9.

A 137. cikk helyébe a következő szöveg lép: „137. cikk Belépési áron alapuló rendszer (1) A XVI. mellékletben felsorolt termékekre az 1308/2013/EU rendelet 181. cikkének (1) bekezdése alkalmazandó. (2) Ha a XVI. melléklet A. részében felsorolt termékek vámértékét a 2913/92/EGK rendelet 29. cikkében említett ügyleti érték alapján határozzák meg, és a vámérték a termékek szabad forgalomba bocsátásának bejelentésekor több mint 8 %-kal magasabb, mint a Bizottság által behozatali átalányértékként kiszámított átalányérték, az importőrnek letétbe kell helyeznie a 2454/93/EGK rendelet 248. cikkének (1) bekezdésében említett biztosítékot. Ebben az esetben a XVI. melléklet A. részében felsorolt termékekre végső soron kivethető behozatali vámok összege annak az összegnek felel meg, amit akkor kellett volna fizetni, ha a termék besorolása a behozatali átalányérték alapján történt volna. Az első albekezdés nem alkalmazandó, ha a behozatali átalányérték magasabb, mint a 2658/87/EGK tanácsi rendelet (8) I. melléklete III. része I. szakaszának 2. mellékletében felsorolt belépési árak, és ha a nyilatkozattevő biztosíték letétbe helyezése helyett az árukra végső soron kivethető vámösszegek azonnali lekönyvelését kéri. (3) Ha a XVI. melléklet A. részében felsorolt termékek vámértékét a 2913/92/EGK rendelet 30. cikke (2) bekezdésének c) pontja szerint számítják ki, a vám az említett rendelet 136. cikkének (1) bekezdése értelmében levonandó. Ebben az esetben az importőr köteles letétbe helyezni a 2454/93/EGK rendelet 248. cikkének (1) bekezdésében említett biztosítékot, amelynek összege egyenlő annak a vámnak az összegével, amit akkor fizetett volna, ha a termékek besorolása az alkalmazandó behozatali átalányérték alapján történt volna. (4) A bizományi szerződés alapján behozatalra kerülő áruk vámértékét közvetlenül a 2913/92/EGK rendelet 30. cikke (2) bekezdésének c) pontja alapján határozzák meg, és e tekintetben a 136. cikknek megfelelően kiszámított behozatali átalányérték alkalmazandó a hatályos időszakokban. (5) Az importőrnek az adott termékek értékesítésétől számítva – a szabad forgalomba bocsátáshoz benyújtott vámáru-nyilatkozat elfogadásának időpontjától számított négy hónapos határidőn belül – egy hónap áll rendelkezésére annak bizonyítására, hogy a tételt olyan feltételek mellett helyezte el, amelyek alátámasztják a 2913/92/EGK rendelet 29. cikkében említett árak helyességét, illetve arra, hogy meghatározza az említett rendelet 30. cikke (2) bekezdésének c) pontjában említett vámértéket. A fenti határidők valamelyikének elmulasztása a letétbe helyezett biztosíték elvesztését vonja maga után, a (6) bekezdés alkalmazásának sérelme nélkül. A letétbe helyezett biztosíték felszabadítására olyan mértékben kerül sor, amennyire a vámhatóság kielégítő bizonyítékot kap arról, hogy az értékesítés milyen feltételek mellett történt. Ellenkező esetben a biztosítékot a behozatali vámok ellentételezéseként visszatartják. Annak bizonyítása érdekében, hogy a tétel elhelyezése az első albekezdésben meghatározott feltételek mellett történt, az importőrnek a számla mellett hozzáférhetővé kell tennie az érintett tétel egyes termékeinek értékesítésére és elhelyezésére vonatkozó, a releváns vámellenőrzések elvégzéséhez szükséges minden dokumentumot, ideértve a tétel szállítási, biztosítási, kezelési és raktározási dokumentumait. Amennyiben a 3. cikkben említett forgalmazási előírások értelmében a csomagoláson fel kell tüntetni a gyümölcs- és zöldségféle termékfajtáját vagy kereskedelmi típusát, a tétel részét képező gyümölcs- és zöldségfélék termékfajtáját vagy kereskedelmi típusát fel kell tüntetni a szállítással kapcsolatos dokumentumokon, a számlákon és a szállítási utalványon. (6) Az (5) bekezdés első albekezdésében említett négy hónapos határidőt az importőr kellően indokolt kérésére az illetékes tagállami hatóság legfeljebb három hónappal meghosszabbíthatja. Amennyiben az ellenőrzés során az illetékes hatóságok megállapítják, hogy e cikk előírásai nem teljesültek, az esedékes vámot a 2913/92/EGK rendelet 220. cikkével összhangban beszedik. A beszedendő vám vagy a fennmaradó beszedendő vám összegébe beleszámítandó az áruk szabad forgalomba bocsátásának napjától a beszedés napjáig felszámított kamat. Az alkalmazandó kamatláb mértéke a nemzeti jog alapján a beszedési műveletekre hatályos kamat mértéke. (8) A Tanács 1987. július 23-i 2658/87/EGK rendelete a vám- és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról (HL L 256., 1987.9.7., 1. o.).”"