A Bizottság 73/350/EGK irányelve

(1973. november 7.)

a gépjárművek megengedett zajszintjére és kipufogórendszereire vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 70/157/EGK tanácsi irányelvnek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításáról

AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,

tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre,

tekintettel az új tagállamok Európai Gazdasági Közösséghez és az Európai Atomenergia-közösséghez történő csatlakozásáról szóló, 1972. január 22-én Brüsszelben aláírt, a Szerződéshez csatolt okmánnyal [1] módosított, a gépjárművek és pótkocsijaik típusjóváhagyására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1970. február 6-i 70/156/EGK tanácsi irányelvre [2] és különösen annak 11., 12. és 13. cikkére,

tekintettel az új tagállamok Európai Gazdasági Közösséghez és az Európai Atomenergia Közösséghez történő csatlakozásáról szóló, 1972. január 22-én Brüsszelben aláírt és a Szerződéshez csatolt okmánnyal módosított, a gépjárművek megengedett zajszintjére és kipufogórendszereire vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1970. február 6-i 70/157/EGK tanácsi irányelvre [3] és különösen annak 3. cikkére,

mivel a gépjárművek tervezése és gyártása során figyelembe kell venni, hogy a jármű zajszintje ne lépje túl az előírt határértékeket, mivel ez az elv különösen vonatkozik a kipufogórendszerekre (hangtompítókra);

mivel a műszaki fejlődés fényében napjainkban már lehetséges a kipufogórendszerek vizsgálata a rendes közúti üzemeltetési állapotnak megfelelő körülmények között; mivel ennek következtében el kell fogadni azokat a módszereket, amelyek lehetővé teszik a hangtompítók új típusainak az ilyen feltételek mellett történő vizsgálatát; mivel a hangtompítók vizsgálata megvalósítható folyamatos közúti vizsgálattal, illetve speciális próbapadi vizsgálatokkal; mivel a folyamatos közúti használat összes hatása nem mindig állítható elő, bármely kétely felmerülése esetén szükséges a próbapadi vizsgálatok alkalmazása;

mivel ennek az irányelvnek a rendelkezései összhangban vannak a gépjárművek kereskedelme műszaki akadályainak megszüntetéséről szóló irányelveknek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításával foglalkozó bizottság véleményével,

ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:

1. cikk

A 1970. február 6-i 70/157/EGK tanácsi irányelv mellékletében a "kipufogóberendezés (hangtompítók)" című II. szakasz helyébe az ezen irányelv mellékletében szereplő szöveg lép.

2. cikk

(1) 1974. március 1-jei hatállyal a megengedett zajszintre és a kipufogórendszerre vonatkozó indokkal a tagállamok:

- nem utasíthatják el az EGK-típusjóváhagyás megadását, vagy az 1970. február 6-i 70/156/EGK tanácsi irányelv 10. cikke (1) bekezdésének második francia bekezdésében említett okirat kiadását, vagy a nemzeti típusjóváhagyás megadását bármilyen gépjárműtípusra,

- nem tilthatják meg a gépjárművek forgalomba helyezését,

ha az ilyen gépjárműtípus vagy az ilyen gépjárművek zajszintje vagy kipufogórendszere megfelel a legutóbb az ezen irányelv által módosított, 1970. február 6-i 70/157/EGK tanácsi irányelvnek.

(2) A tagállamok 1974. október 1-jei hatállyal:

- nem bocsáthatják ki az 1970. február 6-i 70/156/EGK tanácsi irányelv 10. cikke (1) bekezdésének második francia bekezdésében említett dokumentumot olyan gépjárműtípusra, amelynek a zajszintje, illetve kipufogórendszere nem felel meg a legutóbb ezzel az irányelvvel módosított 1970. február 6-i 70/157/EGK tanácsi irányelv követelményeinek,

- visszautasíthatják a nemzeti típusjóváhagyás megadását egy olyan gépjárműtípusra, amelynek zajszintje és kipufogórendszere nem felel meg a legutóbb ezzel az irányelvvel módosított, 1970 február 6-i 70/157/EGK tanácsi irányelv követelményeinek.

(3) A tagállamok 1975. október 1-jei hatállyal megtilthatják azoknak a gépjárműveknek az üzembe helyezését, amelyek zajszintje és kipufogórendszere nem felel meg a legutóbb ezzel az irányelvvel módosított, 1970. február 6-i 70/157/EGK tanácsi irányelv követelményeinek.

(4) A tagállamok elfogadják és kihirdetik azokat a rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 1974. március 1-jéig megfeleljenek, és erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.

3. cikk

Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

Kelt Brüsszelben, 1973. november 7-én.

a Bizottság részéről

az elnök

Francois-Xavier Ortoli

[1] HL L 73., 1972.3.27., 115. és 157. o.

[2] HL L 42., 1970.2.23., 1. o.

[3] HL L 42., 1970.2.23., 16. o.

--------------------------------------------------

MELLÉKLET

II. KIPUFOGÓBERENDEZÉS (HANGTOMPÍTÓK)

II.1. Amennyiben a gépjárművek felszereltségéhez olyan berendezések tartoznak, amelyek célja a kipufogózaj csökkentése (hangtompítók), e berendezéseknek meg kell felelniük az ebben a II. szakaszban foglalt követelményeknek. Amennyiben a motor szívócsonkját a megengedett zajszint eléréséhez légszűrővel szükséges felszerelni, a légszűrőt a hangtompító részének kell tekinteni, és az ebben a szakaszban foglalt követelmények a légszűrőre is vonatkoznak.

II.2. A gépjármű típusbizonyítványához mellékelni kell a kipufogórendszer sematikus ábráját.

II.3. A hangtompítón világosan olvashatóan és kitörölhetetlenül fel kell tüntetni annak gyártmányát és típusát.

II.4. Rostos abszorbáló anyagok használata csak akkor megengedett a hangtompítókban, ha a tervezés és a gyártás során megfelelő intézkedésekkel biztosítani lehet, hogy az I. szakaszban megállapított határértékek betartása a közúti közlekedés során a szükséges hatékonysággal elérhető. Az ilyen hangtompítók a közúti közlekedés során hatékonynak tekinthetők, amennyiben:

II.4.1. az I.3. és I.4. pontoknak megfelelően vizsgált gépjármű-prototípuson lévő hangtompítót a zajszint mérések megkezdése előtt a közúti viszonyoknak megfelelő szokásos állapotba helyezték.

Ez történhet például:

II.4.1.1. 10000 km-es folyamatos közúti használattal;

II.4.1.1.1. e művelet mintegy felét városi forgalomban, másik felét nagy sebességű távolsági forgalomban kell végrehajtani; a folyamatos közúti üzemeltetés helyettesíthető megfelelően összeállított tesztpályán végrehajtott programmal;

II.4.1.1.2. törekedni kell a két sebességtartomány közötti többszöri váltásra;

II.4.1.1.3. a teljes vizsgálati programnak tartalmaznia kell legalább tíz szünetet legkevesebb háromórányi időközönként, a lehűlés és az esetleges kondenzáció hatásainak reprodukálása érdekében;

vagy

II.4.1.2. a következő feltételek betartása mellett, próbapadon végzett vizsgálatokkal:

II.4.1.2.1. a hangtompítót a sorozatgyártásban használt tartozékokkal a jármű gyártójának előírásai szerint egy fékpadhoz csatlakoztatott motorra kell felszerelni;

II.4.1.2.2. a vizsgálatot hat sorozatban, egyenként hatórás időtartamban kell végrehajtani, és minden egyes vizsgálatsorozat között legalább 12 órás szünetet kell tartani, a lehűlés és az esetleges kondenzációs hatások reprodukálására.

II.4.1.2.3. minden egyes hatórás vizsgálatsorozatban a motort a következő feltételek mellett kell üzemeltetni:

1. 5 perc vizsgálati idő üresjáratban;

2. 1 óra vizsgálati idő negyedterheléssel, a maximális teljesítményhez tartozó fordulatszám ¾-énél;

3. 1 óra vizsgálati idő félterheléssel, a maximális teljesítményhez tartozó fordulatszám ¾-énél;

4. 10 perc vizsgálati idő teljes terheléssel, a maximális teljesítményhez tartozó fordulatszám ¾-énél;

5. 15 perc vizsgálati idő félterheléssel, a legnagyobb teljesítményhez tartozó fordulatszámon;

6. 30 perc vizsgálati idő negyedterheléssel, a legnagyobb teljesítményhez tartozó fordulatszámon;

A legnagyobb teljesítményhez tartozó fordulatszámot a gyártó adja meg.

A hat szakasz összidőtartama: 3 óra.

Minden vizsgálatsorozat a fenti hat szakasz két alkalommal történő végrehajtásából áll.

II.4.1.2.4. A vizsgálat során a hangtompító mesterséges léghuzattal történő – a gépkocsi körüli légörvényeket szimuláló – hűtése nem megengedett.

A gyártó kívánságára a hűtés engedélyezhető, annak érdekében, hogy elkerüljék a hangtompítóba belépő kipufogógázok hőmérsékletének túllépését, amikor a motor maximális teljesítménnyel üzemel; vagy

II.4.1.3. a hangtompítóban levő rostanyagok eltávolításával.

II.4.1.4. a hangtompítónak a II.4.1. pontban foglaltak szerinti előkészítése után a zajszintmérő vizsgálatokat az I.4.1. pontban foglaltak szerint kell lefolytatni. A mért zajszint nem lépheti túl az illető gépjármű-kategóriákra az I.1. pontban megállapított határértéket.

II.5. Amennyiben a típusjóváhagyásra a tanácsi irányelv 8. cikkének (3) bekezdésében foglaltakat kell alkalmazni, a II.4.1.2. pontban foglalt vizsgálati eljárás az irányadó.

II.6. Megfelelő berendezésekkel kell biztosítani, hogy a rostos abszorbáló anyagok rendeltetésszerű állapotban maradjanak a hangtompító teljes használati ideje alatt.

--------------------------------------------------