b) pontjának második franciabekezdése értelmében a kínai kormány abban a helyzetben van-e, hogy befolyást gyakorolhat az árakra és a költségekre, az alábbi példák jól szemléltetik, hogy a kínai kormány a gazdasági szereplőkön keresztül egyre nagyobb mértékben beavatkozik a szélerőműtorony-ágazatba. A szélerőműtorony-gyártók közül sokan kiemelten foglalkoznak a pártépítési tevékenységekkel a honlapjukon, párttagoknak is helyet biztosítanak a vállalatvezetésben, és hangsúlyozzák a KKP iránti elkötelezettségüket. A vizsgálat a szélerőműtoronyok több gyártójánál, köztük a mintában szereplő Chengxi Shipyard exportáló gyártónál pártépítési tevékenységeket tárt fel. A Chengxi Shipyardban 100 %-os részesedéssel rendelkező CSSC Holdings Limited alapszabálya szerint a pártbizottság a következő feladatokat látja el: “felügyeli a párt- és az állami politika véghajtását, és gondoskodik annak eredményességéről a vállalatnál […]; a pártszervezet a káderek párt általi irányításának elvével, egyúttal az igazgatósági tagok jogszabály szerinti kinevezésének üzemeltetésirányítási elvével és az emberi jogok üzemvezetők általi, jogszabály szerinti érvényesítésének elvével összhangban gondoskodik az előkészületekről, valamint véleményt és javaslatokat fogalmaz meg az igazgatósági tagságra vagy az ügyvezető igazgatói beosztásra jelölteket illetően, vagy átfogó kutatást követően véleményt és javaslatokat fogalmaz meg az igazgatóságnak és az ügyvezető igazgatónak a meglévő jelölteket illetően; […], kutatást és egyeztetéseket folytat a vállalat reformját, fejlesztését és stabilitását, valamint a fontosabb tevékenységeket és a gazdálkodást érintő ügyekben […]” (34).

(63) Emellett a CS Wind esetében a vizsgálat azt is feltárta, hogy a párttagok számának növelésére irányuló erőfeszítések is voltak a vállalatnál: „A külföldi tőkebefektetéssel működő CS Wind Power Equipment (Lianyungang) Co., Ltd. vállalatnak több mint százötven alkalmazottja van, közülük mindössze öten voltak párttagok. A »párt és a tömegek közötti egység megteremtése« révén immár több mint hetven párttag dolgozik a vállalatnál” (35).

(64) A Fuchuan Yifan a következő módon jellemzi a pártbizottság szerepét: „A párttagok és a különböző részlegek kulcsfontosságú munkavállalói szorosan együttműködnek, szabad teret engednek az úttörő példakép érvényesülésének, tevékenyen dolgoznak az egyes részlegek tényleges erősségeinek konszolidálásáért, élmunkára és kiválóságra ösztönzik a dolgozókat, kiindulási alapként tekintenek az áttörést hozó projektekre, kiemelt figyelmet fordítanak az összetartásra, leküzdik a nehézségeket, bemutatják a tehetségeket és a készségeket, hogy gondoskodjanak a vállalat költségeinek csökkentésében, hatékonyabbá tételében, a bevételek növelésében és a forrásgyűjtésben stb. való aktív szerepvállalásról, valamint mindegyik projekt minőségi és mennyiségi szempontból kifogástalan végrehajtásáról” (36).

(65) Ezenkívül a mintában szereplő Penglai Dajin exportáló gyártónál és a Shanghai Taisheng Wind Power Equipment vállalatnál is folynak pártépítési tevékenységek.

(66) A Bizottság továbbá a vizsgálat során megállapította, hogy személyes kapcsolatok állnak fenn a szélerőműtorony-gyártók és a KKP között. A vizsgálat feltárta, hogy több szélerőműtorony-gyártó vállalat felső vezetésében vannak KKP-tagok: ilyen a Chengxi Shipyard (az igazgatóság elnöke és a vezérigazgató is KKP-tag, egyúttal a pártbizottság titkári, illetve titkárhelyettesi tisztségét is betölti), Suzhou Titan (legalább egy igazgatósági tag KKP-tag), Fuchuan Yifan (az igazgatóság elnöke és alelnöke egyaránt KKP-tag, egyúttal a pártbizottság titkári, illetve titkárhelyettesi tisztségét is betölti), valamint a Shanghai Taisheng Wind Power Equipment (a felügyelőbizottság elnöke KKP-tag).

(67) A szélerőműtorony-ágazatban továbbá azonosíthatók az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdése b) pontjának harmadik franciabekezdése értelmében vett, a belföldi gyártókat előnyben részesítő vagy a szabadpiaci erőviszonyokat más módon befolyásoló politikák.

(68) A kínai kormány a szélerőműtornyok legfontosabb alkotóelemét előállító acélipart kulcsfontosságú gazdasági ágazatnak tekinti (37). Ezt támasztja alá az acéliparral foglalkozó számos nemzeti, regionális és települési szinten kiadott terv, irányelv és más dokumentum, köztük az „Acélipari kiigazítási és korszerűsítési terv (2016–2020)” is. Ez a terv kijelenti, hogy az acélipar „a kínai gazdaság fontos, alapvető ágazata, a nemzetgazdaság egyik sarokköve” (38). A tervben meghatározott fő feladatok és célkitűzések az ágazat fejlesztésének valamennyi szempontjára kiterjednek (39).

(69) A tizenharmadik ötéves gazdaság- és társadalomfejlesztési terv (40) célul tűzi ki a felső kategóriás acélterméktípusokat gyártó vállalatok támogatását (41). Emellett a termékek megfelelő minőségével, tartósságával és megbízhatóságával is foglalkozik, és ennek érdekében előirányozza olyan vállalatok támogatását, amelyek a tiszta acélgyártáshoz, a precíziós hengerléshez és a minőségjavításhoz kapcsolódó műszaki megoldásokat alkalmaznak (42).

(70) Az ipari szerkezetátalakításhoz összeállított útmutató katalógus 2011. évi kiadásának 2013. évi módosítása (43) (a továbbiakban: a katalógus) az ösztönzött ágazatok közé sorolja az acélipart.

(71) A kínai kormány az ágazat irányítása és fejlesztése céljából széles körben alkalmaz szakpolitikai eszközöket és irányelveket egyebek mellett a piac összetételéhez és szerkezetátalakításához, a nyersanyagokhoz, a beruházásokhoz, a kapacitások leépítéséhez, a termékskálához, a tevékenységek áthelyezéséhez, a korszerűsítéshez stb. kapcsolódóan. A felsorolt és egyéb eszközökkel a kínai kormány az ágazat fejlesztését és működését annak gyakorlatilag valamennyi vonatkozására kiterjedően irányítja és ellenőrzi (44). A kínai kormány politikájának következményeit és az abból eredő torzulásokat a kapacitásfelesleg jelenlegi problémája szemlélteti a legvilágosabban.

(72) A szélenergia hasznosítását tartományi és települési szinten is támogatják: például Lienjünkang város tengeri gazdaságfejlesztésre vonatkozó tizenharmadik ötéves terve külön kitér ennek az ágazatnak a fejlesztésére. A terv előirányozza „a szélerőmű-berendezések ágazati láncának kiépítését, több vezető szélenergia-ipari vállalat, például a Guodian Power, a Zhongfu Lianzhong, a Tianshun Tower és a CSWind Power átalakításának és korszerűsítésének ösztönzését és irányítását, valamint fejlesztési, tervezési és gyártási technológiáik fokozatos korszerűsítését, továbbá megawattos rotorlapátokkal kapcsolatos projektek támogatását” (45).

(73) A fentiekben leírtak szerint a kínai kormány továbbá sokféle szakpolitikai eszközt és irányelvet alkalmaz az ágazat irányítása és fejlesztése céljából. A felsorolt és egyéb eszközökkel a kínai kormány az ágazat fejlesztését és működését annak gyakorlatilag valamennyi vonatkozására kiterjedően irányítja és ellenőrzi.

(74) Összefoglalásként elmondható, hogy a kínai kormány olyan intézkedéseket hajt végre, amelyek arra ösztönzik a gazdasági szereplőket, hogy feleljenek meg az ösztönzött iparágak – köztük a szélerőműtornyok gyártásához szükséges fő nyersanyagot, az acélt előállító ágazat – támogatásához kapcsolódó közpolitikai célkitűzéseknek. Az ilyen intézkedések gátolják a piaci erők szabad érvényesülését.

(75) E vizsgálat során a Bizottság nem talált olyan bizonyítékokat, amelyek azt jeleznék, hogy az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdése b) pontjának negyedik franciabekezdése szerinti, a csődjogi és a tulajdonjogi jogszabályoknak a szélerőműtorony-ágazatban való, az (53) preambulumbekezdésben már bemutatott diszkriminatív alkalmazása vagy nem megfelelő érvényesítése ne hatna ki az acél szélerőműtornyok gyártóira.

(76) A szélerőműtorony-ágazatra az (53) preambulumbekezdésben már szintén bemutatott, az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdése b) pontjának ötödik franciabekezdése szerinti, a bérköltségek tekintetében fennálló torzulások is kihatnak. A szóban forgó ágazatban ezek a torzulások közvetlenül (az acél szélerőműtornyok gyártásával és a legfontosabb inputjaik előállításával összefüggésben) és közvetetten (az ugyanezen kínai munkajogi rendszer hatálya alá tartozó vállalatoktól származó tőke és inputok felhasználásán keresztül) egyaránt érvényesülnek (46).

(77) Emellett e vizsgálat keretében nem nyújtottak be a Bizottsághoz olyan bizonyítékot, amely azt jelezné, hogy az (53) preambulumbekezdésben már szintén bemutatott, az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdése b) pontjának hatodik franciabekezdése szerinti, a pénzügyi rendszerben érvényesülő kormányzati beavatkozás ne hatna ki a szélerőműtorony-ágazatra. Ennek következtében a pénzügyi rendszerbe való jelentős kormányzati beavatkozás minden szinten nagymértékben befolyásolja a piaci viszonyokat.

(78) Végezetül a Bizottság emlékeztetni kíván arra, hogy a szélerőműtornyok gyártásához többféle inputra van szükség. Az ügyben rendelkezésre álló bizonyítékok szerint a mintában szereplő exportáló gyártók az inputok nagy többségét Kínában szerzik be. Ezenkívül Kína a szélerőműtorony-gyártási folyamathoz szükséges legfontosabb nyersanyag, az acél egyik vezető gyártója. Amikor a szélerőműtorony-gyártók beszerzik inputjaikat vagy szerződést kötnek inputjaik beszerzése érdekében, az általuk fizetett árakra (amelyeket költségként jelenítenek meg) nyilvánvalóan kihatnak a fent ismertetett rendszerszintű torzulások. Például az inputok beszállítói a torzulásokkal érintett munkaerőt foglalkoztatnak. Olyan kölcsönt vehetnek fel, amelyet szintén érintenek a pénzügyi szektor, illetve a tőkeallokáció torzulásai. Ezenkívül vonatkoznak rájuk a tervrendszer valamennyi kormányzati szinten és gazdasági ágazatban alkalmazott szabályai.

(79) Következésképpen az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének a) pontja értelmében nemcsak szélerőműtornyok belföldi értékesítési árait nem helyénvaló alkalmazni, de az inputköltségeket (ezen belül a nyersanyagok, az energia, a földterület, a finanszírozás, a munkaerő stb. költségeit) sem, hiszen ezekre is kihat a jelentés A. és B. részében bemutatott jelentős mértékű kormányzati beavatkozás. A tőke, a földterület, a munkaerő, az energia és a nyersanyagok allokálásával összefüggésben bemutatott kormányzati beavatkozás Kína teljes egészében érvényesül. Ebből egyebek mellett az is következik, hogy a Kínában különféle termelési tényezők felhasználásával előállított inputra szintén jelentős torzulások hatnak. Ugyanez vonatkozik az input inputjaira, és így tovább. Sem a kínai kormány, sem a jelen vizsgálatban érintett exportáló gyártók nem szolgáltak ellentétes értelmű bizonyítékkal vagy érvekkel.

(80) A (21), illetve a (47) preambulumbekezdésben foglaltak szerint a kínai kormánytól nem érkezett olyan észrevétel vagy bizonyíték, amely alátámasztotta vagy cáfolta volna az ügy irataiban, ezen belül a jelentésben meglévő, valamint a panaszos által ezek kiegészítéseképpen nyújtott bizonyítékokat arra vonatkozóan, hogy jelentős torzulások állnak fenn, és/vagy a szóban forgó ügyben helyénvaló az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének alkalmazása. Az érdekelt felek végső tájékoztatását követően a kínai kormány által megfogalmazott észrevételeket illetően lásd a (116)–(123) preambulumbekezdést.

(81) Az eljárás megindításakor az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének alkalmazásával kapcsolatos észrevételek érkeztek a CCCME-től. Ezt követően az első feljegyzésre válaszul a CCCME, a Suzhou Titan és a Chengxi Shipyard, a második feljegyzésre válaszul pedig a CCCME, a Suzhou Titan és a Chengxi Shipyard nyújtott be észrevételeket.

(82) Az eljárás megindításához fűzött észrevételeiben a CCCME először az alábbiakat adta elő a rendes érték panaszban való meghatározását illetően: a) a panaszos ellentmondásos tájékoztatást adott arról, hogy az acéllemezek mekkora hányadát teszik ki az acél szélerőműtornyok előállítási költségének. Panaszában több ponton azt állította, hogy az acéllemezek az előállítási költségen belül több mint 40 %-os részarányt képviselnek, magának a rendes értéknek a kiszámítása során viszont a panaszos arra jutott, hogy az előállítási költség mintegy 60 %-át teszik ki; b) a panaszos az acéllemezek torzulástól mentes költségeként 869 EUR/tonna használatával képezte a rendes értéket, noha a saját költsége ennél a nyersanyagnál átlagosan mindössze 625 EUR/tonna volt; c) A rendes érték képzéséhez használt 14 %-os haszonkulcs versenypiacon nem volt elérhető, ehelyett 6 %-os méltányos nyereséggel kellett volna számolni; d) más nyersanyagok egységköltségét szintén ki kellene igazítani, mivel egyes esetekben a panaszos költségeinek akár háromszorosa is volt. E tekintetben a CCCME nem szolgált részletes információkkal, és nem jelölte meg az érintett nyersanyagokat.

(83) A CCCME továbbá felvetette, hogy a rendes érték képzésének a (82) preambulumbekezdésben felsorolt hiányosságaira figyelemmel más módszerrel kellene képezni a rendes értéket. A CCCME előadta, hogy az uniós gazdasági ágazat irányárát kellene alapul venni. Az irányár meghatározásához használt munkaerőköltség helyett a panaszos által javasolt reprezentatív ország, Törökország munkaerőköltségét kellene figyelembe venni, amely az uniós gazdasági ágazat munkaerőköltségének kevesebb mint tizede. A panaszos által az irányár meghatározásához használt 10 %-os nyereségcél hozzáadásával lehetne megkapni az alternatív rendes értéket. A CCCME rámutatott arra, hogy e rendes érték használata esetén jóval alacsonyabb lenne a dömpingkülönbözet, mint a panaszos által a tényleges számítások megadása nélkül meghatározott 55 %-os átlagkülönbözet.

(84) A CCCME a (82) és (83) preambulumbekezdésben ismertetett észrevételeit és állításait az ideiglenes szakasz utáni meghallgatáson és beadványban is megismételte.

(85) A (82) preambulumbekezdésben felsorolt állítólagos hiányosságokat illetően a Bizottság úgy vélte, hogy a CCCME bizonyára félreértelmezte a panaszban foglalt adatokat és a rendes érték alaprendelet 2. cikkének (6a) bekezdése szerinti meghatározásához használt módszert: a) Ahol a panaszos azt állította, hogy az acéllemezek az acél szélerőműtornyok előállítási költségen belül több mint 40 %-os részarányt képviselnek, ott az acél szélerőműtornyok minden belső alkotóelem felhasználásával összeszerelt acél szélerőműtornyok költségére utalt. Ezek az alkotóelemek a panaszos szerint az acél szélerőműtornyok előállítási költségének 17 %-át tették ki (47). A dömpingkülönbözet kiszámításához azonban a panaszos az úgynevezett fehér – vagyis belső alkotóelemek nélküli – tornyokat vette alapul, így figyelmen kívül hagyta az összeszerelés munkaerőköltségét. A Bizottság ezért úgy ítélte meg, hogy észszerű magyarázat adható arra, miért nagyobb az acéllemezek részaránya a rendes érték kiszámításához felhasznált előállítási költségben; b) az uniós gazdasági ágazat nyersanyagköltségei önmagukban nem meghatározóak a rendes érték képzése szempontjából. A bizottsági gyakorlattal összhangban az exportáló gyártónál felmerülő költség vagy – a rendes érték alaprendelet 2. cikkének (6a) bekezdése szerinti képzése esetén – a reprezentatív országbeli költség a mérvadó. A Bizottság úgy vélte, hogy a panaszos elegendő bizonyítékot szolgáltatott (hivatalos török importstatisztikákról készített képernyőfelvételek formájában (48)) az acéllemezek rendes érték képzéséhez felhasznált egységárának alátámasztásához. c) A panaszos a rendes érték képzéséhez használt nyereségszintet az acél szélerőműtornyok három török gyártójának pénzügyi adatai alapján határozta meg (49). Ezért a Bizottság a panaszban felhasznált nyereséget kellően megalapozottnak találta. d) A CCCME felvetette az uniós gyártók költségét jelentősen meghaladó referenciaértékek kiigazítását. Az e preambulumbekezdés b) pontjában leírtaknak megfelelően az alaprendelet 2. cikkének (6a) bekezdése szerinti módszer torzulástól mentes árak vagy referenciaértékek meghatározásán alapul, a kapott költségek pedig nem feltétlenül egyeznek az uniós gyártók költségeivel.

(86) A (83) preambulumbekezdésben foglaltak szerint a CCCME által javasolt másik módszerrel kapcsolatosan a Bizottság megjegyezte, hogy a rendes érték ilyen módon történő képzése összeegyeztethetetlen lenne az alaprendelet 2. cikkének (6a) bekezdésével. Ezenkívül a CCCME megközelítése következetlennek tűnt. Ahol a bizonyos anyagok törökországi költsége meghaladta az uniós gazdasági ágazat költségét, a CCCME az uniós gazdasági ágazat alacsonyabb költségét javasolta referenciaértékként használni. Ahol viszont a törökországi költség volt alacsonyabb, a CCCME a török költséget javasolta referenciaértékként használni. Ráadásul a (85) preambulumbekezdésben ismertetett módon a panaszos helyesen a reprezentatív országbeli költségeket alapul véve képezte a rendes értéket.

(87) A (85)–(86) preambulumbekezdésben kifejtett okok alapján a Bizottság elutasította a CCCME (82), (83) és (84) preambulumbekezdésben említett állítását.

(88) Az alábbiakban található részletes magyarázat szerint a Bizottság e vizsgálatban a rendelkezésre álló bizonyítékok alapján – a kínai kormány együttműködésének hiányára is figyelemmel – arra a következtetésre jutott, hogy indokolt az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének alkalmazása.

(89) Az eljárás megindításával kapcsolatos beadványában a CCCME továbbá azt állította, hogy a panasz nagymértékben támaszkodott a jelentésre, amely a CCCME szerint azzal a céllal készült, hogy az uniós gazdasági ágazat számára megkönnyítse a panasztételt. Ebből a célból következik, hogy a jelentés nem készülhetett tárgyilagosan. A CCCME hozzátette, hogy e cél miatt a jelentés nem felel meg a bizonyítékok pártatlanságára és tárgyilagosságára, valamint megfelelő bizonyító erejére vonatkozó követelményeknek. A CCCME továbbá azt állította, hogy a jelentés szándékosan figyelmen kívül hagy ténybeli körülményeket, elemeket és következtetéseket, így nem tárgyilagos.

(90) A CCCME ezenkívül azt is előadta, hogy a jelentést 2017-ben tették közzé, így tartalma és a benne szereplő hivatkozások 2016-ból és az azt megelőző évekből származnak. A jelenlegi vizsgálat viszont 2020. október 21-én indult, a vizsgálati időszak pedig a dömpinget illetően 2019. júliustól és 2020. júniusig terjed. Ezért a CCCME szerint a jelentés nem a vizsgálati időszak alatti esetleges torzulásokat tükrözi. A CCCME különösen arra mutatott rá, hogy a jelentés acéliparról szóló fejezete a 2017-ig tartó időszakkal foglalkozott, a panasz pedig nem bizonyította, hogy ezek a torzulások az azt követő években, ezen belül a vizsgálati időszakban is változatlanul fennálltak.

(91) A Bizottság megjegyezte, hogy a jelentés átfogó dokumentum, amely széleskörű objektív bizonyítékokon – többek között a kínai kormány által közzétett jogszabályokon, szabályokon és hivatalos szakpolitikai dokumentumokon, nemzetközi szervezetek mint harmadik felek által összeállított jelentéseken, szakemberek tudományos tanulmányain és cikkein, továbbá egyéb megbízható független forrásokon – alapul. Mivel a jelentés 2017 decembere óta nyilvánosan elérhető, minden érdekelt félnek elegendő ideje volt arra, hogy cáfolja, kiegészítse vagy észrevételezze a jelentést, illetve az azt megalapozó bizonyítékokat. Mindeddig egyetlen fél sem nyújtott be bizonyítékot arra vonatkozóan, hogy a jelentéshez felhasznált források tévesek lettek volna.

(92) A vizsgálati időszakot illetően a Bizottság rámutatott arra, hogy a jelentést ugyan valóban 2017-ben tették közzé, de nagyrészt Kína tizenharmadik ötéves tervein alapul, amelyek a 2016 és 2020 közötti időszakra vonatkoztak, ezért lefedik a vizsgálati időszakot.

(93) A CCCME emellett megjegyezte, hogy a jelentős torzulások fogalma ellentmond a WTO-jognak, mivel a WTO dömpingellenes megállapodásának 2.2. cikke alapján nem létezik ilyen fogalom. A dömpingellenes megállapodás 2.2. cikke szerint rendes érték kizárólag „az exportáló ország belföldi piacán szokásos kereskedelmi forgalom keretében történő értékesítés hiányában”, illetve „az exportáló ország belföldi piacán fennálló sajátos piaci helyzet vagy az ott zajló értékesítés alacsony volumene miatt” képezhető. Jelentős torzulások nem szerepelnek a dömpingellenes megállapodás 2.2. cikkében. A CCCME továbbá azt állította, hogy a dömpingellenes megállapodás 2.2. cikke nem teszi lehetővé a rendes érték reprezentatív országbeli vagy nemzetközi referenciaértékek alapján történő képzését az alaprendelet 2. cikkének (6a) bekezdése szerint, mivel a rendes érték képzéséhez csak „a származási országbeli előállítási költségek, valamint észszerű mértékű igazgatási, értékesítési és általános költségek, továbbá nyereség” használatát engedi meg.

(94) A Bizottság megítélése szerint a 2. cikk (6a) bekezdésének rendelkezései teljes mértékben összeegyeztethetők az Unió WTO-kötelezettségeivel. Amint azt a WTO Fellebbezési Testülete kifejezetten egyértelművé tette a DS473. sz. „Európai Unió – Az Argentínából érkező biodízelre vonatkozó dömpingellenes intézkedések” ügyben, a WTO jogszabályai megengedik harmadik országból származó, megfelelően kiigazított adatok felhasználását, ha ez a kiigazítás szükséges és megalapozott. A jelentős torzulások megléte miatt az exportáló országra jellemző költségek és árak nem megfelelőek a rendes érték képzéséhez. Ilyen körülmények esetére ez a rendelkezés az előállítási és értékesítési költségeknek torzulatlan árak vagy referenciaértékek alapján történő számítását irányozza elő, ideértve az exportáló országhoz hasonló fejlettségű, megfelelő reprezentatív országban érvényesülő torzulatlan árakat is. A Bizottság ezért elutasította ezt az állítást.

(95) A CCCME hozzátette, hogy az alaprendelet 2. cikkének (6a) bekezdése láthatóan sérti a dömpingellenes megállapodás 2.2.1.1. cikkét, mivel az alaprendelet 2. cikkének (6a) bekezdése szerint a Bizottság jogosult figyelmen kívül hagyni az exportáló országbeli előállítási és értékesítési költséget, és követlenül felhasználni harmadik országból származó ilyen adatokat. Ez ellentétes a 2.2.1.1. cikk rendelkezéseivel. A dömpingellenes megállapodás a következőképpen rendelkezik: „a költségeket általában a vizsgált exportőr vagy termelő által nyilvántartott adatok alapján kell kiszámítani, feltéve, hogy ezek az adatok megfelelnek az exportáló ország általánosan elfogadott számviteli elveinek, és elfogadhatóan tükrözik a vizsgált termék gyártásának, illetve értékesítésének költségeit”. Állítása alátámasztására a CCCME a WTO joggyakorlatára hivatkozott, ezen belül különösen a DS473. sz. „Európai Unió – Az Argentínából érkező biodízelre vonatkozó dömpingellenes intézkedések” ügyre (a továbbiakban: DS473. sz. ügy), amelyben megállapítást nyert, hogy a vizsgálatot végző hatóságoknak a képzett rendes értékek számításához a gyártóknál vagy az exportőröknél ténylegesen jelentkező előállítási költségeket kell tekintetbe venniük, valamint a DS494. sz. „Európai Unió – Költségkiigazítási módszerek II. (Oroszország)” ügyben (a továbbiakban: DS494. sz. ügy) készült vizsgálóbizottsági jelentésre.

(96) A Bizottság emlékeztetett arra, hogy egyik hivatkozott WTO-ügynek sem az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének értelmezése és alkalmazása képezte a tárgyát. Ezen túlmenően ezekben az esetekben az alapul szolgáló tényszerű helyzetek eltérnek az alaprendelet e rendelkezése szerinti módszer alkalmazásának alapjául szolgáló helyzettől és kritériumoktól. A WTO „EU – Költségkiigazítási módszerek II.” vitarendezési ügyét illetően a Bizottság emlékeztetett arra, hogy az Unió és Oroszország egyaránt fellebbezett a vizsgálóbizottság ténymegállapításai ellen, amelyek ezért nem jogerősek, és a WTO állandó ítélkezési gyakorlata szerint nincs jogi kötőerejük, mivel a WTO-tagok még nem hagyták jóvá őket. Mindenesetre a vizsgálóbizottsági jelentés kifejezetten úgy ítélte meg, hogy az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének rendelkezései kívül esnek a jogvita hatályán. A vizsgálóbizottság megállapította, hogy e rendelkezések lényege és jogi következményei eltérnek az alaprendelet 2. cikkének (5) bekezdésében foglalt rendelkezésektől, amelyek a jogvita tárgyát képezték, és a 2. cikk (6a) bekezdésének rendelkezései a bevezetésükkor nem léptek a 2. cikk (5) bekezdésének rendelkezései helyébe (50). Ezeknek a megállapításoknak ezért nincs jelentőségük annak vizsgálata szempontjából, hogy az alaprendelet 2. cikkének (6a) bekezdése összeegyeztethető-e a vonatkozó WTO-szabályokkal. A Bizottság az említett okokból elutasította ezt az állítást.

(97) A CCCME a fenti állításait az első feljegyzéshez fűzött észrevételeiben is megismételte. A Suzhou Titan az első feljegyzéshez fűzött észrevételeiben szintén osztotta a CCCME fent említett összes észrevételét.

(98) Ezenkívül a CCCME az első feljegyzéshez fűzött észrevételeiben azt állította, hogy a szélerőműtorony-ágazat piacorientált, mivel a gyártó többsége magántulajdonban van, több nyersanyagot külföldről importálnak, és a belső alkotóelemek (51) vételárát közvetlen tárgyalásokat folytatnak a szélturbinákkal foglalkozó európai eredetiberendezés-gyártókkal.

(99) A Bizottság felhívta a figyelmet arra, hogy ha megállapítást nyer, hogy az exportáló országnál fennálló, az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének b) pontja szerinti jelentős torzulások következtében nem helyénvaló az exportáló országbeli belföldi árak és költségek alkalmazása, akkor a rendes értéket egy megfelelő reprezentatív ország torzulatlan árai vagy referenciaértékei alapján kell képezni minden egyes exportáló gyártóra nézve, az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdése a) pontjának megfelelően. Az alaprendelet ugyanezen rendelkezése lehetőséget ad belföldi költségek használatára, amennyiben egyértelműen megállapítható torzulástól mentes voltuk. Az exportáló gyártóknak tehát lehetőségük volt bizonyítékokkal szolgálni arra nézve, hogy az egyes igazgatási/működési költségeik és/vagy egyéb inputköltségeik valójában torzulástól mentesek. Azonban a fenti (52)–(79) preambulumbekezdésben leírtak szerint a Bizottság megállapította, hogy a szélerőműtorony-ágazatra torzulások jellemzők, és nem állt rendelkezésre olyan bizonyíték, amely alátámasztotta volna, hogy az egyes exportáló gyártók termelési tényezői torzulástól mentesek. A Bizottság ezért elutasította ezeket az állításokat.

(100) Ezenkívül a CCCME a második feljegyzéshez fűzött észrevételeiben azt állította, hogy az alaprendelet 2. cikkének (6a) bekezdése előírja a Bizottságnak, hogy mindegyik exportáló gyártó esetében egyedileg vizsgálja a torzulásokat. A CCCME szerint a Bizottság köteles eseti elemzést végezni, és megállapítani, hogy a) az állítólagos jelentős torzulások a mintában szereplő valamennyi exportőrt érintik-e; és b) az adott exportőr által közölt egyes inputok és termelési tényezők „torzultak”-e, emiatt pedig szükséges-e más forrásból származó adatokat használni helyettük; valamint kifejteni, c) miért tekinti a Bizottság a más forrásból származó adatokat „torzulástól mentesnek” az egyes inputok vagy termelési tényezők tekintetében.

(101) A Suzhou Titan a második feljegyzéshez fűzött észrevételeiben megismételte a fenti állításokat.

(102) A fenti (99) preambulumbekezdésben kifejtett módon, ha a jelentős torzulások fennállása megállapítást nyer, a 2. cikk (6a) bekezdését minden kínai exportáló gyártóra a priori alkalmazni kell, a termelési tényezőikhez kapcsolódó összes költség vonatkozásában. Ugyanakkor a szóban forgó rendelkezés előírja olyan belföldi költségek használatát, amelyekről egyértelműen megállapítható, hogy nem torzultak.

(103) Azzal az érvvel kapcsolatban, miszerint a Bizottságnak bizonyítania kell a reprezentatív ország által közölt költségek torzulásmentességét, a Bizottság az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének a) pontjával összhangban csak a megfelelő reprezentatív ország torzulásoktól mentes költségeit használja fel. A Bizottság a termelési tényezők kapcsán két feljegyzést fűzött az ügy irataihoz, elegendő lehetőséget adva a felek számára arra, hogy észrevételeket tegyenek, többek között azáltal, hogy rámutatnak az esetleges rendellenességekre vagy egyéb olyan megfontolásokra, amelyek a reprezentatív országban vagy országokban esetlegesen érinthetik a termelési tényezőket. Ebben az összefüggésben az érdekelt felek nem kérdőjelezték meg a megfelelő reprezentatív ország termelési tényezőinek az első és a második feljegyzésben meghatározott szintjét. A Bizottság ezért elutasította ezeket az állításokat.

(104) Az első feljegyzést követően a Chengxi Shipyard is észrevételeket nyújtott be a jelentős torzulásokat illetően. Először is a Chengxi Shipyard azt állította, hogy az alaprendelet 2. cikkének (6a) bekezdése nincs összhangban a WTO-joggal és a WTO Vitarendezési Testületének korábbi határozataival. A Chengxi Shipyard azt állította, hogy a Kína WTO-hoz való csatlakozásáról szóló jegyzőkönyv 15. szakasza kivételes esetben megengedte, hogy az importáló WTO-tagok olyan módszert alkalmazzanak, amely nem a vizsgált kínai ágazat belföldi áraival vagy költségeivel történő szigorú összehasonlításon alapul, de ez az eltérés a csatlakozás utáni 15 év elteltével, tehát 2016. december 11-én hatályát vesztette. Ettől az időponttól kezdődően a Bizottság köteles a standard módszert alkalmazni az exportáló országban működő gyártókra vonatkozó rendes érték meghatározásához, vagyis kizárólag az exportáló ország belföldi árait és költségeit veheti figyelembe, kivéve, ha a WTO-megállapodások (köztük a dömpingellenes megállapodás) más rendelkezései másképp nem engedik.

(105) A Chengxi Shipyard továbbá hozzátette, hogy a WTO-jog nem tartalmaz olyan rendelkezést, amely Kína esetében lehetővé tenné az eltérést a standard módszertől. A Chengxi Shipyard ezt azzal egészítette ki, hogy a dömpingellenes megállapodás 2. cikkében, különösen a 2.2.1. cikkében foglalt feltételek nem egyeztethetők össze az alaprendelet 2. cikkének (6a) bekezdésében foglalt feltételekkel. A Chengxi Shipyard tisztázta, hogy a dömpingellenes megállapodás 2. cikkében előírt módszer nem teszi lehetővé azt, hogy a rendes érték meghatározásához nem az exportáló országra vonatkozó információkat használjanak fel. Ha a rendes értéket kivételes körülmények között kell képezni, az előállítási költségre, az SGA-költségekre és a nyereségre vonatkozó adatokat az exportáló ország forrásaiból kell beszerezni. A Chengxi Shipyard a fenti állítások alátámasztásaként a WTO „EU – Biodízel (Argentína)” vitarendezési ügyében született határozatra hivatkozott, amely arra kötelezte a Bizottságot, hogy a dömpingellenes megállapodás 2.2.1.1. cikke szerint a gyártó/exportőr nyilvántartásában szereplő költségeket használja fel.

(106) Erről az állításról már szó esett a fenti (94)–(96) preambulumbekezdésben. A Kína csatlakozásáról szóló jegyzőkönyvvel kapcsolatos érvet illetően a Bizottság emlékeztet arra, hogy a Kínából érkező termékekkel kapcsolatos dömpingellenes eljárásokban a Kína WTO-hoz való csatlakozásáról szóló jegyzőkönyv 15. szakaszának azon részei, amelyek nem vesztették hatályukat, mind a piacgazdaság fogalmi jellemzői, mind pedig a nem a kínai árakkal és költségekkel való szigorú összehasonlításon alapuló módszertan alkalmazása tekintetében továbbra is alkalmazhatók a rendes érték megállapítására. Ezeket az érveket ezért a Bizottság elutasította.

(107) A Chengxi Shipyard emellett előadta, hogy az állítólagos torzulásokra nincs megfelelő bizonyíték, és fennállásuk esetén sem érintenék minden tekintetben a Chengxi Shipyard költségeit. Tehát nem szükséges az összes költséget kiigazítani vagy más alapon meghatározni. A Chengxi Shipyard azt állította, hogy a panaszban a jelentés szolgált a legfontosabb bizonyítékként, mivel azonban nem tartalmaz kifejezetten a szélerőműtornyokkal foglalkozó fejezetet, nem tekinthető automatikusan úgy, hogy a jelentés megállapításai a szélerőműtorony-ágazatra is vonatkoznak.

(108) Azzal az érvvel kapcsolatosan, hogy a jelentés nem tartalmaz külön fejezetet a szélerőműtornyokról, Bizottság megjegyezte, hogy az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének alkalmazását megalapozó jelentős torzulások fennállása nem függ össze azzal, hogy a jelentésben külön ágazati fejezet foglalkozik-e a vizsgált termékkel. A jelentés több olyan, Kínában fennálló torzulást ismertet, amelyek horizontálisan, több ágazatra kiterjedően állnak fenn, és a kínai gazdaság egészét, ezáltal pedig a vizsgált termék árait, illetve nyersanyagait és előállítási költségeit is érintik. A fenti (58)–(79) preambulumbekezdésben kifejtett módon a szélerőműtorony-ágazatot több, a jelentésben ismertetett kormányzati beavatkozás érinti (szerepeltetés az ötéves tervekben és egyéb dokumentumokban, nyersanyagokat érintő torzulások, pénzügyi torzulások), amelyeket e rendelet hivatkozásokkal együtt tételesen felsorol. Ezenkívül a jelentés nem az egyetlen bizonyítékforrás, amelyet a Bizottság a meghatározásához felhasznált, mivel e célra további próbaidős elemeket használnak. A fenti (58)–(74) preambulumbekezdése a jelentésben már bemutatott jelentős torzulások mellett több, a szélerőműtorony-ágazatban fennálló, illetve a nyersanyagokat és az inputokat érintő torzulást is részletesen ismertet. A jelentős torzulásokat előidéző piaci körülmények, valamint az azokat megalapozó szakpolitikák és tervek továbbra is kihatnak a szélerőműtorony-ágazatra és annak előállítási költségeire. Egyetlen fél sem nyújtott be ellentétes értelmű bizonyítékot. Ezért ezt az érvet a Bizottság elutasította.

(109) Ezenkívül a Chengxi Shipyard megjegyezte, hogy a jelentős torzulások fennállának bizonyításához szükséges hat feltétel hiányzott a panaszból, vagy nem vonatkozott a Chengxi Shipyardra. A panasz az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének b) pontjában foglalt feltételek közül az első, a negyedik, az ötödik és a hatodik franciabekezdés szerinti feltételt nem tárgyalta, és nem támasztotta alá bizonyítékokkal. A második franciabekezdést illetően a Chengxi Shipyard külön-külön elemezte a panaszos által felsorolt (lásd az (54) preambulumbekezdést) kínai szélerőműtorony-gyártókat (eredetiberendezés-gyártókat), és arra a következtetésre jutott, hogy az információk nem megalapozottak vagy elavultak. A Chengxi Shipyard hozzátette, hogy még ha minden információ helytálló is lett volna, akkor sem lehetett volna pontosan meghatározni az állami tulajdonú szélerőműtorony-gyártók és a magántulajdonú vállalatok egymáshoz viszonyított arányát. Megjegyezte, hogy a legnagyobb szélerőműtorony-gyártók – köztük a Titan Wind, a Shanghai Taisheng, a Dajin Heavy Industry, a Tianneng Heavy Industries és a CS Wind – mind magántulajdonban vannak.

(110) A 2. cikk (6a) bekezdése b) pontjának harmadik franciabekezdésében szereplő elemmel kapcsolatosan a Chengxi Shipyard megjegyezte, hogy a többek között a Kínai Népköztársaságból származó, közüzemi méretű szélerőműtornyok Egyesült Államok általi vizsgálata kimutatta, hogy két konkrét vállalat támogatásban részesült, ami a többi szélerőműtorony-gyártóról nem mondható el. Még ha a Bizottság meg is állapítja, hogy bizonyos tekintetben jelentős torzulások állnak fenn a Chengxi Shipyard költségeit illetően, a rendes érték képzéséhez ugyanúgy figyelembe kell venni azokat a költségekkel kapcsolatos egyéb szempontokat, amelyekről nem bizonyosodott be, hogy jelentősen torzultak. Mivel a Chengxi Shipyard szerint a fenti hat elem nem volt kellően megalapozott a panaszban, nincs bizonyíték arra nézve, hogy maga az acél szélerőműtornyok piaca is torzult volna.

(111) Végezetül a Chengxi Shipyard megjegyezte, hogy még ha a Bizottság meg is állapítja, hogy bizonyos tekintetben jelentős torzulások állnak fenn a Chengxi Shipyard költségeit illetően, a rendes érték képzéséhez ugyanúgy figyelembe kell venni azokat a költségekkel kapcsolatos egyéb szempontokat, amelyekről nem bizonyosodott be, hogy jelentősen torzultak.

(112) Az eljárás megindításakor rendelkezésre álló elegendő bizonyítékra vonatkozó állításokra válaszul a Bizottság emlékeztet arra, hogy az eljárás megindításáról szóló értesítés 3. szakasza a kínai szélerőműtorony-piac több tényezőére hivatkozott annak alátámasztására, hogy Kínában a szélerőműtornyok teljes értékláncát érintő torzulások befolyásolják a piacot. A Bizottság úgy ítélte meg, hogy az eljárás megindításáról szóló értesítésben felsorolt bizonyítékok elégségesek a vizsgálatnak az alaprendelet 2. cikkének (6a) bekezdése alapján történő megindításához. A jelentős torzulások tényleges fennállásának megállapítására, valamint az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének a) pontjában előírt módszer ezt követő alkalmazására csak az érdekelt felek ideiglenes és/vagy végső tájékoztatása idején kerül sor. Ebben az esetben, noha a panaszos által a torzulásokkal kapcsolatosan szolgáltatott információk egy része elavultnak bizonyult, a Bizottság elegendőnek ítélte a panaszos által a jelentős torzulásokkal kapcsolatban benyújtott bizonyítékot a vizsgálat ezen az alapon történő megindításához. Az eljárás megindításáról szóló értesítés – az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének e) pontjában meghatározott kötelezettséggel összhangban – egyértelműen ki is mondta ezt a 3. szakaszban. A Bizottság ennek megfelelően elutasította a Chengxi Shipyard állítását.

(113) Végezetül a Chengxi Shipyard emlékeztetett arra, hogy az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének b) pontja a következőképpen rendelkezik: „Jelentős torzulások azok a torzulások, amelyek akkor következnek be, ha a jelentett árak vagy költségek – a nyersanyag- és energiaköltségeket is beleértve – jelentős kormányzati beavatkozás hatására nem szabadpiaci erőviszonyok eredményei” (utólagos kiemelés). A Chengxi Shipyard előadta, hogy a kínai szélerőműtorony-ágazatba való kormányzati beavatkozás nem jelentős, mivel a célja a megújulóenergia-kapacitás kiépítése Kínában és külföldön. A Chengxi Shipyard azt javasolja, hogy a „jelentős” fogalom az önkényes kormányzati beavatkozásra utaljon. Ha azonban a beavatkozás piaci hiányosság orvoslására irányul, akkor nem tekinthető „jelentősnek”. A Chengxi Shipyard szerint a nem megújuló energia miatt keletkező környezetszennyezés negatív externália, és kizárt, hogy harmadik felek a piaci eszközökkel megállítsák vagy csökkentsék a szennyezést, mivel nincs „szennyezési piac”, ahol ezek a harmadik felek fizethetnének az üzemeknek, hogy mérsékeljék k az általuk okozott szennyezést. Ebben a helyzetben kell az államnak közbelépnie a piaci hiányosság orvoslása céljából azzal, hogy adót vet ki a környezetszennyezésre, vagy támogatja a megújuló energiát annak érdekében, hogy csökkenjenek a vele járó költségek, a vállalatok pedig átálljanak a nem szennyező megújuló energiára. Ezért a Chengxi Shipyard szerint a megújuló energiaforrások termelésének támogatása nem jelentős beavatkozás, mivel nemesebb célt, a világszintű környezetszennyezés korlátozását szolgálja. Következésképpen nem minősül az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének c) pontja értelmében vett jelentős torzulásnak.

(114) A Chengxi Shipyard által a „jelentős kormányzati beavatkozás” fogalommal kapcsolatban megfogalmazott észrevételt illetően a Bizottság megjegyezte, hogy a jelentős torzulások fennállásának megállapítása szempontjából nem lényeges, hogy a támogatások hozzájárulnak-e kedvező társadalmi, környezeti vagy gazdasági eredményekhez, mivel ez önkényes lenne. Ehelyett a támogatások fontossága abban mérhető, hogy jelentősek, azaz nagy értékűek-e. A „jelentős” fogalom ebben az összefüggésben az alapjelentésének megfelelően értendő, tehát „nagy méretű, értékű vagy fontosságú”. A Bizottság ezért elutasította ezt az állítást.

(115) Az érdekelt felek végső tájékoztatása után több érdekelt fél fogalmazott meg észrevételeket az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének alkalmazását illetően.

(116) A kínai kormány először is előadta, hogy a jelentés tévedéseket tartalmaz, és a figyelembevételével meghozott döntéseknek nincs ténybeli és jogalapja. A kínai kormány konkrétabban kétségbe vonta, hogy a jelentés a Bizottság hivatalos álláspontját tükrözheti. A tényeket illetően a kínai kormány szerint a jelentés megtévesztő, egyoldalú, és nem felel meg a valóságnak. Ezenkívül az, hogy a Bizottság csak néhány kiválasztott országról adott ki országjelentést, aggályokat vet fel a legnagyobb kedvezményes elbánást illetően. Továbbá az, hogy a Bizottság a jelentésben foglalt bizonyítékokra támaszkodik, a kínai kormány álláspontja szerint nincs összhangban a tisztességes és igazságos jogalkalmazás szellemiségével, mivel tulajdonképpen azt jelenti, hogy az ügy már a tárgyalás előtt eldőlt.

(117) Másodszor, a kínai kormány azzal érvel, hogy a rendes érték alaprendelet 2. cikkének (6a) bekezdése szerinti képzése összeegyeztethetetlen a dömpingellenes megállapodással, különösen annak 2.2. cikkével, amely kimerítő felsorolásban ismerteti azokat a helyzeteket, amikor rendes érték képezhető, a „jelentős torzulások” pedig nem szerepelnek e helyzetek között. Ezenkívül a megfelelő reprezentatív országból származó adatok használata a kínai kormány szerint összeegyeztethetetlen az Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény 6.1. cikkének b) bekezdésével és a dömpingellenes megállapodás 2.2.1.1. cikkével, amelyek előírják, hogy rendes érték képzéséhez a származási országbeli előállítási költséget kell használni.

(118) Harmadszor a kínai kormány azt állította, hogy az alaprendelet 2. cikkének (6a) bekezdése szerinti bizottsági vizsgálati módszerek nincsenek összhangban a WTO-szabályokkal, mivel a Bizottság a dömpingellenes megállapodás 2.2.1.1. cikkét megsértve figyelmen kívül hagyta a kínai gyártó nyilvántartását annak megállapítása nélkül, hogy ez a nyilvántartás összhangban van-e a Kínában általánosan elfogadott számviteli elvekkel. Ezzel összefüggésben a kínai kormány emlékeztetett arra, hogy a Fellebbezési Testület DS473. sz. ügyben, a vizsgálóbizottság pedig a DS494. sz. ügyben megállapította, hogy amennyiben a vizsgált exportáló vagy gyártó által nyilvántartott adatok a dömpingellenes megállapodás 2.2.1.1. cikke szerint az elfogadható határértékeken belül, pontosan és megbízhatóan megfelelnek az adott gyártónál vagy exportálónál a szóban forgó termék kapcsán felmerülő tényleges költségeknek, akkor úgy tekinthetők, hogy „elfogadhatóan tükrözik a vizsgált termék gyártásának, illetve értékesítésének költségeit”, a vizsgálatot végző hatóságnak pedig e nyilvántartást felhasználva kell megállapítania a vizsgált gyártók előállítási költségét.

(119) Negyedszer, a kínai kormány előadta, hogy a Bizottságnak következetesen kell eljárnia, és teljeskörűen meg kell vizsgálnia, hogy a reprezentatív országban vannak-e úgynevezett piaci torzulások. A reprezentatív ország adatainak ilyen vizsgálat nélküli, feltétlen elfogadása „kettős mérce”. A kínai kormány álláspontja szerint az uniós gazdasági ágazat árainak és költségeinek vizsgálatára is ugyanez vonatkozik.

(120) A jelentés uniós jogszabályok szerinti jogi kötőerejével kapcsolatos első felvetést illetően a Bizottság emlékeztetett arra, hogy az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének c) pontja nem írja elő a jelentős torzulásokról szóló jelentés konkrét formátumát, továbbá a közzététel módját sem határozza meg. A Bizottság emlékeztetett arra, hogy a jelentés tényeken alapuló technikai dokumentum, amely kizárólag a piacvédelmi vizsgálatok kontextusában használandó. A jelentést tehát megfelelően tették közzé bizottsági szolgálati munkadokumentum formájában, mivel pusztán leíró jellegű és nem fogalmaz meg politikai nézetet, preferenciát vagy ítéletet. Mindez nem érinti a jelentés tartalmát, nevezetesen az azzal kapcsolatos információforrásokat, hogy a kínai gazdaságban az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdése c) pontjának alkalmazása szempontjából lényeges, jelentős torzulások állnak fenn. A jelentés ténybeli tévedéseivel és egyoldalúságával kapcsolatos megjegyzésekkel a Bizottság a fenti (91) preambulumbekezdésben foglalkozott. A kínai kormány által a legnagyobb kedvezmény záradékának megsértésére vonatkozóan megfogalmazott állításra válaszul a Bizottság emlékeztetett arra, hogy az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének c) pontja értelmében ilyen országjelentést bármely ország esetében csak akkor kell készíteni, ha a Bizottság a körülmények alapján megalapozottan feltételezheti, hogy az adott országban vagy annak valamely ágazatában jelentős torzulások állhatnak fenn. Az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésében foglalt új rendelkezések 2017. decemberi hatálybalépésekor a Bizottságnak tudomása volt a Kínában meglévő jelentős torzulásokra utaló körülményekről. A Bizottság 2020 októberében az Oroszországban fennálló torzulásokról is közzétett jelentést (52), és adott esetben további jelentések készülhetnek. A Bizottság továbbá emlékeztetett arra, hogy a 2. cikk (6a) bekezdésének alkalmazásához nem kötelező jelentést készíteni. A 2. cikk (6a) bekezdésének c) pontja leírja, hogy a Bizottság milyen feltételek mellett adhat ki országjelentéseket, és a 2. cikk (6a) bekezdésének d) pontja szerint a panaszosok nem kötelesek felhasználni a jelentést, valamint – a 2. cikk (6a) bekezdésének e) pontja szerint – az országjelentés megléte nem feltétele a 2. cikk (6a) bekezdése szerinti vizsgálat megindításának. A 2. cikk (6a) bekezdésének e) pontja szerint a vizsgálat ezen az alapon történő megindításához elégséges, ha a panaszos a bármely országban fennálló jelentős torzulásokról elegendő, a 2. cikk (6a) bekezdésének b) pontjában felsorolt kritériumoknak megfelelő bizonyítékot nyújt be. Tehát az országspecifikus jelentős torzulásokra vonatkozó szabályok valamennyi országra megkülönböztetés nélkül érvényesek, az országjelentés meglététől függetlenül. Ezért az országspecifikus torzulásokra vonatozó szabályok definíció szerint nem sértik a legnagyobb kedvezményes elbánás elvét.

(121) Az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének a WTO-joggal, különösen a dömpingellenes megállapodás 2.2. és 2.2.1.1. cikkével, valamint a DS473. sz. ügyben és a DS494. sz. ügyben tett megállapításokkal való állítólagos összeegyeztethetetlenével kapcsolatos második és harmadik érvről már szó esett a fenti (94) és (96) preambulumbekezdésben

(122) A negyedik felvetéssel kapcsolatban, miszerint a Bizottság győződjön meg arról, hogy a bizottsági eljárás során felhasznált harmadik országbeli adatokat nem befolyásolják piaci torzulások, a Bizottság emlékeztetett arra, hogy az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének a) pontjával összhangban a rendes értéket kizárólag akkor képezi az exportáló országban alkalmazott belföldi áraktól és költségektől eltérő, általa kiválasztott adatok alapján, ha megállapítja, hogy ezek az adatok a lehető legmegfelelőbben tükrözik a torzulástól mentes árakat és költségeket. Ebben a folyamatban a Bizottság kizárólag torzulástól mentes adatokat használhat fel. Ezzel kapcsolatban a Bizottság felkéri az érdekelt feleket, hogy a vizsgálat korai szakaszában tegyék meg észrevételeiket a rendes érték meghatározásához javasolt forrásokkal kapcsolatban. A Bizottság teljes mértékben figyelembe veszi ezeket az észrevételeket, amikor végső döntést hoz arról, hogy mely torzulástól mentes adatokat kell felhasználni a rendes érték kiszámításához. A kínai kormány azon kérését illetően, hogy a Bizottság értékelje az uniós belső piac esetleges torzulásait, a Bizottság számára nem volt világos, mi a jelentősége ennek az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének b) pontja szerinti jelentős torzulások fennállásának vizsgálata szempontjából.

(123) Következésképpen a Bizottság elutasította a kínai kormány érveit.

(124) A CCCME megismételte a fenti (89) és (90) preambulumbekezdésben ismertetett, jelentéssel kapcsolatos érveit, mi szerint a Bizottság (91) preambulumbekezdésben foglalt érvelése körkörös. A CCCME azonban nem hozott fel további bizonyítékot a jelentéssel kapcsolatosan, mindössze azt állította, hogy Kínában az ötéves tervek csupán iránymutatásként szolgálnak, és a jövővel kapcsolatos politikai álláspontot fejezik ki. Így a CCCME megítélése szerint a tervek nem kötelező erejűek, hiszen nem is ugyanúgy fogadják el őket, mint a jogszabályokat vagy a rendeleteket. Ezenkívül a CCCME rámutatott arra, hogy Európában is vannak hasonló dokumentumok, köztük például a Bizottság szakpolitikai dokumentumai.

(125) Továbbá az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének a WTO-joggal való összeegyeztethetőségét illetően a CCCME előadta, hogy az alaprendelet 2. cikkének (6a) bekezdésében szereplő „jelentős torzulások” fogalom sem a dömpingellenes WTO-megállapodás, sem az 1994. évi GATT szabályaiban nem fordul elő. Kiemelendő, hogy a „jelentős torzulások” fogalom nem tartozik a dömpingellenes WTO-megállapodás 2.2. cikkében megadott egyetlen kategóriába sem. A harmadik országból származó adatok használatával kapcsolatosan a CCCME előadta, hogy a Fellebbezési Testület a DS473. sz. ügyben ugyan kimondta, hogy az exportáló országon kívüli forrásból származó adatok használata ugyan nem tiltott, a Bizottság viszont látszólag figyelmen kívül hagyja, hogy a Fellebbezési Testület egyúttal kiemelte, hogy „ez azonban nem jelenti azt, hogy a vizsgálatot végző hatóság egyszerűen a származási országon kívüli költségekkel helyettesítheti a származási országbeli előállítási költséget”, továbbá „a dömpingellenes megállapodás 2.2. cikke szerint a »származási országbeli előállítási költség« más országra vonatkozó információk alapján történő meghatározása esetén a vizsgálatot végző hatóságnak gondoskodnia kell arról, hogy ezeket az információkat a »származási országbeli előállítási költség« meghatározásához használják fel, és előfordulhat, hogy ehhez a vizsgálatot végző hatóságnak ki kell igazítania az információkat”. Ez a bizottsági megközelítés tehát a CCCME álláspontja szerint összeegyeztethetetlennek tűnik az Európai Uniót a dömpingellenes WTO-megállapodás 2.2. cikke alapján terhelő kötelezettséggel.

(126) Ezenkívül a CCCME azzal érvelt, hogy az alaprendelet 2. cikkének (6a) bekezdése a dömpingellenes WTO-megállapodás 2.2.1.1. cikkét is sértheti, mivel a Bizottság a jelek szerint újra elköveti a DS473. sz. ügyben vétett hibákat, hiszen a jelenlegi vizsgálatban megfogalmazott megállapításai és érvei nagyon hasonlónak tűnnek a biodízellel kapcsolatos ügyben kifejtettekhez. A Bizottság megállapította, hogy a szélerőműtornyok gyártásának legfontosabb nyersanyaga, az acél ára torzul Kínában, a szélerőműtorony-gyártók által fizetett acélárra pedig rendszerszintű torzulások hatnak. A CCCME szerint tehát a Fellebbezési Testület által az „EU – Biodízel (Argentína)” ügyben megfogalmazott megállapítás alapján előfordulhat, hogy a Bizottság a dömpingellenes WTO-megállapodás 2.2.1.1. cikkét is megsérti.

(127) Emellett a CCCME arra is emlékeztetett, hogy az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének harmadik albekezdése egyértelműen úgy rendelkezik, hogy a jelentős torzulások kérdésének vizsgálatát mindegyik exportőr és gyártó esetében külön-külön kell elvégezni. Az egyetlen kivételt a mintavétel alkalmazása képezi. Következésképpen a CCCME nem értett egyet a Bizottság (102) preambulumbekezdésben foglalt állításával, miszerint „[h]a a jelentős torzulások fennállása megállapítást nyer, a 2. cikk (6a) bekezdését minden kínai exportáló gyártóra a priori alkalmazni kell, a termelési tényezőikhez kapcsolódó összes költség vonatkozásában”, és arra kérte a Bizottságot, hogy e tekintetben javítson a gyakorlatán.

(128) A CCCME azon állítását illetően, hogy a kínai tervezési dokumentumok nem kötelező erejűek, a Bizottság emlékeztetett arra, hogy a kínai tervrendszer prioritásokat állít fel és célokat tűz ki a központi és helyi kormányzatok számára. A tervek a kormányzat valamennyi szintjén jelen vannak, szinte minden gazdasági ágazatot lefednek, miközben a közigazgatás egyes szintjein működő hatóságok figyelemmel kísérik, hogy az alattuk lévő szinten elhelyezkedő kormányzati szervek hogyan hajtják végre őket. A jelentésben részletesen leírtak szerint a tervezési dokumentumban kijelölt célok valójában kötelező erejűek: a tervrendszer hatására az erőforrások a kormányzat által stratégiaiként kijelölt vagy politikailag másként fontosnak tartott ágazatokba irányulnak, ahelyett, hogy elosztásukat a piaci erők határoznák meg (53).

(129) A CCCME által az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének a dömpingellenes megállapodással és a Vitarendezési Testület megállapításaival való összeegyeztethetősége kapcsán megfogalmazott érvekkel a Bizottság a (94) és (96) preambulumbekezdésben már foglalkozott, ennek keretében kifejtette, hogy a DS473. sz. ügy nem érintette az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének alkalmazását. Azzal az állítással kapcsolatosan, miszerint az alaprendelet 2. cikkének (6a) bekezdésében szereplő „jelentős torzulások” fogalom sem a dömpingellenes WTO-megállapodás, sem az 1994. évi GATT szabályaiban nem fordul elő, a Bizottság emlékeztetett arra, hogy az alaprendelet, ezen belül a 2. cikk (6a) bekezdése, az Európai Unió működéséről szóló szerződés 288. cikkében foglaltak szerint másodlagos uniós jogszabálynak minősül. Az uniós jogban nincs követelmény arra nézve, hogy forrásainak, köztük a másodlagos jogszabályoknak, így a rendeleteknek a nemzetközi jogon kell alapulniuk, vagy nemzetközi jogi eszközökből, köztük a dömpingellenes megállapodásból vagy a Kína WTO-hoz való csatlakozásáról szóló jegyzőkönyvből fakadó kötelezettségekhez kell kapcsolódniuk.

(130) Azon állítást illetően, miszerint mindegyik exportőr esetében külön-külön meg kell vizsgálni a jelentős torzulásokat, a CCCME mindössze jelezte, hogy nem ért egyet a Bizottság álláspontjával, de nem hozott fel új érveket. A Bizottság ennélfogva megerősítette a (99)–(102) preambulumbekezdésben ismertetett álláspontját.

(131) A Chengxi Shipyard megismételte a fenti (104) preambulumbekezdésben ismertetett, az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének a WTO-joggal való összeegyeztethetőségével kapcsolatos érveit, rámutatva arra, hogy a Bizottság (94) és (96) preambulumbekezdésben adott válasza nagyon általános, és nem ad egyértelmű magyarázatot arra, hogy a WTO-megállapodásokban milyen jogalap támasztja alá az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének alkalmazását, ezzel eltérve a WTO-megállapodásban és a Vitarendezési Testület által a DS473. sz. ügyben hozott határozatban egyértelműen rögzített általános szabálytól. A Chengxi Shipyard a Bizottság állításából így arra a következtetésre jutott, hogy a Kína WTO-hoz való csatlakozásáról szóló jegyzőkönyv 15. szakaszának fennmaradó része alapján indokolja a 2. cikk (6a) bekezdésének a WTO-megállapodásokkal való összeegyeztethetőségét, rámutatva arra, hogy a Bizottság ezen álláspontját alátámasztó érvek egyértelmű kifejtése nélkül a bizottsági tájékoztatás nem tesz eleget az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének alkalmazására vonatkozó döntés megfelelő indoklását előíró jogi normáknak.

(132) Ezenkívül a Chengxi Shipyard állítása szerint nem nyert bizonyítást, hogy a vállalatra jelentős torzulások hatnak, aminek három fő oka van: i. a vállalat üzleti döntéseit követlenül nem befolyásolja a KKP, ez a megállapítás pedig annak ellenére helytálló, hogy a Chengxi Shipyard igazgatóságának elnöke és vezérigazgatója KKP-tag, és pártbizottsági titkári, illetve titkárhelyettesi tisztséget is betölt a vállalatnál; ii. az állami részesedés, illetve állami képviselők igazgatósági tagsága nem jelenti azt, hogy a vállalat üzleti döntései nem igazodnak a piaci kereslet és kínálat jelzéseihez, működése pedig nem piacorientált; iii. az állami beavatkozásból nem következik jelentős torzulás, a Bizottság pedig nem bizonyította, hogy a kínai kormány állítólagos horizontális, több ágazatra kiterjedő beavatkozásai jelentős torzulásokat okoznak a termelési tényezőkben, következésképpen a Chengxi Shipyard működésének költségét és árát is befolyásolják.

(133) A Chengxi Shipyard által az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének a WTO-joggal való összeegyeztethetőségével kapcsolatosan felhozott érveit illetően a Bizottság megismétli azon álláspontját, miszerint a 2. cikk (6a) bekezdésének rendelkezései teljes mértékben összeegyeztethetők az Európai Unió WTO-kötelezettségeivel. A Bizottság az álláspontját alátámasztó érveket egyértelműen ismertette a fenti (94) preambulumbekezdésben. A Bizottság ehhez hasonlóan a (106) preambulumbekezdésben már azt is kifejtette, hogy a Kínából érkező termékekkel kapcsolatos dömpingellenes eljárásokban a Kína WTO-hoz való csatlakozásáról szóló jegyzőkönyv 15. szakaszának azon részei, amelyek nem vesztették hatályukat, mind a piacgazdaság fogalmi jellemzői, mind pedig a nem a kínai árakkal és költségekkel való szigorú összehasonlításon alapuló módszertan alkalmazása tekintetében továbbra is alkalmazhatók a rendes érték megállapítására. A Chengxi Shipyard a jelek szerint összemossa az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdése érdemi alkalmazásának indoklására vonatkozó kötelezettséget azzal az állítólagos kötelezettséggel, hogy ismertetni kell az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdése alkalmazását alátámasztó WTO-jogi jogalapot, ami nemcsak téves, de lényegtelen is (lásd a fenti (129) preambulumbekezdést). Következésképpen a Bizottság elutasította a Chengxi Shipyard azon érvét, miszerint a bizottsági tájékoztatás nem tesz eleget a megfelelő indoklást előíró jogi normáknak.

(134) A fenti (108) preambulumbekezdés már részletesen tárgyalta a Chengxi Shipyard azon állításait, miszerint nincs bizonyíték arra, hogy a vállalatra jelentős torzulások hatnak. Ezenkívül a Bizottság emlékeztetett arra, hogy az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének alkalmazását megalapozó jelentős torzulások fennállása nem függ össze azzal, hogy a jelentés tartalmaz-e egy konkrét ténybeli elemet vagy információt az érintett termék külön piacáról. E tekintetben (amint azt a (52)–(79) preambulumbekezdés is mutatja) a Bizottság e vizsgálat során megállapította, hogy jelentős torzulások állnak fenn a szélerőműtorony-ágazatban és a kapcsolódó inputágazatokban. A 2. cikk (6a) bekezdésének a) pontja csak akkor engedi meg a belföldi költségeknek a rendes érték megállapításához való felhasználását, ha e költségekről a vizsgálat során megállapítást nyer, hogy nem torzultak. Ezzel összefüggésben viszont a Chengxi Shipyard nem nyújtott be egyértelmű bizonyítékot arra, hogy termelési tényezői torzulástól mentesek. A Bizottság ezért elutasította a Chengxi Shipyard állítását.

(135) A fentiekre tekintettel a rendelkezésre álló bizonyítékok arról tanúskodnak, hogy az érintett termék árai és költségei (köztük a nyersanyag-, az energia- és a munkaerőköltségek) az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének b) pontja értelmében – az ott felsorolt elemek közül egy vagy több tényleges vagy lehetséges hatásának tanúsága szerint – jelentős kormányzati beavatkozás hatására alakultak ki, és nem szabadpiaci erőviszonyok eredményei. Ennek alapján, valamint a kínai kormány együttműködésének hiányában a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a jelen ügyben nem helyénvaló a belföldi árak és költségek alkalmazása a rendes érték megállapításához. A Bizottság ezért a rendes értéket az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének a) pontjával összhangban kizárólag a torzulásoktól mentes árakat vagy referenciaértékeket tükröző előállítási és értékesítési költségek – ez esetben egy megfelelő reprezentatív országbeli vonatkozó előállítási és értékesítési költségek – alapján, a következő szakaszban foglaltak szerint képezte.

3.2.2. Reprezentatív ország

3.2.2.1. Általános megjegyzések

(136) A reprezentatív ország kiválasztása az alaprendelet 2. cikkének (6a) bekezdése alapján, a következő szempontok szerint történt: — a Kínáéhoz hasonló gazdasági fejlettség. Ebben a vonatkozásban a Bizottság olyan országokat vett figyelembe, amelyek egy főre jutó bruttó nemzeti jövedelme (a továbbiakban: egy főre jutó GNI) a Világbank országbesorolási adatbázisa (54) szerint hasonló Kínáéhoz, — az érintett termék termelése az adott országban, — a vonatkozó nyilvános adatok rendelkezésre állása a reprezentatív országban, — több lehetséges reprezentatív ország esetén a Bizottságnak indokolt esetben előnyben kell részesítenie azt az országot, amelyben a szociális védelem és a környezetvédelem szintje megfelelő.

(137) A (50) és (51) preambulumbekezdésben ismertetett módon a Bizottság a rendes érték meghatározásához felhasznált forrásokkal kapcsolatban két feljegyzést fűzött az iratokhoz. E feljegyzések ismertették a vonatkozó kritériumok alapjául szolgáló tényeket és bizonyítékokat, és foglalkoztak a felektől ezekre és a releváns forrásokra vonatkozóan érkezett észrevételekkel. A második feljegyzésben a Bizottság tájékoztatta az érdekelt feleket arról, hogy ebben az ügyben Mexikót szándékozik megfelelő reprezentatív országnak tekinteni abban az esetben, ha megerősítést nyer az alaprendelet 2. cikkének (6a) bekezdése szerint a jelentős torzulások fennállása.

3.2.2.2. Kínához hasonló gazdasági fejlettségi szint

(138) Az első feljegyzésben a Bizottság rögzítette, hogy Brazília, Malajzia, Mexikó, Törökország és Dél-Afrika gazdasági fejlettségi szintje hasonló Kínáéhoz, és ezekben az országokban köztudottan gyártják az érintett terméket. A Világbank mindegyik említett országot Kínához hasonlóan a közepes jövedelmű országok felső sávjába sorolja a bruttó nemzeti jövedelem (a továbbiakban: GNI) alapján.

(139) Az első feljegyzéssel kapcsolatos észrevételeiben a Chengxi Shipyard azt állította, hogy az egy főre jutó GNI nem megfelelő mutató az ország gazdasági fejlettségének értékeléséhez. A Bizottságnak ehelyett a vásárlóerő-paritásban kifejezett, egy főre jutó bruttó hazai termékre (PPP-ben kifejezett, egy főre jutó GDP) kellett volna alapoznia a megállapításait. E tekintetben a vállalat előadta, hogy India alkalmasabb reprezentatív ország lenne, mivel 2019-ben a PPP-ben kifejezett, egy főre jutó GDP tekintve India közelebb volt Kínához, mint a panaszban javasolt ország, Törökország. Ezenkívül India a PPP-ben kifejezett, egy munkavállalóra jutó GDP összehasonlítása, tehát a három ország termelékenységének figyelembevétele esetén is jobban hasonlított Kínára. A Vestas szintén azt állította, hogy India Kínával azonos fejlettségű, megfelelő reprezentatív ország volt.

(140) A második feljegyzésben a Bizottság ezzel összefüggésben rámutatott arra, hogy az alaprendelet szerint a reprezentatív országnak az exportáló országhoz hasonló gazdasági fejlettségűnek kell l