4.

Valamennyi pénzügyi eszközt és forrást bruttó összegben kell jelenteni, azaz a pénzügyi eszközöket nem szabad a pénzügyi források levonásával jelenteni. A. táblázat A PKV-k eszközei és forrásai instrumentumkategóriáinak meghatározása ESZKÖZKATEGÓRIÁK Kategória A főbb jellemzők leírása 1. Betétek és hitelkövetelések Az adatszolgáltatási program alkalmazásában ez a tétel tartalmazza a PKV-k által a hitelfelvevők részére nyújtott pénzeszközöket jelenti, amelyeket nem átruházható dokumentum igazol, illetve amelyeket nem igazol dokumentum. Ez a következő tételeket tartalmazza: — a PKV-k által elhelyezett betétek, így az egynapos betétek, a határozott futamidejű betétek és a felmondásos betétek, — a PKV-k által nyújtott hitelek, — vagy készpénzfedezet mellett fordított repoügyletek alapján fennálló követelések: A PKV-k által egy adott áron megvett olyan értékpapírokért cserébe kifizetett készpénz ellentétele, amelyekre határozott kötelezettséget vállaltak, hogy ugyanazon (vagy hasonló) értékpapírokat egy meghatározott jövőbeli napon rögzített áron újból eladnak, — a készpénzfedezet melletti értékpapír-kölcsönzés alapján fennálló követelések: a PKV-k által kölcsönzött értékpapírok ellenében kifizetett készpénz ellentétele. E rendelet alkalmazásában ez a tétel szintén tartalmazza a fizetésre általánosan használt, forgalomban levő euro- és külföldi bankjegyek és pénzérmék állományait. 2. Értékpapírosított hitelek Az adatszolgáltatási program alkalmazásában ez a tétel a PKV által az eszközátruházótól megszerzett hiteleket tartalmazza. A hitelek olyan pénzügyi eszközök, amelyek akkor jönnek létre, amikor a hitelezők pénzt adnak kölcsön az adósoknak, amit vagy át nem ruházható okiratok támasztanak alá, vagy ami okirattal nem igazolt. Ez a kategória az alábbiakat is magában foglalja: — harmadik személyek részére nyújtott pénzügyi lízing A pénzügyi lízing olyan szerződés, amelynek keretében egy tartós használati cikk tulajdonjogának kockázatait és előnyeit annak jog szerinti tulajdonosa (a továbbiakban: lízingbe adó) egy harmadik személyre ruházza át. Statisztikai alkalmazásban a pénzügyi lízinget a lízingbe adó által a lízingbe vevőnek nyújtott hitelként kezelik (amelynek révén a lízingbe vevő számára lehetővé válik tartós használati cikk megvásárlása). A lízingbe adóként eljáró eszközátruházó által nyújtott pénzügyi lízinget az eszközök között, az „értékpapírosított hitelek” sorban kell kimutatni. A lízingelt eszköz nem a lízingbeadó, hanem a lízingbevevő mérlegében jelenik meg, — a még vissza nem fizetett, illetve le nem írt, rossz hitelek azok a hitelek minősülnek rossz hitelnek, amelyek esetében a visszafizetés határideje lejárt vagy a hitel valamilyen egyéb okból bizonytalanná vált, — át nem ruházható értékpapírok állománya hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok állománya, amelyek nem átruházhatóak és amelyekkel másodlagos piacon sem lehet kereskedni, — eladható hitelek: a ténylegesen átruházhatóvá vált hiteleket a „hitelek” eszköztételbe kell besorolni, feltéve, hogy a másodlagos piaci kereskedésre bizonyíték nincsen. Egyébként azok hitelviszonyt megtestesítő értékpapírnak minősülnek, — betétek vagy hitelek formájában megjelenő alárendelt követelés: az alárendelt követelést megtestesítő instrumentumok a kibocsátó intézménnyel szemben fennálló olyan járulékos követelések, amelyeket csak az összes, magasabb státusú követelés kielégítését követően lehet érvényesíteni, s ez az egyéb részesedések egyes jellemzőivel ruházza fel azokat. Statisztikai alkalmazásban az alárendelt követelést az instrumentum jellegének megfelelően kell kezelni, azaz az „értékpapírosított hitelek” vagy a „hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok” sorban kell szerepeltetni, az instrumentum jellegének megfelelően. Amennyiben a PKV állományában levő alárendelt követelés valamennyi formáját a statisztikai nyilvántartás céljára jelenleg egyetlen számadat formájában azonosítják, ezt a számadatot a „hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok” sorban kell szerepeltetni azon az alapon, hogy az alárendelt követelés túlnyomórészt nem hitelek, hanem értékpapírok formájában jelenik meg, — az értékpapírosított hiteleket névértéken kell jelenteni, még abban az esetben is, ha azokat az eszközátruházótól más áron vették meg. A névérték és a vételi ár közötti különbség ellentételét az „egyéb források” sorban kell kimutatni. Ebbe a tételbe tartoznak az értékpapírosított hitelek, tekintet nélkül arra, hogy az uralkodó számviteli gyakorlat előírja-e a hitelek PKV mérlegében történő kimutatását 3. Hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok A hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok az adósság tényét tanúsító átruházható pénzügyi eszközök, amelyek általában a másodlagos piacokon értékesíthetők vagy a piacon kompenzációs célokra felhasználhatók, és a tulajdonosuknak nem biztosítanak a kibocsátó intézményben semmiféle tulajdonjogot. E tételbe az alábbiak tartoznak: — olyan értékpapírok állománya, amelyek birtokosa feltétlen jogot szerez egy rögzített vagy szerződésben meghatározott, szelvények révén hozzáférhető jövedelemre és/vagy egy meghatározott összegre, ami adott napon (napokon), illetve a kibocsátáskor meghatározott időponttól kezdődően jár, — olyan hitelek, amelyek átruházhatóvá válnak egy szervezett piacon, feltéve, hogy van bizonyíték a másodlagos piaci kereskedelemre, beleértve az árjegyzők meglétét is, és gyakori a pénzügyi eszköz jegyzése, például a vételi és eladási árfolyam különbözetének megadásával. Amennyiben ez nem áll fenn, a hitel „értékpapírosított hitelnek” minősül, — hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok formájában fennálló, alárendelt követelés. Az értékpapír-kölcsönzési műveletek keretében kölcsönbe adott értékpapírokat az eredeti tulajdonosuk mérlegében kell nyilvántartani, és azok nem helyezhetők át az azokat ideiglenesen megszerző mérlegébe, ha határozott kötelezettségvállalás történt a művelet későbbi visszafordítására, és annak megtétele nem egyszerűen opció. Ha az ideiglenes megszerző az értékpapírokat eladja, akkor az ilyen értékesítést végleges értékpapír-adásvételként kell nyilvántartásba venni, és az értékpapír-portfólió negatív előjelű pozíciójaként kell bevezetni a megszerző mérlegébe. Ebbe a tételbe tartoznak a hitelviszonyt megtestesítő, értékpapírosított értékpapírok, tekintet nélkül arra, hogy az uralkodó számviteli gyakorlat előírja-e az értékpapírok PKV mérlegében történő kimutatását. 4. Egyéb értékpapírosított eszközök Ebbe a tételbe tartoznak a 2. és 3. kategóriában nem szereplő értékpapírosított eszközök – úgymint az adó-visszatérítések vagy kereskedelmi hitelek –, tekintet nélkül arra, hogy az irányadó számviteli gyakorlat előírja-e az eszközöknek a PKV mérlegében történő kimutatását. 5. Tulajdonosi részesedések és befektetési jegyek/egységek Vállalatokban vagy kvázivállalatokban fennálló tulajdonjogot megtestesítő pénzügyi eszközök. Az ilyen pénzügyi eszközök általában arra jogosítják tulajdonosaikat, hogy részesüljenek a vállalatok, illetve a kvázivállalatok nyereségéből, továbbá felszámolás esetén részesedjenek nettó vagyonukból. Ebbe a tételbe tartoznak a tőzsdei és a nem tőzsdei részvények, egyéb részesedések, pénzpiaci alapok (PPA-k) befektetési jegyei és nem PPA befektetési alapok befektetési jegyei. Az értékpapír-kölcsönzési ügyletek keretében kölcsönadott vagy repomegállapodás keretében értékesített értékpapírokat a 3. kategóriába tartozó, „hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok” szabályai szerint kell kezelni 6. Pénzügyi derivatívák A pénzügyi derivatívák olyan pénzügyi eszközök, amelyek meghatározott pénzügyi eszközhöz, mutatóhoz vagy áruhoz kapcsolódnak, amelyek révén a pénzügyi kockázatokkal saját jogon lehet a pénzpiacokon kereskedni. E tételbe az alábbiak tartoznak: — opciók, — opciós utalványok, — tőzsdei határidős ügyletek, — határidős ügyletek, — swapügyletek, — hitelderivatívák. A pénzügyi derivatívákat a mérlegben bruttó módon, piaci értéken kell nyilvántartani. A pozitív piaci értéket képviselő egyedi származtatott szerződéseket a mérleg eszközoldalán, a negatív piaci értéket képviselőket pedig a forrásoldalán kell nyilvántartani. A származtatott szerződésekből eredő jövőbeni bruttó kötelezettségvállalásokat nem szabad a mérlegben kimutatni. Ez a tétel nem tartalmazza azokat a pénzügyi derivatívákat, amelyeket a nemzeti szabályok szerint nem kell a mérlegben kimutatni. 7. Nem pénzügyi eszközök (beleértve az állóeszközöket) A pénzügyi eszköznek nem minősülő materiális vagy immateriális javak. A materiális javak olyan nem pénzügyi eszközök, amelyeket a PKV-k egymást követően több éven keresztül ismételten vagy folyamatosan fel kívánnak használni. Ebbe a tételbe tartoznak lakások, egyéb épületek és építmények, gépek és berendezések, értéktárgyak és szellemi tulajdont képező termékek, így a számítógépes szoftverek és adatbázisok. 8. Egyéb eszközök Ez mérleg eszközoldalán fennmaradó, „a máshova nem sorolt eszközök”-ként meghatározott tétel. Ez az alábbiakat foglalja magában: — a betétek és hitelek után járó felhalmozott kamatkövetelés, — értékpapírok után járó felhalmozott kamat, — a PKV-k főtevékenységéhez nem kapcsolódó követelések.

FORRÁSKATEGÓRIÁK Kategória A főbb jellemzők leírása 9. Kapott hitelek és betétek Az átruházható értékpapírok kibocsátásából eredő tartozások kivételével a PKV-k hitelezőkkel szemben fennálló tartozásai. Ez a tétel az alábbiakat foglalja magában: — hitelek: a PKV-k részére nyújtott olyan hitelek, amelyeket nem átruházható dokumentum igazol, illetve amelyeket nem igazol dokumentum, — a PKV-k által kibocsátott nem átruházható, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok: a kibocsátott, nem átruházható, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírokat általában a „betéti források” közé kell sorolni. Ha a PKV által kibocsátott nem átruházható értékpapírok a későbbiekben átruházhatóvá válnak, amelyekkel másodlagos piacokon kereskedni lehet, akkor ezeket át kell sorolni a „hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok” közé, — készpénzfedezet melletti repók és repo-típusú ügyletek: a PKV által egy adott áron eladott olyan értékpapírokért cserébe kapott készpénz ellentétele, amelyekre a PKV azt a határozott kötelezettséget vállalta, hogy ugyanazon (vagy hasonló) értékpapírokat egy meghatározott jövőbeli napon rögzített áron visszavásárol. a PKV által harmadik személy („ideiglenes megszerző”) részére átruházott értékpapírok ellenében kapott összegeket ebben a sorban kell szerepeltetni, feltéve, hogy határozott kötelezettségvállalás történik a művelet irányának megfordítására, és az nem pusztán opció. Ez azzal jár, hogy a PKV-k az egész művelet lebonyolítása során megtartják az ügylet alapját képező értékpapírok tekintetében a kockázatviselés és a haszonszedés jogát, — az értékpapír-kölcsönzésért cserébe kapott készpénzfedezet: a harmadik személy részére készpénzbiztosíték melletti értékpapír-kölcsönzési művelettel ideiglenesen átruházott értékpapírokért cserébe kapott összegek, — az arany készpénzfedezet melletti ideiglenes átruházásával járó műveletekben kapott készpénz. 10. Hitelviszonyt megtestesítő kibocsátott értékpapírok A PKV által kibocsátott nem részvény értékpapírok, amelyek rendszerint átruházhatók, és amelyekkel másodlagos értékpapírpiacokon kereskednek, illetve amelyek a piacon jóváírásra használhatók, és amelyek birtokosai nem szereznek semmiféle tulajdonosi jogot a kibocsátó intézménnyel szemben. Ez a tétel egyebek között magában foglalja a következő formában kibocsátott értékpapírokat: — eszközfedezetű értékpapírok — hitelkockázati eseményhez kapcsolt értékpapírok — biztosításhoz kapcsolt értékpapírok 11. Tőke és tartalékok Az adatszolgáltatási rendszer alkalmazásában e kategória azon összegekből áll, amelyek az adatszolgáltatók által a részvényesek vagy más tulajdonosok részére kibocsátott alaptőkéből erednek, képviselve a PKV-ben más birtokosok tulajdonosi jogait és általában a PKV eredményéből és felszámolás esetére saját tőkéjéből a részesedésre való jogosultságot. Ide tartoznak a fel nem osztott eredményből vagy tőkéből származó, a jövőben várhatóan szükséges kifizetésekre és kötelezettségekre a PKV-k által félretett összegek is. Ez az alábbiakat foglalja magában: — saját tőke, — fel nem osztott eredmény vagy pénzeszközök, — a hitelekre, értékpapírokra és más eszközökre képzett különleges és általános céltartalékok, — értékpapírosítási alapok befektetési jegyei. 12. Pénzügyi derivatívák Lásd a 6. kategóriát. 13. Egyéb források Ez a mérleg forrásoldalán fennmaradó, „máshová nem sorolt források”-ként meghatározott tétel. Ez az alábbiakat foglalja magában: — a betétek és hitelek után járó, felhalmozott kamattartozás, — a hitelviszonyt megtestesítő, kibocsátott értékpapírok után járó felhalmozott kamat, — a PKV-k fő üzleti tevékenységéhez nem kapcsolódó fizetendő összegek, azaz a szállítóknak járó összegek, adók, bérek, társadalombiztosítási hozzájárulások stb., — harmadik személyekkel szembeni kötelezettségeket, azaz nyugdíjakat, osztalékokat, stb. képviselő céltartalékok, — a készpénzbiztosíték nélkül nyújtott értékpapírkölcsönökből eredő nettó pozíciók, — értékpapírokkal végzett tranzakciók jövőbeli elszámolása során fizetendő nettó összegek, — a hitelek tekintetében az átértékelési kiigazítások ellentételei, azaz a hitelek névértéke és vételára közötti különbségek. A hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok fizetendő felhalmozott kamatát külön „ebből:” tételként kell feltüntetni, kivéve, ha az illetékes NKB eltérést ad, amely szerint az adatok más forrásokból is levezethetőek vagy megbecsülhetőek.