7.

a szöveg a következő 6a–6f. cikkel egészül ki: „6a. cikk (1) Amennyiben a tagállamok a 94/62/EK irányelv 6. cikke (1) bekezdésének f)–i) pontjában meghatározott újrafeldolgozási célértékek kiigazított szintjét úgy kívánják elérni, hogy a 94/62/EK irányelv 5. cikke (2) bekezdésének megfelelően figyelembe veszik a megelőző három évben első alkalommal forgalomba hozott újrahasználható és a csomagolások újrahasználatát célzó rendszer részeként újrahasznált fogyasztói csomagolások átlagos arányát, akkor az adott évben első alkalommal forgalomba hozott újrahasználható fogyasztói csomagolások teljes mennyiségéből le kell vonni az első forgási ciklus után hulladékká vált újrahasználható fogyasztói csomagolások mennyiségét. (2) A 94/62/EK irányelv 5. cikke (2) bekezdésében említett kiigazított szint megállapításához az újrafeldolgozási célértékből levonandó százalékpontokat a megelőző három év egyes, az újrahasználható fogyasztói csomagolások arányát kifejező százalékpontjainak átlagaként kell kiszámítani. Az említett arány kiszámításához a célértékkel érintett csomagolóanyagból készült újrahasználható fogyasztói csomagolások e cikkel összhangban meghatározott mennyiségét el kell osztani az adott csomagolóanyagból álló, az adott évben első alkalommal forgalomba hozott fogyasztói csomagolások mennyiségével. 6b. cikk (1) Amennyiben egy tagállam a 94/62/EK irányelv 6. cikke (1) bekezdésének f) pontjában, g) pontja ii. alpontjában, h) pontjában és i) pontja ii. alpontjában meghatározott célértékek kiszámítása során figyelembe veszi az újrahasználatra megjavított facsomagolás mennyiségét, ezt a mennyiséget bele kell számítani mind a keletkezett csomagolási hulladék, mind az újrafeldolgozott csomagolási hulladék mennyiségébe. (2) Az újrahasználatra megjavított facsomagolás mennyiségét a megjavított, majd valóban újrahasznált fa csomagolóegységek tömege alapján kell megállapítani, kizárva a hulladékkezelési műveletbe vont facsomagolásokat és alkotóelemeket. 6c. cikk (1) A 94/62/EK irányelv 6. cikke (1) bekezdésének f)–i) pontjában említett célértékek elérésére vonatkozó számítás és ellenőrzés kontextusában a következő rendelkezések alkalmazandók: a) az újrafeldolgozott csomagolási hulladék mennyisége a számítási pontnál jelentkező mennyiség. Az újrafeldolgozási műveletbe bevont csomagolási hulladék mennyiségébe a célzott anyagok számítanak bele. A nem célzott anyagok csak olyan mértékben vehetők figyelembe, amilyen mértékben megengedhető a jelenlétük a konkrét újrafeldolgozási művelet során. Az egyes csomagolási hulladékanyagok és egyes újrafeldolgozási műveletek esetében alkalmazandó számítási pontokat a II. melléklet ismerteti; b) amennyiben a mérési pont egy olyan létesítmény kimeneti pontja, ahonnan további előzetes kezelés nélkül kerül a csomagolási hulladék újrafeldolgozásra, illetve egy olyan létesítmény bemeneti pontja, ahol előzetes kezelés nélkül lép be a csomagolási hulladék újrafeldolgozásra, akkor a létesítmény által visszautasított kiválogatott csomagolási hulladékot nem szabad beleszámítani az újrafeldolgozott csomagolási hulladék mennyiségébe; c) amennyiben egy létesítmény előzetes kezelést végez az ugyanazon létesítményben található számítási pont előtt, az előzetes kezelés során eltávolított hulladékot nem szabad beleszámítani az újrafeldolgozott csomagolási hulladéknak a létesítmény által jelentett mennyiségébe; d) amennyiben egy adott csomagolóanyag újrafeldolgozott mennyisége magában foglal aerob vagy anaerob kezelésre került, biológiailag lebomló csomagolást is, a biológiailag lebomló csomagolásnak a biológiailag lebomló hulladékon belüli mennyiségét a kezelési folyamatba belépő, biológiailag lebomló hulladék összetételének rendszeres elemzésével kell megállapítani. Az újrafeldolgozási művelet előtt, alatt vagy után eltávolításra került, biológiailag lebomló csomagolást nem szabad beleszámítani az újrafeldolgozott mennyiségbe; e) amennyiben a csomagolási hulladék nedvességtartalma a mérési ponton eltér a piacon forgalomba hozott csomagolásétól, a mérési ponton figyelembe vett csomagolás mennyiségét úgy kell korrigálni, hogy a csomagolási hulladék akkora természetes nedvességtartalmát tükrözze, amely hasonló mértékű a forgalomba hozott egyenértékű csomagolás nedvességtartalmához; f) az újrafeldolgozott csomagolási hulladék mennyiségéből ki kell zárni a csomagolási hulladékkal együtt begyűjtött nem csomagolási anyagokat, például az azonos anyagból álló, de nem csomagolásból származó hulladékot, valamint a csomagolás által eredetileg tartalmazott termékek maradékait; g) amennyiben a valamely tagállamban keletkezett csomagolási hulladékot a mérési pont, illetve a számítási pont előtt összekeverik más hulladékkal vagy más országból származó hulladékkal, az adott tagállamból származó csomagolási hulladék arányát megfelelő módszerekkel kell megállapítani, például elektronikus nyilvántartások vagy mintavételezéses felmérések alapján. Amennyiben az ilyen hulladékot további előzetes kezelésnek vetik alá, a kezeléssel eltávolított nem célzott anyagok mennyiségét az adott tagállamban keletkezett csomagolási hulladékban található hulladékanyagok arányának és adott esetben minőségének figyelembevételével le kell vonni; h) amennyiben a csomagolási hulladékanyagok olyan hasznosítási műveletbe lépnek be, amelynek során elsődlegesen tüzelőanyagként vagy más módon energia előállítására hasznosulnak, ezen műveletek anyagában hasznosításra kerülő végtermékei, például az égetési kazánhamu ásványi frakciói vagy az együttégetésből származó klinker, nem számíthatók bele az újrafeldolgozott csomagolási hulladék mennyiségébe, kivéve a csomagolási hulladék égetése után elkülönített és újrafeldolgozott fémeket. A csomagolási hulladék együttégetéséből származó ásványi anyag fémtartalma nem jelenthető újrafeldolgozottként; i) amennyiben a csomagolási hulladékanyagok olyan hasznosítási műveletbe lépnek be, amelynek során azokat elsődlegesen nem tüzelőanyagként vagy más módon energia előállítására használják, és anyagukban sem kerülnek hasznosításra, hanem olyan végtermékké alakulnak, amely jelentős arányban tartalmaz újrafeldolgozott anyagokat, tüzelőanyagokat, illetve feltöltésre szánt anyagokat, az újrafeldolgozott hulladék mennyiségét olyan anyagmérleggel kell megállapítani, amely csak az újrafeldolgozott hulladékanyagokat veszi figyelembe. (2) A 94/62/EK irányelv 6. cikke (1) bekezdésének f)–i) pontjában említett újrafeldolgozási célértékek elérésére vonatkozó számítás és ellenőrzés kontextusában a kompozit csomagolást, valamint az egynél több anyagból álló egyéb csomagolást a benne megtalálható egyes anyagokként kell számítani és jelenteni. A csomagolási egységben jelentéktelen mennyiségben előforduló, vagyis a csomagolási egység tömegének legfeljebb 5 %-át kitevő anyagok esetében a tagállamok eltérhetnek ettől a követelménytől. 6d. cikk (1) A 94/62/EK irányelv 6. cikke (1) bekezdésének f)–i) pontjában említett célértékek elérésére vonatkozó számítás és ellenőrzés kontextusában az égetési kazánhamuból kiválasztott újrafeldolgozott fémek tömege a csomagolási hulladék égetéséből származó nyers kazánhamuból kiválasztott fémkoncentrátum fémtartalmának tömege, és nem tartalmazhat sem a fémkoncentrátumban előforduló egyéb, például ásványi anyagokat, sem nem csomagolási hulladékból származó fémeket. (2) A kazánhamuból kiválasztott újrafeldolgozott fémek tömegének számításához a tagállamok a III. mellékletben előírt módszertant használják. 6e. cikk A 94/62/EK irányelv 6. cikke (1) bekezdésének a)–e) pontjában említett célértékek elérésére vonatkozó számítás és ellenőrzés kontextusában a tagállamok használhatják a 6a–6d. cikkben előírt számítási módszereket. 6f. cikk (1) A tagállamok megteszik az e határozat értelmében jelentendő adatok megbízhatóságának és pontosságának biztosításához szükséges intézkedéseket. Különösen elvégzik a keletkezett csomagolási hulladék mennyiségének ellenőrzését és keresztellenőrzését, többek között a forgalomba hozott csomagolások mennyiségére és a hulladékokra vonatkozó megfelelő adatok, valamint a vegyes települési hulladék összetételére vonatkozó elemzések figyelembevételével. A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot az elvégzett ellenőrzésekről, valamint adott esetben az észlelt jelentősebb következetlenségekről és a megtett vagy tervezett korrekciós intézkedésekről. (2) A tagállamok közvetlenül a megfelelő hulladékkal gazdálkodó létesítményektől és vállalkozásoktól szerzik be az adatokat. (3) A tagállamok fontolóra veszik az elektronikus nyilvántartások használatát. (4) Amennyiben az adatgyűjtés felméréseken, köztük a mintavételi módszertanokat alátámasztó felméréseken alapul, e felméréseket legalább az alábbi minimális követelményeket tartalmazó minimális szabályok alapján kell végezni: a) a felméréseket rendszeres, meghatározott időközönként, a megfigyelt adatok változásait kellően tükröző módon kell végezni; b) a felméréseket az érintett sokaság reprezentatív mintáján kell végezni. (5) A kis mennyiségben előforduló és az ebben a határozatban nem említett csomagolóanyagok tekintetében használhatók becslések. E becsléseket a rendelkezésre álló legjobb információkra kell alapozni, és ismertetni kell a csomagolási hulladék keletkezéséről és újrafeldolgozásáról szóló adatokhoz tartozó minőség-ellenőrzési jelentésben.”;