ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(9)

A konvergenciaprogramnak az 1466/97/EK rendelet 5. cikkének (1) bekezdése szerinti értékelése alapján a Tanács úgy véli, hogy a programban szereplő költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv 2012-re megalapozott, a 2013–2015-ös időszakra vonatkozóan pedig, 3,5 % körüli átlagos GDP-növekedést előrejelezve, optimista. A Bizottság szolgálatainak 2012. tavaszi előrejelzése 2013-ban a GDP 2,1 %-os növekedésével számol. A konvergenciaprogramban körvonalazott költségvetési stratégia célja a hosszú távú fenntarthatóságnak a svéd költségvetési keretszabályok betartása mellett történő biztosítása, többek között az államháztartás nettó hitelnyújtása terén a GDP 1 %-át kitevő többlet elérése a ciklus során. A stratégia célja továbbá a Stabilitási és Növekedési Paktum követelményeinek teljesítése, különösen a GDP 3 %-ában meghatározott referenciaérték tiszteletben tartása. A konvergenciaprogram a középtávú költségvetési célt a GDP 1,0 %-át kitevő államháztartási többletről a GDP 1,0 %-át kitevő hiányra módosította. Az új középtávú költségvetési cél megfelelő módon tükrözi a Stabilitási és Növekedési Paktum követelményeit. A módosításnak köszönhetően a középtávú költségvetési cél – az (újraszámított) strukturális költségvetési egyenleg alapján – valószínűleg elérhető lesz a programidőszak alatt, még akkor is, ha figyelembe vesszük további expanzív diszkrecionális intézkedések valószínűségét is 2013 vagy 2014 során. Az optimista makrogazdasági feltételezésekhez lefelé mutató kockázatok kapcsolódnak a 2013-ra és az azt követő időszakra vonatkozó költségvetési előrejelzéseket illetően. Az államháztartási kiadások tervezett éves növekedési üteme – diszkrecionális bevételi intézkedéseket is figyelembe véve – megfelelne a Stabilitási és Növekedési Paktum kiadásnövelési referenciaértékének Az adósságráta a GDP 60 %-a alatt van, és a konvergenciaprogram előrejelzései szerint a programidőszak során tovább csökken majd.
(10)

A stabilitási programnak az 1466/97/EK rendelet szerinti értékelése alapján a Tanács úgy véli, hogy a stabilitási programban foglalt költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv optimista. A stabilitási program 2013-ra 1¼ %-os gazdasági növekedést jelez előre a kiegészítő konszolidációs intézkedések növekedésre gyakorolt negatív hatásának figyelembevétele nélkül, míg a Bizottság alacsonyabb, 0,7 %-os növekedést vár ugyanilyen, változatlan politikát feltételező forgatókönyv alapján. A stabilitási program kinyilvánított célja a túlzott hiány megszüntetésére vonatkozó tanácsi ajánlás teljesítése, és a középtávú költségvetési cél elérése érdekében a költségvetés helyzetének további javítása legalább 0,5 %-os éves strukturális kiigazítás révén. A stabilitási program 2013-ban a GDP 3 %-át elérő államháztartási hiánnyal számol, és megerősíti az előző, a GDP 0,5 %-át kitevő strukturális hiányt előirányzó középtávú költségvetési célt. Ez megfelel a Stabilitási és Növekedési Paktum követelményeinek. A 2010–2013 folyamán a GDP 0,75 %-ának megfelelő átlagos éves költségvetési konszolidáció, amely az (újraszámított) strukturális egyenlegen (5) alapul, megegyezik a Tanács által ajánlott, a GDP ¾ %-ának megfelelő értékkel. Mivel a stabilitási program nem tartalmaz költségvetési célokat a 2013-at követő időszakra vonatkozóan, a 2013. évi költségvetési kiigazítás fenntarthatósága és a középtávú költségvetési cél irányába az azt követő években tenni tervezett haladás, beleértve a Stabilitási és Növekedési Paktum kiadási referenciaértékének való megfelelést, nem értékelhető. A programidőszakra vonatkozó költségvetési előrejelzések végrehajtási kockázatokat hordoznak. E kockázatok nem korlátozódnak az újonnan bejelentett konszolidációs intézkedésekre, hanem kiterjednek a leköszönő kormány által korábban elfogadott egyes intézkedésekre is. A kormány által 2012 áprilisában 2013-ra vonatkozóan javasolt további intézkedéseket és ezek költségvetési hatásait pontosabban részletezték és számszerűsítették, de erre csak május 25. után, azaz az értékelési határnap után került sor. A költségvetési kiigazítás eddig leginkább a kiadáscsökkentésre épült, és a növekedést elősegítő kiadásokat is érinti. A 2012. évi stabilitási program szerint a GDP-arányos adósság 2012-ben várhatóan újra, viszonylag jelentős mértékben, a GDP 70,2 %-ára, majd 2013-ban mérsékelten, a GDP 70,7 %-ára nő, az újabb konszolidációs intézkedések hatását is figyelembe véve. Az adósságráta tehát továbbra is jóval meghaladja majd a Szerződésben foglalt 60 %-os referenciaértéket. 2014 és 2015 tekintetében a stabilitási program nem határoz meg adósságcélokat, ezért a 2013-at követő évekre nem értékelhető a Stabilitási és Növekedési Paktum adósságcsökkentési referenciaértékeinek való megfelelés.
(10)

A stabilitási programnak az 1466/97/EK rendelet szerinti értékelése alapján a Tanács úgy véli, hogy a programban szereplő költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv 2012–2014-re vonatkozóan optimistának tűnik. Bár magában foglalja a növekedési kilátások jelentős lefelé módosítását, a stabilitási programban szereplő költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyvre továbbra is lefelé mutató kockázatok hatnak, amelyek különösen a belföldi kereslet 2012–2013-as alakulásával kapcsolatosak. A stabilitási programban vázolt költségvetési stratégia célkitűzése, hogy 2012-ig kiigazítsa a túlzott hiányt, valamint 2014-ig elérje a középtávú költségvetési célt és azt tartsa 2015-ben is. A stabilitási program megerősíti a strukturális szempontból kiegyensúlyozott költségvetés előzőleg meghatározott középtávú célját, amely megfelelően tükrözi a Stabilitási és Növekedési Paktum követelményeit. A túlzott hiány tervezett kiigazítása összhangban áll a Tanácsnak a túlzotthiány-eljárás keretében 2010. július 13-án kiadott ajánlásában megállapított határidővel. Az (újraszámított) strukturális költségvetési egyenleg (5) alapján, az átlagos éves költségvetési konszolidáció, amelyet a 2011–2012-es időszakban a GDP 1,5 %-ára terveztek, megegyezik a Tanács által ajánlott konszolidációval. A tervezett előrelépés a középtávú költségvetési cél elérésére 2013-ban elegendő, mivel magasabb, mint a Stabilitási és Növekedési Paktumban megállapított, a GDP 0,5 %-ának megfelelő referenciaérték, mind a Bizottság szolgálatainak 2012-es tavaszi előrejelzése, mind a stabilitási program szerint. Az államháztartási kiadások növekedése, figyelembe véve a diszkrecionális bevételi intézkedéseket is, 2013–2014-ben összhangban áll a Stabilitási és Növekedési Paktum kiadásokra vonatkozó referenciaértékeivel, 2015-ben azonban már nem. A stabilitási program költségvetési céljait illetően felmerülnek bizonyos kockázatok a 2012–2014-ben optimistának tűnő makrogazdasági forgatókönyvvel, valamint a 2013-ban tervezett költségvetési konszolidációval kapcsolatosan, mivel ezek részben olyan intézkedéseken alapulnak, amelyek nincsenek egyértelműen meghatározva. A stabilitási program szerint a GDP-arányos államadósság, amely 71,6 %-ra nőtt 2011-ben, 72,1 %-ra nő 2012-ben, mielőtt 2015-re fokozatosan 65,4 %-ra csökkenne. A Stabilitási és Növekedési Paktum adósságcsökkentésre vonatkozó referenciaértéke szempontjából Ciprus átmeneti időszakban lesz 2013 és 2015 között, és a stabilitási programban bemutatott tervek kellő mértékű előrehaladást biztosítanak az adósságcsökkentésre vonatkozó referenciaértéknek való megfeleléshez. Ehhez az előrejelzéshez azonban bizonyos kockázatok társulnak, amelyek a pénzügyi vállalatok esetleges mentési műveleteivel kapcsolatosak.
(16)

2011-ben a lett népesség 40 %-át veszélyeztette a szegénység és a társadalmi kirekesztettség, ami hatással van a munkaerő foglalkoztathatóságára és a jövőbeli növekedési kilátásokra is. Lettország elfogadta a vészhelyzetben alkalmazandó szociális védőhálóra vonatkozó stratégiát. A szegénység visszaszorítására irányuló kormányzati szakpolitikák a jövedelmi egyenlőtlenségek csökkentésére, a dolgozó családok adóterhének csökkentésére és a munkaerő-piaci lehetőségekhez való fokozottabb hozzáférésre összpontosítanak. Mindazonáltal Lettország viszonylag keveset költ szociális védelemre, a társadalmi transzferek pedig csupán elenyésző hatást gyakorolnak a szegénység visszaszorítására, mivel a társadalmi transzferek nagy részét újra felosztják a közepes és magas jövedelemmel rendelkező személyek körében. Nem fordítanak sokat a rászorultságon alapuló ellátások finanszírozására, ugyanakkor a szociális védőháló szerepét részben ideiglenes és rosszul fizetett közmunkával töltik be. A szociális támogatási juttatások rendszere szegénységi és munkanélküliségi csapdákat is magában foglal, továbbá előfordulnak a rendszerrel való visszaélés esetei is. A szociális támogatáshoz való hozzáférés terén nagyok az egyenlőtlenségek az egyes helyi önkormányzatok között, továbbá az átláthatóság alacsony foka is megnehezíti a tényekre alapozott döntéshozatalt. A tartós munkanélküliség és az ifjúsági munkanélküliség kihívásai főként a válság idején jelentkeztek. A fiatal munkanélküliek többsége nem rendelkezik szakképzettséggel. Viszonylag magas a nem foglalkoztatott, oktatásban és képzésben nem részesülő fiatalok (NEET-fiatalok) száma. A Lettország–Bizottság közös ifjúsági munkanélküliségi munkacsoport megállapításaival összhangban intézkedéseket kell hozni ezen a téren.
(11)

A költségvetési keretrendszert illetően az olasz parlament törvényt hozott az olasz alkotmánynak egy, a kiegyensúlyozott költségvetésre vonatkozó szabállyal való kiegészítéséről. A szabály kulcselemeinek meghatározásához végrehajtási jogszabályra lesz szükség, amely rögzíti alkalmazásának részletes szabályait, a megfelelő korrekciós mechanizmusokat és mentesítési záradékokat, valamint a különböző közigazgatási szintek közötti szükséges koordinációt. A kormány vállalta, hogy az egyes közigazgatási szinteken a kiadásokra vonatkozóan végzett részletes felülvizsgálatokon keresztül tartósan javítja az államháztartási kiadások hatékonyságát és minőségét. A felülvizsgálatok elvben azt is lehetővé teszik, hogy a növekedést elősegítő kiadási tételek elsőbbséget élvezzenek. Hasonló a célja a strukturális alapok felhasználására vonatkozó, folyamatban lévő, a 2011. márciusban hozott intézkedéseken, valamint a strukturális források felhasználásának felgyorsítására irányuló, 2011. novemberi kohéziós cselekvési terven keresztüli irányváltásnak is. Az adminisztratív kapacitás jelentős mértékű hiányosságai azonban, különösen a konvergenciarégiókban, továbbra is akadályozzák a források felhasználását.
(16)

A kormány 2010 óta folytatja az állam tulajdonosi részvételével működő vállalkozások ambiciózus reformját, amelynek célja a vállalatirányítás szerkezeti átalakítása, az átláthatóság növelése, valamint a tulajdonosi és szabályozó funkciók elválasztása, továbbá a verseny és a hatékonyság fokozása. A reform megalapozott, és jogalkotási és szervezeti változtatásokkal is jár. Komoly előrelépést jelent az átláthatóság és az elszámoltathatóság tekintetében, hogy most már negyedéves és éves jelentéseket is közzétesznek. Sor került egyértelmű vállalati célok meghatározására. Ugyanakkor a kormány elhalasztotta a reform egyes részeinek bevezetését, különösen az állam tulajdonosi részvételével működő vállalkozások kereskedelmi és nem kereskedelmi tevékenységeinek elkülönítését; ezeket 2012-ben szándékozik végrehajtani.
(10)

A középtávú pénzügyi támogatási program második hivatalos felülvizsgálata, amelyre 2012. április végén–május elején került sor, megállapította, hogy a program Románia általi végrehajtása jó úton halad. Románia elérte a 2011. évi pénzforgalmi szempontú költségvetési hiánycélt, továbbá teljesítette volna az Európai Számlák Rendszere (European System of Accounts – ESA) szerinti hiánycélt, amennyiben a kormányt meghatározott alkalmazotti csoportok esetében kártérítés fizetésére kötelező bírósági határozatok következtében nem került volna sor jelentős volumenű egyszeri intézkedésre. A 2012. évi költségvetés vonatkozásában Románia jó úton halad afelé, hogy elérje az ESA szerinti, a GDP 3 %-a alatti hiányt. A romániai bankszektor annak ellenére rugalmas maradt, hogy az eszközök minőségében romlás következett be, ami továbbra is lefele nyomta a bankok nyereségességét. A középtávú pénzügyi támogatási programban meghatározott feltételek a pénzügyi szektorban – bár egyes esetekben némi késéssel, de – teljesültek. A strukturális reformok fő területein – az energia, a közlekedés és az uniós források felhasználása terén – egyenetlen volt az elért haladás.
(11)

Észtország tetemes költségvetési többlettel rendelkezett 2011-ben. A Bizottság szolgálatainak 2012. évi tavaszi előrejelzésében a 2012-re prognosztizált gazdasági növekedési ütem jóval alacsonyabb a 2011-re előre jelzettnél, tekintve, hogy az 7,6 %-ról 1,6 %-ra csökken, ennélfogva a későbbiekben is ügyelni kell a kiadások hatékonyságára. Észtország a kiadások ellenőrzés alatt tartása érdekében strukturális költségvetési szabály bevezetését tervezi 2012-ben. A költségvetési szabály bevezetésétől kezdve még kiegészíti az is, hogy megerősítik a többéves kiadási célkitűzések kötelező jellegét is. Így Észtország részben végrehajtotta az erre vonatkozó 2011-es ajánlásokat.
(14)

A válság különösen súlyosan érintette az alacsonyan képzett munkavállalókat (ők teszik ki a munkanélküliek legnagyobb részét), és jelentősen növelte az ifjúsági munkanélküliséget. Ezenfelül 2009 óta az Unió többi részénél sokkal gyorsabban emelkedik a tartós munkanélküliség, ami főként a rendelkezésre álló és a munkaerőpiac által igényelt készségek közötti eltérést és területi egyensúlytalanságokat tükrözi, mivel a legtöbb munkahelyet az alacsony képzettségű szegmensben szüntették meg. Felül kell vizsgálni a társadalombiztosítási járulékok alsó küszöbértékeit meghatározó rendszert, hogy egyensúlyt teremtsenek a be nem jelentett munkavégzés visszaszorítása iránti igény, valamint annak biztosítása között, hogy az alacsony képzettségű munkavállalók ne szoruljanak ki a munkaerőpiacról. Az állami szféra bérkiadásainak 2010–2012-re történő befagyasztására hozott kormányzati intézkedés megalapozott és megfelelő válaszlépés, amely a bér- és munkaerőköltségek, valamint a termelékenység szintjeinek közelítéséhez is hozzájárul. Nemzeti kezdeményezés indult a fiatalok munkaerő-piaci beilleszkedésének átfogó kezelésére. Az állami foglalkoztatási szolgálatok színvonala továbbra is viszonylag alacsony, és fokozni kell a munkatársak képzésének intenzitását, különös tekintettel a roma mediátorokra. További intézkedésekre van szükség az alacsony képzettségűek számára nyújtott, aktivizálást, munkahelykeresést, munkaközvetítést és átképzést segítő, valamint egyénre szabott szolgáltatások javításához.
(11)

A válságot megelőzően az ingatlanpiac túlfűtötté vált: a jövedelmekhez viszonyítva történelmi magasságokban jártak az ingatlanárak, ahogy egyre nőtt az ingatlanok kereslete és kínálata közötti különbség, ami a jelzáloghitelek magas szintjének felhalmozódásához vezetett. A Bizottság részletes felülvizsgálata szerint a háztartások magas adósságállománya belső egyensúlyhiányt eredményezett az Egyesült Királyság gazdaságában. A változó kamatlábú jelzáloghitelek magas aránya miatt a háztartások pénzügyeire veszélyforrást jelentenek a kamatlábemelések, ami a pénzügyi szektoron keresztül destabilizáló módon visszahathat a gazdaság egészére. A háztartások eladósodottságában tartós és jelentős visszaesés csak akkor valószínűsíthető, ha az ingatlanárak a rendelkezésre álló jövedelemhez viszonyítva csökkennek; a nominális ingatlanárak gyors csökkenése azonban veszélyt jelentene számos háztartásra nézve, hiszen ezzel tőkehelyzetük negatívba fordulna. A lakásépítés a korlátozó településtervezési rendszer és a konjunkturális helyzet gyengesége miatt továbbra is a valaha regisztrált legalacsonyabb szinten áll, a szélesebb ingatlanpiac pedig ugyancsak mérsékelt aktivitást mutat. 2011 novemberében a kormány közzétette az Angliára vonatkozó, a lakásépítést ösztönző lakástámogatási stratégiáját, de továbbra is bizonytalan, hogy milyen nettó hatást gyakorol az új rendszer az ingatlanpiac alakulására. Ezenfelül a lakástámogatási stratégia nem tesz említést az ingatlanadó kérdéséről, amelynek esetében az Egyesült Királyság a regresszív, ismétlődő adó (council tax) és a progresszív tranzakciós adó (Stamp Duty Land Tax – SDLT) kombinációját alkalmazza, ami szerepet játszhat a költségvetési bevételek és a pénzügyi stabilitás konjunkturális alakulásában. A 2012. évi költségvetésben szerepel a progresszív tranzakciós adó mértékének kiigazítása, de összességében csak kisebb változásokat vezettek be ezen a területen.
(11)

Ami az államháztartás hosszú távú fenntarthatóságát illeti, az előrejelzés szerint az elöregedéssel kapcsolatos kiadások hosszú távon növekedni fognak, és jelentős mértékben meghaladják az uniós átlagot. Az idősebb munkavállalók, különösen a nők rendkívül alacsony aktivitási rátája; a viszonylag alacsony nyugdíjbavonulási életkor és a korengedményes nyugdíjazás igénybevételének elterjedtsége növeli a kihívást. 2010 decemberében a független nyugdíj-munkacsoport további nyugdíjreformra vonatkozó javaslatokat nyújtott be, amelyek tartalmazták például a nyugdíjbavonulási arány és a várható élettartam közötti kapcsolat megteremtését, valamint a nyugdíjrendszer kiegészítő pilléreinek bevezetését. Erről konzultáció folyt az érdekeltekkel, de a kormány még nem hozta nyilvánosságra álláspontját. Emellett a nemzeti reformprogram nem tartalmaz az aktív idősödésre vonatkozó, átfogó stratégiát. Bár figyelembe kell venni, hogy Málta intézkedéseket vezetett be a be nem jelentett munkavégzés megakadályozására, elterjedtsége indokolatlan nyomást jelenthet az államháztartás fenntarthatóságára.
(10)

A tudományos kutatási adatokhoz való nyílt hozzáférés javítja az adatok minőségét, csökkenti a kutatás kétszeri elvégzésének szükségességét, felgyorsítja a tudományos haladást és segít a tudományos csalások visszaszorításában. A tudományos adatokkal foglalkozó magas szintű munkacsoport 2010 októberében készült zárójelentésében (5) (Riding the wave: How Europe can gain from the rising tide of scientific data – A hullám hátán: Hogyan fordíthatja Európa a tudományos adatáradatot a maga hasznára) hangsúlyozta a tudományos folyamat során létrejött megbízható adatok megosztásának és megőrzésének kritikus fontosságát. Az adathozzáférésre vonatkozó szakpolitikai lépések ezért sürgősek, és tagállami végrehajtásuk ajánlott.
1.3.

A villamosenergia- és gázipari szabályozó hatóságok európai csoportja, „Final Guidelines of Good Practice on Regulatory Aspects of Smart Metering for Electricity and Gas” (Végleges iránymutatás a villamosenergia- és a földgázfogyasztás mérésére szolgáló intelligens berendezésekkel kapcsolatos szabályozási szempontokkal összefüggő helyes gyakorlatról), 2011. február, hiv. sz..: E10-RMF-29-05, http://www.smartgridscre.fr/media/documents/ERGEG_Guidelines_of_good_practice.pdf
—

A 95/46/EK irányelv 7. cikkének c) pontja: „az adatfeldolgozás az adatkezelőre vonatkozó jogi kötelezettség teljesítéséhez szükséges”. A fertőző betegségek megelőzésére és ellenőrzésére szolgáló korai figyelmeztető és gyorsreagáló rendszer létrehozásáról a 2119/98/EK határozat rendelkezik. E határozat előírja a tagállamoknak, hogy a fertőző betegségek által előidézett bizonyos eseményeket, amelyek veszélyt jelentenek vagy jelenthetnek a közegészségre, az EWRS-en keresztül jelenteniük kell (12). A jelentési kötelezettség az érintett tagállamban az illetékes hatóságok által hozott, az említett betegségek terjedésének megelőzésére és megfékezésére irányuló intézkedésekre is vonatkozik, ideértve a fertőzöttekkel való érintkezés nyomon követésére szolgáló intézkedések végrehajtását is a fertőzött, illetve a fertőzés által feltehetőleg veszélyeztetett személyek nyomon követése érdekében (13).
(19)

A hálózatos iparágak reformja jelenleg is folyamatban van - megkezdődött a piaci hozzáférés és az infrastrukturális kapacitás javítása -, de továbbra is megoldásra vár néhány jelentős kihívás. A gázszektor szétválasztása közel áll a befejezéshez, az energiáról szóló 2013. márciusi nemzeti stratégia megvalósítását pedig tovább kell folytatni. A telekommunikációs szektor verseny előtti megnyitása további intézkedéseknek nyújt teret. Az autópályákért, repülőterekért, kikötőkért és vasutakért felelős új közlekedési hatóság még nem került létrehozásra. A közlekedési hatóságnak függetlennek kell lennie és rendelkeznie kell a működéséhez szükséges forrásokkal, valamint szankciókiszabási joggal. Továbbra is komoly problémát jelentenek a nemzeti, valamint a határon átnyúló infrastrukturális akadályok, amelyek különösen az északi és a déli országrész között jelentkeznek, és amelyek hozzájárulnak a magas energiaárakhoz, a korlátozott szélessávú hozzáféréshez és a közlekedési szűk keresztmetszetekhez.
(11)

Az elmúlt években Bulgária jelentősen megerősítette a költségvetési keretét, ami hozzájárult a költségvetési fegyelem fenntartásához és a költségvetési politika hitelességének növeléséhez. A 2014-ben hatályba lépő új államháztartási törvény megtartja a meglévő számszerűsített költségvetési szabályokat, újakat vezet be, és kiterjeszti valamennyi kormányzati alágazatra, tovább erősíti az önkormányzati szintre vonatkozó követelményeket és korszerűsíti a hároméves, középtávú költségvetési tervezési keretet. Fontos, hogy a hatóságok az eddigi ütemben folytassák a reformokat és készítsék elő a terepet az új államháztartási törvény végrehajtásához, többek között hozzák létre a tervezett független költségvetési hatóságot és egyértelműen határozzák meg annak feladatait, biztosítsák működési függetlenségét és a szükséges erőforrásokat. Bőven lenne mit javítani az adószabályoknak való megfelelés terén, ami egyúttal lehetővé tenné Bulgária számára, hogy a magasabb növekedést ösztönző kiadásokat finanszírozzon. Jóllehet Bulgária tett néhány érdemi lépést a megfelelési költségek csökkentése és a bevételek beszedésének javítása érdekében, az adórendszert érintően továbbra is komoly probléma az adócsalás és az adóigazgatás alacsony fokú hatékonysága. Az adóbeszedés igazgatási költségei magasak, csakúgy, mint a vállalkozásoknak az adófizetéssel összefüggésben felmerülő költségei. Az adószabályoknak való megfelelés javítása érdekében tett intézkedések ellenére a feketegazdaság részaránya vélhetően továbbra is magas, visszaszorítására kitartó, hosszú távú erőfeszítésekre van szükség.
(15)

A széles körben alkalmazott mentességek és különleges kedvezmények, továbbá a szabályozás gyakori módosítása miatt a francia adórendszer továbbra is összetett és nem hatékony. Az adókiadások csökkentésére és ésszerűsítésére irányuló erőfeszítések ellenére továbbra is magas az ezek miatt kieső bevételek aránya. A társasági adó és a személyi jövedelemadó esetében szélesebb adóalap és alacsonyabb adómérték alkalmazása jobban segítené a növekedést és a társadalmi jólétet. A köztes hozzáadottértékadó (héa) mértéke 2014 januárjától 7 %-ról 10 %-ra fog emelkedni. Ez helyes irányba mutató lépés, de további erőfeszítésekre van szükség. A különböző adó- és társadalombiztosítási mentességek költsége összességben továbbra is nagyon magas, akár a GDP 10 %-át is elérő mértékű. Annak ellenére, hogy a csökkentett héa-adómértékek egy része – például az éttermi szolgáltatásokra alkalmazott héa – láthatóan nem váltotta be a hozzá fűzött reményeket, nem tettek kellőképpen célirányos szakpolitikai intézkedéseket ezekkel kapcsolatban. A társasági adó vonatkozásában bevezetett, részben a köztes héamérték fent említett emelésén, de egyúttal az általános héamértéken keresztül is finanszírozott adókedvezmény (CICE) áthárítja az adóterhet a munkáról. További intézkedésekre van azonban szükség, különösen a környezetvédelmi adók megfelelő arányú részesedésének biztosításához. Franciaország tavaly intézkedéseket hozott a társasági adózás terén az eladósodás irányába ható ösztönzők kezelésére. A kamat levonhatósága 3 millió EUR felett korlátozott: ezen összeghatár felett a kamatnak 2013-ban mindössze 15 %-a, – amely hányad 2014-re 25 % lesz – nem vonható le. További intézkedésekre van azonban szükség.