Iránymutatás a 17. rendelet 15. cikkének (2) bekezdése és az ESZAK-szerződés 65. cikkének (5) bekezdése alapján kiszabott bírság megállapításának módszeréről

(98/C 9/03)

(EGT vonatkozású szöveg)

Az itt felvázolt elveknek biztosítaniuk kell, hogy a Bizottság határozatai a vállalkozások és a Bíróság előtt átláthatóak és pártatlanok legyenek, ugyanakkor fenn kell tartaniuk a vonatkozó jogszabályok alapján a bírságok kiszabása tekintetében az összforgalom 10 %-ának korlátain belül a Bizottságra ruházott mérlegelési jogkört. E mérlegelésnek azonban egységes és megkülönböztetéstől mentes, a versenyszabályok megsértésének büntetése terén kitűzött célokkal összhangban álló politikát kell követnie.

A bírság összegének meghatározásánál alkalmazandó új módszer – amelyik egy, a súlyosbító, illetve az enyhítő körülmények figyelembevételével megfelelően növelt, illetve csökkentett alapösszegből indul ki – a következő szabályokat követi.

1. Alapösszeg

Az alapösszeget a jogsértés súlyosságával és időtartamával összhangban határozzák meg, amelyek a 17. rendelet 15. cikkének (2) bekezdésében említett kizárólagos feltételek.

A. Súlyosság

A jogsértés súlyosságának megállapításánál figyelembe kell venni a jogsértés jellegét, a piacra gyakorolt tényleges hatását, ha ez a hatás mérhető, valamint az érintett földrajzi piac méretét.

A jogsértéseket ennek megfelelően a következő három kategóriába kell majd sorolni: enyhe jogsértés, súlyos jogsértés és különösen súlyos jogsértés.

- enyhe jogsértések:

Ezek általában vertikális jellegű, azonban korlátozott piaci kihatással járó és kizárólag a Közösség piacának jelentős, de viszonylag korlátozott részét érintő kereskedelmi korlátozások lehetnek.

Valószínű bírság: 1000–1000000 ECU,

- súlyos jogsértések:

Ezek többnyire a fentiekkel azonos típusú horizontális vagy vertikális, azonban szigorúbban alkalmazott, szélesebb piaci kihatással bíró, a közös piac kiterjedt területeit befolyásoló korlátozások. Idetartozhat még az erőfölényes helyzettel való visszaélés (szállítás megtagadása, megkülönböztetés, kizárás, erőfölényt élvező cégek által a versenytársak piacról történő kiszorítása érdekében adott hűségkedvezmény stb.).

Valószínű bírság: 1-20 millió ECU,

- különösen súlyos jogsértések:

Rendszerint az olyan horizontális korlátozások tartoznak majd ide, mint az árkartell vagy a piacfelosztó kvóták alkalmazása, vagy más, az egységes piac megfelelő működését veszélyeztető magatartások, például a nemzeti piacokra való széttördelés és a gyakorlatilag monopolhelyzetben lévő vállalkozásoknak az erőfölénnyel való visszaélése (lásd a következő határozatokat: 91/297/EGK, 91/298/EGK, 91/299/EGK, 91/300/EGK és 91/301/EGK [1] – kalcinált szóda, 94/815/EK [2] – cement, 94/601/EK [3] – kartonpapír, 92/163/EK [4] – Tetra Pak és 94/215/ESZAK [5] – acélgerendák).

Valószínű bírság: 20 millió ECU felett.

Ezeken a kategóriákon belül – és főleg a súlyos és különösen súlyos jogsértések esetében – a bírság javasolt mértéke lehetővé fogja tenni a vállalkozások differenciált kezelését az elkövetett jogsértés jellege szerint.

Figyelembe kell még venni, hogy a jogsértők milyen tényleges gazdasági lehetőségekkel rendelkeznek ahhoz, hogy más piaci szereplőknek, különösen a fogyasztóknak kárt okozzanak, és a bírságot olyan nagyságrendű összegben kell megállapítani, amely biztosan kellően elrettentő erővel bír.

Általában az a tény is figyelembe vehető, hogy a nagy vállalkozások rendszerint olyan jogi és gazdasági ismeretekkel, valamint infrastruktúrával rendelkeznek, amely lehetővé teszi számukra annak könnyebb felismerését, hogy jogsértő magatartást folytatnak, és tudatában legyenek annak, hogy a versenyjog alapján ebből rájuk nézve milyen következmények származnak.

Amennyiben a jogsértésben több vállalkozás is érintett (ilyenek például a kartellek), néhány esetben szükségessé válhat a három kategórián belül meghatározott összegek súlyozása annak figyelembevétele érdekében, hogy az egyes vállalkozások jogsértő magatartása milyen súlyú, és ebből következően milyen tényleges hatást gyakorol a versenyre, különösen, ha az azonos típusú jogsértéseket elkövető vállalkozások mérete között jelentős különbség áll fenn.

Ennélfogva az azonos magatartásért járó azonos büntetés elve – ha a körülmények így kívánják – az érintett vállalkozások vonatkozásában eltérő összegű bírságok kiszabásához vezethet, anélkül hogy ezt a különbségtételt aritmetikai számítások szabályoznák.

B. Időtartam

Különbséget kell tenni az alábbiak között:

- rövid időtartamú jogsértések (általában egy évnél rövidebb): az összeg nem növekszik,

- közepes időtartamú jogsértések (általában egy–öt év): a súlyosság alapján meghatározott összeg legfeljebb 50 %-kal növekszik,

- hosszú időtartamú jogsértések (általában öt évnél hosszabb): a súlyosság alapján meghatározott összeg legfeljebb évi 10 %-kal növekszik.

Ezért ez a megközelítés a bírság összegének lehetséges emelkedését jelzi.

Nagy általánosságban a hosszú időtartamú jogsértésekért kiszabott bírság növekedése a korábbi gyakorlat jelentős megszigorítását jelenti annak érdekében, hogy a fogyasztókra hosszú időn át káros hatást gyakorló korlátozásokat hathatós szankciókkal sújtsák. Ezenkívül ez az új megközelítés a kartell-ügyekben a bírság kiszabásának mellőzéséről vagy a bírság összegének csökkentéséről szóló, 1996. július 18-i közlemény [6] várt hatásaival is összhangban van. A jogsértés időtartamával arányos, sokkal nagyobb összegű bírság fizetésének kockázata szükségszerűen nagyobb ösztönző erővel bír majd az ilyen jogsértés bejelentése, illetve a Bizottsággal folytatott együttműködés tekintetében.

Az alapösszeget a fentiekkel összhangban megállapított két összeg összeadásával kapjuk meg:

x súlyosság + y időtartam = alapösszeg

2. Súlyosbító körülmények

Az alapösszeg olyan súlyosbító körülmények hatására fog növekedni, mint például:

- az ugyanazon vállalkozás(ok) által elkövetett azonos típusú, ismétlődő jogsértések,

- az együttműködés megtagadása a Bizottsággal, illetve az általa végzett vizsgálat akadályozására tett kísérletek,

- a jogsértés irányítóként vagy felbujtóként történő elkövetése,

- a jogsértést megvalósító magatartás kikényszerítése céljából más vállalkozások ellen tett megtorló intézkedések,

- a büntetés növelésének szükségessége annak érdekében, hogy összege meghaladja a jogsértés eredményeképpen jogellenesen elért nyereséget, amennyiben objektív lehetőség nyílik az ilyen nyereség nagyságának becsléssel történő megállapítására,

- egyéb.

3. Enyhítő körülmények

Az alapösszeg olyan enyhítő körülmények hatására csökken, mint például:

- a jogsértés kizárólag passzív módon vagy "a vezetőt követő" szerepben történő elkövetése,

- jogsértő megállapodások nem teljesítése, illetve a jogsértő magatartásról való lemondás a gyakorlatban,

- a jogsértés beszüntetése a Bizottság beavatkozásával egy időben (különösen akkor, ha a Bizottság ellenőrzést végez),

- a vállalkozás ésszerű kétsége abban a tekintetben, hogy a versenykorlátozó magatartás valóban jogsértést valósít-e meg,

- a jogsértés gondatlan vagy nem szándékos elkövetése,

- a vállalkozás hatékony együttműködése az eljárás során, a kartell-ügyekben a bírság kiszabásának mellőzéséről vagy a bírság összegének csökkentéséről szóló, 1996. július 18-i közlemény hatókörén kívül,

- egyéb.

4. A bírság kiszabásának mellőzéséről vagy a bírság összegének csökkentéséről szóló, 1996. július 18-i közlemény [7] alkalmazása

5. Általános megjegyzések

a) Magától értetődő, hogy az e módszerrel (százalékos alapon növelt vagy csökkentett alapösszeg) kiszámított végösszeg a 17. rendelet 15. cikke (2) bekezdésének megfelelően semmi esetre sem haladhatja meg a vállalkozások világméretű forgalmának 10 %-át. Az ESZAK-szerződés alapján jogellenesnek minősülő megállapodások esetében a 65. cikk (5) bekezdésében megállapított határérték a kérdéses termékek forgalmának kétszerese, amely bizonyos esetekben a vállalkozás ESZAK-termékekből lebonyolított forgalmának legfeljebb 10 %-ára növekedhet.

A világméretű forgalom meghatározásának alapját képező számviteli évnek lehetőleg a határozat meghozatalának évét megelőző évet kell tekinteni, vagy ha az említett számviteli év vonatkozásában adatok nem állnak rendelkezésre, az azt közvetlenül megelőző évet.

b) A fenti számítások elvégzését követően a körülmények függvényében bizonyos olyan tényezőkre is figyelemmel kell lenni, mint például a sajátos gazdasági összefüggések, a jogsértők által elért gazdasági vagy pénzügyi előnyök (lásd a versenypolitikáról szóló huszonegyedik jelentés 139. pontját) vagy a kérdéses vállalkozások különös jellemzői és valós fizetőképessége a sajátos társadalmi környezetben, és a bírságot ennek megfelelően kell kiigazítani.

c) A vállalkozások társulásait érintő ügyekben a határozatokat lehetőleg a társulásokhoz tartozó egyes vállalkozásoknak kell címezni, és a bírságot velük szemben kell kiszabni. Amennyiben ez nem lehetséges (például azért, mert több ezer a hozzájuk kapcsolódó vállalkozások száma) – ezenkívül az ESZAK-szerződés hatálya alá tartozó ügyektől eltekintve – az ilyen társulással szemben a fent kifejtett elvek alapján kiszámított, azonban a társulás tagjaival szemben kiszabható egyedi bírságok összegével megegyező összesített általános bírságot kell kiszabni.

d) Bizonyos esetekben a Bizottság fenntartja majd a jogot arra, hogy 1000 ECU összegben "jelképes" bírságot szabjon ki, amelynek összegét nem a jogsértés időtartamán alapuló, illetve a súlyosító vagy enyhítő körülményeket figyelembe vevő számításokkal határozza meg. Az ilyen bírság kiszabását a határozat szövegében indokolni kell.

[1] HL L 152., 1991.6.15., 54. o.

[2] HL L 343., 1994.12.30., 1. o.

[3] HL L 243., 1994.9.19., 1. o.

[4] HL L 72., 1992.3.18., 1. o.

[5] HL L 116., 1994.5.6., 1. o.

[6] HL C 207., 1996.7.18., 4. o.

[7] Lásd az előző lábjegyzetet.

--------------------------------------------------