HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 138/44

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS (EU) 2016/797 IRÁNYELVE

(2016. május 11.)

a vasúti rendszer Európai Unión belüli kölcsönös átjárhatóságáról

(átdolgozás)

(EGT-vonatkozású szöveg)

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 91. cikke (1) bekezdésére, valamint 170. és 171. cikkére,

tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,

tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),

tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére (2),

rendes jogalkotási eljárás keretében (3),

mivel:

(1) A 2008/57/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet (4) több alkalommal jelentős mértékben módosították. Mivel további módosítások szükségesek, az irányelvet az áttekinthetőség érdekében át kell dolgozni.

(2) Annak érdekében, hogy az Unió polgárai, a gazdasági szereplők, az illetékes hatóságok teljes mértékben kihasználhassák az egységes európai vasúti térség létrehozásából fakadó előnyöket, különösen indokolt a nemzeti vasúthálózatok összekapcsolódásának és kölcsönös átjárhatóságának, valamint az ezekhez a vasúthálózatokhoz történő hozzáférhetőségnek a javítása, és az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 171. cikkében foglalt rendelkezéseknek megfelelően a műszaki szabványok összehangolása területén szükséges intézkedések végrehajtása.

(3) Az uniós vasúti rendszer kölcsönös átjárhatóságára irányuló törekvés nyomán optimális mértékű műszaki harmonizáció valósulhat meg, ami lehetővé teszi a nemzetközi vasúti személyszállítási és árufuvarozási szolgáltatások megkönnyítését, javítását és fejlesztését az Európai Unión belül és harmadik országok viszonylatában, valamint hozzájárul az uniós vasúti rendszer kivitelezéséhez, felújításához, korszerűsítéséhez és üzemeltetéséhez szükséges berendezések és szolgáltatások uniós belső piacának fokozatos megteremtéséhez.

(4) Az egységes európai vasúti térség létrehozásához való hozzájárulás, a költségek és az engedélyezési eljárások időtartamának csökkentése, valamint a vasútbiztonság javítása érdekében helyénvaló az engedélyezési eljárások ésszerűsítése és uniós szinten való harmonizálása.

(5) Számos tagállamban a metrókra, a villamosokra, valamint más, könnyű vasúti rendszerekre helyi követelmények vonatkoznak. Ezekre a helyi tömegközlekedési rendszerekre általában nem vonatkozik uniós engedélyezési kötelezettség. A villamosok és a könnyű vasúti rendszerek továbbá gyakran a közúti jogszabályok hatálya alá tartoznak a közös infrastruktúra miatt. Ezen okok miatt ezeknek a helyi rendszereknek nem kell kölcsönösen átjárhatónak lenniük, és ezért ki kell zárni őket ezen irányelv hatálya alól. Ez nem akadálya annak, hogy a tagállamok – ha indokoltnak találják – az irányelv rendelkezéseit önkéntes alapon alkalmazzák a helyi vasúti rendszerekre.

(6) A vasút-villamos olyan tömegközlekedési koncepció, amely lehetővé teszi mind a helyiérdekű vasúti infrastruktúrán és a nagyvasúti infrastruktúrán való kombinált működtetést. A tagállamoknak meg kell engedni, hogy kizárhassák az ezen irányelvet végrehajtó intézkedések hatálya alól az elsősorban helyiérdekű vasúti infrastruktúrán alkalmazott, de bizonyos nagyvasúti alkatrészekkel annak céljából felszerelt járműveket, hogy azok kizárólag összeköttetési célból képesek legyenek áthaladni a nagyvasúti infrastruktúrának egy jól körülhatárolt, korlátozott szakaszán. Amikor a vasút-villamosok vasúti infrastruktúrát használnak, biztosítani kell a valamennyi alapvető követelménynek való, valamint az érintett vonalakon elvárt biztonsági szintnek való megfelelést. A határokon átnyúló esetekben az illetékes hatóságoknak együtt kell működniük egymással.

(7) A vasúthálózaton keresztül a vonatok kereskedelmi célú üzemeltetése különösen fontossá teszi az infrastruktúra és a járművek jellemzőinek tökéletes összeegyeztethetőségét, illetve a különböző pályahálózat-működtetők és a vasúti társaságok információs és kommunikációs rendszerének hatékony összekapcsolódását. Ettől az összeegyeztethetőségtől és összekapcsolódástól függ a teljesítményi szint, a biztonság, a szolgáltatás minősége és költsége, valamint különösen az uniós vasúti rendszer kölcsönös átjárhatósága.

(8) A vasúttal kapcsolatos uniós és tagállami szintű szabályozási keretnek indokolt egyértelműen megállapítania a szerepeket és a felelősségi köröket a vasúthálózatokra érvényes biztonsági, egészségügyi és fogyasztóvédelmi szabályok betartatásának biztosítása érdekében. Ezen irányelv nem okozhatja azt, hogy az uniós vasúti rendszerben csökkenjen a biztonság szintje vagy növekedjenek a költségek. Ezért az (EU) 2016/796 európai parlamenti és tanácsi rendelettel (5) létrehozott, Európai Unió Vasúti Ügynökségének (a továbbiakban: Ügynökség) és a nemzeti biztonsági hatóságoknak teljes körű felelősséget kell vállalniuk az általuk kiállított engedélyek vonatkozásában.

(9) Jelentős eltérések vannak a nemzeti jogszabályok, a vasúti rendszerekre, alrendszerekre és összetevőkre alkalmazandó belső szabályozások és műszaki előírások között, mivel ezek a nemzeti iparra jellemző egyedi technológiákat foglalják magukban, és sajátos méreteket, eszközöket, illetve jellemzőket határoznak meg. Ez a helyzet megakadályozhatja, hogy a szerelvények akadály nélkül közlekedjenek az Unió teljes területén.

(10) Világpiaci versenyképessége növelése érdekében az uniós vasúti háttéripar nyitott, versenyző európai piacot igényel.

(11) Indokolt ezért meghatározni a vasúti rendszerre vonatkozó, az Unió egészében érvényes alapvető követelményeket a vasút kölcsönös átjárhatósága kapcsán.

(12) Az átjárhatósági műszaki előírások (a továbbiakban: ÁME-k) elkészítése során felmerült egyrészről az alapvető követelmények és az ÁME-k, másrészről az európai szabványok és egyéb normatív jellegű dokumentumok közötti kapcsolat tisztázásának igénye. Különösen fontos egyértelműen elhatárolni egymástól egyrészről azokat a szabványokat és szabványrészeket, amelyek alkalmazását ezen irányelv célkitűzéseinek elérése érdekében célszerű kötelezővé tenni, másrészről az 1025/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (6) összhangban kialakított harmonizált szabványokat. Amennyiben feltétlenül szükséges, az ÁME-k kifejezetten hivatkozhatnak az európai szabványokra vagy előírásokra, amelyek kötelezővé válnak az ÁME alkalmazásának időpontjától.

(13) Annak érdekében, hogy ténylegesen növekedjen az uniós vasúti ágazat versenyképessége, de eközben ne torzuljon az uniós vasúti rendszer főbb piaci szereplőinek versenye, az ÁME-ket és az Ügynökségnek ezen ÁME-kekkel kapcsolatos ajánlásait a nyitottsággal, a konszenzussal és az átláthatósággal kapcsolatban az 1025/2012/EU rendelet II. mellékletében meghatározott elveket tiszteletben tartva szükséges kialakítani.

(14) Az európai uniós vasúti szolgáltatások minősége többek között a hálózat (a legtágabb értelemben véve, azaz az összes érintett alrendszer helyhez kötött részei) és a járművek (amelybe beleértendők az összes érintett alrendszer fedélzeti összetevői) jellemzőinek tökéletes összeegyeztethetőségétől függ. A teljesítményszintek, a biztonság, a szolgáltatás minősége és a költségek ettől a kompatibilitástól függnek.

(15) Az ÁME-k közvetlen vagy potenciális hatással vannak az alrendszerek működtetésében és karbantartásában részt vevő személyzetre. Ezért az Ügynökségnek az ÁME-k kidolgozása során adott esetben egyeztetnie kell a szociális partnerekkel.

(16) Az ÁME-ben meg kell állapítani az összes olyan feltételt, amelynek a kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelemnek célszerű megfelelnie, valamint a megfelelőség értékelése során követendő eljárást. Továbbá elő kell írni, hogy minden egyes rendszerelemet alá kell vetni az ÁME-kben megjelölt, a megfelelőséget és használatra való alkalmasságot értékelő eljárásnak, és el kell látni a vonatkozó tanúsítvánnyal, amely vagy a kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelemnek a vonatkozó műszaki előíráshoz képest önmagában vizsgált belső megfelelőségének értékelését, vagy pedig a kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelemnek a vasúti környezetben történő használatra való alkalmasságára, a vonatkozó műszaki előírás alapján való értékelését foglalja magában.

(17) Új ÁME-k kidolgozásakor mindig törekedni kell a már létező alrendszerekkel való összeegyeztethetőség biztosítására. Ez segíti majd a vasúti közlekedés versenyképességének előmozdítását és elejét veszi a szükségtelen járulékos költségeknek, amelyek a már meglévő alrendszereknek a visszamenőleges összeegyeztethetőség érdekében szükségessé váló felújítása vagy korszerűsítése révén jelentkeznek. Azokban a kivételes esetekben, amikor az összeegyeztethetőség biztosítása nem lehetséges, az ÁME-k határozhatják meg a keretet annak eldöntésére, hogy a meglévő alrendszer üzembe helyezésével vagy forgalomba hozatalával kapcsolatban új határozatra vagy engedélyre van-e szükség, illetve hogy erre milyen határidők vonatkoznak.

(18) Ha az alapvető követelményeknek megfelelő egyes műszaki szempontokat nem lehet kifejezetten szabályozni egy ÁME-ben, a továbbra is szabályozandó szempontokat az ÁME-hez csatolt mellékletben „nyitott kérdésként” kell azonosítani. E nyitott kérdések, valamint a különleges esetek tekintetében és a meglévő rendszereknek való megfelelés érdekében nemzeti szabályok alkalmazandók, amelyeket egy tagállamban az illetékes nemzeti, regionális, illetve helyi hatóságok fogadhatnak el. A szükségtelen ellenőrzések és felesleges adminisztratív terhek elkerülése érdekében a nemzeti szabályokat célszerű szintén kategorizálni, hogy meg lehessen állapítani az egyes tagállamok azonos tárgyú nemzeti szabályainak egyenértékűségét.

(19) Indokolt meghatározni az olyan alrendszerekre alkalmazandó alapvető követelmények esetében követendő eljárást, amelyeket a vonatkozó ÁME még nem tartalmaz. Ilyen esetben a megfelelőség-értékelési és hitelesítési eljárásokért felelős testületeknek meg kell egyezniük az ezen irányelvben említett kijelölt testületekkel.

(20) Ezen irányelv a teljes uniós vasúti rendszerére alkalmazandó, az ÁME-k hatálya így azokra a járművekre és hálózatokra is ki fog terjedni, amelyek nem képezik a transzeurópai vasúti rendszer részét. Ezért a 2008/57/EK irányelv I. mellékletét egyszerűsíteni kell.

(21) Az alrendszerek rendeltetésétől, például a vasúti vonalak és járművek kategóriájától függően eltérhetnek az alrendszerek és kapcsolódási pontjaik által teljesítendő funkcionális és műszaki előírások, különösen a nagy sebességű és a hagyományos vasúti rendszerek közötti koherencia biztosítása céljából.

(22) Annak érdekében, hogy a vasúti rendszerek idővel teljes mértékben kölcsönösen átjárhatóak legyenek az egész Unióban, és az örökölt rendszerek közötti különbségek fokozatosan csökkenjenek, az ÁME-knek célszerű meghatározniuk a már meglévő alrendszerek felújításakor vagy korszerűsítésekor alkalmazandó rendelkezéseket, valamint adott esetben tartalmazhatnak a célrendszer lépcsőzetes megvalósítására vonatkozó javaslatokat is. Mindazonáltal ahhoz, hogy a vasúti ágazat versenyképessége töretlen maradjon és ne merüljenek fel indokolatlan költségek, az új vagy módosított ÁME-k nem okozhatják azt, hogy a járműveket és az infrastruktúrát haladéktalanul az új előírásokhoz kelljen igazítani.

(23) Az ÁME-kben jelezni kell, ha új engedélyt kell beszerezni az infrastruktúra vagy a járművek korszerűsítéséhez és felújításához. Az infrastruktúra korszerűsítésének és felújításának valamennyi esetében a kérelmezőnek az (EU) 2016/796 rendeletben említett egyablakos információs és kommunikációs rendszeren keresztül dokumentációt kell benyújtania a nemzeti biztonsági hatóság számára, hogy az eldönthesse, hogy az ezen irányelvben meghatározott kritériumok alapján szükség van-e új engedélyre. A forgalombahozatali engedéllyel már rendelkező járművek korszerűsítése és felújítása esetében a kérelmezőnek el kell tudnia dönteni, hogy kell-e új engedélyt kérnie a nemzeti biztonsági hatóságtól vagy az Ügynökségtől az ezen irányelvben meghatározott kritériumok alapján.

(24) Figyelembe véve az uniós vasúti rendszer kölcsönös átjárhatóságát hátráltató akadályok megszüntetésére vonatkozó fokozatos megközelítési módot és ebből következően az ÁME-k elfogadásához szükséges időtartamot, lépéseket kell tenni annak elkerülése érdekében, hogy a tagállamok a jelenlegi rendszerek különbözőségét fokozó új nemzeti rendelkezéseket fogadjanak el, vagy ilyen hatással járó új projekteket kezdjenek.

(25) A kölcsönös átjárhatóságot hátráltató tényezők felszámolása érdekében és az ÁME-k hatályának a teljes uniós vasúti rendszerre való kiterjesztésével indokolt fokozatosan csökkenteni a nemzeti szabályozás mértékét. A nemzeti szabályozásban különbséget kell tenni a szigorúan a meglévő rendszerekhez kapcsolódó szabályok és az ÁME-k nyitott kérdéseinek kezeléséhez szükséges szabályok között. A szabályok ez utóbbi típusát fokozatosan meg kell szüntetni az ÁME-k nyitott kérdéseinek lezárása révén.

(26) A nemzeti szabályokat úgy kell megszövegezni és közzétenni, hogy azok a nemzeti hálózat minden potenciális felhasználója számára érthetőek legyenek. Ezek a szabályok gyakran tartalmaznak hivatkozást más dokumentumokra, így például nemzeti szabványokra, európai szabványokra, nemzetközi szabványokra vagy egyéb olyan műszaki előírásokra, amelyek részben vagy egészben a szellemi tulajdonhoz fűződő jogi oltalom alatt állnak. Ezért tehát helyénvaló, hogy a közzététel kötelezettsége ne legyen alkalmazandó olyan dokumentumokra, amelyekre a nemzeti szabályok közvetve vagy közvetlenül hivatkoznak.

(27) A fokozatos megközelítés elfogadása kielégíti azt a célkitűzést, amely az elöregedett, jelentős átalakítási vagy felújítási beruházásokat igénylő nemzeti infrastruktúrával és régi járművekkel jellemezhető uniós vasúti rendszer kölcsönös átjárhatóságára vonatkozik, és külön gondot kell fordítani arra, hogy a vasút megőrizze a versenyképességét más közlekedési módokkal szemben.

(28) Az uniós vasúti rendszer kiterjedtsége és összetettsége miatt gyakorlati okokból szükségesnek bizonyult annak az alábbi alrendszerekre való felosztása: infrastruktúra, pálya menti ellenőrzés-irányítás és jelzés, fedélzeti ellenőrzés-irányítás és jelzés, energia, gördülőállomány, működés és közlekedésirányítás, karbantartás, valamint telematikai alkalmazások személyszállítási és árufuvarozási szolgáltatásokhoz. Minden egyes alrendszerre vonatkozóan meg kell határozni az alapvető követelményeket, és ezen alapvető követelményeknek való megfelelés érdekében ki kell dolgozni a műszaki előírásokat, különös tekintettel a rendszerelemekre és a kapcsolódási pontokra. Ugyanazt a rendszert helyhez kötött és mobil elemekre is le lehet bontani: egyrészt a vasútvonalakból, állomásokból, terminálokból, valamint valamennyi fajta, a rendszer biztonságos és folyamatos működése biztosításához szükséges helyhez kötött berendezésekből álló hálózatra, másrészt az ezen hálózaton közlekedő valamennyi járműre. Ezért ezen irányelv alkalmazásában maga a jármű is egy alrendszerből (gördülőállomány) és, adott esetben, más alrendszerekből (főként a fedélzeti ellenőrző-irányító és jelző alrendszerből) áll. Bár a rendszer több különböző részből tevődik össze, az Ügynökségnek a biztonság és a kölcsönös átjárhatóság előmozdítása érdekében a rendszer egésze felett áttekintéssel kell rendelkeznie.

(29) A fogyatékossággal élő személyek jogairól szóló ENSZ-egyezmény, amelynek az Unió is részes fele, egyik alapelveként határozza meg az akadálymentesség biztosítását, valamint előírja a részes államoknak, hogy – többek között minimumkövetelmények és akadálymentesítési iránymutatások kidolgozásával, közzétételével és betartásának nyomon követésével – tegyenek megfelelő lépéseket annak érdekében, hogy a fogyatékos személyek másokéval egyenlő mértékű hozzáféréssel rendelkezzenek. A fogyatékossággal élő személyek és mozgáskorlátozott személyek számára biztosított akadálymentesítés tehát alapkövetelmény az uniós vasúti rendszer kölcsönös átjárhatósága szempontjából.

(30) Fogyatékosság miatt senkit sem lehet – akár közvetetten, akár közvetlenül – hátrányosan megkülönböztetni. Annak biztosítása érdekében, hogy valamennyi uniós polgár élvezhesse az egységes európai vasúti térség létrehozásának előnyeit, a tagállamoknak egy mindenki által használható vasúti rendszert kell előmozdítaniuk.

(31) Az uniós vasúti rendszer kölcsönös átjárhatóságára vonatkozó rendelkezések végrehajtása nem járhat indokolatlan költségekkel, és nem veszélyeztetheti a meglévő vasúthálózatok kölcsönös átjárhatóságának megőrzését.

(32) Az ÁME-k hatással vannak azokra a feltételekre is, amelyek mellett a felhasználók a vasúti közlekedést használják, ezért az őket érintő kérdésekben konzultálni kell velük, ideértve adott esetben a fogyatékossággal élő személyek szervezeteit is.

(33) Lehetővé kell tenni valamennyi érintett tagállam számára, hogy korlátozott számú, kellően indokolt helyzetben ne alkalmazzanak bizonyos ÁME-ket. Ezeket a helyzeteket és az ÁME-k alkalmazása alóli mentesülés esetében követendő eljárásokat egyértelműen meg kell határozni.

(34) Az ÁME-k kidolgozása és az uniós vasúti rendszerre való alkalmazása nem hátráltathatja a technológiai innovációt, amelynek a gazdasági teljesítmény javítására kell irányulnia.

(35) A vasúti ágazatban érvényes közbeszerzési eljárásokra vonatkozó rendelkezéseknek és különösen a 2014/25/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvben (7) foglalt rendelkezéseknek való megfelelés érdekében az ajánlatkérők és az ajánlattevők kötelesek a műszaki előírásokat belefoglalni az általános dokumentációba vagy az egyes szerződések feltételeibe. Ebből a célból szabálycsomagot szükséges kidolgozni, amely ezeknek a műszaki előírásoknak a hivatkozási alapjaként szolgál.

(36) Az Unió érdekét szolgálná egy nemzetközi szabványügyi rendszer, amely képes létrehozni a nemzetközi kereskedelemben részt vevők által a gyakorlatban használt szabványokat, és amely megfelel az uniós politika követelményeinek. Az európai szabványügyi szervezeteknek ezért a továbbiakban is helyénvaló együttműködniük a nemzetközi szabványügyi szervekkel.

(37) Az ajánlatkérő – amely egy alrendszer tervezését, kivitelezését, felújítását, illetve korszerűsítését rendeli meg – lehet vasúti társaság, pályahálózat-működtető, karbantartásért felelős szervezet, üzembentartó, illetve egy adott projekt végrehajtásáért felelős koncessziótulajdonos. Az ajánlatkérőknek meg kell határozniuk az európai előírások vagy egyéb szabványok kiegészítéséhez szükséges követelményeket. Ezeknek az előírásoknak meg kell felelniük az uniós szinten összehangolt és az uniós vasúti rendszer elé állított alapvető követelményeknek.

(38) A rendszerelemek megfelelőségi vagy használatra való alkalmassági értékelését szabályozó eljárások tekintetében az ezen irányelv alapján elfogadott, az átjárhatósági műszaki előírások keretében alkalmazandó megfelelőség-értékelési, használatra való alkalmasság értékelésére szolgáló és EK-hitelesítési eljárások moduljainak használata az irányadó. Amennyire lehetséges, az érintett iparágak fejlődésének elősegítése érdekében indokolt az eljárásokat minőségbiztosítási rendszer beépítésével kidolgozni.

(39) A kölcsönös átjárhatóság biztosítása érdekében a rendszerelemek megfelelősége nem kizárólag az Unió piacán való szabad mozgásukkal, hanem elsősorban azzal a területtel függ össze, ahol felhasználják őket. Értékelést kell elvégezni a legfontosabb rendszerelemek használatra való alkalmasságának színvonalára vonatkozóan a biztonság, a rendelkezésre állás vagy a rendszer gazdaságossága szempontjából. Ebből következően a gyártónak nem kell az EK-jelölést elhelyezni azokon a rendszerelemeken, amelyek ennek az irányelvnek a hatálya alá tartoznak. A megfelelőségi és/vagy használatra való alkalmassági értékelés alapján elegendő a gyártó megfelelőségi nyilatkozata.

(40) Mindazonáltal a gyártók kötelesek elhelyezni az EK–jelölést bizonyos összetevőkön, ezáltal igazolva, hogy azok megfelelnek az egyéb vonatkozó uniós jognak.

(41) Az ÁME hatálybalépésekor bizonyos számú, kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelem már forgalomban van. Átmeneti időszakot szükséges előírni annak érdekében, hogy ezeket a rendszerelemeket be lehessen építeni egy alrendszerbe, még akkor is, ha nem felelnek meg szigorúan ezen ÁME-nek.

(42) Az uniós vasúti rendszert alkotó alrendszereket hitelesítési eljárásnak kell alávetni. A hitelesítés célja biztosítani, hogy az üzembe helyezésért vagy a forgalomba hozatalért felelős testületek meggyőződhessenek arról, hogy az eredmények a tervezési, kivitelezési és üzembe helyezési szakaszokban megfelelnek a hatályos jogszabályoknak, illetve a műszaki és az üzemeltetési rendelkezéseknek. A hitelesítés eredménye emellett az, hogy a gyártók egyenlő bánásmódra számíthatnak minden tagállamban.

(43) Az alrendszer üzembe helyezése vagy forgalomba hozatala után gondoskodni kell arról, hogy az alrendszert a rá vonatkozó alapvető követelményeknek megfelelően üzemeltessék és tartsák karban. Az (EU) 2016/798 európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (8) összhangban az ezen követelmények betartásáért az egyes alrendszerek tekintetében a pályahálózat-működtető, a vasúti társaság, illetve a karbantartásért felelős szervezet felel, mindegyik a saját területén.

(44) Amennyiben az üzemeltetés során kiderül, hogy valamely jármű vagy járműtípus nem felel meg az alkalmazandó alapvető követelmények valamelyikének, a jármű(vek) megfelelővé tétele érdekében az érintett vasúti társaságoknak meg kell tenniük a szükséges korrekciós intézkedéseket. Ezenkívül, ha ez a meg nem felelés komoly biztonsági kockázatot idéz elő, a jármű közlekedésének felügyeletéért felelős nemzeti biztonsági hatóságok megtehetik a szükséges átmeneti biztonsági intézkedéseket, beleértve a vonatkozó üzemeletetés azonnali korlátozását, illetve felfüggesztését. Ha a korrekciós intézkedések nem elégségesek, és a meg nem felelés okozta komoly biztonsági kockázat továbbra is fennáll, engedélyezni kell, hogy a nemzeti biztonsági hatóságok vagy az Ügynökség visszavonja vagy módosítsa az engedélyt. Súlyos biztonsági kockázatnak minősül e tekintetben a jogi kötelezettségeknek vagy a biztonsági követelményeknek való súlyos meg nem felelés, amely önmagában vagy egymásból következő események sorozata révén balesetet vagy súlyos balesetet okozhat. A visszavonási eljárást az Ügynökség és a nemzeti biztonsági hatóságok közötti megfelelő információcsere alapján kell végezni, ideértve a nyilvántartások használatát is.

(45) Valamennyi részt vevő szereplő szerepét és felelősségét pontosan meg kell határozni a járművek forgalomba hozatalára és használatára, valamint a helyhez kötött berendezések üzembe helyezésére vonatkozó eljárással kapcsolatban.

(46) Az Ügynökségnek és a nemzeti biztonsági hatóságoknak együtt kell működniük és adott esetben illetékességi körüket meg kell osztaniuk, hogy az engedélyek kiadása a biztonság kellő figyelembevételével történjen. Ebből a célból az Ügynökségnek és a nemzeti biztonsági hatóságoknak együttműködési megállapodásokat kell kötniük egymással.

(47) Annak biztosítása érdekében, hogy az Európai Vasúti Forgalomirányítási Rendszer (a továbbiakban: ERTMS) berendezései megfeleljenek a vonatkozó hatályos előírásoknak és azt megelőzendő, hogy az ERTMS tekintetében megállapított további követelmények a rendszer kölcsönös átjárhatóságának rovására menjenek, az Ügynökségnek „ERTMS rendszerhatóságként” kell eljárnia. Ennek céljából, az Ügynökség felelős az ERTMS-hez kapcsolódó pálya menti berendezésekkel kapcsolatos pályázati felhívások kiírása vagy közzététele előtt a tervezett műszaki megoldások értékeléséért, annak érdekében, hogy megállapíthassa, a szóban forgó műszaki megoldások megfelelnek-e a vonatkozó ÁME-knak, és teljes mértékben kölcsönösen átjárhatók-e. Kerülni kell az Ügynökség által végzett értékelés és a hitelesítési eljárást végző bejelentett szervezetek feladatai közötti átfedéseket. Ennek érdekében a kérelmezőnek tájékoztatnia kell az Ügynökséget, ha a bejelentett szervezet által lefolytatandó hitelesítési eljárás már megkezdődött, vagy ha már valamilyen megfelelőségi tanúsítvány a rendelkezésére áll. A kérelmezőnek lehetőséget kell kapnia arra, hogy az Ügynökségtől akár egy adott ERTMS-projektre, akár több projekt együttesére, vagy egy vasútvonalra, vasútvonalcsoportra vagy egy hálózatra kérje ezt az értékelést.

(48) Ezen irányelv hatálybalépése nem eredményezhet késedelmet olyan ERTMS-projektek megvalósításában, amelyek tekintetében a pályáztatási vagy szerződéskötési szakasz már lezárult.

(49) A járművek forgalomba helyezésének megkönnyítése, illetve az adminisztratív terhek csökkentése érdekében célszerű a forgalomba hozatalra vonatkozóan bevezetni az Unió egész területén érvényes járműengedély fogalmát. A forgalombahozatali engedélyek az egész uniós piacon lehetővé teszik a járművekkel folytatott kereskedelmi ügyleteket, a járművek használata azonban csak azon az alkalmazási területen engedélyezett, amelyre az engedélyt kiállították. Ennek értelmében az alkalmazási terület bármely kiterjesztése esetén aktualizálni kell az adott járműre vonatkozó engedélyt. A korábbi irányelvek alapján engedélyezett járművekhez is forgalombahozatali engedélyt kell beszerezni, ha az engedélyük nem terjed ki azon hálózatokra, amelyeken használni kívánják őket.

(50) Abban az esetben, ha a felhasználási terület egy hálózatra vagy egyetlen tagállamon belüli hálózatokra korlátozódik, lehetőséget kell biztosítani a kérelmező számára annak megválasztásához, hogy a járműengedély iránti kérelmét az (EU) 2016/796 rendeletben említett egyablakos információs és kommunikációs rendszeren keresztül a nemzeti biztonsági hatósághoz vagy az Ügynökséghez kívánja-e benyújtani. A kérelmező választásának a továbbiakban rá nézve kötelezőnek kell lennie egészen a kérelmezési eljárás befejezéséig vagy megszűnéséig.

(51) Az Ügynökség és a nemzeti biztonsági hatóságok határozatai ellen vagy intézkedéseik elmaradásának esetére megfelelő jogorvoslati eljárásnak kell a kérelmező rendelkezésére állnia. Ezen túlmenően egyértelmű eljárási és vitarendezési rendelkezéseket kell megállapítani az olyan helyzetek kezelésére, amikor az Ügynökség és a nemzeti biztonsági hatóságok véleménye eltér egymástól a járműengedélyek kiadása vonatkozásában elvégzett értékelés kapcsán.

(52) A belső piac megfelelő működésének biztosítása mellett különleges intézkedésekre – köztük együttműködési megállapodásokra – van szükség bizonyos tagállamok sajátos földrajzi és történelmi helyzetének figyelembevétele érdekében.

(53) Amennyiben az üzemeltetés földrajzi vagy történelmi okokból különleges szakértelmet igénylő hálózatokra korlátozódik, és e hálózatok el vannak zárva az uniós vasúti rendszer többi részétől, lehetőséget kell biztosítani a kérelmezőnek arra, hogy a szükséges formaságokat helyben, az érintett nemzeti biztonsági hatóságokkal együttműködve intézze el. E célból és az adminisztratív terhek és költségek csökkentése érdekében, az Ügynökség és az érintett nemzeti biztonsági hatóságok között kötendő együttműködési megállapodások rendelkezhetnek a feladatok megfelelő megosztásáról anélkül, hogy ez érintené az Ügynökségnek az engedély kiállításával kapcsolatos végső felelősségét.

(54) A balti államokban (Észtország, Lettország, Litvánia) található vasúthálózatok nyomtávja 1520 mm, amely megegyezik ugyan a szomszédos harmadik országokban használttal, de eltér az az Unió fő vasúthálózatának nyomtávjától. E balti államok vasúthálózatai közös műszaki és operatív előírásokat örököltek, ami de facto kölcsönös átjárhatóságot eredményez közöttük, így e tekintetben az e tagállamok valamelyikében kiállított járműengedély a hálózat többi részén is érvényesnek tekinthető. Annak érdekében, hogy meg lehessen könnyíteni a hatékony és arányos forráselosztást a forgalombahozatali járműengedélyek vagy a járművek típusengedélyezése céljára, és csökkenteni lehessen az ilyen esetekben a kérelmezőre háruló pénzügyi és adminisztratív terheket, az Ügynökség és az érintett nemzeti biztonsági hatóságok közötti konkrét együttműködési megállapodásokban szükség szerint lehetővé kell tenni, hogy e feladatok átruházhatók legyenek az említett nemzeti biztonsági hatóságokra.

(55) Azon tagállamok számára, amelyek jelentős arányú vasúti forgalmat bonyolítanak le azonos – azonban az Unió fő vasúti hálózatától eltérő – nyomtávolságot alkalmazó harmadik országokkal, lehetőséget kell biztosítani arra, hogy megtartsák az említett harmadik országokkal közösen használt teherkocsikra és személyszállító kocsikra vonatkozó eltérő járműengedélyezési eljárást.

(56) A nyomon követhetőség és a biztonság érdekében a tagállami illetékes hatóságoknak európai járműszámot kell rendelniük a járműhöz, amennyiben azt a járműtulajdonos kéri. Ezt követően a járműadatokat fel kell venni a járműnyilvántartásba. A járműnyilvántartásokba valamennyi tagállam és az Unión belül egyes gazdasági szereplők részére betekintést szükséges biztosítani. A járműnyilvántartásoknak az adatformátum tekintetében egymással összhangban kell lenniük. Ezért azokat közös üzemeltetési és műszaki előírásokkal kell szabályozni. Az adminisztratív terhek és indokolatlan költségek csökkentése céljából a Bizottságnak egy olyan európai járműnyilvántartásra irányuló előírást kell elfogadni, amely magában foglalja a nemzeti járműnyilvántartásokat, hogy ezáltal közös eszköz jöjjön létre, lehetővé téve ugyanakkor, hogy a tagállamok saját igényeiknek megfelelően további funkciókat alkalmazzanak.

(57) A járművek és előtörténetük nyomon követhetőségét szolgálja, ha a forgalomba hozatallal kapcsolatos járműengedélyekre vonatkozó adatok a jármű egyéb adatai mellett szerepelnek a nyilvántartásban.

(58) Eljárásokat kell létrehozni a jármű és a használt útvonal közötti összeegyeztethetőség ellenőrzésére, amelyet a jármű forgalombahozatali engedélyének kiadását követően és azt megelőzően kell elvégezni, hogy a vasúti társaság a járművet a forgalombahozatali engedélyben meghatározott alkalmazási területen elkezdené használni.

(59) A rendszerelemek megfelelőségének értékelésre és használatra való alkalmasságára vonatkozó eljárások, valamint az alrendszerek értékelésére vonatkozó eljárás ellenőrzéséért felelős bejelentett szervezeteknek, különösen az európai előírások hiányában, célszerű a lehető legszorosabban összehangolniuk döntéseiket.

(60) A termékek forgalmazása tekintetében a 765/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (9) szerinti átlátható akkreditálás, amely biztosítja a megfelelőségi tanúsítványokba vetett bizalom szükséges szintjét, a nemzeti hatóságok által az Unió egészében privilegizált eszköznek tekintendő, amellyel igazolható a bejelentett szervezetek, illetve a nemzeti szabályokkal való összhang ellenőrzésére kijelölt testületek műszaki szaktudása. A nemzeti hatóságoknak ugyanakkor lehetővé kell tenni, hogy úgy ítéljék, rendelkeznek a megfelelő eszközökkel ahhoz, hogy maguk végezzék el ezt az értékelést. Ebben az esetben a más nemzeti hatóságok által elvégzett értékelések megfelelő szintű hitelességének biztosítása érdekében e nemzeti hatóságoknak a Bizottság és a többi tagállam rendelkezésére kell bocsátaniuk a szükséges dokumentumokat, amelyek igazolják, hogy az értékelt megfelelőségértékelő szervezetek megfelelnek a vonatkozó szabályozás által előírt követelményeknek.

(61) Indokolt, hogy ez az irányelv csak a kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelemekre és alrendszerekre állapítson meg a kölcsönös átjárhatóságra vonatkozó követelményeket. Az említett követelményeknek való megfelelés megkönnyítése érdekében indokolt, hogy a kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelemekhez és alrendszerekhez a megfelelőség vélelme fűződjék abban az esetben, ha megfelelnek az 1025/2012/EU rendeletnek megfelelően az említett követelmények részletes műszaki előírásainak meghatározása céljából elfogadott harmonizált szabványoknak.

(62) Az ezen irányelv alapján elfogadott intézkedéseket olyan kezdeményezésekkel kell kiegészíteni, amelyek célja az uniós vasúti ágazatban alkalmazott innovatív és átjárható technológiák pénzügyi támogatása.

(63) Ezen irányelv nem alapvető fontosságú elemeinek kiegészítése érdekében a Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy az EUMSZ 290. cikkének megfelelően jogi aktusokat fogadjon el az egyes ÁME-k konkrét célkitűzéseire vonatkozóan. Különösen fontos, hogy a Bizottság az előkészítő munka során megfelelő konzultációkat folytasson, többek között szakértői szinten is. A felhatalmazáson alapuló jogi aktus elkészítésekor és szövegezésekor a Bizottságnak gondoskodnia kell a vonatkozó dokumentumoknak az Európai Parlament és a Tanács részére történő egyidejű, időben történő és megfelelő továbbításáról.

(64) Ezen irányelv egységes végrehajtási feltételeinek biztosítása érdekében a Bizottságra végrehajtási hatásköröket kell ruházni a következőkkel kapcsolatban: az ÁME-k és módosításaik, ideértve az ÁME-k hiányosságainak orvoslását szolgáló módosításokat; a kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelemekre vonatkozó EK-megfelelőségi vagy alkalmazhatósági nyilatkozat sablonja, valamint a kísérő dokumentumok; az egy vagy több ÁME részben vagy egészben történő alkalmazása alóli mentesülés iránti kérelmet kísérő dokumentumokban feltüntetendő információk, a dokumentumok formátuma, továbbításának módja és adott esetben a ÁME-k alkalmazása alóli mentesülésről szóló határozat; a bejelentett nemzeti szabályok különböző csoportokba való besorolása a helyhez kötött és a mobil berendezések közötti kompatibilitás ellenőrzésének megkönnyítése céljából; az EK-hitelesítési eljárás és a nemzeti szabályok esetében a hitelesítési eljárás részletes szabályai az EK-hitelesítési nyilatkozat sablonja, a hitelesítési nyilatkozatokkal együtt benyújtandó műszaki dokumentáció sablonjai; valamint a hitelesítési tanúsítványok sablonjai; a forgalombahozatali járműengedélyre vonatkozó részletes gyakorlati szabályok;a típusmegfelelőségi nyilatkozatok mintái és adott esetben a megfelelőségértékelés ad hoc moduljai; a nemzeti járműnyilvántartások, az európai járműnyilvántartás és a járműtípusok forgalombahozatali engedélyeinek nyilvántartása; valamint az infrastruktúra-nyilvántartáshoz, kapcsolódóan a tartalomra, az adatformátumra, a funkcionális és műszaki felépítésre, az üzemmódra, valamint az adatbeviteli és lekérdezési szabályokra vonatkozó közös specifikációk. Ezeket a hatásköröket a 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (10) megfelelően kell gyakorolni.

(65) Az ÁME-ket rendszeres időközönként felül kell vizsgálni. Ha a felülvizsgálat hiányosságokat talál az ÁME-kben, célszerű az Ügynökséget véleményalkotásra felkérni, és lehetővé tenni, hogy a véleményt – bizonyos feltételek mellett – az összes érintett fél (köztük az ágazat és a bejelentett szervezetek) az érintett ÁME felülvizsgálatának elvégzéséig a megfelelés elfogadható módjaként közzétegye és felhasználja.

(66) Az új ÁME-k létrehozásáról vagy a már meglevők módosításáról szóló végrehajtási jogi aktusokban figyelembe kell venni a Bizottság által a felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban meghatározott célkitűzéseket.

(67) Bizonyos szervezési intézkedésekre van szükség ahhoz, hogy az Ügynökség felkészüljön az ezen irányelv szerinti kibővített szerepének ellátására. Ennek megfelelően megfelelő átmeneti időszakról kell rendelkezni. Ezen időszak alatt a Bizottságnak át kell tekintenie az Ügynökség által a kibővített szerepre való felkészülés terén elért eredményeket. Ezt követően a Bizottságnak rendszeres időközönként jelentést kell tennie az ezen irányelv végrehajtása terén elért eredményekről. E jelentésben a bizottsági értékelésnek ki kell térnie különösen a járműengedélyezési eljárásra, továbbá azokra az esetekre, amelyekben elmaradt az ÁME-k alkalmazása, valamint a nyilvántartások használatára. Ezenkívül a Bizottságnak jelentést kell tennie a biztonság szempontjából kritikus összetevők meghatározásának és nyomon követhetőségének tekintetében hozott intézkedésekről.

(68) A tagállamoknak, a nemzeti biztonsági hatóságoknak és az érdekelt feleknek megfelelő időt kell biztosítani, hogy felkészülhessenek ezen irányelv végrehajtására.

(69) Mivel ezen irányelv célját, nevezetesen a vasúti rendszer uniós szintű kölcsönös átjárhatóságát, a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, az Unió szintjén azonban az intézkedés terjedelme és hatása miatt e cél jobban megvalósítható, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányossági elvnek megfelelően ez az irányelv nem lépi túl az e cél eléréséhez szükséges mértéket.

(70) Az irányelv nemzeti jogba történő átültetésére vonatkozó kötelezettség csak azokat a rendelkezéseket érinti, amelyek a 2008/57/EK irányelv rendelkezéseihez képest érdemi módosítást jelentenek. A változatlan rendelkezések átültetésére vonatkozó kötelezettség a 2008/57/EK irányelvből következik.

(71) Ez az irányelv nem érinti a V. melléklet B. részében meghatározott irányelvek nemzeti jogba történő átültetésére vonatkozó határidőkkel kapcsolatos tagállami kötelezettségeket,

ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:

I. FEJEZET

ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK

1. cikk

Tárgy és hatály

(1) Ez az irányelv meghatározza az uniós vasúti rendszer kölcsönös átjárhatóságának az (EU) 2016/798 irányelvvel összhangban történő megvalósításához szükséges feltételeket annak érdekében, hogy megállapításra kerüljön az optimális mértékű műszaki harmonizáció és lehetővé váljon a vasúti személyszállítási és árufuvarozási szolgáltatások megkönnyítése, javítása és fejlesztése az Unión belül és harmadik országokkal, továbbá hogy hozzájáruljon az egységes európai vasúti térség létrehozásához és a belső piac fokozatos megvalósításához. Ezek a feltételek a rendszer egyes részeinek tervezésére, kivitelezésére, üzembe helyezésére, korszerűsítésére, felújítására, üzemeltetésére és karbantartására, valamint az üzemeltetésben és karbantartásban részt vevő személyzet szakképesítésére, illetve a rájuk alkalmazandó egészségügyi és biztonsági feltételekre vonatkoznak.

(2) Ez az irányelv meghatározza az egyes alrendszerekre jellemző, a kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelemekre, a kapcsolódási pontokra és az eljárásokra, valamint az uniós vasúti rendszer kölcsönös átjárhatóságának megvalósításához szükséges általános összeegyeztethetőségi feltételekre vonatkozó rendelkezéseket.

(3) Ezen irányelv hatálya nem terjed ki a következőkre:

a) metrók;

b) villamosok és könnyű vasúti járművek, valamint a kizárólag ilyen járművek által használt infrastruktúra;

c) az uniós vasúti rendszer többi részétől a működés szempontjából különálló hálózatok, amelyek csak helyi, városi vagy elővárosi személyszállításra szolgálnak, valamint a kizárólag ilyen hálózatokon működő vállalkozások.

(4) A tagállamok az ezen irányelvet végrehajtó intézkedések hatálya alól kizárhatják a következőket:

a) magántulajdonban álló vasúti infrastruktúra – a mellékvágányokat is beleértve –, amelyet a tulajdonos vagy az üzemeltető teherszállítási tevékenységre vagy nem kereskedelmi célú személyszállításra használ, és a kizárólag ilyen infrastruktúrán használt járművek;

b) szigorúan helyi, történelmi vagy turisztikai célra használt infrastruktúra és járművek;

c) olyan könnyű vasúti infrastruktúra, amelyet alkalmanként nagyvasúti járművek is használnak a könnyű vasúti rendszer működési feltételei mellett, amennyiben e járművek tekintetében erre kizárólag összeköttetési célból van szükség; és

d) elsősorban könnyű vasúti infrastruktúrán alkalmazott járművek, amelyeket bizonyos nagyvasúti összetevőkkel szereltek fel annak érdekében, hogy azok kizárólag összeköttetési célból képesek legyenek áthaladni a nagyvasúti infrastruktúrának egy jól körülhatárolt, korlátozott szakaszán.

(5) Az uniós vasúti rendszerben működtetett vasút-villamosok esetében, amennyiben azokra vonatkozóan nincs érvényben ÁME, a következőket kell alkalmazni:

a) az érintett tagállamok biztosítják, hogy az elfogadott nemzeti szabályok, illetve egyéb lehetséges intézkedések azt a célt szolgálják,hogy e vasút-villamosok megfeleljenek az alkalmazandó alapkövetelményeknek;

b) a tagállamok nemzeti szabályokat fogadhatnak el az ezen vasút-villamosokra alkalmazandó engedélyezési eljárások meghatározása érdekében. A járműengedélyt kiadó hatóság egyeztet az érintett nemzeti biztonsági hatósággal annak érdekében, hogy a vasút-villamosok és a nagyvasúti infrastruktúra részét képező vonatok vegyes működtetése megfeleljen valamennyi alapvető követelménynek és a vonatkozó közös biztonsági céloknak (KBC-k);

c) a 21. cikktől eltérve a határokon átnyúló műveletek esetében az érintett illetékes hatóságoknak együtt kell működniük a járműengedélyek kiadása céljából.

Ez a bekezdés nem alkalmazandó a (3) és (4) bekezdéssel összhangban az irányelv hatálya alól kizárt járművekre.

2. cikk

Fogalommeghatározások

Ezen irányelv alkalmazásában:

1. „uniós vasúti rendszer”: az I. mellékletben felsorolt elemek;

2. „kölcsönös átjárhatóság”: egy vasúti rendszer azon képessége, amely lehetővé teszi az előírt teljesítményt elérő vonatok biztonságos és zavartalan haladását;

3. „jármű”: a vasúti pályán közlekedő vontatott vagy önjáró, saját kerekein a vasúti sínen közlekedő vasúti jármű; egy jármű egy vagy több strukturális és funkcionális alrendszerből áll;

4. „hálózat”: a vasútvonalak, az állomások, a terminálok, valamint az uniós vasúti rendszer biztonságos és folyamatos működését lehetővé tevő helyhez kötött berendezések;

5. „alrendszerek”: az uniós vasúti rendszer strukturális vagy funkcionális részei a II. mellékletben foglaltaknak megfelelően;

6. „mobil alrendszer”: a gördülőállomány, valamint a fedélzeti ellenőrző-irányító és jelző alrendszerek;

7. „kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelemek”: a berendezések olyan elemi összetevői, összetevőcsoportjai, szerkezeti részegységei vagy egésze, amelyeket beszereltek vagy beszerelni terveznek a vasúti rendszer kölcsönös átjárhatóságát közvetlenül vagy közvetve meghatározó valamely alrendszerbe, és amelyek magukban foglalják mind a materiális, mind pedig az immateriális javakat;

8. „termék”: gyártási eljárás útján előállított termék, a kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelemeket és az alrendszereket is beleértve;

9. „alapvető követelmények”: mindazok a III. mellékletben ismertetett feltételek, amelyeket az uniós vasúti rendszernek, az alrendszereknek és a kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelemeknek, köztük a kapcsolódási pontoknak teljesíteniük kell;

10. „európai előírás”: az alábbi kategóriák egyikébe tartozó előírás:

— a 2014/25/EU irányelv VIII. mellékletében meghatározott közös műszaki leírás,

— a 2014/25/EU irányelv 60. cikkében említett európai műszaki tanúsítvány, vagy

— az 1025/2012/EU rendelet 2. cikke 1. pontjának b) alpontjában meghatározott európai szabvány;

11. „átjárhatósági műszaki előírás” (ÁME): az ezen irányelvvel összhangban elfogadott előírás, amely az alapvető követelményeknek való megfelelés és az uniós vasúti rendszer kölcsönös átjárhatóságának biztosítása érdekében az egyes alrendszereket és azok részeit szabályozza;

12. „alapvető paraméterek”: a vonatkozó ÁME-kben meghatározott mindazon szabályozási, műszaki vagy üzemeltetési feltételek, amelyek a kölcsönös átjárhatóság szempontjából elengedhetetlenül fontosak;

13. „különleges eset”: a vasúti rendszer bármely része, amely földrajzi, topográfiai okokból, illetve a városi környezetre vagy a meglévő rendszerrel való összeegyeztethetőségre vonatkozó korlátozások miatt az ÁME-kben akár időlegesen, akár véglegesen különös rendelkezéseket követel meg, különösen az Unió többi részétől elszigetelt vasúti pályák és hálózatok, a rakszelvény, a nyomtáv vagy a vágánytengely-távolság, a szigorúan helyi, regionális vagy történelmi célú használatra szánt járművek, illetve harmadik országokból származó vagy azokba szánt járművek;

14. „korszerűsítés”: az alrendszernek vagy az alrendszer egy részének olyan jelentős módosítása, amelynek eredményeképpen módosul az EK hitelesítési nyilatkozatot kísérő műszaki dokumentáció, ha van ilyen, és javul az alrendszer általános teljesítménye;

15. „felújítás”: egy alrendszernek vagy az alrendszer egy részének cseréjére irányuló olyan nagyobb munkálatok, amelyek az alrendszer általános teljesítményét nem változtatják meg;

16. „meglévő vasúti rendszer”: a meglévő vasúti hálózat vonalaiból és helyhez kötött berendezéseiből álló infrastruktúra, valamint az infrastruktúrán közlekedő különböző kategóriájú és származású járművek;

17. „karbantartás keretében történő pótlás”: összetevők azonos funkciójú és teljesítményű alkatrészekkel történő cseréje, megelőző vagy javítási célú karbantartás keretein belül;

18. „vasút-villamos”: olyan jármű, amelyet a helyiérdekű vasúti infrastruktúrán és a nagyvasúti infrastruktúrán való kombinált használatra terveztek;

19. „üzembe helyezés”: mindazok a műveletek, amelyekkel az alrendszert működési üzembe állítják;

20. „ajánlatkérő”: olyan közjogi vagy magánjogi jogalany, amely egy alrendszer tervezését és/vagy kivitelezését, korszerűsítését, vagy felújítását rendeli meg;

21. „üzembentartó”: az a természetes vagy jogi személy, akinek a jármű a tulajdonát képezi vagy akinek jogában áll azt használni, és a járművet, mint szállítóeszközt hasznosítja, továbbá a 47. cikkben említett járműnyilvántartásban üzembentartóként nyilvántartásba van véve;

22. „kérelmező”: engedélyért folyamodó természetes vagy jogi személy, amely lehet vasúti társaság, pályahálózat-működtető vagy más olyan természetes vagy jogi személy, mint például a gyártó, tulajdonos vagy üzembentartó; a 15. cikk alkalmazásában a „kérelmező” az ajánlatkérő vagy a gyártó, vagy azok meghatalmazott képviselője; a 19. cikk alkalmazásában a kérelmező az a természetes vagy jogi személy, aki vagy amely az Ügynökség jóváhagyó döntését kéri az ERTMS-hez kapcsolódó pálya menti berendezések projektjeiben alkalmazni tervezett műszaki megoldásokra;

23. „előrehaladott fejlesztési stádiumban lévő projekt”: bármely olyan projekt, amelynek a tervezési vagy kivitelezési szakasza már elérte azt a pontot, hogy a műszaki előírások módosítása veszélyeztethetné a tervezett projekt életképességét;

24. „harmonizált szabvány”: az 1025/2012/EU rendelet 2. cikke 1. pontjának c) alpontjában meghatározottak szerinti európai szabvány;

25. „nemzeti biztonsági hatóság”: az (EU) 2016/798 irányelv 3. cikkének 7. pontjában meghatározott biztonsági hatóság;

26. „típus”: járműtípus, amely meghatározza a jármű alapvető konstrukciós jellemzőit a vonatkozó ellenőrzési modulban ismertetett típus- vagy tervvizsgálati tanúsítvány szerint;

27. „sorozat”: ugyanazon tervezési típushoz tartozó, azonos járművek;

28. „karbantartásért felelős szervezet”: az (EU) 2016/798 irányelv 3. cikkének 20. pontjában meghatározott, karbantartásért felelős szervezet;

29. „helyiérdekű vasút”: olyan városi és/vagy elővárosi vasúti közlekedési rendszer, amely (az EN 15227:2011 alapján) C-III vagy C-IV törésbiztonsággal rendelkezik, és amelyek járműveinek szilárdsága legfeljebb 800 kN (hosszirányú nyomóerő a kapcsolási ponton); a helyiérdekű vasúti rendszerek rendelkezhetnek saját pályatesttel, vagy pályatestük lehet a közúttal közös, és járműveik általában nem vesznek részt a távolsági személy- vagy áruszállítási forgalomban;

30. „nemzeti szabályok”: valamely tagállamban elfogadott, kötelező erejű szabályok összessége, függetlenül attól, hogy azokat mely szerv bocsátotta ki, amely szabályok az adott tagállamban a vasúti társaságokra, pályahálózat-működtetőkre vagy harmadik felekre vonatkozó uniós vagy nemzetközi szabályoktól eltérő vasútbiztonsági vagy műszaki követelményeket tartalmazzák;

31. „tervezett üzemállapot”: a normál üzemelési mód és az előreláthatóan leromló feltételek (beleértve a kopást is) a műszaki és karbantartási dokumentációban meghatározott használati feltételek szerinti kereteken belül;

32. „a jármű alkalmazási területe”: egy tagállamon vagy tagállamok egy csoportján belül az a hálózat vagy hálózatok, amelyen vagy amelyeken a járművet használni kívánják;

33. „a megfelelés elfogadható módja”: az Ügynökség által kiállított, nem kötelező erejű vélemény, amely meghatározza az alapvető követelményeknek való megfelelés megállapításának különböző módjait;

34. „a megfelelés nemzeti szinten elfogadható módja”: a tagállamok által kiállított, nem kötelező erejű vélemény, amely meghatározza a nemzeti szabályoknak való megfelelés megállapításának különböző módjait;

35. „forgalomba hozatal”: a kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelemnek, alrendszernek vagy a tervezett üzemállapotban működésre kész járműnek az Unió piacán első alkalommal történő hozzáférhetővé tétele;

36. „gyártó”: olyan természetes vagy jogi személy, aki vagy amely kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelemek, alrendszerek vagy járművek formájában terméket gyárt, terveztet vagy gyártat, és azt saját neve vagy védjegye alatt forgalomba hozza;

37. „meghatalmazott képviselő”: az Unióban letelepedett természetes vagy jogi személy, aki a gyártótól vagy az ajánlatkérőtől írásbeli meghatalmazást kapott arra, hogy meghatározott feladatokkal kapcsolatban a nevében eljárjon;

38. „műszaki előírás”: a termék, alrendszer, folyamat vagy szolgáltatás által teljesítendő műszaki követelményeket ismertető dokumentum;

39. „akkreditálás”: a 765/2008/EK rendelet 2. cikkének 10. pontjában szereplő fogalommeghatározás szerinti akkreditáció;

40. „nemzeti akkreditáló testület”: a 765/2008/EK rendelet 2. cikkének 11. pontjában szereplő fogalommeghatározás szerinti nemzeti akkreditáló testület;

41. „megfelelőségértékelés”: olyan eljárás, amely kimutatja, hogy teljesültek-e egy termékkel, eljárással, szolgáltatással, alrendszerrel, személlyel vagy szervezettel kapcsolatos, meghatározott követelmények;

42. „megfelelőségértékelő szervezet”: olyan szervezet, amely az ilyen értelmű bejelentés vagy kijelölés alapján felel a megfelelőségértékelési tevékenységekért, ideértve a kalibrálást, tesztelést, tanúsítást és ellenőrzést is; a megfelelőségértékelő szervezetet a valamely tagállam általi bejelentést követően bejelentett szervezetnek kell tekinteni; a megfelelőségértékelő szervezetet a valamely tagállam általi kijelölést követően kijelölt szervezetnek kell tekinteni;

43. „fogyatékossággal élő vagy mozgáskorlátozott személy”: minden olyan személy, akinek olyan, állandó vagy ideiglenes fizikai, értelmi, szellemi vagy érzékszervi károsodása van, amely különféle akadályokkal párosulva korlátozhatja az adott személy teljes és hatékony, más utasokkal egyenlő részvételét a közlekedésben, illetőleg aki az életkoránál fogva a közlekedésben való részvételkor mozgásában korlátozva van;

44. „pályahálózat-működtető”: az egységes európai vasúti térség létrehozásáról szóló 2012/34/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (11) 3. cikkének 2. pontjában meghatározott pályahálózat-működtető;

45. „vasúti társaság”: a 2012/34/EU irányelv 3. cikkének 1. pontja szerinti vállalkozó vasúti társaság és bármely más állami vagy magánvállalkozás, amelynek tevékenysége vasúti áru- és/vagy személyszállítási szolgáltatások nyújtása, azzal a megkötéssel, hogy e vállalkozásnak kell a vontatást biztosítania; ideértendők azok a vállalkozások is, amelyek csak vontatást végeznek;

3. cikk

Alapvető követelmények

(1) Az uniós vasúti rendszernek, az alrendszereknek és a kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelemeknek – beleértve a kapcsolódási pontokat is – meg kell felelniük a vonatkozó alapvető követelményeknek.

(2) A 2014/25/EU irányelv 60. cikkében említett műszaki előírások, amelyek az európai előírások vagy más, az Unión belül érvényes szabványok kiegészítéséhez szükségesek, nem ütközhetnek az alapvető követelményekkel.

II. FEJEZET

ÁTJÁRHATÓSÁGI MŰSZAKI ELŐÍRÁSOK

4. cikk

Az átjárhatósági műszaki előírások tartalma

(1) A II. mellékletben meghatározott mindegyik alrendszerre vonatkozik egy ÁME. Szükség esetén egy alrendszerre több ÁME is vonatkozhat, illetve egy ÁME vonatkozhat több alrendszerre.

(2) A helyhez kötött alrendszereknek ezen irányelvvel összhangban és a (3) bekezdés f) pontjának sérelme nélkül meg kell felelniük az üzembe helyezésük iránti engedélykérelem benyújtásakor hatályban lévő ÁME-knek és nemzeti szabályoknak.

A járműveknek ezen irányelvvel összhangban és a (3) bekezdés f) pontjának sérelme nélkül meg kell felelniük a forgalomba hozataluk iránti engedélykérelem benyújtásakor hatályban lévő ÁME-nek és nemzeti szabályoknak.

A helyhez kötött alrendszerek és járművek megfelelőségének fenn kell állnia azok használatának teljes időtartama alatt.

(3) Az ezen irányelv 1. cikkben említett célkitűzéseinek megvalósításához szükséges mértékben minden ÁME:

a) feltünteti a tervezett hatályát (az I. mellékletben említett hálózatrész vagy járművek; a II. mellékletben említett alrendszer vagy alrendszerrész);

b) meghatározza az egyes érintett alrendszerekre és a más alrendszerekkel való kapcsolódási pontokra vonatkozó alapvető követelményeket;

c) meghatározza az alrendszer és annak kapcsolódási pontjai által más alrendszerekkel szemben teljesítendő funkcionális és műszaki előírásokat. Szükség esetén ezek az előírások váltakozhatnak az alrendszer felhasználása szerint, például az I. mellékletben foglalt vonal-, csomópont- és/vagy járműkategóriák alapján;

d) meghatározza az európai előírások, köztük az európai szabványok hatálya alá tartozó, kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelemeket és kapcsolódási pontokat, amelyek szükségesek az uniós vasúti rendszeren belüli kölcsönös átjárhatóság megvalósításához;

e) megállapítja valamennyi vizsgált esetben, hogy egyrészről a kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelemek megfelelőségi vagy használatra való alkalmasságának értékelésekor, vagy másrészről az alrendszerek EK-hitelesítésekor mely eljárásokat kell használni. Ezeknek az eljárásoknak a 2010/713/EU bizottsági határozatban (12) meghatározott modulokon kell alapulniuk;

f) feltünteti az ÁME alkalmazásának stratégiáját. Figyelembe véve a becsült költségeket és előnyöket, valamint az érintettekre gyakorolt várható hatásokat, különösen fontos meghatározni azokat a szakaszokat, amelyeket le kell zárni a jelenlegi helyzetről arra a végleges helyzetre való fokozatos áttérés érdekében, ahol az ÁME-knek való megfelelés alapelvárásnak számít. Amennyiben az ÁME-ket összehangolt módon kell végrehajtani – például egy folyosó mentén vagy pályahálózat-működtetők és vasúti társaságok között –, a stratégia lépcsőzetes megvalósításra vonatkozó javaslatokat is tartalmazhat;

g) feltünteti az érintett személyzetre vonatkozó szakképesítési feltételeket, illetve a munkahelyi egészségügyi és biztonsági feltételeket, amelyek a fenti alrendszer üzemeltetéséhez és karbantartásához, valamint az ÁME-k alkalmazásához szükségesek;

h) feltünteti a meglévő alrendszerekre és járművekre alkalmazandó rendelkezéseket, különösen korszerűsítés és felújítás esetén, és ilyen esetekben az olyan módosítási munkálatokat, amelyek új engedély iránti kérelmet tesznek szükségessé;

i) feltünteti a járművek és a helyhez kötött alrendszerek azon paramétereit, amelyeket a vasúti társaságnak a forgalombahozatali járműengedély kézhezvétele után, de a jármű első használata előtt ellenőriznie kell a járművek és az általuk igénybe venni kívánt útvonalak összeegyeztethetőségének biztosítása céljából, valamint az ellenőrzés során alkalmazandó eljárásokat.

(4) Az egyes ÁME-ket a meglévő alrendszer vizsgálata alapján kell kidolgozni, és valamennyi ÁME-nek fel kell tüntetnie egy célzott alrendszert, amely ésszerű határidőn belül fokozatosan megvalósítható. Ennek megfelelően az ÁME-k elfogadásának és az azoknak való megfelelés biztosításának fokozatosan elő kell segítenie az uniós vasúti rendszer kölcsönös átjárhatóságának megvalósítását.

(5) Az ÁME-knek megfelelő módon fenn kell tartaniuk valamennyi tagállam meglévő vasúti rendszerének összeegyeztethetőségét. E célból valamennyi ÁME-nél rendelkezni lehet különleges esetekről, a hálózattal és a járművekkel kapcsolatban egyaránt, különös tekintettel a rakszelvényre, a nyomtávra vagy a vágánytengely-távolságra, illetve a harmadik országokból származó vagy azokba szánt járművekre. Valamennyi különleges esetben az ÁME-knek meg kell határozniuk az ÁME-knek a (3) bekezdés c)–g) pontjában meghatározott elemeire vonatkozó végrehajtási szabályokat.

(6) Ha az alapvető követelményeknek megfelelő egyes műszaki szempontokat nem lehet kifejezetten szabályozni egy ÁME-ben, azokat az ÁME-hez csatolt mellékletben „nyitott kérdésként” kell egyértelműen azonosítani.

(7) Az ÁME-k nem akadályozhatják a tagállamokat abban, hogy az ÁME-k hatályán kívül eső járművek mozgatására szolgáló infrastruktúra használatára vonatkozó döntések meghozatalában.

(8) Az ÁME-k kifejezetten, egyértelműen azonosítható módon hivatkozhatnak az európai vagy nemzetközi szabványokra, előírásokra, vagy az Ügynökség által kiadott műszaki dokumentációkra, ha ez feltétlenül szükséges ezen irányelv céljainak megvalósításához. Ilyen esetben ezeket a szabványokat vagy előírásokat (vagy azok vonatkozó részeit) vagy a műszaki dokumentációkat az érintett ÁME mellékletének kell tekinteni, és azok az ÁME alkalmazásától kezdve kötelezővé válnak. Ilyen szabványok vagy előírások vagy műszaki dokumentációk hiányában és azok kidolgozásáig hivatkozni lehet más, egyértelműen meghatározott dokumentumokra, amelyek könnyen hozzáférhetők és nyilvánosak.

5. cikk

Az ÁME-k kidolgozása, elfogadása és felülvizsgálata

(1) Az egyes ÁME-k konkrét céljainak meghatározása érdekében a Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy az 50. cikkel összhangban adott esetben felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el különösen az alábbiak tekintetében:

a) az ÁME-k földrajzi és műszaki hatálya;

b) az alkalmazandó alapvető követelmények;

c) az alrendszerek szintjén, valamint az alrendszerek közötti kapcsolódási pontok szintjén harmonizálandó szabályozási, műszaki és üzemeltetési feltételek felsorolása, valamint a harmonizáció elvárt szintje;

d) a kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelemek megfelelőségének és használatra való alkalmasságának értékelésére szolgáló, vasútspecifikus eljárások;

e) az alrendszerek EK-hitelesítésére szolgáló, vasútspecifikus eljárások;

f) az érintett alrendszerek üzemeltetésében és karbantartásában részt vevő személyzet kategóriái, valamint az érintett személyzet szakmai képesítésére és foglalkoztatásuk egészségvédelmi és biztonsági feltételeire vonatkozó minimumkövetelmények megállapításának általános céljai;

g) bármely egyéb szükséges tényező, amelyet az uniós vasúti rendszeren belüli, az 1. cikk (1) és (2) bekezdése szerinti kölcsönös átjárhatóság biztosításához figyelembe kell venni, például az ÁME-nek az európai és nemzetközi szabványokhoz és előírásokhoz való igazítása.

A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadásakor megindokolja, hogy miért van szükség új vagy lényegesen módosított ÁME-ra, beleértve annak a meglévő szabályokra és műszaki előírásokra gyakorolt hatását.

(2) Az (1) bekezdésben említett felhatalmazáson alapuló jogi aktusok egységes végrehajtása érdekében a Bizottság felkéri az Ügynökséget, hogy dolgozza ki az ÁME-ket és azok módosításait, és nyújtsa be a Bizottságnak a szükséges ajánlásokat.

Az ÁME-tervezetek kidolgozása az alábbi szakaszokban történik:

a) az Ügynökség azonosítja az ÁME-k alapvető paramétereit, illetve a más alrendszerekkel való kapcsolódási pontokat, valamint az esetlegesen szükséges összes különleges esetet;

b) az Ügynökség ezután kidolgozza az ÁME tervezetét az a) pontban említett alapvető paraméterek alapján. Az Ügynökség adott esetben köteles figyelembe venni a műszaki fejlődést, a már elvégzett szabványosítási munkát, a már működő munkacsoportokat és az elismert kutatási munkát.

(3) Az egyes ÁME-k – ideértve az alapvető paramétereket is – kidolgozása vagy felülvizsgálata során az Ügynökségnek tekintettel kell lennie az összes számításba vett műszaki megoldás és a köztük levő kapcsolódási pontok becsült költségére és hasznára, hogy a legelőnyösebb megoldásokat dolgozzák ki és hajtsák végre. Ebben az értékelésben fel kell tüntetni a valamennyi érintett üzemeltetőt és gazdasági szereplőt előreláthatóan érő hatást, és kellően figyelembe kell venni az (EU) 2016/798 irányelvben foglalt követelményeket. A tagállamok ebben az értékelési folyamatban adott esetben a szükséges adatok biztosítása révén vesznek részt.

(4) Az Ügynökség – az (EU) 2016/796 rendelet 5. és 19. cikkének megfelelően, és betartva a nyitottsággal, a konszenzussal és az átláthatósággal kapcsolatban az 1025/2012/EU rendelet II. mellékletében meghatározott kritériumokat – kidolgozza az ÁME-kat és azok módosításait.

(5) Az 51. cikkben említett bizottságot (a továbbiakban: bizottság) rendszeres időközönként tájékoztatni kell az ÁME-k előkészítési munkálatairól. E munkálatok során e cikk (1) bekezdésében említett felhatalmazáson alapuló jogi aktus betartása érdekében a Bizottság bármilyen rendelkezést vagy hasznos ajánlást megfogalmazhat az ÁME-k kialakítására és a költség-haszon elemzésre vonatkozóan. Így különösen, a Bizottság előírhatja az alternatív megoldások vizsgálatát és az alternatív megoldás költségeinek és előnyeinek az ÁME-tervezethez csatolt jelentésben való bemutatását.

(6) Amennyiben különböző alrendszereket műszaki összeegyeztethetőségi okok miatt egyidejűleg kell üzembe helyezni, a vonatkozó ÁME-k hatálybalépésének ugyanarra a napra kell esnie.

(7) Az ÁME-k kidolgozása, elfogadása és felülvizsgálata során az Ügynökségnek figyelembe kell vennie a felhasználók véleményét azon jellemzők tekintetében, amelyek közvetlen hatással vannak az alrendszerek használatának feltételeire. Ennek érdekében az Ügynökség az ÁME-k kidolgozási és felülvizsgálati szakaszaiban konzultál a felhasználókat képviselő szövetségekkel és szervekkel. Az ÁME-tervezethez az Ügynökség csatolja a konzultációk eredményeiről készített jelentést.

(8) Az (EU) 2016/796 rendelet 7. cikkének megfelelően a Bizottság a bizottság segítségével összeállítja és rendszeres időközönként aktualizálja azon az utasok azon szövetségeinek és azon szervek jegyzékét, amelyekkel konzultációt kell folytatni. A jegyzék egy tagállam vagy a Bizottság kezdeményezésére felülvizsgálható és naprakésszé tehető.

(9) Az ÁME-k kidolgozása és felülvizsgálata során az Ügynökségnek figyelembe kell vennie a szociális partnerek véleményét a 4. cikk (3) bekezdésének g) pontjában említett szakmai képesítésekre, valamint munkahelyi egészségvédelmi és biztonsági feltételekre vonatkozóan. Ennek érdekében az Ügynökség még azt megelőzően konzultál a szociális partnerekkel, hogy az adott ÁME-kkel kapcsolatos ajánlásokat és módosításokat benyújtaná a Bizottsághoz. A szociális partnerekkel a 98/500/EK bizottsági határozatnak (13) megfelelően létrehozott ágazati párbeszédbizottság keretében kell konzultálni. A szociális partnerek a konzultációt követő három hónapon belül kötelesek véleményt nyilvánítani.

(10) Amennyiben egy ÁME felülvizsgálata a követelmények megváltoztatásához vezet, az ÁME új változatának biztosítania kell a korábbi ÁME-változatok alapján már üzembe helyezett alrendszerekkel való összeegyeztethetőséget.

(11) A Bizottság végrehajtási jogi aktusok útján ÁME-ket vezet be az (1) bekezdésben említett felhatalmazáson alapuló jogi aktusok meghatározott konkrét célkitűzéseinek végrehajtására. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat az 51. cikk (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni. Az ÁME-knek tartalmazniuk kell a 4. cikk (3) bekezdésében felsorolt minden elemet, és meg kell felelniük a 4. cikk (4)–(6) és (8) bekezdésében foglalt összes követelménynek.

6. cikk

Az ÁME-k hiányosságai

(1) Amennyiben egy ÁME az elfogadását követően hiányosnak bizonyul, azt az 5. cikk (11) bekezdésének megfelelően módosítani kell. A Bizottság adott esetben haladéktalanul alkalmazza ezt az eljárást. E hiányosságok közé tartoznak azok az esetek, amelyek valamely tagállamban nem biztonságos működést eredményezhetnek.

(2) Az ÁME felülvizsgálatáig a Bizottság kikérheti az Ügynökség véleményét a kérdésben. A Bizottság elemzi az Ügynökség véleményét és következtetéseiről tájékoztatja a bizottságot.

(3) A Bizottság kérésére a (2) bekezdésben említett ügynökségi vélemény a megfelelőség elfogadható módjának minősül és ezért a felülvizsgált ÁME elfogadásáig a projektek értékelésekor felhasználható.

(4) Az (EU) 2016/796 rendelet 38. cikkének (4) bekezdésében említett érdekképviseleti testületek hálózatának bármely tagja jelezheti a Bizottságnak az ÁME-k esetleges hiányosságait.

7. cikk

Mentesülés az ÁME-k alkalmazása alól

(1) A tagállamok engedélyezhetik a kérelmező számára, hogy az alábbi esetekben ne alkalmazza egy vagy több ÁME valamely részét vagy egészét:

a) olyan javasolt új alrendszerek részének vagy egészének építése, olyan meglévő alrendszerek részének vagy egészének felújítása vagy korszerűsítése, illetve az 1. cikk (1) bekezdésében említett bármely olyan elem esetében, amelynek fejlesztése előrehaladott stádiumban van vagy már teljesítés alatt álló szerződés tárgya a vonatkozó ÁME-k alkalmazásának kezdőnapján;

b) amennyiben baleset vagy természeti katasztrófa után a hálózat gyors helyreállításának körülményei gazdasági vagy műszaki szempontból nem teszik lehetővé a vonatkozó ÁME-k részleges vagy teljes körű alkalmazását, és amely esetben az adott ÁME-k alkalmazása alóli mentesülés a hálózat helyreállításáig tartó időszakra korlátozódik;

c) meglévő alrendszernek, illetve annak egy részének bármely tervezett felújítása, bővítése vagy korszerűsítése esetén, amennyiben az érintett ÁME-k alkalmazása veszélyeztetné a projekt gazdasági életképességét és/vagy a vasúti rendszernek az adott tagállamon belüli egységességét, például a rakszelvény, a nyomtáv, a vágánytengely-távolság vagy a villamosítási feszültség tekintetében;

d) az Unión belüli fő vasúthálózat nyomtávjától eltérő nyomtávot alkalmazó harmadik országokból érkező vagy azokba tartó járművek esetében;

e) javasolt új alrendszer vagy egy meglévő alrendszer tervezett felújítása vagy korszerűsítése esetén az adott tagállam területén, ha annak vasúthálózatát a tenger választja vagy szigeteli el, vagy különleges földrajzi adottságok választják el az Unió többi részének vasúthálózatától.

(2) Az (1) bekezdés a) pontjában említett esetben az egyes ÁME-k hatálybalépését követő egy éven belül az adott tagállam közli a Bizottsággal a területén megvalósuló és – az adott tagállam szempontjából – előrehaladott fejlesztési stádiumban lévő projektek listáját.

(3) Az (1) bekezdés a) és b) pontjában említett esetekben az adott tagállam közli a Bizottsággal azon határozatát, melynek értelmében nem alkalmaz egy vagy több ÁME-t, illetve azok részeit.

(4) Az e cikk (1) bekezdésének a), c), d) és e) pontjában említett esetekben az adott tagállam a Bizottságnak az ÁME-knek, illetve azok részeinek alkalmazása alóli mentesülésre irányuló kérelmet nyújt be, és ehhez csatolja a kérelem indokolását tartalmazó dokumentációt, amely egyúttal ismerteti az adott tagállam által az ÁME-k helyett alkalmazni kívánt alternatív rendelkezéseket is. Az e cikk (1) bekezdésének e) pontjában említett esetben a Bizottság megvizsgálja a kérelmet, és az említett dokumentációban foglalt információk teljessége és koherenciája alapján dönti el, hogy elfogadja-e azt. Az e cikk (1) bekezdésének c) és d) pontjában említett esetekben a Bizottság a kérelem vizsgálata alapján végrehajtási jogi aktus útján fogadja el vonatkozó határozatát. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat az 51. cikk (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.

A 21. cikk (6) bekezdésének harmadik albekezdésében említett esetekben a kérelmezőnek a dokumentációt az Ügynökséghez kell benyújtania. Az Ügynökség konzultációt folytat a megfelelő biztonsági hatóságokkal, és a végső véleményét benyújtja a Bizottság részére.

(5) A Bizottság végrehajtási jogi aktus útján meghatározza, hogy a (4) bekezdésben említett dokumentációnak mely információkat kell tartalmaznia, valamint rögzíti a dokumentáció megkövetelt formátumát és a továbbításának módját. A végrehajtási jogi aktust az 51. cikk (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.

(6) A Bizottság döntéshozataláig a tagállam késedelem nélkül alkalmazhatja a (4) bekezdésben említett alternatív rendelkezéseket.

(7) A Bizottság a kérelem és az ahhoz csatolt teljes dokumentáció benyújtásától számított négy hónapon belül hoz határozatot. Ilyen határozat hiányában a kérelmet elfogadottnak kell tekinteni.

(8) A vizsgálat, valamint a (4) bekezdésben említett eljárás eredményéről a tagállamokat tájékoztatni kell.

III. FEJEZET

A KÖLCSÖNÖS ÁTJÁRHATÓSÁGOT LEHETŐVÉ TEVŐ RENDSZERELEMEK

8. cikk

A kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelemek forgalomba hozatalára vonatkozó feltételek

(1) A tagállamok megtesznek minden szükséges lépést annak biztosítására, hogy a kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelemeket:

a) csak akkor hozzák forgalomba, ha azok lehetővé teszik az uniós vasúti rendszer kölcsönös átjárhatóságának megvalósítását, ugyanakkor megfelelnek az alapvető követelményeknek;

b) a szándékolt felhasználási területükön alkalmazzák, valamint beszerelésük és karbantartásuk megfelelő.

Ez a bekezdés nem akadályozhatja az említett rendszerelemek más alkalmazás céljából történő forgalomba hozatalát.

(2) Saját területükön, ezen irányelv alapján a tagállamok nem tilthatják meg, nem korlátozhatják és nem akadályozhatják a kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelemek forgalomba hozatalát az uniós vasúti rendszerben történő felhasználás céljából, amennyiben e rendszerelemek megfelelnek ennek az irányelvnek. Így különösen nem írhatnak elő olyan ellenőrzéseket, amelyeket a 10. cikkben meghatározott EK-megfelelőségi vagy alkalmazhatósági nyilatkozati eljárás részeként már elvégeztek.

9. cikk

Megfelelőség és használatra való alkalmasság

(1) A tagállamoknak és az Ügynökségnek egy kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelemet az alapvető követelményeknek megfelelőnek kell tekinteniük, ha az teljesíti a vonatkozó ÁME-ben megállapított feltételeket vagy az ilyen feltételeknek megfelelően kidolgozott európai előírásokat. Az EK-megfelelőségi vagy alkalmazhatósági nyilatkozat tanúsítja, hogy a kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelemek tekintetében elvégezték a vonatkozó ÁME-ben a megfelelőség és a használatra való alkalmasság értékelésével kapcsolatban meghatározott eljárásokat.

(2) Amennyiben az ÁME előírja, az EK-nyilatkozathoz a következőket kell csatolni:

a) a bejelentett szervezet(ek) által kiállított tanúsítvány a kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelemnek a vonatkozó műszaki előíráshoz képest önmagában vizsgált belső megfelelőségéről;

b) a bejelentett szervezet(ek) által kiállított tanúsítvány a kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelemnek a vasúti környezetében való alkalmazhatóságáról, így különösen olyan esetekben, amikor funkcionális előírások is érintettek.

(3) Az EK-nyilatkozatot a gyártónak vagy meghatalmazott képviselőjének dátummal és aláírással kell ellátnia.

(4) A Bizottság végrehajtási jogi aktusok útján meghatározza a kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelemekre vonatkozó EK-megfelelőségi vagy alkalmazhatósági nyilatkozat sablonját és a csatolandó dokumentumok listáját. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat az 51. cikk (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.

(5) A vonatkozó ÁME hatálybalépésekor már üzemben lévő alrendszerek alkatrészeit az (1) bekezdés figyelembevétele nélkül lehet az említett alrendszerekben felszerelni.

(6) Az ÁME átmeneti időszakról rendelkezhet azon, az ÁME által a kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelemekként meghatározott vasút-közlekedési termékek esetében, amelyeket az ÁME hatálybalépése előtt már forgalomba hoztak. E rendszerelemeknek meg kell felelniük a 8. cikk (1) bekezdésének.

10. cikk

EK-megfelelőségi vagy alkalmazhatósági nyilatkozati eljárás

(1) Egy adott kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelem EK-megfelelőségi vagy alkalmazhatósági nyilatkozatához a gyártó vagy meghatalmazott képviselője köteles a vonatkozó ÁME-k által előírt rendelkezéseket alkalmazni.

(2) Amennyiben a vonatkozó ÁME úgy rendelkezik, egy adott, kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelem megfelelőségi értékelését vagy használatra való alkalmasságra vonatkozóértékelését az a bejelentett szervezet köteles elvégezni, amelyhez a gyártó vagy meghatalmazott képviselője a kérelmet benyújtotta.

(3) Amennyiben a kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelemek más tárgyra kiterjedő egyéb uniós jogi aktusok hatálya alá tartoznak, az EK-megfelelőségi vagy alkalmazhatósági nyilatkozatban fel kell tüntetni, hogy a kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelemek az említett egyéb jogi aktusok követelményeinek is eleget tesznek.

(4) Amennyiben sem a gyártó, sem annak meghatalmazott képviselője nem teljesíti az (1) és (3) bekezdésben meghatározott kötelezettségeket, úgy azok a kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelemeket forgalomba hozó egyes személyekre hárulnak. Ezen irányelv alkalmazásában ugyanezen kötelezettségek vonatkoznak minden olyan személyre, akik a kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelemeket vagy azok különböző származású részeit összeszerelik, vagy kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelemeket gyártanak saját használatra.

(5) Amennyiben a tagállam úgy ítéli meg, hogy az EK-nyilatkozatot nem megfelelően állították ki, gondoskodik róla, hogy a kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelemet ne hozzák forgalomba. Ebben az esetben a gyártó vagy annak meghatalmazott képviselője köteles a kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelemet a megfelelőséget biztosító állapotba hozni, a tagállam által előírt feltételek szerint.

11. cikk

A kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelemek meg nem felelése az alapvető követelményeknek

(1) Amennyiben egy tagállam úgy ítéli meg, hogy az EK-megfelelőségi vagy alkalmazhatósági nyilatkozattal rendelkező és forgalomba hozott, kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelem a rendeltetés szerinti használat esetén valószínűsíthetően nem felel meg az alapvető követelményeknek, az adott tagállam köteles megtenni minden szükséges lépést a rendszerelem alkalmazási területének korlátozására, használatának betiltására, forgalomból való kivonására vagy visszahívására. A tagállam haladéktalanul tájékoztatja a Bizottságot, az Ügynökséget és a többi tagállamot a megtett intézkedésekről és döntésének indokairól, így különösen megjelölve, hogy a meg nem felelés oka:

a) az alapvető követelmények teljesítésének elmulasztása;

b) az európai előírások helytelen alkalmazása olyan esetben, amikor ilyen előírás alkalmazására támaszkodnak; vagy

c) az európai előírások hiányossága.

(2) Az Ügynökség a Bizottság megbízása alapján haladéktalanul, de legkésőbb a megbízatása kézhezvételétől számított 20 napon belül megkezdi a konzultációs folyamatot az érintett felekkel. Amennyiben a konzultációt követően az Ügynökség azt állapítja meg, hogy az intézkedés nem indokolt, erről haladéktalanul értesíti a Bizottságot, a kezdeményező tagállamot és a többi tagállamot, valamint a gyártót vagy annak meghatalmazott képviselőjét. Amennyiben az Ügynökség azt állapítja meg, hogy az intézkedés indokolt, erről haladéktalanul értesíti a tagállamokat.

(3) Amennyiben az (1) bekezdésben említett döntés az európai előírások megfelelőségének hiányából fakad, a tagállamok, a Bizottság, illetve adott esetben az Ügynökség az alábbi intézkedések közül egyet vagy többet alkalmaz:

a) az érintett előírások részben vagy egészben történő visszavonása az azokat tartalmazó szövegekből;

b) ha a szóban forgó előírás harmonizált szabvány, e szabvány korlátozása vagy visszavonása az 1025/2012/EU rendelet 11. cikkének megfelelően;

c) az ÁME felülvizsgálata a 6. cikknek megfelelően.

(4) Amennyiben egy EK-megfelelőségi nyilatkozattal rendelkező, kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelem nem felel meg az alapvető követelményeknek, az illetékes tagállam megteszi a megfelelő intézkedéseket a nyilatkozatot kiállító jogalany ellen, és erről tájékoztatja a Bizottságot és a többi tagállamot.

IV. FEJEZET

ALRENDSZEREK

12. cikk

Az alrendszerek szabad mozgása

Az V. fejezet rendelkezéseit nem érintve, a tagállamok területükön ezen irányelvre való hivatkozással nem tilthatják meg, nem korlátozhatják és nem akadályozhatják az uniós vasúti rendszer részét képező strukturális alrendszerek kivitelezését, üzembe helyezését és üzemeltetését, amennyiben azok megfelelnek az alapvető követelményeknek. Különösen nem írhatnak elő olyan ellenőrzéseket, amelyeket már elvégeztek:

a) az EK-hitelesítési nyilatkozati eljárás részeként; vagy

b) egy másik tagállamban ezen irányelv hatálybalépése előtt vagy után, azonos működési feltételek melletti azonos követelményeknek való megfelelés ellenőrzése céljából.

13. cikk

Az ÁME-knek és a nemzeti szabályoknak való megfelelés

(1) Az Ügynökség és a nemzeti biztonsági hatóságok az alapvető követelményeknek megfelelőnek tekintik az uniós vasúti rendszert alkotó azon strukturális alrendszereket, amelyek rendelkeznek az ÁME-kre való hivatkozással a 15. cikknek megfelelően kiállított EK-hitelesítési nyilatkozattal, illetve a nemzeti szabályokra való hivatkozással a 15. cikk (8) bekezdésének megfelelően kiállított hitelesítési nyilatkozattal, vagy mindkettővel.

(2) Az alapvető követelmények végrehajtására vonatkozó nemzeti szabályok és – adott esetben – a megfelelés nemzeti szinten elfogadható módja kizárólag a következő esetekben alkalmazható:

a) ha az ÁME-k nem térnek ki, vagy nem térnek ki maradéktalanul az alapvető követelményeknek megfelelő bizonyos aspektusokra, beleértve a 4. cikk (6) bekezdésében említett nyitott kérdéseket;

b) ha egy vagy több ÁME valamely része vagy egésze tekintetében az alkalmazás alóli mentesülést jelentettek be a 7. cikk alapján;

c) ha különleges esetben a vonatkozó ÁME-ben nem szereplő műszaki szabályok alkalmazása válik szükségessé;

d) a meglévő rendszerek meghatározására alkalmazott nemzeti szabályok, amelyeknek kizárólag az a céljuk, hogy értékeljék a járműnek a hálózattal való műszaki összeegyeztethetőségét;

e) az ÁME-k hatályán kívül eső hálózatok és járművek;

f) sürgős ideiglenes megelőző intézkedésként, különösen balesetet követően.

14. cikk

Értesítés a nemzeti szabályokról

(1) A tagállamok a következő esetekben megküldik a Bizottság és az Ügynökség részére a 13. cikk (2) bekezdésében említett meglévő nemzeti szabályokat:

a) ha a tagállam 2016. június 15-ig nem küldött értesítést a nemzeti szabály(ok)ról. Ebben az esetben az értesítést 2016. december 16-ig meg kell küldeni;

b) minden egyes alkalommal, amikor a szabályok megváltoznak;

c) ha a 7. cikknek megfelelően új kérelmet nyújtottak be az ÁME alkalmazása alóli mentesülés iránt;

d) ha az érintett ÁME közzététele vagy felülvizsgálata nyomán a nemzeti szabályok szükségtelenné válnak.

(2) A tagállamok az (1) bekezdésben említett nemzeti szabályaik teljes szövegét a megfelelő IT-rendszer használatával megküldik az (EU) 2016/796 rendelet 27. cikkének megfelelően.

(3) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy az (1) bekezdésben említett nemzeti szabályok – beleértve azokat is, amelyek a járművek és a hálózatok közötti kapcsolódási pontokra vonatkoznak – könnyen hozzáférhetők és nyilvánosak legyenek, valamint olyan terminológiával készüljenek, amelyet minden érintett fél megért. A tagállamoktól a nemzeti szabályokra vonatkozó további információ is kérhető.

(4) A tagállamok kizárólag a következő esetekben állapíthatnak meg új nemzeti szabályokat:

a) ha egy ÁME nem felel meg maradéktalanul az alapvető követelményeknek;

b) sürgős megelőző intézkedésként, különösen balesetet követően.

(5) A tagállamok az új nemzeti szabály tervezetét az (EU) 2016/796 rendelet 27. cikkének megfelelően, a megfelelő IT-rendszer használatával, megfontolás végett az Ügynökség és a Bizottság elé terjesztik, mégpedig a javasolt új szabálynak a nemzeti jogrendszerbe történő tervezett bevezetését megelőzően kellő időben, az (EU) 2016/796 rendelet 25. cikkének (1) bekezdésében említett határidőkön belül, és megindokolják az új nemzeti szabály bevezetését. A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a tervezet kellően kidolgozott állapotban legyen ahhoz, hogy az Ügynökség elvégezhesse annak vizsgálatát az (EU) 2016/796 rendelet 25. cikkének (2) bekezdésével összhangban.

(6) Új nemzeti szabály elfogadásakor a tagállamok az (EU) 2016/796 rendelet 27. cikkének megfelelően megküldik azt az Ügynökségnek és a Bizottságnak a megfelelő IT-rendszer használatával.

(7) A tagállamok sürgős megelőző intézkedések esetén azonnal elfogadhatnak és alkalmazhatnak új nemzeti szabályt. Ezt a szabályt az (EU) 2016/796 rendelet 27. cikke (2) bekezdésének megfelelően kell bejelenteni, hogy azt az Ügynökség az említett rendelet 26. cikkének (1), (2) és (5) bekezdésével összhangban megvizsgálja.

(8) Az (1) bekezdésében említett nemzeti szabály vagy új nemzeti szabály bejelentésekor a tagállamoknak meg kell indokolniuk azt, hogy az adott szabályra szükség van ahhoz, hogy teljesítsenek egy olyan alapkövetelményt, amelyre nem terjed ki az ÁME.

(9) Az Ügynökség az (EU) 2016/796 rendelet 25. és 26. cikkében ismertetett eljárásokkal összhangban megvizsgálja a nemzeti szabályok tervezetét és az (1) bekezdésben említett nemzeti szabályokat.

(10) A Bizottság a bejelentett nemzeti szabályokat végrehajtási jogi aktusok útján különböző csoportok szerint kategorizálja annak céljából, hogy megkönnyítse a járművek a járművek kölcsönös elfogadását a különböző tagállamokban és a járművek forgalomba hozatalát, a helyhez kötött és a mobil berendezések közötti megfelelőséget is beleértve. Ezek a végrehajtási jogi aktusok az Ügynökség által a kölcsönös elfogadás terén elért eredményeken alapulnak, és azokat az 51. cikk (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.

Az Ügynökség az első albekezdésben említett végrehajtási jogi aktusoknak megfelelően kategorizálja az e cikknek megfelelően bejelentett nemzeti szabályokat.

(11) A tagállamok dönthetnek úgy, hogy nem küldenek értesítést a szigorúan helyi jellegű szabályokról és korlátozásokról. Ilyen esetekben a tagállamok a 49. cikkben említett infrastruktúra-nyilvántartásban sorolják fel ezeket a szabályokat és korlátozásokat.

(12) Az e cikk értelmében bejelentett nemzeti szabályokra nem vonatkozik az (EU) 2015/1535 európai parlamenti és tanácsi irányelv (14) szerinti értesítési eljárás.

(13) Ezen irányelv vonatkozásában nem alkalmazandók az e cikknek megfelelően nem bejelentett nemzeti szabályok.

15. cikk

Az EK-hitelesítési nyilatkozat kiállítására vonatkozó eljárás

(1) Az V. fejezetben említett forgalomba hozatalhoz és üzembe helyezéshez szükséges EK-hitelesítési nyilatkozat kiállítása érdekében a kérelmezőnek fel kell kérnie az általa erre a célra kiválasztott megfelelőségértékelő szervezetet vagy szervezeteket, hogy alkalmazzák a IV. mellékletben megállapított EK-hitelesítési eljárást.

(2) Az alrendszerek EK-hitelesítési nyilatkozatát a kérelmezőnek kell kiállítania. A kérelmezőnek saját felelősségére ki kell jelentenie, hogy az érintett alrendszer tekintetében elvégezték a vonatkozó hitelesítési eljárásokat és az érintett alrendszer megfelel az uniós jog vonatkozó rendelkezéseinek és a vonatkozó nemzeti szabályoknak. A kérelmezőnek az EK-hitelesítési nyilatkozatot és a csatolt dokumentumokat dátummal és aláírással kell ellátnia.

(3) A valamely alrendszer EK-hitelesítését végző bejelentett szervezet feladata a tervezési szakasznál kezdődik és lefedi a teljes gyártási időszakot, egészen az alrendszer forgalomba hozatala vagy üzembe helyezése előtti átvételig. A vonatkozó ÁME-nek megfelelően ennek magában kell foglalnia továbbá a szóban forgó alrendszernek az ahhoz a rendszerhez való kapcsolódási pontjai hitelesítését, amelybe integrálják.

(4) A kérelmező felel az EK-hitelesítési nyilatkozatot kísérő műszaki dokumentáció összeállításáért. Ebben a műszaki dokumentációban szerepelnie kell az alrendszer jellemzőire vonatkozó minden szükséges dokumentumnak és – adott esetben – a kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelemek megfelelőségét igazoló valamennyi dokumentumnak. Emellett tartalmaznia kell a használati feltételekre és korlátozásokra vonatkozó valamennyi adatot, valamint a szervizelésre, folyamatos vagy rutinellenőrzésekre, beszabályozásra és karbantartásra vonatkozó utasításokat.

(5) Az alrendszereknek a műszaki dokumentáció módosítását eredményező, és a már elvégzett hitelesítések érvényességét befolyásoló valamennyi felújítása vagy korszerűsítése esetén a kérelmezőnek meg kell vizsgálnia, hogy szükség van-e új EK-hitelesítési nyilatkozat kiállítására.

(6) A bejelentett szervezet kiállíthat időközi ellenőrzésekre vonatkozó tanúsítványt, hogy lefedje az ellenőrzés egyes szakaszait vagy az alrendszer bizonyos részeit.

(7) Amennyiben a vonatkozó ÁME-k erre lehetőséget nyújtanak, a bejelentett szervezet egy vagy több alrendszerre vagy ezen alrendszerek egyes részeire is kiállíthat hitelesítési tanúsítványt.

(8) A tagállamok kijelölik a nemzeti szabályok szerinti hitelesítési eljárás lefolytatásáért felelős szervezeteket. E tekintetben a kijelölt szervezetek felelnek az eljárás keretében elvégzendő feladatokért. A 30. cikk sérelme nélkül, a tagállamok egy bejelentett szervezetet is megjelölhetnek kijelölt szervezetként, amely esetben az egész folyamat elvégezhető egyetlen megfelelőségértékelő szervezet által.

(9) A Bizottság végrehajtási jogi aktusok útján meghatározhatja az alábbiakat:

a) az alrendszerek EK-hitelesítésére szolgáló részletes eljárások, ezen belül a nemzeti szabályozás szerinti hitelesítési eljárás, valamint a kérelmező által az eljárás céljából benyújtandó dokumentumok;

b) sablon az EK-hitelesítési nyilatkozathoz, az alrendszer módosítása vagy további hitelesítések esetében is, továbbá a közbenső hitelesítési nyilatkozathoz, az e nyilatkozatokkal együtt benyújtandó műszaki dokumentációhoz, valamint a hitelesítési tanúsítványhoz.

Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat az 51. cikk (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.

16. cikk

Az alrendszerek meg nem felelése az alapvető követelményeknek

(1) Amennyiben egy tagállam úgy ítéli meg, hogy a műszaki dokumentációval kiegészített EK-hitelesítési nyilatkozat hatálya alá tartozó strukturális alrendszer nem felel meg teljes mértékben ennek az irányelvnek és különösen nem felel meg az alapvető követelményeknek, kérheti további ellenőrzések elvégzését.

(2) A kiegészítő ellenőrzést kérő tagállam haladéktalanul tájékoztatja a Bizottságot a kért kiegészítő ellenőrzésről és feltünteti annak indokait. A Bizottság konzultál az érdekelt felekkel.

(3) A kérelmező tagállam meghatározza, hogy ezen irányelv maradéktalan betartása hiányának oka:

a) az ÁME-nek vagy az alapvető követelményeknek való meg nem felelés vagy az ÁME helytelen alkalmazása; ezekben az esetekben a Bizottság haladéktalanul tájékoztatja azon személy lakóhely szerinti tagállamát, aki az EK-hitelesítési nyilatkozatot nem megfelelően készítette el, és felkéri a tagállamot, hogy hozza meg a megfelelő intézkedéseket;

b) az ÁME hiányossága; ebben az esetben a 6. cikkben említett, az ÁME módosítására vonatkozó eljárást kell alkalmazni.

17. cikk

A megfelelőség vélelme

A kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő azon rendszerelemekről és alrendszerekről, amelyek megfelelnek az olyan harmonizált szabványoknak, illetve azok egyes részeinek, amelyek hivatkozásai közzétételre kerültek az Európai Unió Hivatalos Lapjában, vélelmezni kell, hogy megfelelnek az említett szabványokra vagy azok részeire vonatkozó alapvető követelményeknek.

V. FEJEZET

FORGALOMBA HOZATAL ÉS ÜZEMBE HELYEZÉS

18. cikk

A helyhez kötött berendezések üzembe helyezésének engedélyezése

(1) A pálya menti ellenőrző-irányító és jelző alrendszer, valamint az energia- és infrastruktúra-alrendszerek üzembe helyezésére kizárólag akkor kerülhet sor, ha azok tervezése, kivitelezése és beszerelése megfelel az alapvető követelményeknek, és rendelkeznek a (3) és (4) bekezdés szerinti, vonatkozó engedélyekkel.

(2) Az egyes nemzeti biztonsági hatóságok engedélyezik az adott tagállam területén található vagy ott üzemeltetett energia-, infrastruktúra-, valamint pálya menti ellenőrző-irányító és jelző alrendszerek üzembe helyezését.

(3) A nemzeti biztonsági hatóságok részletes iránymutatást nyújtanak az e cikkben említett engedélyek megszerzésének módjáról. Az engedélyekhez kapcsolódó követelmények leírását és magyarázatát, valamint a szükséges dokumentumok jegyzékét tartalmazó útmutatót díjmentesen a kérelmezők rendelkezésére kell bocsátani. Az Ügynökség és a nemzeti biztonsági hatóságok ezen információk terjesztésében együttműködnek egymással.

(4) A kérelmezőnek a helyhez kötött berendezések üzembe helyezésének engedélyezésére vonatkozó kérelmet kell benyújtania a nemzeti biztonsági hatósághoz. A kérelemhez olyan dokumentációt kell csatolni, amely tartalmazza az alábbiakat igazoló dokumentumokat:

a) a 15. cikkben említett hitelesítési nyilatkozatok;

b) az alrendszereknek azzal a rendszerrel való műszaki összeegyeztethetősége, amelybe azokat integrálják, a vonatkozó ÁME-k, nemzeti szabályok és nyilvántartások alapján;

c) az alrendszerek biztonságos integrációja, a vonatkozó ÁME-k, nemzeti szabályok és az (EU) 2016/798 irányelv 6. cikkében meghatározott közös biztonsági módszerek (a továbbiakban: KBM-ek) alapján;

d) olyan pálya menti ellenőrző-irányító és jelző alrendszer esetében, amely az egységes európai vonatbefolyásoló rendszer (a továbbiakban: ETCS) és/vagy a páneurópai vasúti digitális nyalábolt rendszer (a továbbiakban: GSM-R) berendezéseit is magában foglalja, az Ügynökségnek az ezen irányelv 19. cikkével összhangban kiállított kedvező határozata, továbbá amennyiben a kedvező határozat kiadása után változna az ajánlattételhez szükséges dokumentáció tervezete vagy a tervezett műszaki megoldás leírása, az (EU) 2016/796 rendelet 30. cikkének (2) bekezdésében említett eljárás eredményének való megfelelés.

(5) A kérelmező kérelmének beérkezésétől számított egy hónapon belül a nemzeti biztonsági hatóság tájékoztatja a kérelmezőt arról, hogy a dokumentáció hiánytalan, vagy a kérelmezőt felkéri a megfelelő kiegészítő információk benyújtására, és erre ésszerű határidőt határoz meg.

A nemzeti biztonsági hatóság ellenőrzi a dokumentáció hiánytalanságát, megfelelőségét és következetességét, az ERTMS-hez kapcsolódó pálya menti berendezések esetében pedig az Ügynökségnek az ezen irányelv 19. cikkével összhangban kiállított kedvező határozatának való megfelelést, valamint adott esetben az (EU) 2016/796 rendelet 30. cikkének (2) bekezdésében említett eljárás eredményének való megfelelést. Az ellenőrzést követően a nemzeti biztonsági hatóság köteles egy előre meghatározott, ésszerű határidőn – de legkésőbb a valamennyi szükséges információ beérkezésétől számított négy hónapon – belül kiállítani a helyhez kötött berendezések üzembe helyezésére vonatkozó engedélyt vagy értesíteni a kérelmezőt az elutasító határozatáról.

(6) Meglévő alrendszerek felújítása vagy korszerűsítése esetén a kérelmezőnek be kell nyújtania a nemzeti biztonsági hatóság számára a projekt leírását tartalmazó dokumentációt. A kérelmező kérelmének beérkezésétől számított egy hónapon belül a nemzeti biztonsági hatóság tájékoztatja a kérelmezőt arról, hogy a dokumentáció hiánytalan, vagy a kérelmezőt felkéri a megfelelő kiegészítő információk benyújtására, és erre ésszerű határidőt határoz meg. A nemzeti biztonsági hatóság megvizsgálja a dokumentációt, és – az ERTMS projektekhez kapcsolódó pálya menti berendezések esetében az Ügynökséggel szorosan együttműködve – eldönti, hogy az alábbi kritériumok alapján szükség van-e új üzembe helyezési engedélyre:

a) a tervezett munkálatok negatív hatással lehetnek az érintett alrendszer általános biztonsági szintjére;

b) a vonatkozó ÁME-k megkövetelik azt;

c) a tagállamok által meghatározott nemzeti végrehajtási tervek megkövetelik azt; vagy

d) változás következik be azon paraméterek értékeiben, amelyek alapján korábban az engedélyt kiállították.

A nemzeti biztonsági hatóság a határozatát előre meghatározott, ésszerű határidőn belül, de legkésőbb a valamennyi lényeges információ beérkezésétől számított négy hónapon belül meghozza.

(7) A helyhez kötött berendezések üzembe helyezésének engedélyezésére vonatkozó kérelem elutasításáról szóló határozatot a nemzeti biztonsági hatóság kellően megindokolja. A kérelmező az elutasító határozat kézhezvételétől számított egy hónapon belül kérheti a nemzeti biztonsági hatóságtól a határozat felülvizsgálatát. A kérelmet meg kell indokolni. A nemzeti biztonsági hatóságnak a felülvizsgálati kérelem beérkezésétől számítva két hónap áll rendelkezésére a határozatának megerősítésére vagy megváltoztatására. Amennyiben a nemzeti biztonsági hatóság megerősíti az elutasító határozatát, a kérelmező annak felülvizsgálatát kérheti az (EU) 2016/798 irányelv 18. cikkének (3) bekezdése szerinti felülvizsgálati szervtől.

19. cikk

Az ERTMS harmonizált végrehajtása az Unióban

(1) Olyan pálya menti ellenőrző-irányító és jelző alrendszerek esetében, amely az ETCS és/vagy a GSM-R berendezéseit is magukban foglalják, az Ügynökség biztosítja az ERTMS harmonizált végrehajtását az Unióban.

(2) Az ERTMS uniós szinten harmonizált végrehajtásának és az átjárhatóságnak a biztosítása érdekében az ERTMS-hez kapcsolódó pálya menti berendezésekre vonatkozó bármely ajánlati felhívás kiírása előtt az Ügynökség ellenőrzi, hogy a tervezett műszaki megoldások teljes mértékben megfeleljenek az ÁME-knek és így teljesen átjárhatók legyenek.

(3) A kérelmezőnek kérelmeznie kell az Ügynökség jóváhagyását. Az egyedi ERTMS-projektekre vagy több összefüggő projektre, vasútvonalra, vasútvonalcsoportra vagy egy hálózatra vonatkozó kérelemhez az alábbi dokumentumokat kell csatolni:

a) az ajánlattételhez szükséges dokumentáció tervezete vagy a tervezett műszaki megoldások leírása;

b) az alrendszer és az adott hálózaton működtetendő járművek műszaki és működési kompatibilitásához szükséges feltételeket igazoló dokumentumok;

c) dokumentumok, melyek igazolják, hogy a tervezett műszaki megoldások megfelelnek az ÁME-knek;

d) bármely egyéb dokumentum, például a nemzeti biztonsági hatóság véleményei, hitelesítési nyilatkozatok vagy megfelelőségi tanúsítványok;

A kérelmet, valamint az összes kérelemre, a vonatkozó eljárások állására és kimenetelére, valamint adott esetben a fellebbezési tanács kéréseire és határozataira vonatkozó információt az (EU) 2016/796 rendelet 12. cikkében említett egyablakos információs és kommunikációs rendszeren keresztül kell benyújtani.

A nemzeti biztonsági hatóság véleményt adhat ki a jóváhagyás iránti kérelemről, mégpedig vagy a kérelmezőnek a kérelem benyújtása előtt vagy az Ügynökségnek a benyújtás után.

(4) A kérelmező kérelmének beérkezésétől számított egy hónapon belül az Ügynökség tájékoztatja a kérelmezőt arról, hogy a dokumentáció hiánytalan, vagy a kérelmezőt felkéri a megfelelő kiegészítő információk benyújtására, és erre ésszerű határidőt határoz meg.

Az Ügynökség egy előre meghatározott, ésszerű határidőn – de legkésőbb a valamennyi szükséges információ beérkezésétől számított két hónapon – belül vagy kedvező határozatot hoz, vagy értesíti a kérelmezőt az esetleges hiányosságokról. Az Ügynökség a kérelmező által benyújtott dokumentációra és a nemzeti biztonsági hatóságok esetleges véleményeire alapozza a véleményét.

Ha a kérelmező elismeri az Ügynökség által feltárt hiányosságokat, akkor kijavítja a projekt tervezetét és új jóváhagyás iránti kérelmet nyújt be az Ügynökséghez.

Ha a kérelmező nem ismeri el az Ügynökség által feltárt hiányosságokat, akkor az (5) bekezdésben említett eljárást kell alkalmazni.

A 7. cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett esetben a kérelmező nem kérhet új értékelést.

(5) Az Ügynökségnek kellően alá kell támasztania az általa hozott elutasító határozatokat. A kérelmező az ilyen határozat kézhezvételétől számított egy hónapon belül indokolt kérelemben kérheti, hogy az Ügynökség vizsgálja felül a határozatát. Az Ügynökség a felülvizsgálat iránti kérelem kézhezvételét követően két hónapon belül megerősíti vagy megváltoztatja határozatát. Amennyiben az Ügynökség megerősíti az eredeti határozatát, a kérelmező fellebbezést nyújthat be az (EU) 2016/796 rendelet 55. cikke alapján létrehozott fellebbezési tanácshoz.

(6) Amennyiben a kedvező határozat kiadása után változott az ajánlattételhez szükséges dokumentáció tervezete vagy a tervezett műszaki megoldás leírása, a kérelmezőnek indokolatlan késedelem nélkül az (EU) 2016/796 rendelet 12. cikkében említett egyablakos információs és kommunikációs rendszeren keresztül tájékoztatnia kell az Ügynökséget és a nemzeti biztonsági hatóságot. Ebben az esetben az említett rendelet 30. cikkének (2) bekezdését kell alkalmazni.

20. cikk

A mobil alrendszerek forgalomba hozatala

(1) A mobil alrendszereket a kérelmező kizárólag akkor hozhatja forgalomba, ha azok tervezése, kivitelezése és beszerelése megfelel az alapvető követelményeknek.

(2) A kérelmezőnek meg kell bizonyosodnia különösen arról, hogy rendelkezik a megfelelő hitelesítési nyilatkozattal.

21. cikk

Forgalombahozatali járműengedély

(1) A kérelmező egy járművet csak azt követően hozhat forgalomba, hogy megszerezte az Ügynökség által az (5)–(7) bekezdésnek megfelelően kiállított, vagy a nemzeti biztonsági hatóság által a (8) bekezdésnek megfelelően kiállított forgalombahozatali járműengedélyt.

(2) A kérelmezőnek a forgalombahozatali járműengedélyre vonatkozó kérelmében meg kell határoznia a jármű alkalmazási területét. A kérelemnek tartalmaznia kell annak igazolását, hogy sor került a jármű és az alkalmazási terület hálózata közötti műszaki összeegyeztethetőség ellenőrzésére.

(3) A forgalombahozatali járműengedély iránti kérelemhez csatolni kell a járműre vagy a jármű típusára vonatkozó dokumentációt, amely tartalmazza az alábbiakat igazoló dokumentumokat:

a) a járművet alkotó mobil alrendszerek forgalomba hozatala a 20. cikkel összhangban, az EK-hitelesítési nyilatkozat alapján;

b) a jármű a) pontban említett alrendszereinek műszaki összeegyeztethetősége, a vonatkozó ÁME-k és adott esetben a nemzeti szabályok alapján;

c) a jármű a) pontban említett alrendszereinek biztonságos integrációja, a vonatkozó ÁME-k, és adott esetben a nemzeti szabályok és az (EU) 2016/798 irányelv 6. cikkében meghatározott KBM-ek alapján;

d) a jármű műszaki összeegyeztethetősége a (2) bekezdésben említett alkalmazási terület hálózatával, a vonatkozó ÁME-k, és adott esetben a nemzeti szabályok, továbbá az infrastruktúra-nyilvántartások és az (EU) 2016/798 irányelv 6. cikkében említett, a kockázatértékelésre vonatkozó KBM-ek alapján.

A kérelmet, valamint az összes kérelemre, a vonatkozó eljárások állására és kimenetelére, valamint adott esetben a fellebbezési tanács kéréseire és határozataira vonatkozó információt az (EU) 2016/796 rendelet 12. cikkében említett egyablakos információs és kommunikációs rendszeren keresztül kell benyújtani.

Amennyiben az első albekezdés b) és d) pontjában említett műszaki összeegyeztethetőséget igazoló dokumentumok megszerzéséhez próbaüzemre van szükség, az érintett nemzeti biztonsági hatóságok ideiglenes engedélyt állíthatnak ki a kérelmező részére a járműnek a hálózaton gyakorlati ellenőrzés céljából való használata tekintetében. A pályahálózat-működtető a kérelmezővel konzultálva minden erőfeszítést megtesz annak érdekében, hogy ezekre