(115)

Az alábbi megállapítások alapja a spanyol hatóságok által a jelentésekben adott tájékoztatás, amelynek az igazságtartalmát és teljességét a Bizottság a fenti módszertani megjegyzések fényében ellenőrizte. Ezen az alapon a Bizottság úgy véli, hogy – a spanyol hatóságok érveivel ellentétben – nem állapítható meg az, hogy a nem uniós országok jogszabályai kifejezett jogi akadályokat állítanak a határokon átnyúló üzleti kombinációk elé. Ezért – hasonlóan ahhoz, amit a korábbi határozat tartalmazott az unión belüli ügyletekkel kapcsolatban (57) – a Bizottság nem osztja a spanyol hatóságoknak a harminc érdekelt fél érveivel támogatott nézeteit az ilyen állítólagos akadályok általános fennállását illetően. A Bizottság szerint az uniós tagállamok körén kívül, és legalább is a következő releváns nem uniós országokban nem észlelhetők kifejezett jogi akadályok, az alábbiaknak megfelelően: — Amerikai Egyesült Államok i. Először is, a Bizottság megjegyzi, hogy a spanyol hatóságok által benyújtott jelentésben (58) a határon átnyúló üzleti kombinációkra vonatkozó precedensek meglétének vizsgálata kapcsán a szerző kijelenti: „Nem találtunk, de valószínű, hogy sor került ilyenre Delaware-ben”. A spanyol hatóságok fő érveivel ellentétben az egyik jelentésben (59) az erre az országra vonatkozó következtetés úgy tűnik, hogy az, hogy a határokon átnyúló üzleti kombinációkra nézve nem áll fenn általános, kifejezett jogi tilalom. ii. Másodszor, a társasági jog (60) és az adójog (61) általános szabályai szerint nem áll fenn kifejezett tilalom a külföldi gazdasági szervezetekkel történő üzleti kombinációk tekintetében. iii. Harmadszor, a belföldi üzleti kombinációkra speciális társasági jogi rendelkezések vonatkoznak (62). A Bizottság tudomása szerint nincs érvényben kifejezett tiltás e rendelkezéseknek a határokon átnyúló üzleti kombinációkra történő alkalmazása tekintetében, bár a vonatkozó adminisztratív formalitások eltérhetnek. A Bizottság rámutat arra, hogy legalábbis Delaware államban kifejezetten lehetségesek a határokon átnyúló üzleti kombinációk (63), azzal a feltétellel, hogy ez a másik irányba is kölcsönösen lehetséges a külföldi vállalat honossága szerinti ország jogszabályai alapján. Ezért ha egy ilyen ügylet nem lehetséges egy delaware-i és egy spanyol vállalat között, akkor a Bizottság véleménye szerint az akadályok Spanyolországnak tulajdoníthatók, így a jelen elemzésben nem vehetők figyelembe. Ezt a megállapítást abban az összefüggésben kell vizsgálni, hogy Delaware állam milyen fontos szerepet tölt be az USA-beli vállalatok letelepedése/alapítása tekintetében (64). iv. Negyedszer, különleges adószabályok vonatkoznak a belföldi üzleti kombinációkra annak érdekében, hogy elkerüljék a kedvezőtlen adózást a szerkezetátalakítási műveletek során. A Bizottság tudomása szerint nincs érvényben kifejezett tiltás e rendelkezéseknek a határokon átnyúló üzleti kombinációkra történő alkalmazása tekintetében, bár a vonatkozó adminisztratív formalitások eltérhetnek. v. Végül pedig a Bizottság nem talált az illetékes amerikai bíróságoknál olyan ítélkezési gyakorlatot, amely ellentétes lenne a következtetéseivel abban a tekintetben, hogy egy USA-ban honos vállalattal kapcsolatos, határon átnyúló üzleti kombináció előtt nem állnak fenn kifejezett jogi akadályok. — Mexikó: i. Először is a Bizottság megjegyzi, hogy a Spanyolország és Mexikó közötti, 1994. október 6-án aláírt, jelenleg is hatályos adóegyezmény (65) 8. cikkének (3) bekezdése kifejezetten rendelkezik a határon átnyúló üzleti kombinációt megvalósító ügyletekről. E rendelkezés következtében az ilyen ügyletek adófizetési halasztásban részesülnek, mivel a nem realizált tőkenyereség nem adózik. A Bizottság megítélése szerint e nemzetközi adóegyezmény célja annak kizárása, hogy a határon átnyúló üzleti kombinációkat kizárhassák (66) a belföldi üzleti kombinációkra vonatkozó egyedi adószabályok által kínált előnyökből való részesedésből. ii. Másodszor, a mexikói jogszabályok szerint (társasági jog és adójog), és figyelemmel a fent említett adóegyezményre, nem áll fenn kifejezett jogi tilalom a spanyol vállalatokkal való üzleti kombinációkra vonatkozóan. iii. Végül, a Bizottság nem talált az illetékes mexikói bíróságoknál olyan ítélkezési gyakorlatot, amely egyértelműen ellentétes lenne a következtetéseivel abban a tekintetben, hogy egy Mexikóban honos vállalattal kapcsolatos, határon átnyúló üzleti kombináció előtt nem állnak fenn kifejezett jogi akadályok. — Brazília: i. Először is a Bizottság megjegyzi, hogy a spanyol hatóságok találtak precedenst egy határon átnyúló üzleti kombinációra (nem Spanyolországgal) (67). ii. Másodszor, a társasági jog és az adójog (68) általános szabályai szerint nem áll fenn kifejezett tiltás a külföldi gazdasági egységekkel történő üzleti kombinációk tekintetében, bár az adminisztratív formaságok eltérhetnek (69). iii. Harmadszor, néhány kifejezett jogi korlátozás vonatkozik a külföldi vállalatok által ellenőrzött gazdasági egységek által bizonyos ágazatokban (70) végzett gazdasági tevékenységekre. A fent említettek szerint (lásd a (114) bekezdést) azonban a nem uniós országok azon jogi rendelkezései, amelyek megakadályozzák, hogy egy spanyol adófizető az adott országban megszerezze egy célvállalat felett az ellenőrzést, nem tekinthetők releváns kifejezett jogi akadálynak a spanyol hatóságok által állított értelemben: e rendelkezés eredményeként a spanyol vállalatok/adófizetők soha nem felelhetnek meg a tényleges befolyás feltételének, mivel mindig a célvállalat kisebbségi tulajdonosai lesznek. A Bizottság meglátása szerint ez pontosan az a helyzet, amely a két jelentésben említett brazil jogszabályokból következik. iv. Végül, a Bizottság nem talált olyan ítélkezési gyakorlatot, amely ellentétes lenne a következtetéseivel abban a tekintetben, hogy egy Brazíliában honos vállalattal kapcsolatos, határon átnyúló üzleti kombináció előtt nem állnak fenn kifejezett jogi akadályok. — Argentína: i. Először is a Bizottság megjegyzi, hogy a Spanyolország és Argentína közötti, 1994. augusztus 26-án aláírt, jelenleg is hatályos adóegyezmény (71) 5. cikke kifejezetten rendelkezik a határon átnyúló üzleti kombinációkról. E rendelkezés következtében a határon átnyúló szerkezetátalakítási műveletek nem eredményezhetnek kedvezőtlen adóztatást. ii. Másodszor, a társasági jog (72) és az adójog (73) általános szabályai szerint nem áll fenn kifejezett tiltás a külföldi gazdasági egységekkel történő üzleti kombinációk tekintetében, bár az adminisztratív formaságok eltérhetnek. iii. Harmadszor, a Bizottság nem talált olyan ítélkezési gyakorlatot, amely ellentétes lenne a következtetéseivel abban a tekintetben, hogy egy Argentínában honos vállalattal kapcsolatos, határon átnyúló üzleti kombináció előtt nem állnak fenn kifejezett jogi akadályok. A Bizottság nem ért egyet továbbá azzal, ahogyan a két jelentés az adóhatóság által bizonyos tervezett határon átnyúló ügyletekkel kapcsolatban kiadott végzéseket (74) értelmezi. Ezek a végzések pusztán az argentin adóhalasztási rendszer feltételeit tisztázzák. Nem tesznek említést arról, hogy általánosan és kifejezetten tiltott lenne e rendszer alkalmazása a határon átnyúló szerkezetátalakítási műveletekre. Az e végzésekre vonatkozóan a jelentésekben adott értelmezés ellentmond továbbá a Spanyol Királyság és az Argentin Köztársaság közötti, fent említett adóegyezmény általános rendelkezéseinek (75). — Ecuador: i. Először is a Bizottság megjegyzi, hogy a társasági jog és az adójog általános szabályai szerint nem áll fenn kifejezett jogi tiltás a külföldi gazdasági egységekkel történő üzleti kombinációk tekintetében (76). ii. Másodszor, a Bizottság megjegyzi, hogy a spanyol hatóságok által benyújtott jelentés (77) elismeri, hogy lehetséges egy határon átnyúló üzleti kombináció, amennyiben a spanyol részesedésszerző előzőleg alapított Ecuadorban egy fiókvállalatot. — Peru: i. Először is a Bizottság megjegyzi, hogy tudomása szerint a társasági jog és az adójog általános szabályai alapján nem áll fenn kifejezett jogi tiltás a külföldi gazdasági egységekkel történő üzleti kombinációk tekintetében (78). ii. Másodszor, a Bizottság megjegyzi, hogy a perui polgári törvénykönyv 2074. cikke meghatározza a határon átnyúló üzleti kombinációkra vonatkozó alapelveket, az általános társasági törvény pedig megengedi az egy külföldi gazdasági egység fiókvállalata és egy perui honosságú vállalat közötti üzleti kombinációkat (79). iii. Harmadszor, a jövedelemadóról szóló törvény biztosítja a külföldi gazdasági egységek fiókvállalata és a perui honosságú vállalatok közötti üzleti kombinációk semleges kezelését (80). iv. Ezért a Bizottság úgy látja, hogy mindenesetre lehetséges a határon átnyúló üzleti kombináció, amennyiben a spanyol részesedésszerző előzetesen alapított egy fiókvállalatot Peruban. — Kolumbia: i. Először is, a Bizottság megjegyzi, hogy a Superintendencia de Sociedades (81) kifejezetten megerősíti, hogy a kolumbiai jogszabályok alapján lehetséges a határon átnyúló üzleti kombináció (82). ii. Másodszor, a társasági jog és az adójog általános szabályai szerint (83) nem áll fenn kifejezett tiltás a külföldi gazdasági egységekkel történő üzleti kombinációk tekintetében, bár az adminisztratív formaságok eltérhetnek. iii. Harmadszor, a Bizottság megjegyzi, hogy a spanyol hatóságok által benyújtott jelentés (84) elismeri, hogy lehetséges egy határon átnyúló üzleti kombináció, amennyiben a spanyol részesedésszerző előzőleg alapított Kolumbiában egy fiókvállalatot.