A Tanács irányelve

(1986. december 11.)

valamely önálló vállalkozói tevékenységet, beleértve a mezőgazdasági tevékenységet is, folytató férfiak és nők közötti egyenlő bánásmód elvének alkalmazásáról, valamint az önálló vállalkozó nők terhességi és anyasági védelméről

(86/613/EGK)

AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,

tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 100. és 235. cikkére,

tekintettel a Bizottság javaslatára [1],

tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],

tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],

mivel a nők esélyegyenlőségének elősegítéséről szóló, 1982. július 12-i állásfoglalásában [4] a Tanács jóváhagyta a nők esélyegyenlőségének elősegítésére vonatkozó, új közösségi cselekvési programról (1982-1985) szóló bizottsági közlemény általános céljait, és kifejezte azt a szándékát, hogy megteszi a végrehajtáshoz szükséges intézkedéseket;

mivel a fent említett program 5. cselekvési programja az önálló vállalkozó és a mezőgazdaságban foglalkoztatott nők esetében az egyenlő bánásmód elvének alkalmazására vonatkozik;

mivel a férfi és a női munkavállalók egyenlő díjazása elvének végrehajtása – miként a Szerződés 119. cikke rögzíti – szerves része a közös piac létrehozásának és működésének;

mivel a Tanács 1975. február 10-én elfogadta a férfiak és a nők egyenlő díjazása elvnek az alkalmazására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 75/117/EGK irányelvet [5];

mivel a férfiak és a nők közötti egyenlő bánásmód egyéb szempontjait illetően a Tanács 1976. február 9-én elfogadta a férfiak és a nők közötti egyenlő bánásmód elvének a munkavállalás, a szakképzés, az előmenetel és a munkakörülmények terén történő végrehajtásáról szóló 76/207/EGK irányelvet [6], valamint 1978. december 19-én elfogadta a férfiak és a nők közötti egyenlő bánásmód elvének a szociális biztonság területén történő fokozatos megvalósításáról szóló 79/7/EGK irányelvet [7];

mivel az egyenlő bánásmód elvének végrehajtását az olyan személyek különleges helyzetére kidolgozott, részletes rendelkezések elfogadásával kell elérni, akik önálló vállalkozói tevékenységüket házastársuk segítségével folytatják;

mivel a tagállamok között eltérések mutatkoznak ezen a területen, és mivel ezért szükséges az egyenlő bánásmód elvének alkalmazásáról szóló nemzeti rendelkezéseket egymáshoz közelíteni;

mivel bizonyos vonatkozásokban a Szerződés nem rendelkezik a különös intézkedésekhez szükséges jogkörökről;

mivel az egyenlő bánásmód elvének megvalósítása nem érinti a nők terhességi és anyasági védelméhez kapcsolódó rendelkezéseket,

ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:

1. SZAKASZ

Célok és hatály

1. cikk

Ezen irányelv célja, hogy biztosítsa a következő rendelkezésekkel összhangban az egyenlő bánásmód elvének a tagállamokban történő alkalmazását az önálló vállalkozóként tevékenykedő vagy az ilyen tevékenységben közreműködő férfiak és nők vonatkozásában azon esetekben, amelyekre a 76/207/EGK és a 79/7/EGK irányelvek nem alkalmazhatók.

2. cikk

Ennek az irányelvnek a hatálya kiterjed:

a) az önálló vállalkozókra, azaz mindazokra, akik a nemzeti jog által meghatározott feltételek mellett, saját számlájukra folytatnak jövedelemszerző tevékenységet, ideértve a mezőgazdasági gazdálkodókat és a szellemi szabadfoglalkozásúakat is;

b) házastársaikra, amennyiben nem alkalmazottak vagy a vállalkozásban tulajdonostársak, de rendszeresen, a nemzeti jog által meghatározott feltételek mellett vesznek részt az önálló vállalkozó személy tevékenységében, és vele azonos vagy kisegítő feladatokat látnak el.

3. cikk

Ezen irányelv alkalmazásában az egyenlő bánásmód elve azt jelenti, hogy semmilyen nemi megkülönböztetés nem állhat fenn, sem közvetlenül, sem közvetetten, különös tekintettel a családi állapotra és a családi jogállásra történő hivatkozással.

2. SZAKASZ

Az önálló vállalkozó férfiak és nők közötti egyenlő bánásmód – amikor a házastárs nem rendelkezik önálló vállalkozói jogállással, – az önálló vállalkozók vagy az önálló vállalkozó feleségének terhességi és anyasági védelme

4. cikk

Az önálló vállalkozók tekintetében a tagállamok meghozzák a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy hatályon kívül helyezzenek minden, a 76/207/EGK irányelvben meghatározott, az egyenlő bánásmód elvével ellentétes rendelkezést, amely különösen valamely vállalkozás létrehozására, eszközökkel való ellátására vagy bővítésére, illetve az önálló vállalkozói tevékenység bármilyen formájának a megkezdésére vagy bővítésére vonatkozik, beleértve a pénzügyi lehetőségeket is.

5. cikk

A tagállamok – a bizonyos tevékenységek gyakorlására vonatkozó, különös, mindkét nemre egyaránt érvényes feltételek sérelme nélkül – megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy a házastársak közötti cégalapítás feltételei ne legyenek kedvezőtlenebbek a nem házastársakra vonatkozókénál.

6. cikk

Ha valamely tagállamban az önálló vállalkozók számára járulékfizetésen alapuló szociális biztonsági rendszer működik, ez a tagállam megteszi a szükséges intézkedéseket, hogy az önálló vállalkozók szociális biztonsági rendszere által nem védett, a 2. cikk b) pontjában említett házastársak önkéntesen beléphessenek valamely járulékfizetésen alapuló szociális biztonsági rendszerbe.

7. cikk

A tagállamok megvizsgálják, hogy milyen feltételek mellett lehet ösztönözni a 2. cikk b) pontjában említett házastársak munkavégzésének elismerését, és e vizsgálat fényében megteszik az ilyen elismerés ösztönzését elősegítő intézkedéseket.

8. cikk

A tagállamok megvizsgálják, hogy, ha valamely önálló vállalkozó nő, illetve valamely önálló vállalkozó férfi felesége jövedelemszerző tevékenységét terhesség vagy anyaság miatt megszakítja, akkor ez idő alatt részesülhet-e és milyen feltételek mellett részesülhet:

- olyan szolgáltatásokban, amelyek átmeneti időre a helyettesítéséről gondoskodnak vagy a meglévő állami szociális szolgáltatásokban, illetve

- pénzbeli juttatásban valamely társadalombiztosítási vagy egyéb állami szociális védelmi rendszer révén.

3. SZAKASZ

Általános és záró rendelkezések

9. cikk

A tagállamok nemzeti jogrendszerükben meghozzák az ahhoz szükséges rendelkezéseket, hogy minden olyan személy, aki úgy ítéli meg, hogy önálló vállalkozói tevékenysége során az egyenlő bánásmód elve alkalmazásának elmulasztása miatt sérelmet szenved, igényét bírói úton érvényesíthesse, miután esetleges jogorvoslati lehetőségét az illetékes hatóságoknál már kimerítette.

10. cikk

A tagállamok biztosítják, hogy az önálló vállalkozókat képviselő testületek, illetve a szakképzési központok tájékoztatást kapjanak az irányelv alapján elfogadott intézkedésekről, valamint a már hatályos, vonatkozó rendelkezésekről.

11. cikk

A Tanács a Bizottság javaslatára 1993. július 1-je előtt felülvizsgálja ezt az irányelvet.

12. cikk

(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 1989. június 30-tól kezdődő hatállyal megfeleljenek.

Ha azonban valamely tagállam ezen irányelv 5. cikkének betartása érdekében a házassági és családjogi jogokra és kötelezettségekre vonatkozó jogszabályainak módosítására kényszerül, akkor esetében az 5. cikk alkalmazásának határideje 1991. június 30.

(2) A tagállamok haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot az ezen irányelv alapján meghozott intézkedésekről.

13. cikk

A tagállamok 1991. június 30-ig minden szükséges információt a Bizottság rendelkezésére bocsátanak, hogy a Bizottság az ezen irányelv alkalmazásáról szóló jelentését a Tanács elé történő terjesztés céljából elkészíthesse.

14. cikk

Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

Kelt Brüsszelben, 1986. december 11-én.

a Tanács részéről

az elnök

A. Clarke

[1] HL C 113., 1984.4.27., 4. o.

[2] HL C 172., 1984.7.2., 90. o.

[3] HL C 343., 1984.12.24., 1. o.

[4] HL C 186., 1982.7.21., 3. o.

[5] HL L 45., 1975.2.19., 19. o.

[6] HL L 39., 1975.2.14., 40. o.

[7] HL L 6., 1979.1.10., 24. o.

--------------------------------------------------