ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(7)

Az illetékes nemzeti hatóságok adatai szerint a 2018-as időszakban a 2017-es időszakhoz képest növekedett a kérésre szakmai ügyfélként kezelt ügyfelek száma is. Az ESMA tisztában van vele, hogy bizonyos CFD-szolgáltatók a lakossági ügyfelek számára a kérésre szakmai ügyféllé minősítés lehetőségét hirdetik. Azonban a lakossági ügyfél kérheti, hogy szakmai ügyfélként kezeljék, nevezetesen, amikor az ügyfél a kérelmét írásban nyújtja be a hatályos jogszabályban lefektetett előírásoknak megfelelően. A szolgáltatóknak biztosítaniuk kell, hogy ezeknek az előírásoknak mindenkor megfelelnek (9). Az ESMA tisztában van azzal is, hogy bizonyos harmadik országbeli vállalkozások aktívan megkeresnek unióbeli ügyfeleket, illetve bizonyos unióbeli CFD-szolgáltatók lakossági ügyfelek számára hirdetik azt a lehetőséget, hogy számláikat a vállalatcsoporton belül harmadik országbeli szervezethez vigyék át. Uniós engedély vagy regisztráció hiányában azonban a harmadik országbeli vállalkozások az Unióban letelepedett vagy ott tartózkodó ügyfelek számára csak az ügyfél saját kizárólagos kezdeményezésére nyújthatnak szolgáltatást. Az ESMA azzal is tisztában van, hogy a vállalkozások elkezdtek egyéb spekulatív befektetési termékeket is kínálni. Az ESMA továbbra is figyelemmel kíséri ezen egyéb termékek kínálatát annak megállapítása céljából, hogy szükség van-e egyéb uniós intézkedésre.
(62)

A piaci bizonytalanság kialakulása szempontjából az intézkedés nem új szabályozási kötelezettségeket vezet be, mivel a vonatkozó küszöbérték leszállításával csupán a 2012 óta hatályban lévő, rendes bejelentési kötelezettséget módosítja. Az ESMA azt is kiemeli, hogy a meghosszabbított intézkedés továbbra is az Unión belül szabályozott piacra bevezetett részvények bejelentésére korlátozódik annak érdekében, hogy értesüljenek azokról a pozíciókról, amelyek esetében a kiegészítő bejelentés a legfontosabbnak tűnik.
(5)

A Covid19-világjárvány továbbra is súlyos káros hatásokat gyakorol az uniós reálgazdaságra, és emiatt a gazdaság jövőbeli helyreállításának kilátásai továbbra is bizonytalanok. Bár az uniós pénzügyi piacok részben fedezni tudták a 2020. március 16. óta kialakult veszteségeiket, ez a bizonytalanság a jövőbeli alakulásukat is befolyásolja.
(8)

Az EKB pénzügyi stabilitási felülvizsgálatában (4) kifejtetteknek megfelelően a pénzügyi stabilitás olyan állapot, amelyben a pénzügyi rendszer – amely pénzügyi közvetítőkből, piacokból és piaci infrastruktúrákból áll – képes ellenállni sokkhatásoknak, és képes felszámolni a pénzügyi egyensúlytalanságokat. A jelentős eladási nyomás és a részvényárak szokatlan volatilitása már most is jelen van, és a továbbiakban is folytatódhat. Ilyen helyzetben a piaci szereplők új rövid pozíciókat szerezhetnek annak érdekében, hogy a további áresésből nyereségre tegyenek szert, ami még inkább súlyosbíthatja az elmúlt hetekben tapasztalt esést. Az ESMA úgy ítéli meg, hogy a jelenlegi piaci viszonyok alapjaiban fenyegetik az Unió pénzügyi stabilitását.
(7)

A makrogazdasági környezet vonatkozásában a Covid19-világjárvány továbbra is hátrányosan befolyásolja a reálgazdaságot; a jövőbeli fellendülés általános kilátásai továbbra is bizonytalanok, annak ellenére, hogy a vakcinákkal kapcsolatban a közelmúltban pozitív fejlemények következtek be az EU-ban és azon kívül is. Az ESMA által a Covid19-esetek számának esetleges növekedésével kapcsolatban, korábbi határozatában megfogalmazott aggodalmak valóra váltak, ami a fertőzések második hullámához vezetett. Az új esetekre, a kórházi ápolásra, az intenzív terápiás férőhelykihasználtságra és a halálozásokra vonatkozó adatok a márciusi és áprilisi időszakhoz hasonlíthatók vagy még rosszabbak.
Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság

Együttes nyilatkozata

AZ EURÓPAI PARLAMENT, A TANÁCS ÉS A BIZOTTSÁG,

mivel 1975. január 1-jétől a Közösségek költségvetését teljes mértékben a Közösségek saját forrásaiból finanszírozzák;

mivel e rendszer végrehajtása érdekében az Európai Parlament számára kibővített költségvetési hatáskört kap;

mivel a kibővített költségvetési hatáskörhöz kapcsolódóan az Európai Parlament tényleges részvétele szükséges az olyan határozatok előkészítésére és elfogadására irányuló eljárásban, amelyek az Európai Közösségek költségvetését megterhelendő vagy abban jóváírandó jelentős kiadás, illetve bevétel alapjául szolgálnak,

A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:

1. Az Európai Parlament és a Tanács között a Bizottság aktív támogatásával egyeztető eljárás kerül kialakításra.

2. Ezt az eljárást lehet követni az olyan általános hatályú közösségi jogi aktusok esetében, amelyeknek jelentős pénzügyi vonatkozásai vannak, és amelyek elfogadását nem a már hatályos jogi aktusok írják elő.

3. A Bizottság javaslata benyújtásakor jelzi, hogy véleménye szerint a kérdéses jogi aktus alkalmas-e arra, hogy az egyeztetési eljárás tárgyát képezze. Az Európai Parlament, véleménye meghozatalakor, valamint a Tanács kérheti ezen eljárás lefolytatását.

4. Az eljárást le kell folytatni, ha a (2) bekezdésben megállapított kritériumok teljesülnek, és ha a Tanács eltérni szándékozik az Európai Parlament által elfogadott véleménytől.

5. Az egyeztetés a Tanács és az Európai Parlament képviselőiből álló "egyeztetőbizottságban" történik. A Bizottság részt vesz az egyeztetőbizottság munkájában.

6. Az eljárás célja, hogy az Európai Parlament és a Tanács között megállapodás jöjjön létre.

Az eljárást általában három hónapot meg nem haladó időtartam alatt kell lefolytatni, hacsak a kérdéses jogi aktust nem egy meghatározott időpont előtt kell elfogadni vagy, ha az ügy sürgős, amely esetben a Tanács megfelelő határidőt állapíthat meg.

7. Ha a két intézmény álláspontja megfelelően közel áll egymáshoz, az Európai Parlament új véleményt adhat, amelyet követően a Tanács végleges intézkedést tesz.

Kelt Brüsszelben, 1975. március 4-én

az Európai Parlament részéről

C. Berkhouwer

a Tanács részéről

G. Fitzgerald

a Bizottság részéről

François-Xavier Ortoli

--------------------------------------------------
Hivatalos Lap C 052 , 03/03/1990 o. 0011 - 0011



Tájékoztatás a Bizottságtól – Az 1576/89/EGK tanácsi rendelet [1] II. mellékletében szereplő azon szeszes italok listájának módosítása, amelyeknek a nemzeti jogszabályokban meghatározott minimális alkoholtartalma magasabb, mint a kategóriájukra vonatkozóan a közösségi rendeletekben megállapított érték (90/C 52/05) Az 1576/89/EGK rendelet 3. cikkének (2) bekezdése értelmében kihirdetve (Az Európai Közösségek Hivatalos Lapja C 1., 1990. január 4., 14. oldal) [1] HL L 160., 1989.6.12., 1. o. --------------------------------------------------
A Bizottság tagállamokhoz címzett kÖzleménye

(95/C 156/05)

(EGT vonatkozású szöveg)

A támogatási tervezetek bejelentésének eljárásáról és az EK-Szerződés 93. cikke (3) bekezdése szabályainak megszegésével biztosított támogatások esetén alkalmazandó eljárásokról szóló, 1991. március 4-i SG(91) D/4577 bizottsági levél kiegészítése.

"1991-ben a Bizottság a fent említett levelet küldte a tagállamoknak, amelyben ismételten kifejezésre juttatta aggodalmát számos olyan esettel kapcsolatban, amikor a 93. cikk megszegésével, azaz a Bizottság előzetes engedélye nélkül nyújtottak támogatást.

A Bíróság közelmúltbeli határozatainak megállapításait idézve [1], a Bizottság akkor kijelentette, hogy amennyiben jogellenesen nyújtottak támogatást, ha szükséges, ideiglenes határozatot fogad el, megkövetelve a tagállamtól, hogy azonnali hatállyal függessze fel a támogatás nyújtását.

Az idézett ítéletekben a Bíróság nem fogadta el, hogy a Bizottság hatáskörrel rendelkezik arra, hogy egy támogatási intézkedést a közös piaccal összeegyeztethetetlennek minősítsen pusztán azon az alapon, hogy azt jogellenesen nyújtották; de fenntartotta, hogy a Bizottság hozhat "intézkedéseket …, hogy megakadályozza a Szerződés 93. cikke (3) bekezdésének bármilyen megszegését".

A Bizottság úgy véli, hogy néhány esetben a jogellenesen nyújtott támogatás felfüggesztését előíró rendelkezés nem megy elég messzire: az ilyen rendelkezés nem minden esetben akadályozza meg az eljárási szabályok esetleges megszegését, különösen akkor, ha a támogatás egészét vagy egy részét már kifizették.

Ugyanezeknek az ítéleteknek az alapján ezért a Bizottság arról kívánja tájékoztatni a tagállamokat, hogy a megfelelő esetekben – miután az érintett tagállamnak lehetőséget adtak arra, hogy magyarázattal szolgáljon, és a közösségi iránymutatásokban meghatározottak szerint alternatív lehetőségként megfontolja a megmentési célú támogatás nyújtását, – elfogadhat egy ideiglenes határozatot, amellyel felszólítja a tagállamot minden, az eljárási előírások megszegésével folyósított összeg behajtására. Ekkor a támogatást a hazai jognak megfelelően kell behajtani; a visszafizetendő összegre kamatot kell felszámítani attól az időponttól kezdődően, amikor a támogatás kifizetése megtörtént. Az alkalmazandó kamatláb a Bizottság 1995. február 22-i levelében említett kereskedelmi kamatláb, azaz ugyanaz, mint a jogellenesen nyújtott és a közös piaccal össze nem egyeztethetőnek talált támogatás behajtásánál alkalmazott kamatláb.

A Bizottság 1991. évi levelében szereplő ideiglenes határozatokhoz hasonlóan, ha a tagállam nem tesz eleget egy ilyen rendelkezésnek, a Bizottság a 93. cikk (2) bekezdésének második albekezdésében előírt kérelemhez hasonló, ideiglenes intézkedés iránti kérelemmel közvetlenül a Bíróság elé utalhatja az ügyet.

A Bizottságnak ebben az esetben is az a szándéka, hogy bármikor, ha az EK-Szerződés 93. cikke hatékonyságának védelmezéséhez szükséges, éljen hatáskörével."

[1] C-301/87 sz. Boussac-ügy (EBHT 1990. I-307. o.) és C-142/87 sz. Tubemeuse-ügy (EBHT 1990. I- 959. o.)

--------------------------------------------------
Intézményközi megállapodás

(1994. december 20.)

a jogszabályszövegek hivatalos egységes szerkezetbe foglalásának gyorsított munkamódszeréről

(96/C 102/02)

(Ez a szöveg hatályon kívül helyezi az 1995. november 8-i C 293. számában kihirdetett szöveget, és annak helyébe lép.)

1. E munkamódszer alkalmazásában a hivatalos egységes szerkezetbe foglalás az egységes szerkezetbe foglalni kívánt jogi aktusok hatályon kívül helyezésére és az e jogi aktusokat érintő érdemi változtatásokat nem tartalmazó egyetlen jogi aktussal való felváltására irányuló eljárást jelenti.

2. Az egységes szerkezetbe foglalás szempontjából elsőbbséget élvező területeket a Bizottság javaslata alapján a három érintett intézmény állapítja meg. A Bizottság felveszi munkaprogramjába az általa előterjeszteni kívánt egységes szerkezetbe foglalásra vonatkozó javaslatokat.

3. A Bizottság kötelezettséget vállal, hogy az egységes szerkezetbe foglalásra vonatkozó javaslataiban nem vezet be az egységes szerkezetbe foglalni kívánt jogi aktusokat érintő érdemi változtatásokat.

4. Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság jogi szolgálataiból álló tanácsadó munkacsoport megvizsgálja e javaslatokat, miután a Bizottság azt elfogadta. A tanácsadó munkacsoport lehető legrövidebb időn belül megerősíti, hogy a javaslatok valóban egyszerű, érdemi változtatások nélküli egységes szerkezetbe foglalásra irányulnak.

5. A Közösség rendes jogalkotási eljárását teljes mértékben tiszteletben kell tartani.

6. A bizottsági javaslat célja, nevezetesen a meglévő szövegek egyszerű egységes szerkezetbe foglalása jogi korlátot jelent, mely megtilt az Európai Parlament vagy a Tanács számára bármilyen érdemi változtatást.

7. A bizottsági javaslat minden szempontra kiterjedő vizsgálata gyorsított eljárással történik az Európai Parlamentben (egyetlen bizottság a javaslat vizsgálatára és annak jóváhagyására vonatkozó egyszerűsített eljárás) és a Tanácsban (egy munkacsoport a vizsgálatra és "I/A tárgypontok" szerinti eljárás a Coreper és a Tanács előtt).

8. Amennyiben a jogalkotási eljárás során szükségesnek bizonyul az egyszerű egységes szerkezetbe foglaláson túllépni, és érdemi változtatások végezni, a Bizottság feladata, hogy adott esetben javaslatot vagy javaslatokat nyújtson be.

Kelt Brüsszelben, az ezerkilencszázkilencvennegyedik év december havának huszadik napján.

az Európai Unió Tanácsa részéről

Klaus Kinkel

az Európai Parlament részéről

Nicole Fontaine

az Európai Bizottság részéről

Jacques Delors

--------------------------------------------------
HELYESBÍTÉS
az állami támogatási szabályoknak a vállalkozások közvetlen adóztatásá val kapcsolatos intézkedésekre
történő alkalmazásáról szóló bizottsági közleményhez
(Az Európai Közösségek Hivatalos Lapja C 384., 1998.12.10., 3. o.; magyar n yelvű különkiadás 8. fejezet,
01. kötet, 277. o. )
1. a 11. pontban
a következő szövegrész: „… Az állandó esetjog szerint …”
helyesen: „… Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint …”;
2. a 29. pontban
a következő szövegrész: „… ahogy az az esetjogból is kitűnik …”
helyesen: „… ahogy az az ítélkezési gyakorlatból is kitűnik …”;
3. a 35. pontban
a következő szövegrész: „… a támogatás támogatási egyenértékének kiszámításakor alkalmazott
referencia-kamatláb.”
helyesen: „… a támogatás támogatástartalmának kiszámításakor alkalmazott refere nciaráta.”.08/4. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 141
HELYESBÍTÉS
a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentéséhez és szerkezetátalak ításához nyújtott állami
támogatásokról szóló közösségi iránymutatáshoz
(AzEurópaiKözösségekHivatalosLapjaC288.,1999.10.9.,2.o.;magyarny elvűkülönkiadás8.fejezet,01.kötet,322.o. )
1. a (6) pontban
a következő szövegrész: „… a lanyhuló cash-flow …”
helyesen: „… a csökkenő pénzforgalom …”;
2. a (23) pont a) alpontjában
a következő szövegrész: „… referencia-kamatlábakkal;”
helyesen: „… referenciarátával.”;
3. a (26) pontban
a következő szövegrész: „… eljárás végrehajtását.”
helyesen: „… eljárás megindítását.”;
4. a (76) pontban
a következő szövegrész: „… 10 munkaegységgel …”
helyesen: „… 10 munkaerőegységgel …”;
5. a 20. lábjegyzetben
a következő szövegrész: „A nagy beruházási programokra nyújtott regionális támogatásokról szól ó, több
ágazatot átfogó keret …”
helyesen: „A nagyberuházási projektekhez nyújtott regionális támogatás multisze ktorális
keretrendszere …”.142 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 08/4. kötet
Nyilatkozatok

(1999. június 28.)

a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló 1999/468/EK tanácsi határozatról

(1999/C 203/01)

1. A BIZOTTSÁG NYILATKOZATA (a 4. cikkre vonatkozóan)

A Bizottság az irányítóbizottsági eljárás értelmében emlékeztetne arra, hogy állandó gyakorlata, hogy megpróbáljon olyan kielégítő döntést elérni, amely a bizottságon belül a lehető legszélesebb körű támogatást élvezi.

A Bizottság figyelembe fogja venni a bizottság tagjainak álláspontját, és úgy jár el, hogy elkerülje az ellentétet a valamely végrehajtási intézkedés alkalmassága ellen esetlegesen felmerülő uralkodó álláspontokkal szemben.

2. A TANÁCS ÉS A BIZOTTSÁG NYILATKOZATA

A Bizottság és a Tanács megállapodnak abban, hogy a Bizottságot a 87/373/EGK határozat alkalmazására előírt végrehajtási hatáskörök gyakorlásában segítő bizottságokkal kapcsolatos rendelkezéseket késedelem nélkül ki kell igazítani annak érdekében, hogy azok összhangba kerüljenek az 1999/468/EK határozat 3., 4., 5., és 6. cikkével, a megfelelő jogalkotási eljárásoknak megfelelően.

Erre a kiigazításra a következőképpen kerülhet sor:

- a jelenlegi I. eljárást az új tanácsadó bizottsági eljárás váltja fel;

- a jelenlegi II. a) és II. b) eljárást az új irányítóbizottsági eljárás váltja fel;

- a jelenlegi III. a) és III. b) eljárást az új szabályozási bizottsági eljárás váltja fel.

eseti alapon módosítani kell az alapvető okmányokban meghatározott bizottsági típusokat a jogszabályok szokásos felülvizsgálatának keretében, többek között a 2. cikkben foglalt követelmények alapján.

Ezt a kiigazítást, illetve módosítást a közösségi intézményekre vonatkozó kötelezettségeknek megfelelően kell elvégezni. Mindez nem veszélyeztetheti az alapvető okmány céljainak megvalósítását, illetve a közösségi fellépés hatékonyságát.

3. A BIZOTTSÁG NYILATKOZATA (az 5. cikkre vonatkozóan)

A különlegesen érzékeny területeket érintő végrehajtási intézkedésekre vonatkozó javaslatok elbírálása során a Bizottság a kiegyensúlyozott megoldás érdekében úgy jár el, hogy elkerülje az ellentétet a valamely végrehajtási intézkedés alkalmassága ellen a Tanácson belül esetlegesen felmerülő uralkodó álláspontokkal szemben.

--------------------------------------------------
A Bizottság közleménye a referencia- és diszkontráta megállapítására szolgáló módszer technikai kiigazításairól

(1999/C 241/09)

(EGT vonatkozású szöveg)

1997. július 2-án a Bizottság úgy határozott, hogy 1997. augusztus 1-jén kezdődő hatállyal új módszert fogad el a referencia- és diszkontráta megállapítására és frissítésére. A tagállamok értesítése levélben történt (1997. augusztus 18-i keltezéssel) és az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában tájékoztató közzétételére került sor (C 273 1997. szeptember 9-én).

Ez a módszer az ötéves bankközi swap-árfolyamok havi átlaga alapján számított indikatív árfolyamok és egy (kiigazító) prémium összegeként határozza meg a referenciarátát.

A gazdasági és monetáris unió harmadik szakaszába 1999. január 1-jén történő belépést követően, és az euró pénzpiacokon történő használatára figyelemmel a Bizottság úgy határozott, hogy a következő technikai kiigazításokat teszi:

1. 1999. augusztus 1-jétől a referenciaráta az eurót elfogadó 11 tagállam számára azonos lesz;

2. Ezen országok számára az indikatív árfolyam az ötéves bankközi swap-árfolyamok havi átlaga és egy 75 bázispontos felár összegeként kerül meghatározásra.

A Bizottság 1997. szeptember 9-i közleménye szerinti módszer minden egyéb szempontját továbbra is alkalmazni kell.

Az eurót el nem fogadó tagállamok számára a referenciaráták meghatározásának módszere nem változik.

--------------------------------------------------
HELYESBÍTÉS
az EK-Szerződés 87. és 88. cikkének a kezességvállalás formájában nyújto tt állami támogatásra való
alkalmazásáról szóló bizottsági közleményhez
(AzEurópaiKözösségekHivatalosLapjaC71.,2000.3.11.,14.o.;magyarny elvűkülönkiadás8.fejezet,01.kötet,369.o. )
1. a 3.2. pont első bekezdésében
a következő szövegrész: „… készpénzben kifejezett támogatási egyenértéke …”
helyesen: „… készpénzben kifejezett támogatástartalma …”;
2. a 3.2. pont első bekezdésének első francia bekezdésében
a következő szövegrész: „… támogatási egyenértéke …”
helyesen: „… támogatástartalma …”;
3. a 3.2. pont harmadik bekezdésében
a következő szövegrész: „… A teljes támogatási egyenérték eléréséhez az éves támogatási egyenért ékeket a
referencia-kamatláb alkalmazásával …”
helyesen: „… A teljes támogatástartalom eléréséhez az éves támogatástartalmat a
referenciaráta alkalmazásával …”;08/4. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 143
A bizottság közleménye

a foglalkoztatás állami támogatásáról szóló iránymutatásról

(2000/C 371/05)

(EGT vonatkozású szöveg)

A Bizottság továbbra is a meglévő iránymutatásban [1] megállapított szempontok alapján értékeli a foglalkoztatási támogatási programokat, amelyek így az Európai Közösséget létrehozó szerződés 92. és 93. (jelenleg 87. és 88.) cikkének a horizontális állami támogatások bizonyos fajtáira való alkalmazásáról szóló, 1998. május 7-i 994/98/EK tanácsi rendelet [2] alapján hatályban maradnak a foglalkoztatási támogatásra vonatkozó átdolgozott iránymutatás és a foglalkoztatási támogatásra vonatkozó mentességi szabályok hatálybalépéséig.

A meglévő iránymutatás 30. pontjában meghatározott jelentés, amely felhívást tartalmaz a benne felvetett kérdésekhez kapcsolódó észrevételekre, az interneten a következő címen hozzáférhető:

http://europa.eu.int/comm/competition/

[1] HL C 334., 1995.12.12.

[2] HL L 142., 1998.5.14.

--------------------------------------------------
(17)

Az empirikus megállapítások arra utalnak, hogy a tagállamok többsége esetében leginkább a pénzpiaci árak alkalmasak arra, hogy jelezzék az anticiklikus tőkepuffer gyors csökkentését vagy teljes felszabadítását indokoló kockázatok kialakulását. Az ilyen piaci alapú mutatókra vonatkozó kellően hosszú idősorok korlátozott rendelkezésre állása azt jelenti, hogy a puffer felszabadítási szakaszára vonatkozó empirikus elemzés kevésbé szilárd, mint a felhalmozási szakaszra vonatkozó. Ezenkívül nehéz olyan változókat azonosítani, amelyek azt jelzik, hogy az anticiklikus tőkepuffer fokozatosan csökkenthető, amikor a túlzott hitelnövekedésből eredő kockázat csökken. Elvben az anticiklikus tőkepuffer felhalmozási szakaszában jól teljesítő változók a puffer fenntartásáról, csökkentéséről vagy annak teljes felszabadításáról való döntéshez is szolgálhatnak információkkal. E változók azonban félrevezető információkat is nyújthatnak. Így például a GDP arányos hitelrés adott esetben nem tükrözi pontosan a kockázatokat, ha a hitelezés hosszabb ideje túlzott mértékben nőtt. A felszabadítási szakaszra vonatkozó kutatások és tapasztalatok alakulása nyomán az ezen ajánlásban szereplő változókat további megfelelő mutatókkal kell majd bővíteni, amint azok azonosításra kerülnek. Összességében a kijelölt hatóságoknak a puffer felszabadítási szakaszában még nagyobb mértékű mérlegelést kell gyakorolniuk, mint annak felhalmozási szakaszában. E mérlegeléshez felhasználhatnának piaci információkat, felügyeleti értékeléseket és stresszteszteket is.
2.

A Tanács 1995. július 26-i jogi aktusa az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló egyezmény létrehozásáról, és az 1995. július 26-án aláírt, említett egyezmény (HL C 316., 1995.11.27., 48. o.) — A Tanács 1996. szeptember 27-i jogi aktusa az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló egyezményhez csatolt jegyzőkönyv létrehozásáról, és az 1996. szeptember 27-én aláírt, említett jegyzőkönyv (HL C 313., 1996.10.23., 1. o.) — A Tanács 1996. november 29-i jogi aktusa az Európai Unióról szóló szerződés K.3 cikke alapján, az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló egyezménynek az Európai Közösségek Bírósága által, előzetes döntéshozatal révén történő értelmezéséről szóló jegyzőkönyv létrehozásáról, és az 1996. november 29-én aláírt, említett jegyzőkönyv (HL C 151., 1997.5.20., 1. o.) — A Tanács 1997. június 19-i jogi aktusa az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek védelméről szóló egyezmény második jegyzőkönyve szövegének kidolgozásáról, és az 1997. június 19-én aláírt, említett második jegyzőkönyv (HL C 221., 1997.7.19., 11. o.)
(17)

Az ezen ajánlásban és az ERKT/2015/4 határozatban (11) javasolt folyamat úgy került kialakításra, hogy az önkéntes viszonosság elérése szempontjából a lehető leghatékonyabb és eredményesebb legyen. Az uniós makroprudenciális politikai keret eljövendő felülvizsgálatával összefüggésben és a fennálló eszközkészlet lehetséges módosításaival összhangban az Európai Bizottságnak ugyanakkor meg kell fontolnia, hogy az ezen ajánlásban szereplő önkéntes viszonossági szabály a nemzeti makroprudenciális politikák eredményességének előmozdítása érdekében rögzíthető-e az uniós jogban, és ha igen, hogyan rögzíthető a legmegfelelőbb módon. Ideális esetben az Európai Bizottság javaslatának az ezen ajánlásban és a makroprudenciális politika bankszektorban történő operacionalizálásáról szóló ERKT kézikönyv (ESRB Handbook on Operationalising Macroprudential Policy in the Banking Sector, a továbbiakban: ERKT kézikönyv) (12) 11. fejezetében leírt önkéntes viszonossági szabályon kell alapulnia.
8.

Az egyes tagok ötéves tagdíjra vállalnak kötelezettséget a 7. cikkre is figyelemmel, az Instruct felülvizsgálata 3. mellékletben előírt ütemezésének megfelelően, a jövőbeli finanszírozási és tagsági kötelezettségvállalások 10. cikk és 5. melléklet szerinti elfogadására tekintettel. A hozzájárulásokat évente 2 %-kal kell növelni, hogy kövessék az inflációt. Az egyes tagok pénzbeli hozzájárulásait aszerint határozzák meg, hogy a háromszintű hozzájárulási csoportból melyikbe sorolják be őket. A csoportokat (A, B és C) az határozza meg, hogy hány kutató dolgozik a tudomány és a technológia területén (HRST) a teljes hazai aktív korú népességre vetítve (1). A csoportszintek a következők: a) A csoport (>750 000 HRST/ország népessége); b) B csoport (100 000–750 000 HRST/ország népessége); c) C csoport (<100 000 HRST/ország népessége).