MELLÉKLET

ADATSZOLGÁLTATÁSI RENDSZER

1. szakasz: Bevezetés

Az euroövezetre vonatkozó értékpapír-kibocsátási statisztikákból két fő aggregátum állítható össze:

— az euroövezet rezidensei általi, minden devizanemben történő összes kibocsátás, és

— a világszerte euróban történő, belföldi és nemzetközi összes kibocsátás.

Az elsődleges megkülönböztetés a kibocsátó rezidens státuszán alapul; az eurorendszer NKB-i együttesen lefedik az euroövezet rezidenseinek összes kibocsátását (1). A Nemzetközi Fizetések Bankja (BIS) szolgáltat adatokat a „külföld” kibocsátásairól, amelybe az euroövezeten kívüli minden rezidens beletartozik (beleértve az euroövezeten kívül rezidens nemzetközi szervezeteket is).

Az alábbi táblázat összefoglalja az adatszolgáltatási követelményeket.

Értékpapír-kibocsátások Az euroövezeti rezidensek kibocsátásai (minden NKB a belföldi rezidensekről szolgáltat adatot) A külföldi rezidensek kibocsátásai (BIS) Euroövezeten kívüli tagállamok Egyéb országok Euróban/nemzeti pénznemben A. csoport B. csoport Egyéb devizanemekben (*1) C. csoport D. csoport nem kell jelenteni

2. szakasz: Adatszolgáltatási követelmények

1. táblázat A. csoport adatszolgáltatási formanyomtatvány az NKB-k számára

BELFÖLDI REZIDENS KIBOCSÁTÓK//EURO/NEMZETI PÉNZNEMEK Fennálló összegek Bruttó kibocsátások Visszaváltások Nettó kibocsátások (*3) A1 A2 A3 A4 1. RÖVID LEJÁRATÚ, HITELVISZONYT MEGTESTESÍTŐ ÉRTÉKPAPÍROK (*2) Összesen S1 S68 S135 S202 Központi bank S2 S69 S136 S203 MPI-k a központi bankok kivételével S3 S70 S137 S204 EPK-k S4 S71 S138 S205 ebből PKV S5 S72 S139 S206 Kiegészítő pénzügyi tevékenységet végző szervezetek S6 S73 S140 S207 Captive finanszírozók és pénzkölcsönzők S7 S74 S141 S208 Biztosítók és nyugdíjpénztárak S8 S75 S142 S209 Nem pénzügyi vállalatok S9 S76 S143 S210 Központi kormányzat S10 S77 S144 S211 Tartományi kormányzat és helyi önkormányzat S11 S78 S145 S212 Társadalombiztosítási alapok S12 S79 S146 S213 2. HOSSZÚ LEJÁRATÚ, HITELVISZONYT MEGTESTESÍTŐ ÉRTÉKPAPÍROK (*2) Összesen S13 S80 S147 S214 Központi bank S14 S81 S148 S215 MPI-k a központi bankok kivételével S15 S82 S149 S216 EPK-k S16 S83 S150 S217 ebből PKV S17 S84 S151 S218 Kiegészítő pénzügyi tevékenységet végző szervezetek S18 S85 S152 S219 Captive finanszírozók és pénzkölcsönzők S19 S86 S153 S220 Biztosítók és nyugdíjpénztárak S20 S87 S154 S221 Nem pénzügyi vállalatok S21 S88 S155 S222 Központi kormányzat S22 S89 S156 S223 Tartományi kormányzat és helyi önkormányzat S23 S90 S157 S224 Társadalombiztosítási alapok S24 S91 S158 S225 2.1 ebből fix kamatozású kibocsátások: Összesen S25 S92 S159 S226 Központi bank S26 S93 S160 S227 MPI-k a központi bankok kivételével S27 S94 S161 S228 EPK-k S28 S95 S162 S229 ebből PKV S29 S96 S163 S230 Kiegészítő pénzügyi tevékenységet végző szervezetek S30 S97 S164 S231 Captive finanszírozók és pénzkölcsönzők S31 S98 S165 S232 Biztosítók és nyugdíjpénztárak S32 S99 S166 S233 Nem pénzügyi vállalatok S33 S100 S167 S234 Központi kormányzat S34 S101 S168 S235 Tartományi kormányzat és helyi önkormányzat S35 S102 S169 S236 Társadalombiztosítási alapok S36 S103 S170 S237 2.2 ebből változó kamatozású kibocsátások: Összesen S37 S104 S171 S238 Központi bank S38 S105 S172 S239 MPI-k a központi bankok kivételével S39 S106 S173 S240 EPK-k S40 S107 S174 S241 ebből PKV S41 S108 S175 S242 Kiegészítő pénzügyi tevékenységet végző szervezetek S42 S109 S176 S243 Captive finanszírozók és pénzkölcsönzők S43 S110 S177 S244 Biztosítók és nyugdíjpénztárak S44 S111 S178 S245 Nem pénzügyi vállalatok S45 S112 S179 S246 Központi kormányzat S46 S113 S180 S247 Tartományi kormányzat és helyi önkormányzat S47 S114 S181 S248 Társadalombiztosítási alapok S48 S115 S182 S249 2.3 ebből kamatszelvény nélküli kötvények: Összesen S49 S116 S183 S250 Központi bank S50 S117 S184 S251 MPI-k a központi bankok kivételével S51 S118 S185 S252 EPK-k S52 S119 S186 S253 ebből PKV S53 S120 S187 S254 Kiegészítő pénzügyi tevékenységet végző szervezetek S54 S121 S188 S255 Captive finanszírozók és pénzkölcsönzők S55 S122 S189 S256 Biztosítók és nyugdíjpénztárak S56 S123 S190 S257 Nem pénzügyi vállalatok S57 S124 S191 S258 Központi kormányzat S58 S125 S192 S259 Tartományi kormányzat és helyi önkormányzat S59 S126 S193 S260 Társadalombiztosítási alapok S60 S127 S194 S261 3. TŐZSDEI RÉSZVÉNYEK ((†)) Összesen S61 S128 S195 S262 Központi bank S62 S129 S196 S263 MPI-k a központi bankok kivételével S63 S130 S197 S264 EPK-k S64 S131 S198 S265 Kiegészítő pénzügyi tevékenységet végző szervezetek S65 S132 S199 S266 Biztosítók és nyugdíjpénztárak S66 S133 S200 S267 Nem pénzügyi vállalatok S67 S134 S201 S268





2. táblázat C. csoport adatszolgáltatási formanyomtatvány az NKB-k számára

BELFÖLDI REZIDENS KIBOCSÁTÓK//EGYÉB DEVIZÁK Fennálló összegek Bruttó kibocsátások Visszaváltások Nettó kibocsátások C1 C2 C3 C4 4. RÖVID LEJÁRATÚ, HITELVISZONYT MEGTESTESÍTŐ ÉRTÉKPAPÍROK Összesen S269 S335 S401 S467 Központi bank S270 S336 S402 S468 MPI-k a központi bankok kivételével S271 S337 S403 S469 EPK-k S272 S338 S404 S470 ebből PKV S273 S339 S405 S471 Kiegészítő pénzügyi tevékenységet végző szervezetek S274 S340 S406 S472 Captive finanszírozók és pénzkölcsönzők S275 S341 S407 S473 Biztosítók és nyugdíjpénztárak S276 S342 S408 S474 Nem pénzügyi vállalatok S277 S343 S409 S475 Központi kormányzat S278 S344 S410 S476 Tartományi kormányzat és helyi önkormányzat S279 S345 S411 S477 Társadalombiztosítási alapok S280 S346 S412 S478 5. HOSSZÚ LEJÁRATÚ, HITELVISZONYT MEGTESTESÍTŐ ÉRTÉKPAPÍROK Összesen S281 S347 S413 S479 Központi bank S282 S348 S414 S480 MPI-k a központi bankok kivételével S283 S349 S415 S481 EPK-k S284 S350 S416 S482 ebből PKV S285 S351 S417 S483 Kiegészítő pénzügyi tevékenységet végző szervezetek S286 S352 S418 S484 Captive finanszírozók és pénzkölcsönzők S287 S353 S419 S485 Biztosítók és nyugdíjpénztárak S288 S354 S420 S486 Nem pénzügyi vállalatok S289 S355 S421 S487 Központi kormányzat S290 S356 S422 S488 Tartományi kormányzat és helyi önkormányzat S291 S357 S423 S489 Társadalombiztosítási alapok S292 S358 S424 S490 5.1 ebből fix kamatozású kibocsátások: Összesen S293 S359 S425 S491 Központi bank S294 S360 S426 S492 MPI-k a központi bankok kivételével S295 S361 S427 S493 EPK-k S296 S362 S428 S494 ebből PKV S297 S363 S429 S495 Kiegészítő pénzügyi tevékenységet végző szervezetek S298 S364 S430 S496 Captive finanszírozók és pénzkölcsönzők S299 S365 S431 S497 Biztosítók és nyugdíjpénztárak S300 S366 S432 S498 Nem pénzügyi vállalatok S301 S367 S433 S499 Központi kormányzat S302 S368 S434 S500 Tartományi kormányzat és helyi önkormányzat S303 S369 S435 S501 Társadalombiztosítási alapok S304 S370 S436 S502 5.2 ebből változó kamatozású kibocsátások: Összesen S305 S371 S437 S503 Központi bank S306 S372 S438 S504 MPI-k a központi bankok kivételével S307 S373 S439 S505 EPK-k S308 S374 S440 S506 ebből PKV S309 S375 S441 S507 Kiegészítő pénzügyi tevékenységet végző szervezetek S310 S376 S442 S508 Captive finanszírozók és pénzkölcsönzők S311 S377 S443 S509 Biztosítók és nyugdíjpénztárak S312 S378 S444 S510 Nem pénzügyi vállalatok S313 S379 S445 S511 Központi kormányzat S314 S380 S446 S512 Tartományi kormányzat és helyi önkormányzat S315 S381 S447 S513 Társadalombiztosítási alapok S316 S382 S448 S514 5.3 ebből kamatszelvény nélküli kötvények: Összesen S317 S383 S449 S515 Központi bank S318 S384 S450 S516 MPI-k a központi bankok kivételével S319 S385 S451 S517 EPK-k S320 S386 S452 S518 ebből PKV S321 S387 S453 S519 Kiegészítő pénzügyi tevékenységet végző szervezetek S322 S388 S454 S520 Captive finanszírozók és pénzkölcsönzők S323 S389 S455 S521 Biztosítók és nyugdíjpénztárak S324 S390 S456 S522 Nem pénzügyi vállalatok S325 S391 S457 S523 Központi kormányzat S326 S392 S458 S524 Tartományi kormányzat és helyi önkormányzat S327 S393 S459 S525 Társadalombiztosítási alapok S328 S394 S460 S526 6. TŐZSDEI RÉSZVÉNYEK Összesen S329 S395 S461 S527 MPI-k a központi bankok kivételével S330 S396 S462 S528 EPK-k S331 S397 S463 S529 Kiegészítő pénzügyi tevékenységet végző szervezetek S332 S398 S464 S530 Biztosítók és nyugdíjpénztárak S333 S399 S465 S531 Nem pénzügyi vállalatok S334 S400 S466 S532





3. táblázat A. csoport tájékoztató tételek adatszolgáltatási formanyomtatvány az NKB-k számára

BELFÖLDI REZIDENS KIBOCSÁTÓK//EURO/NEMZETI PÉNZNEMEK Fennálló összegek Bruttó kibocsátások Visszaváltások Nettó kibocsátások A1 A2 A3 A4 6. TŐZSDEI RÉSZVÉNYEK Captive finanszírozók és pénzkölcsönzők S533 S544 S555 S566 7. NEM TŐZSDEI RÉSZVÉNYEK Összesen S534 S545 S556 S567 MPI-k a központi bankok kivételével S535 S546 S557 S568 EPK-k S536 S547 S558 S569 Biztosítók és nyugdíjpénztárak S537 S548 S559 S570 Nem pénzügyi vállalatok S538 S549 S560 S571 8. EGYÉB TULAJDONI RÉSZESEDÉSEK Összesen S539 S550 S561 S572 MPI-k a központi bankok kivételével S540 S551 S562 S573 EPK-k S541 S552 S563 S574 Biztosítók és nyugdíjpénztárak S542 S553 S564 S575 Nem pénzügyi vállalatok S543 S554 S565 S576

1. A kibocsátó rezidens státusza

Az adatszolgáltató ország nem rezidenseinek tulajdonában levő, de az adatszolgáltató ország gazdasági területén működő leányvállalatok általi kibocsátásokat az adatszolgáltató országban rezidens egység általi kibocsátásként kell besorolni.

Az adatszolgáltató ország gazdasági területén található, de több országban is működő központi ügyintézési hely általi kibocsátásokat szintén a rezidens egységek általi kibocsátásként kell besorolni. Az adatszolgáltató ország gazdasági területén kívül található, de az adatszolgáltató ország rezidenseinek tulajdonában levő központi ügyintézési helyek vagy leányvállalatok általi kibocsátásokat nem rezidensek általi kibocsátásnak kell tekinteni. Például a Volkswagen Brazil kibocsátásait úgy kell tekinteni, mint a Brazíliában, és nem az adatszolgáltató ország területén rezidens intézmény általi kibocsátást. Ha egy vállalat nem rendelkezik semmilyen fizikai dimenzióval, azt, hogy melyik terület rezidense, azon gazdasági terület alapján kell meghatározni, amelynek a joga szerint a vállalkozást bejegyezték vagy nyilvántartásba vették (2).

A kettős figyelembevétel, illetve kimaradások elkerülése érdekében a különleges célú gazdasági egységek által történő kibocsátások jelentése kétoldalúan, az érintett adatszolgáltatók bevonásával történik. Az olyan különleges célú gazdasági egységek kibocsátásait, amelyek megfelelnek az 549/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (3) A. mellékletében rögzített nemzeti és regionális számlák felülvizsgált európai rendszerében (ESA 2010) foglalt, rezidensekre vonatkozó feltételeknek, és az euroövezet rezidenseinek tekintendők, az NKB-k jelentik, és nem a Nemzetközi Fizetések Bankja.

2. A kibocsátók szektorok szerinti részletezése

A kibocsátásokat abba a szektorba kell besorolni, amelyet a kibocsátott értékpapírból eredő kötelezettség terhel. A szektor szerinti besorolás a következő 12 kibocsátótípust foglalja magában:

— központi bank,

— ebből értékpapírosítási tranzakciókkal foglalkozó speciális pénzügyi vállalatok,

— kiegészítő pénzügyi tevékenységet végző szervezetek,

— captive finanszírozók és pénzkölcsönzők,

— biztosítók és nyugdíjpénztárak (6),

— nem pénzügyi vállalatok,

— központi kormányzat,

— tartományi kormányzat és helyi önkormányzatok,

— társadalombiztosítási alapok,

— nemzetközi intézmények.

Ha az értékpapírokat különleges célú gazdasági egységek közreműködésével bocsátották ki, és a kibocsátásból fakadó végső kötelezettség nem a különleges célú gazdasági egységet, hanem az anyaszervezetet terheli, a kibocsátást nem a különleges célú gazdasági egységnek, hanem az anyaszervezetnek kell tulajdonítani. Például az euroövezeti „A országban” található nem pénzügyi vállalat, az „AJAX Electronics” egy különleges célú gazdasági egysége általi kibocsátásokat a nem pénzügyi vállalatok szektorához kell sorolni, és azokat az „A országnak” kell jelentenie. A különleges célú gazdasági egységnek és anyavállalatának ugyanakkor azonos országban kell rezidensnek lennie. Ezért, ha az anyavállalat nem az adatszolgáltató országban rezidens, a különleges célú gazdasági egységet az adatszolgáltató országban képzett rezidensnek kell tekinteni, és a kibocsátó szektornak a különleges célú gazdasági egység gazdasági funkciójával kell összhangban állnia. Például ha az „ACME Motors” egy Japánban rezidens, gépjárműveket gyártó nem pénzügyi vállalat, és az „ACME Motor Finance” egy az euroövezeti „B országban” rezidens leányvállalat, az ACME Motor Finance általi kibocsátásokat B ország captive finanszírozói és pénzkölcsönzői szektorának kell tulajdonítani, mivel az ACME Motors anyavállalat nem ugyanabban az országban rezidens. Ez alól az egyetlen kivétel a kormányzat tulajdonában álló különleges célú gazdasági egységek esete, mivel ebben az esetben az értékpapírt az anyaszervezet országának kormányzata által kibocsátottként kell nyilvántartani (7).

A tőzsdei részvények kibocsátása útján privatizálásra kerülő állami vállalatokat a nem pénzügyi vállalati szektorhoz kell sorolni. Hasonlóképpen, a privatizálásra kerülő állami hitelintézeteket az „MPI-k a központi bankok kivételével” szektorhoz kell sorolni. A háztartások vagy háztartásokat segítő nonprofit intézmények általi kibocsátásokat nem pénzügyi vállalatok általi kibocsátások közé kell besorolni.

3. A kibocsátások lejárata

A rövid lejáratú, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok közé azok az értékpapírok tartoznak, amelyek eredeti lejárata egy év vagy annál rövidebb, abban az esetben is, ha kibocsátásukra hosszabb távú kibocsátások keretében kerül sor.

A hosszú lejáratú, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok közé azok az értékpapírok tartoznak, amelyek eredeti lejárata egy évnél hosszabb. Azon választható lejáratú értékpapírok, amelyek esetében a legutolsó lejárat egy évnél hosszabb, illetve a meghatározatlan lejáratú kibocsátások hosszú lejáratúnak tekintendők.

Nem szükséges az MPI-mérlegstatisztikák esetében alkalmazott, kétéves lejárat szerinti megosztás.

4. Hosszú lejáratú, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok kamatláb szerinti osztályozása

A hosszú lejáratú, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok a következő csoportokba sorolhatók:

Fix kamatozású hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok, azaz névértéken kibocsátott és visszavásárolt, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok, valamint a névértékhez képest diszkonttal vagy felárral kibocsátott, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok.

Változó kamatozású hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok, azaz olyan hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok, amelyek kamatszelvényét és/vagy tőkealapját termékek és szolgáltatások valamely általános árindexéhez (például fogyasztói árindexhez), egy kamatlábhoz vagy egy eszközárhoz kötik, amely a kibocsátás futamideje alatt a kamatszelvény révén hozzáférhető, változó összegű jövedelmet eredményez. Az értékpapír-kibocsátási statisztikák céljára a vegyes kamatozású hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok változó kamatozásúnak tekintendők (8).

Kamatszelvény nélküli kötvények, azaz kamatfizetés nélküli, a névértékhez képest jelentős diszkonttal kibocsátott instrumentumok. A diszkont többnyire a kötvény futamideje alatt felhalmozott kamattal egyenértékű.

5. A kibocsátások besorolása

A kibocsátások két nagy csoportba sorolhatók: a) hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok (9), és b) tőzsdei részvények (10). A zártkörűen kibocsátott részvényekről a lehetőségekhez mérten kell adatot szolgáltatni. A pénzpiaci papírok megkülönböztetés nélkül a hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok közé sorolandók. A nem tőzsdei részvények (11) és egyéb tulajdoni részesedések (12) önkéntesen, két külön tájékoztató tételként jelenthetők. A pénzpiaci alapok és egyéb befektetési alapok által kibocsátott részvények/befektetési jegyek nem tartoznak ide.

A következők az értékpapír-kibocsátási statisztikák hatálya alá tartozó instrumentumok nem teljes körű listáját képezik:

a) Hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok i. Rövid lejáratú, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok Legalább az alábbi instrumentumok tartoznak ide. — Kincstárjegyek és a kormányzat által kibocsátott más rövid lejáratú papírok. — Pénzügyi és nem pénzügyi vállalatok által kibocsátott, átruházható, rövid lejáratú papírok. Az ilyen papíroknak többféle elnevezése létezik, ideértve az alábbiakat: kereskedelmi értékpapírok (commercial paper, commercial bills, bills of trade, bills of exchange), saját váltó (promissory note) és letéti jegy. — Hosszú távú jegyzési garanciavállalás keretében kibocsátott rövid lejáratú értékpapírok. — Bankári elfogadványok. ii. Hosszú lejáratú, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok Szemléltető jelleggel legalább az alábbi instrumentumok tartoznak ide. — Bemutatóra szóló kötvények. — Alárendelt kötvények. — Választható lejáratú kötvények, ha a lejáratok közül a legutolsó egy évnél hosszabb. — Lejárat nélküli kötvények. — Változó kamatozású kötvények. — Átváltható kötvények. — Fedezett kötvények. — Indexhez kötött értékpapírok, amelyek esetében a tőkeérték árindexhez, tőzsdei áru árához vagy árfolyamindexhez kötődik. — Mélyen a névérték alatt kibocsátott kötvények, amelyekhez alacsony kamatfizetés kapcsolódik, és a névértékhez képest diszkonttal kerülnek kibocsátásra. — Kamatszelvény nélküli kötvények. — Eurokötvények. — Globális kötvények. — Zártkörű kibocsátású kötvények. — Hitelek átalakításából származó értékpapírok. — Hitelek, amelyek de facto átruházhatóvá váltak. — Akár a kibocsátó vállalat, akár más vállalat részvényeivé konvertálható záloglevelek és hitelek (debentures és loan stock) az átalakításukig. Amennyiben elkülöníthető az alapul szolgáló kötvénytől, a konvertálási opció, amely származtatott pénzügyi eszköznek tekintendő, nem tartozik ide. — Részvények, amelyek fix jövedelmet biztosítanak, de a vállalat felszámolásakor nem jogosítanak a maradványértékből való részesedésre, ideértve az osztaléktöbbletre nem jogosító elsőbbségi részvényeket. — Hitel, jelzálog, hitelkártya-tartozás, követelés és más eszközök értékpapírosítása részeként kibocsátott pénzügyi eszközök. Nem tartoznak ide az alábbi instrumentumok: — visszavásárlási megállapodás részét képező értékpapír-tranzakciók; — át nem ruházható értékpapírok kibocsátása; — át nem ruházható hitelek.

b) Tőzsdei részvények A tőzsdei részvények közé az alábbiak tartoznak. — Részvénytársaságok által kibocsátott tőkerészvények. — Részvénytársaságok visszaváltott részvényei. — Részvénytársaságok által kibocsátott, osztalékként juttatott részvények. — Elsőbbségi részvények, amelyek részesedést biztosítanak a vállalat felszámolásakor keletkező maradványértékből. Ezek lehetnek elismert tőzsdén jegyzett vagy nem jegyzett részvények. — Adott esetben zártkörű kibocsátások. Ha egy vállalatot privatizálnak, és ennek keretében a kormány megtartja a privatizált vállalat részvényeinek egy részét, a többi részvényt viszont szabályozott piacon jegyzik, a vállalati tőke teljes értékét tőzsdei részvényként kell nyilvántartani, mivel potenciálisan az összes részvény bármely időpontban piaci értéken értékesíthető. Ugyanez vonatkozik arra az esetre, ha a részvények egy részét nagybefektetőknek értékesítik, és csak a fennmaradó résszel, vagyis a közkézhányaddal kereskednek a tőzsdén. A tőzsdei részvények nem tartalmazzák az alábbiakat: — eladásra felkínált, de kibocsátáskor át nem vett részvények; — részvényekre átváltható kötvények, amelyek csak akkor tartoznak ide, ha átváltották ezeket részvényekre; — a vállalatban korlátlan felelősséggel részt vevő partnerek részvényei; — jogilag részvénytársasági formában működő nemzetközi szervezetekbe történő kormányzati befektetések; — ingyenes részvények (csak a kibocsátás időpontjában), valamint részvények feldarabolása; ezek azonban megkülönböztetés nélkül beletartoznak a tőzsdei részvények teljes állományába.

6. A kibocsátás devizaneme

A kétdevizás kötvényeket a kiállítás pénzneme szerint kell besorolni. A kétdevizás kötvények azon kötvények, amelyek esetében a kötvényt a kiállítás devizanemétől eltérő pénznemben fogják visszaváltani, illetve a szelvényt ettől eltérő devizában kifizetni. Ha a globális kötvényt többféle devizanemben bocsátják ki, minden részt a saját kibocsátási devizaneme szerint külön kibocsátásként kell jelenteni. Ha az értékpapírt kétféle devizanemben denominálták, például 70 %-át euróban és 30 %-át USA-dollárban, ideális esetben minden összetevőjét a megfelelő devizanem szerint, külön-külön kell jelenteni. Az adott példában tehát a kibocsátás 70 %-át euróban/nemzeti fizetőeszközben történő kibocsátásként (13), 30 %-át pedig egyéb devizában történő kibocsátásként kell jelenteni. Ha egy kibocsátás esetében nem lehet elkülönítetten megállapítani az egyes devizanemek szerinti összetevőket, az adatszolgáltató ország a magyarázó megjegyzésekben jelzi a ténylegesen alkalmazott bontást.

7. A kibocsátás időpontjának nyilvántartása

Egy kibocsátás akkor tekinthető teljesítettnek, amikor a kibocsátó megkapja az ellenértéket, és nem a konzorcium kötelezettségvállalásakor.

8. Az állományok és a folyamatok egyeztetése

Az NKB-k információt szolgáltatnak a rövid és hosszú lejáratú, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok fennálló összegeiről, bruttó kibocsátásáról, visszaváltásáról és nettó kibocsátásáról, valamint a tőzsdei részvényekről.

Az alábbi táblázat bemutatja az állományok (azaz fennálló összegek) és a folyamatok (bruttó kibocsátás, visszaváltás és nettó kibocsátás) közötti kapcsolatot. A gyakorlatban a kapcsolat összetettebb az árak és devizaárfolyamok változása, az újrabefektetett (felhalmozott) kamatok, az átsorolások, revíziók és egyéb kiigazítások következtében.

i. Forgalomban lévő kibocsátások az adatszolgáltatási időszak végén ≈ Forgalomban lévő kibocsátások az előző adatszolgáltatási időszak végén + Bruttó kibocsátások az adatszolgáltatási időszakban - Visszaváltások az adatszolgáltatási időszakban + Átsorolások és egyéb változások ii. Forgalomban lévő kibocsátások az adatszolgáltatási időszak végén ≈ Forgalomban lévő kibocsátások az előző adatszolgáltatási időszak végén + Nettó kibocsátások az adatszolgáltatási időszakban + Átsorolások és egyéb változások

a) Bruttó kibocsátások

Az adatszolgáltatási időszak alatti bruttó kibocsátásokba beletartozik minden olyan hitelviszonyt megtestesítő értékpapír és tőzsdei részvény, amelynek esetében a kibocsátó az újonnan létrehozott értékpapírt készpénzért értékesíti. A szokásos módon kibocsátott új instrumentumokról van szó. A kibocsátás időpontjának meghatározás szerint a fizetés időpontját kell tekinteni; a kibocsátások nyilvántartása tehát a lehető legjobban megközelíti az értékpapírok kifizetésének idejét.

A tőzsdei részvények esetében ide tartoznak az olyan újonnan létrehozott részvények, amelyeket a tőzsdén jegyzett vállalatok első alkalommal bocsátanak ki készpénzért, ideértve az újonnan létesülő vállalatokat és a nyilvánossá váló magáncégeket is. Ide tartoznak az olyan újonnan létrehozott részvények is, amelyeket az állami vállalatok privatizációja során bocsátanak ki készpénzért, amennyiben a vállalat részvényeit tőzsdén jegyzik. Az ingyenes részvények kibocsátása nem vehető figyelembe (14). Bruttó kibocsátás nem jelenthető olyan esetben, amikor egy vállalatot egyszerűen bevezetnek a tőzsdére, de új tőkét nem gyűjtenek.

Vállalatfelvásárlások vagy vállalatok összeolvadása (15) esetén az értékesített vagy átruházott létező értékpapírok nem tartoznak a jelentett bruttó kibocsátások vagy visszaváltások alá, az olyan új instrumentumok kivételével, amelyeket egy euroövezetben rezidens szervezet hozott létre és bocsátott ki készpénz ellenében.

A későbbiekben más instrumentummá konvertálható értékpapírok kibocsátását az eredeti instrumentumkategóriában kell nyilvántartani; konverzió esetén az értékpapírokat úgy kell nyilvántartani, hogy azok ebben az instrumentumkategóriában visszaváltásra kerülnek, és az új kategóriában azonos összegű bruttó kibocsátásként kezelendők (16).

b) Visszaváltások

Az adatszolgáltatási időszak alatti visszaváltásokba beletartozik a hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok és a tőzsdei részvények kibocsátó általi minden visszavásárlása, amennyiben a befektető készpénzt kap az értékpapírokért. Az instrumentumok szokásos módon történő kivonásáról van itt szó. Ide tartozik minden olyan hitelviszonyt megtestesítő értékpapír, amelynek futamideje lejárt, valamint az idő előtti visszaváltások is. Ide tartozik a vállalati részvények visszavásárlása is, ha a vállalat jogi formájának megváltozása előtt készpénzért az összes részvényét visszavásárolja, illetve ha alaptőke-csökkentés keretében részvényeinek egy részét készpénzért visszavásárolja. A vállalati részvények visszavásárlása nem tartozik ide, ha az a vállalat által saját részvényeibe történő befektetést jelent (17).

A tőzsdéről való kivezetés esetében a visszaváltások nem jelentendők.

c) Nettó kibocsátások

A nettó kibocsátás az adatszolgáltatási időszakban végzett összes bruttó kibocsátás és összes visszaváltás különbsége.

A tőzsdei részvények forgalomban lévő állományának le kell fednie a rezidens jogalanyok valamennyi tőzsdei részvényének piaci értékét. Valamely euroövezeti ország által jelentett, tőzsdei részvények forgalomban lévő összege ezért nőhet vagy csökkenhet a tőzsdén szereplő jogalany székhelyének változásakor. Ez vonatkozik olyan vállalatfelvásárlások vagy összeolvadások esetére is, ahol új instrumentumokat nem hoztak létre és bocsátottak ki készpénz ellenében és/vagy nem váltottak vissza készpénz ellenében és nem vontak ki. Egy kibocsátó másik rezidens országba való átköltözése esetében a hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok és tőzsdei részvények tekintetében a kettős figyelembevétel, illetve kimaradások elkerülése érdekében az érintett NKB-k közösen koordinálják az ilyen esemény jelentésének időzítését.

9. Értékelés

Az értékpapír-kibocsátás értéke egy ár-összetevőből, és – amennyiben az adatszolgáltatás devizanemétől eltérő pénznemben történik a kibocsátás – egy árfolyam-összetevőből áll.

Az NKB-knak a rövid lejáratú hitelviszonyt megtestesítő értékpapírokat névértéken (18), a jegyzett részvényeket pedig piaci értéken kell jelenteniük. A hosszú lejáratú, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok esetében a kamatláb típusától függően az értékeléshez eltérő módszerek alkalmazhatók, ami a teljes állomány vegyes értékelését eredményezi. Például a fix kamatozású és a változó kamatozású kibocsátások jellemzően névértéken kerülnek értékelésre, a kamatszelvény nélküli kötvények pedig nominálértéken. A kamatszelvény nélküli kötvények viszonylagos összege általában alacsony, ezért a kódlista nem tartalmaz a vegyes értékelést jelölő értéket; a hosszú lejáratú értékpapírok teljes mennyiségét névértéken kell jelenteni. Abban az esetben, ha a jelenség nagyságrendje jelentős, a „meghatározatlan” (Z) értéket kell alkalmazni. Általánosságban minden olyan esetben, amikor vegyes értékelés fordul elő, az adatokat az NKB-nak az attribútum szintjén kell szolgáltatnia.

a) Árértékelés

A jegyzett részvények állomány- és folyamatadatait piaci értéken kell jelenteni.

A hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok állomány- és folyamatadatainak névértéken történő nyilvántartása alól kivételt képeznek a mélyen a névérték alatt kibocsátott és a kamatszelvény nélküli kötvények, amelyek esetében a fennálló összegeket és a bruttó kibocsátást nominálértéken kell nyilvántartani, vagyis a diszkontárat a kibocsátás időpontjában plusz a felhalmozódott kamatokat, és a lejáratkor történő visszaváltáskor a névértéket. A kamatszelvény nélküli kötvények fennálló összegének nominálértéke az alábbiak szerint számítható ki.

ahol

A = nominálérték = ténylegesen kifizetett összeg a keletkezett kamatokkal E = diszkontár a kibocsátás időpontjában (kibocsátáskor fizetett összeg) P = névérték (lejáratkor visszafizetett összeg) T = kibocsátás és lejárat közötti idő (napokban) t = a kibocsátás óta eltelt idő (napokban)

Az egyes országokban alkalmazott árértékelési eljárások között meghatározott fokú eltérések előfordulhatnak.

Ebben az összefüggésben nem kell alkalmazni az ESA 2010 szerinti árértékelést, amely a hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok és részvények esetében előírja, hogy a folyamatokat tranzakciós értéken, az állományt pedig piaci értéken kell nyilvántartani.

A mélyen a névérték alatt kibocsátott és a kamatszelvény nélküli kötvények esetében adatszolgáltató NKB-nak ki kell számítania a felhalmozott kamatot, amennyiben ez megvalósítható.

b) Az adatszolgáltatás devizaneme és az árfolyamértékelések

Az NKB-k minden adatot euróban kifejezve jelentenek az EKB-nak, ideértve a történeti idősorokat is. A belföldi rezidensek által egyéb devizában kibocsátott értékpapírok (C. csoport) (19) euróra történő átszámításakor az NKB-k a lehető legnagyobb mértékben követik az ESA 2010-en alapuló árfolyam-értékelési elveket (20), az alábbiak szerint.

i. A forgalomban lévő kibocsátásokat az adatszolgáltatási időszak végén, azaz az adatszolgáltatási időszak utolsó munkanapjának végén érvényes piaci középárfolyamon kell euróra/nemzeti pénznemre átszámítani.

ii. A bruttó kibocsátásokat és visszaváltásokat a kifizetés időpontjában érvényes piaci középárfolyamon kell euróra/nemzeti pénznemre átszámítani. Ha nem lehet megállapítani az átváltás céljából alkalmazandó pontos árfolyamot, az átváltás időpontjában a piaci középárfolyamhoz legközelebb álló árfolyam alkalmazható.

10. Fogalmi következetesség

Az értékpapír-kibocsátási statisztikák és az MPI-mérlegstatisztikák az MPI-k által kibocsátott átruházható instrumentumok tekintetében összekapcsolódnak. Az instrumentumok és az ezeket kibocsátó MPI-k lefedettsége fogalmilag összhangban van, és ugyanez vonatkozik az instrumentumok lejárati sávok szerinti besorolására és a devizanemek szerinti bontásra is. Az értékpapír-kibocsátási statisztikák és az MPI-mérlegstatisztikák között az értékelési elvekben vannak különbségek (a hitelviszonyt megtestesítő értékpapírokat illetően, az előbbiek esetében ugyanis névértéket, az utóbbiak esetében pedig piaci értéket kell kimutatni). Az értékelési eltérésektől és az egyes országok MPI-mérlegében a saját értékpapír-állományok nettósításától eltekintve az értékpapír-kibocsátási statisztikák keretében jelentett, MPI-k által kibocsátott értékpapírok fennálló összege megfelel az MPI-mérleg forrásoldala 11. tételének („hitelviszonyt megtestesítő kibocsátott értékpapírok”). Az értékpapír-kibocsátási statisztikák céljából meghatározott rövid lejáratú hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok megfelelnek a legfeljebb egyéves lejáratú, hitelviszonyt megtestesítő értékpapíroknak. Az értékpapír-kibocsátási statisztikák céljából meghatározott hosszú lejáratú hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok megegyeznek az egy és két év közötti lejáratú, illetve a két éven túli lejáratú, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok összegével.

Az NKB-k felülvizsgálják az értékpapír-kibocsátási statisztikák és az MPI-mérlegstatisztikák lefedettségét, és jelzik az EKB-nak az esetleges koncepcionális eltéréseket. A tartalmi összefüggésekre vonatkozóan három típusú ellenőrzést kell végezni: a) az NKB-k által euróban/nemzeti pénznemben végzett kibocsátások; b) a központi bankok kivételével az MPI-k által euróban/nemzeti pénznemben végzett kibocsátások; és c) a központi bankok kivételével az MPI-k által egyéb devizában végzett kibocsátások tekintetében. Az értékpapír-kibocsátási statisztikák és az MPI-mérlegstatisztikák közötti fogalmi eltérések lehetségesek, mivel az értékpapír-kibocsátási statisztikák és az MPI-mérlegstatisztikák különböző célokat szolgáló nemzeti adatszolgáltatási rendszerekből származnak.

11. Az adatokkal kapcsolatos követelmények

Minden országnak minden értelmezhető idősorra vonatkozóan statisztikai jelentést kell küldenie. Ha egy sor valamely országban nem alkalmazható, az NKB-nak erről haladéktalanul, indokolással ellátva írásban kell értesítenie az EKB-t. Az NKB-k átmenetileg mentesülhetnek valamely idősor jelentése alól, amennyiben az alapul szolgáló jelenség nem létezik. Az NKB-knak szintén jelezniük kell ennek előfordulását és az e mellékletben ismertetett adatszolgáltatási rendszertől való bármilyen eltérést. Továbbá értesíteniük kell az EKB-t arról, ha a revíziókat a revíziók jellegére vonatkozó magyarázatokkal együtt küldik.

3. szakasz: Nemzeti magyarázó megjegyzések

Minden NKB jelentést nyújt be, amely a jelen statisztika keretében szolgáltatott adatokat mutatja be. A jelentés az alábbiakban ismertetett témaköröket tárgyalja, és a lehetőségekhez mérten a javasolt szerkezetet követi. Különösen olyankor kell kiegészítő információt szolgáltatni, amikor a jelentett adatok nincsenek összhangban ezzel az iránymutatással, illetve ha nincs adatszolgáltatás, és ezt indokolni is kell. A jelentésnek legkésőbb az adatokkal egyidejűleg kell beérkeznie.

1. Adatforrások/adatgyűjtési rendszer: az értékpapír-kibocsátási statisztikák összeállításához felhasznált adatforrások részletezése (igazgatási források a kormányzati kibocsátások esetében, közvetlen adatszolgáltatás az MPI-ktől és egyéb intézményektől, újságok és adatokat szolgáltatók, például az International Financial Review stb.). Az NKB-knak jelezniük kell, hogy az adatokat kibocsátásonként gyűjtik és tárolják-e, és milyen feltételek szerint. A másik lehetőségként az NKB-knak jelezniük kell, hogy az adatokat megkülönböztetés nélkül, az adatszolgáltatási időszak alatt egyedi kibocsátók által teljesített kibocsátások összegeként gyűjtik és tárolják-e (ez az eset a közvetlen adatgyűjtési rendszerek alkalmazásakor fordulhat elő). Közvetlen adatszolgáltatás esetén információt kell nyújtani az adatszolgáltatók azonosítására alkalmazott szempontokról, valamint az általuk szolgáltatandó információkról.

2. Összeállítási eljárások: röviden be kell mutatni az adatok összeállításához a jelen statisztika keretében alkalmazott módszereket, például az egyedi értékpapír-kibocsátásokra vonatkozó információk összegzése, a meglévő – akár közzétett, akár közzé nem tett – idősorokra vonatkozó szabályozások.

3. A kibocsátó rezidens státusza: jelezni kell, hogy a kibocsátások besorolásakor lehetséges-e teljes mértékben alkalmazni az ESA 2010 (és az IMF) rezidensekre vonatkozó meghatározását. Ha ez nem, vagy csak részben lehetséges, az NKB-knak átfogó magyarázatot kell fűzniük a ténylegesen alkalmazott szempontokhoz.

4. A kibocsátók szektorok szerinti részletezése : jelezni kell a kibocsátóknak a 2. szakasz 2. pontjában meghatározott szektorok szerinti részletezésétől eltérő besorolását. A magyarázatokban ki kell térni a megállapított különbségekre és az esetleges „szürke” területekre.

5. A kibocsátás devizaneme : ha nem lehetséges valamely kibocsátás devizanemek szerinti összetevőit elkülönítetten meghatározni, az NKB-knak a szabályoktól való eltérésekre magyarázatot kell adniuk. Továbbá azon NKB-k, amelyeknek nem áll módjukban minden értékpapír tekintetében megkülönböztetni a helyi devizában, euróban/más nemzeti pénznemben és az egyéb devizanemben végzett kibocsátásokat, tájékoztatást adnak arról, hogy az ilyen kibocsátásokat hová sorolták be, és a torzulás mértékének megítélése céljából megadják a nem helyesen besorolt kibocsátások teljes összegét.

6. A kibocsátások besorolása : az NKB-k átfogó tájékoztatást adnak a nemzeti adatokban szereplő értékpapírfajtákról, ideértve saját nemzeti fogalmaikat. Ha ismeretes, hogy a lefedettség csak részleges, a hiányzó adatokra magyarázatot kell nyújtani. Az NKB-knak különösen az alábbi információkat kell rendelkezésre bocsátaniuk. — Zártkörű kibocsátások: az NKB-knak jelezniük kell, hogy a szolgáltatott adatok ezeket tartalmazzák-e. — Bankári elfogadványok: ha átruházhatók, és a rövid lejáratú hitelviszonyt megtestesítő értékpapírokra vonatkozóan szolgáltatott adatok tartalmazzák ezeket, az adatszolgáltató NKB-nak a nemzeti magyarázó megjegyzésekben ismertetnie kell az ilyen instrumentumok nyilvántartására szolgáló nemzeti eljárásokat és az instrumentumok sajátosságait. — Tőzsdei részvények: az NKB-knak jelezniük kell, hogy a szolgáltatott adatok nem tőzsdei részvényeket vagy egyéb tulajdoni részesedéseket is magukban foglalnak-e; a torzulás mértékének érzékeltetésére a nem jegyzett részvények és/vagy egyéb tulajdoni részesedések összegére vonatkozó becslést kell adni. Az NKB-knak jelezniük kell a nemzeti magyarázó megjegyzésekben bármely ismert hiányosságot a tőzsdei részvények lefedettsége tekintetében.

7. A hosszú lejáratú hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok instrumentumok szerinti elemzése : ha a fix kamatozású, a változó kamatozású és a kamatszelvény nélküli kötvények összege nem adja ki a hosszú lejáratú, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok összegét, az NKB-knak meg kell adniuk az olyan hosszú lejáratú értékpapírok típusát és összegét, amelyek tekintetében ilyen bontás nem áll rendelkezésre.

8. A kibocsátások lejárata : amennyiben a rövid és hosszú lejáratú hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok fogalommeghatározását nem lehet szigorúan alkalmazni, az NKB-knak jelezniük kell, hogy a jelentett adatok hol térnek el.

9. Visszaváltások : az NKB-knak be kell mutatniuk, hogy a visszaváltásokra vonatkozó információkat hogyan vezetik le, illetve jelezniük kell, hogy az információkat közvetlen adatszolgáltatás útján gyűjtik-e, vagy maradványként számították.

10. Árértékelés : a nemzeti magyarázó megjegyzésekben az NKB-k részletesen bemutatják a következők értékelésére alkalmazott módszereket: a) rövid lejáratú, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok; b) hosszú lejáratú, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok; c) diszkonttal kibocsátott kötvények; és d) tőzsdei részvények. Indokolni kell, ha az értékelés eltérő az állományok és a folyamatok tekintetében.

11. Az adatszolgáltatás gyakorisága, határideje és az idősorok hossza : az NKB-knak meg kell jelölniük, hogy a jelen statisztika keretében összeállított adatok milyen mértékben felelnek meg a felhasználói követelményeknek (azaz havi adatok, öthetes határidővel). Szintén jelezni kell a szolgáltatott idősorok hosszát. Jelenteni kell az adatsorokban bekövetkező bármely törést, például az értékpapírok lefedettségének időbeli különbségeit.

12. Revíziók : ha revízióra került sor, rövid magyarázó megjegyzésekben meg kell világítani ezek okát és terjedelmét.

13. A belföldi rezidensek által kibocsátott instrumentumok becsült lefedettsége, instrumentumonként : az NKB-knak nemzeti becslést kell nyújtaniuk a belföldi rezidensek által kibocsátott értékpapírok kategóriánkénti lefedettségéről, azaz a rövid lejáratú értékpapírok, hosszú lejáratú értékpapírok és tőzsdei részvények belföldi pénznemben, euróban/egyéb nemzeti pénznemben (ideértve az ECU-t) és egyéb devizanemben történő kibocsátásáról az alábbi táblázat szerint. A „lefedettség %-ban” alatti becslések minden instrumentumkategória esetében a figyelembe vett értékpapírok százalékos részarányát jelzik azon teljes kibocsátáshoz viszonyítva, amelyet az adatszolgáltatási szabályok értelmében az érintett kategóriában jelenteni kell. A „megjegyzések” oszlopban rövid leírások adhatók. Az NKB-knak a monetáris unióhoz való csatlakozás eredményeként bekövetkező lefedettségi változásokat is jelenteniük kell. Lefedettség %-ban: |Megjegyzések: Kibocsátások euróban/nemzeti pénznemekben Hazai pénznem STS LTS QUS Euro/nemzeti devizák a hazai pénznem kivételével, ideértve az ECU-t STS LTS Egyéb devizanemekben STS LTS STS = rövid lejáratú, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok. LTS = hosszú lejáratú, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok. QUS = jegyzett részvények.

4. szakasz: A Nemzetközi Fizetések Bankjára vonatkozó követelmények

A Nemzetközi Fizetések Bankja részére szóló adatszolgáltatási követelmények azonos elveket követnek, mint az NKB-kra vonatkozó, az 1–3. szakaszban vázolt adatszolgáltatási követelmények, az alábbiak kivételével:

4. táblázat B. csoport adatszolgáltatási formanyomtatvány a Nemzetközi Fizetések Bankja számára

KÜLFÖLDI REZIDENS KIBOCSÁTÓK//EURO/NEMZETI PÉNZNEMEK Fennálló összegek Bruttó kibocsátások Visszaváltások B1 B2 B3 9. RÖVID LEJÁRATÚ, HITELVISZONYT MEGTESTESÍTŐ ÉRTÉKPAPÍROK Összesen S577 S642 S707 Központi bank S578 S643 S708 MPI-k a központi bankok kivételével S579 S644 S709 EPK-k S580 S645 S710 ebből PKV S581 S646 S711 Kiegészítő pénzügyi tevékenységet végző szervezetek S582 S647 S712 Captive finanszírozók és pénzkölcsönzők S583 S648 S713 Biztosítók és nyugdíjpénztárak S584 S649 S714 Nem pénzügyi vállalatok S585 S650 S715 Központi kormányzat S586 S651 S716 Tartományi kormányzat és helyi önkormányzat S587 S652 S717 Társadalombiztosítási alapok S588 S653 S718 Nemzetközi szervezetek S589 S654 S719 10. HOSSZÚ LEJÁRATÚ, HITELVISZONYT MEGTESTESÍTŐ ÉRTÉKPAPÍROK Összesen S590 S655 S720 Központi bank S591 S656 S721 MPI-k a központi bankok kivételével S592 S657 S722 EPK-k S593 S658 S723 ebből PKV S594 S659 S724 Kiegészítő pénzügyi tevékenységet végző szervezetek S595 S660 S725 Captive finanszírozók és pénzkölcsönzők S596 S661 S726 Biztosítók és nyugdíjpénztárak S597 S662 S727 Nem pénzügyi vállalatok S598 S663 S728 Központi kormányzat S599 S664 S729 Tartományi kormányzat és helyi önkormányzat S600 S665 S730 Társadalombiztosítási alapok S601 S666 S731 Nemzetközi szervezetek S602 S667 S732 10.1 ebből fix kamatozású kibocsátások: Összesen S603 S668 S733 Központi bank S604 S669 S734 MPI-k a központi bankok kivételével S605 S670 S735 EPK-k S606 S671 S736 ebből PKV S607 S672 S737 Kiegészítő pénzügyi tevékenységet végző szervezetek S608 S673 S738 Captive finanszírozók és pénzkölcsönzők S609 S674 S739 Biztosítók és nyugdíjpénztárak S610 S675 S740 Nem pénzügyi vállalatok S611 S676 S741 Központi kormányzat S612 S677 S742 Tartományi kormányzat és helyi önkormányzat S613 S678 S743 Társadalombiztosítási alapok S614 S679 S744 Nemzetközi szervezetek S615 S680 S745 10.2 ebből változó kamatozású kibocsátások: Összesen S616 S681 S746 Központi bank S617 S682 S747 MPI-k a központi bankok kivételével S618 S683 S748 EPK-k S619 S684 S749 ebből PKV S620 S685 S750 Kiegészítő pénzügyi tevékenységet végző szervezetek S621 S686 S751 Captive finanszírozók és pénzkölcsönzők S622 S687 S752 Biztosítók és nyugdíjpénztárak S623 S688 S753 Nem pénzügyi vállalatok S624 S689 S754 Központi kormányzat S625 S690 S755 Tartományi kormányzat és helyi önkormányzat S626 S691 S756 Társadalombiztosítási alapok S627 S692 S757 Nemzetközi szervezetek S628 S693 S758 10.3 ebből kamatszelvény nélküli kötvények: Összesen S629 S694 S759 Központi bank S630 S695 S760 MPI-k a központi bankok kivételével S631 S696 S761 EPK-k S632 S697 S762 ebből PKV S633 S698 S763 Kiegészítő pénzügyi tevékenységet végző szervezetek S634 S699 S764 Captive finanszírozók és pénzkölcsönzők S635 S700 S765 Biztosítók és nyugdíjpénztárak S636 S701 S766 Nem pénzügyi vállalatok S637 S702 S767 Központi kormányzat S638 S703 S768 Tartományi kormányzat és helyi önkormányzat S639 S704 S769 Társadalombiztosítási alapok S640 S705 S770 Nemzetközi szervezetek S641 S706 S771

A kibocsátások lejárata

A lejáratot illetően a Nemzetközi Fizetések Bankja az eredeti lejárattól függetlenül minden, rövid lejáratú program keretében kiállított euro kereskedelmi értékpapírt és egyéb eurokötvényt rövid lejáratúnak és minden hosszú lejáratú dokumentáció keretében kiállított instrumentumot pedig hosszú lejáratú instrumentumnak tekint.

A kibocsátók szektorok szerinti részletezése

A Nemzetközi Fizetések Bankja az alábbi táblázatot alkalmazza a saját adatbázisában rendelkezésre álló, kibocsátókra vonatkozó, szektorok szerinti részletezés és az adatszolgáltatási formanyomtatványokon kért bontás összekapcsolására.

Szektorok szerinti részletezés a Nemzetközi Fizetések Bankja adatbázisában Besorolás az adatszolgáltatási formanyomtatványokon Központi bank → Központi bank Kereskedelmi bankok → MPI-k EPK → EPK-k Központi kormányzat → Központi kormányzat Egyéb kormányzat Állami szervek → Tartományi kormányzat és helyi önkormányzat Vállalatok → Nem pénzügyi vállalatok Nemzetközi intézmények → Nemzetközi intézmények (külföld)

A kibocsátások besorolása

A Nemzetközi Fizetések Bankjának adatbázisában szereplő alábbi instrumentumok tartoznak az értékpapír-kibocsátási statisztikák tekintetében a hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok közé:

— letéti jegyek,

— kereskedelmi kötvények,

— kincstárjegyek,

— kötvények,

— euro kereskedelmi értékpapírok,

— középlejáratú kötvények,

— egyéb rövid lejáratú papírok.

Értékelés

A Nemzetközi Fizetések Bankjának jelenlegi értékelési szabályai szerint a hitelviszonyt megtestesítő értékpapírokat névértéken, a tőzsdei részvényeket kibocsátási árfolyamon kell értékelni.

A Nemzetközi Fizetések Bankja a külföldi rezidensek által euróban/nemzeti fizetőeszközben végzett kibocsátások (B. csoport) jelentése érdekében a forgalomban lévő állományokat az időszak végi árfolyamon, a kibocsátásokat és visszaváltásokat pedig az időszak átlagos árfolyamán számítja át USA-dollárra. Az EKB a Nemzetközi Fizetések Bankja által eredetileg alkalmazott elv érvényesítésével váltja át az adatokat euróra. Az 1999. január 1. előtti időszakok tekintetében ehelyett az ECU és az USA-dollár közötti árfolyamot kell alkalmazni.

FOGALOMTÁR

Alárendelt kötvények, amelyet gyakran neveznek alárendelt tartozásnak is (Subordinated bonds, often referred to as subordinated debt): a kibocsátó intézménnyel szemben fennálló olyan járulékos követelések, amelyeket csak az összes magasabb státuszú követelés (például betétek/hitelek vagy elsődleges hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok) kielégítését követően lehet érvényesíteni, ami bizonyos esetekben a „részvények és egyéb tulajdoni részesedések” egyes jellemzőivel ruházhatja fel azokat.

Biztosítók (Insurance corporations): azon pénzügyi vállalatok és kvázivállalatok, amelyek fő tevékenysége a kockázatok megosztásának formájában megvalósuló pénzügyi közvetítés, főként közvetlen biztosítás vagy viszontbiztosítás formájában (ESA 2010, 2.100–2.104 pont).

Captive finanszírozók és pénzkölcsönzők (Captive financial institutions and money lenders): olyan pénzügyi vállalatok és kvázivállalatok, amelyek nem foglalkoznak sem pénzügyi közvetítéssel, sem kiegészítő pénzügyi szolgáltatások nyújtásával, és amelyek eszközeinek vagy kötelezettségeinek nagy része nem képezi gazdasági műveletek tárgyát a nyílt piacokon. Ez az alszektor magában foglalja az olyan holdingtársaságokat, amelyeknek leányvállalatok egy csoportja felett ellenőrzést biztosító tulajdoni részesedés van a tulajdonukban, és amelyek fő tevékenysége az, hogy a tulajdonukban tartják a csoportot anélkül, hogy bármilyen további szolgáltatást nyújtanának azoknak a vállalkozásoknak, amelyekben tulajdoni részesedéssel rendelkeznek, vagyis nem kezelnek vagy irányítanak más egységeket (ESA 2010, 2.98–2.99 pont).

Egyéb pénzügyi közvetítők a biztosítók és nyugdíjpénztárak kivételével (EPK-k) (Other financial intermediaries except insurance corporations and pension funds, OFIs): pénzügyi vállalatok és kvázivállalatok, amelyek fő tevékenysége a pénzügyi közvetítés, amelynek keretében gazdasági egységekkel szemben olyan kötelezettségeket vállalnak, amelyet nem fizetőeszköz, betét (vagy betét közeli helyettesítője), illetve befektetési alap részvénye/befektetési jegye testesít meg, valamint nem kapcsolódik biztosítási, nyugdíj- és szabványosított garancia-rendszerekhez (ESA 2010, 2.86–2.94 pont).

Egyéb tulajdoni részesedés (Other equity): az összes olyan egyéb tulajdoni részesdés tekintetében lebonyolított tranzakciót tartalmazza, amely nem tartozik a tőzsdei és nem tőzsdei részvények körébe.

Eurokötvények (Eurobonds): olyan kötvények, amelyek általában több ország pénzügyi vállalataiból álló nemzetközi konzorcium közreműködésével, egyidejűleg legalább két ország piacán jelennek meg, és kibocsátásuk devizaneme nem szükségszerűen egyezik meg ezen országok nemzeti fizetőeszközével.

Értékpapír-kibocsátók (Issuers of securities): olyan vállalatok vagy kvázivállalatok, amelyek értékpapír-kibocsátással foglalkoznak, és amelyeket ezen eszközök tulajdonosaival szemben a kibocsátás feltételeivel összhangban jogi kötelezettség terhel.

Értékpapírosítás (Securitisation): fogalommeghatározását az 1075/2013/EU rendelet (EKB/2013/40) 1. cikkének 2. pontja tartalmazza.

Értékpapírosítási tranzakciókban részt vevő pénzügyi közvetítő vállalatok (PKV-k) (Financial vehicle corporations engaged in securitisation transactions, FVCs): fogalommeghatározását az 1075/2013/EU rendelet (EKB/2013/40) 1. cikkének 1. pontja tartalmazza.

Felosztott részvénykibocsátások (Split share issues): olyan részvénykibocsátások, amelyek esetében a vállalat vagy a kvázivállalat bizonyos arányban megnöveli vagy megduplázza a részvények számát.

Fix kamatozású kibocsátások (Fixed rate issues): minden olyan kibocsátás, amely esetében az értékpapír fő szelvényének kamatozásán alapuló kifizetés a teljes futamidő alatt változatlan.

Globális kötvények (Global bonds): olyan kötvények, amelyeket egyidejűleg bocsátanak ki a belföldi és az europiacon.

Háztartások (Households): az egyéneket és az egyének csoportjait foglalja magában, egyrészt mint fogyasztókat, másrészt mint olyan vállalkozókat, akik piacra szánt javakat állítanak elő és pénzügyi vagy nem pénzügyi szolgáltatásokat nyújtanak (azaz piaci termelők), feltéve hogy a javak és szolgáltatások előállítását nem kvázivállalatként kezelt elkülönült gazdasági egységek keretében végzik. Ide tartoznak azok az egyének vagy csoportok is, akik kizárólag saját végső felhasználásra állítanak elő javakat vagy nem pénzügyi szolgáltatásokat (ESA 2010, 2.118–2.128 pont).

Háztartásokat segítő nonprofit intézmények (Non-profit institutions serving households, NPISHs): olyan nonprofit intézmények, amelyek önálló jogi személyiséggel rendelkeznek, háztartásokat segítő tevékenységet folytatnak, és nem piaci magántermelők. Fő bevételi forrásuk a háztartásoktól mint fogyasztóktól származó önkéntes pénzbeli és természetbeni hozzájárulások, a kormányzati kifizetések és a tulajdonból származó jövedelem (ESA 2010, 2.129–2.130 pont).

Hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok (Debt securities): az adósság tényét tanúsító, átruházható pénzügyi eszközök, amelyekkel általában másodlagos piacokon kereskednek vagy velük ellenirányú ügylet köthető a piacon, és amelyek tulajdonosuknak nem biztosítanak tulajdonjogot az azt kibocsátó intézményben.

Hosszú lejáratú, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok (Long-term debt securities): olyan, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok, amelyek eredeti lejárata egy évnél hosszabb; a hosszú lejáratú értékpapírokat általában szelvényekkel bocsátják ki.

Ingyenes részvények kibocsátása (Issue of bonus shares): új részvények részvényesekre történő allokációja részvénytulajdonuk arányában.

Kamatszelvény nélküli kötvények (Zero coupon bonds): ide tartozik minden olyan kibocsátás, amelyhez nem tartozik szelvénybeváltás. Az ilyen kötvényeket általában névérték alatt bocsátják ki és névértéken vásárolják vissza. Ide tartoznak azok a kötvények is, amelyeket névértéken bocsátottak ki és névértéken vásárolnak vissza, például az olyan kötvények, amelyek visszaváltási értéke egy árfolyamhoz vagy indexhez kötődik. A diszkont vagy felár többnyire a kötvény futamideje alatt felhalmozott kamattal egyenértékű.

Képzett rezidens egységek (Notional resident units): a) a nem rezidens egységek azon részei, amelyek elsődleges gazdasági érdekeltségének központja az adott ország gazdasági területén található (amely általában azt jelenti, hogy azok ott legalább egy évig gazdasági műveleteket folytatnak); b) az ország gazdasági területén föld- vagy épülettulajdonnal rendelkező nem rezidens egységek e tulajdonosi minőségükben, és kizárólag az ilyen földet vagy épületeket érintő gazdasági műveletek vonatkozásában.

Kibocsátó rezidens országa (Residency of issuer): egy kibocsátó egység abban az esetben tekintendő az adatszolgáltató országban rezidensnek, ha gazdasági érdekeltségének központja az adatszolgáltató ország gazdasági területén helyezkedik el – azaz ha e területen tartósan (egy évig vagy hosszabb ideig) gazdasági tevékenységet folytat.

Kiegészítő pénzügyi tevékenységet végző szervezetek (Financial auxiliaries): azon pénzügyi vállalatok és kvázivállalatok, amelyek maguk nem pénzügyi közvetítők, de fő tevékenységük pénzügyi közvetítéshez szorosan kapcsolódó tevékenység. Az olyan központi ügyintézési helyek, amelyek valamennyi leányvállalata vagy azok többsége pénzügyi vállalat, kiegészítő pénzügyi tevékenységet végző szervezetek (ESA 2010, 2.95–2.97 pont).

Korlátozott felelősség mellett működő társaságok által kibocsátott, osztalékként juttatott részvények (Dividend shares issued by limited liability companies): olyan értékpapírok, amelyek a származási országuk és körülményeik alapján számos néven ismertek, így például alapítói részvények, nyereségrészvények, osztalékként juttatott részvények stb. Ezek az értékpapírok: a) nem részei a jegyzett tőkének; b) szigorú értelemben véve nem biztosítanak tulajdonosuknak a vállalatban társtulajdonosi jogot; és c) tulajdonosuk nem jogosult a jegyzett tőkére kifizetett osztalékok után fennmaradó nyereségből való részesedésre, illetve a felszámolás után fennmaradó többlet hányadára.

Korlátozott felelősség mellett működő társaságok által kibocsátott tőkerészvények (Capital shares issued by limited liability companies): olyan értékpapírok, amelyek biztosítják tulajdonosuknak a vállalatban a társtulajdonosi jogot, valamint a teljes felosztott nyereségből és felszámolás esetén a nettó eszközökből való részesedést.

Korlátozott felelősség mellett működő társaságok visszavásárolt részvényei (Redeemed shares in limited liability companies): olyan értékpapírok, amelyek tőkéje visszafizetésre került, de amelyet megtartanak a részvényesek, akik továbbra is közös tulajdonosok maradnak és akik továbbra is jogosultak arra, hogy részesedjenek a fennmaradó jegyzett tőke utáni osztalékfizetés nyomán megmaradó nyereségből, illetve abból a többletből, ami felszámoláskor esetleg marad, azaz a fennmaradó jegyzett tőkével csökkentett nettó eszközökből.

Kormányzat (General government): magában foglalja mindazokat a gazdasági egységeket, amelyek nem piaci termelők, kibocsátásuk egyéni vagy közösségi fogyasztásra szolgál, és amelyek finanszírozása a többi szektorhoz tartozó egységek által teljesített kötelező hozzájárulással történik, valamint mindazokat a gazdasági egységeket, amelyek fő tevékenysége a nemzeti jövedelem és vagyon újraelosztása (ESA 2010, 2.111–2.113 pont). A kormányzat magában foglalja a központi kormányzatot, a tartományi kormányzatot, a helyi önkormányzatot és a társadalombiztosítási alapokat (ESA 2010, 2.114–2.117 pont).

Központi bank (Central bank): olyan pénzügyi vállalat és kvázivállalat, amelynek fő funkciója a fizetőeszköz-kibocsátás, a fizetőeszköz belső és külső értékének fenntartása, és az ország nemzetközi fizetőeszköz-tartalékai egészének vagy egy részének kezelése.

Központi kormányzat (Central government): az állam közigazgatási egységei és az olyan központi kormányzati szervek, amelyek illetékessége kiterjed az ország egész gazdasági területére, a társadalombiztosítási alapokat kezelő szervek kivételével (ESA 2010, 2.114 pont).

Leányvállalatok (Subsidiaries): olyan különálló, bejegyzett egységek, amelyekben egy másik jogalanynak többségi vagy kizárólagos részesedése van.

Monetáris pénzügyi intézmények (MPI-k) a központi bankok kivételével (Monetary financial institutions [MFIs] other than central banks): fogalommeghatározását az 1071/2013/EU rendelet (EKB/2013/33) 1. cikke tartalmazza.

Nem pénzügyi vállalatok (Non-financial corporations): olyan önálló jogi személyiséggel rendelkező gazdasági egységek, amelyek piaci termelők, és amelyek fő tevékenysége a javak előállítása és a nem pénzügyi szolgáltatások nyújtása. Ez a szektor magában foglal nem pénzügyi kvázivállalatokat is (ESA 2010, 2.45–2.54 pont).

Nem rezidens kibocsátók (Non-resident issuers): olyan egységekből állnak, amelyek: a) az adatszolgáltató ország gazdasági területén találhatók, de az adatszolgáltató ország területén nem végeznek egy évig vagy annál hosszabb ideig gazdasági tevékenységet, és nem is szándékoznak ilyet végezni; vagy b) az adatszolgáltató ország gazdasági területén kívül találhatók.

Nem tőzsdei részvények, a befektetési alapok részvényei kivételével (Unlisted shares, excluding investment fund shares): olyan tulajdoni részesedést megtestesítő értékpapírok, amelyeket nem jegyeznek tőzsdén.

Nemzetközi intézmények (International institutions): ide tartoznak a nemzetek feletti és nemzetközi szervezetek, mint az Európai Beruházási Bank, az IMF és a Világbank.

Nyugdíjpénztárak (Pension funds): azok a pénzügyi vállalatok és kvázivállalatok, amelyek fő tevékenysége a biztosított személyek társadalmi kockázatainak és szükségleteinek megosztása (társadalombiztosítás) keretében megvalósuló pénzügyi közvetítés. A nyugdíjpénztárak mint társadalombiztosítási rendszerek nyugdíjjövedelmet, valamint gyakran haláleseti és fogyatékossági juttatásokat is biztosítanak (ESA 2010, 2.105–2.110 pont).

Rövid lejáratú, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok (Short-term debt securities): hitelviszonyt megtestesítő olyan értékpapírok, amelyek eredeti lejárata egy év vagy egy évnél rövidebb; a rövid lejáratú értékpapírokat általában diszkontálva bocsátják ki. Nem tartoznak ebbe az alcsoportba az olyan értékpapírok, amelyek elvileg átruházhatók, de a gyakorlatban ennek nagyon korlátozott a lehetősége.

Tartományi kormányzat és helyi önkormányzat (State and local government): a tartományi kormányzat azokat a közigazgatási szervezeteket jelenti, amelyek elkülönült gazdasági egységek, és a társadalombiztosítási alapok kezelését kivéve, bizonyos kormányzati funkciókat gyakorolnak a központi kormányzati szint alatt és a helyi önkormányzati szint felett. A helyi önkormányzatok olyan közigazgatási egységek, amelyek hatásköre csak az ország gazdasági területének helyi részére terjed ki, a társadalombiztosítási alapokat kezelő szervezek helyi képviseletei kivételével (ESA 2010, 2.115–2.116 pont).

Társadalombiztosítási alapok (Social security funds): azok a központi, tartományi és helyi gazdasági egységek, amelyek fő tevékenysége a társadalmi juttatások biztosítása, és megfelelnek a következő két feltételnek: a) törvény vagy más szabályozás erejénél fogva a lakosság bizonyos csoportjai kötelesek a rendszerben részt venni, vagy abba járulékot fizetni; és b) a társadalombiztosítási járulékok és juttatások megállapítása vagy jóváhagyása a kormányzat felelősségi körébe tartozik, függetlenül felügyeleti szervként vagy munkáltatóként betöltött szerepétől (ESA 2010, 2.117 pont).

Tőzsdei részvények vagy tőzsdén jegyzett részvények, kivéve a befektetési alapok részvényeit/befektetési jegyeit (Listed shares, also referred to as quoted shares, excluding investment fund’s shares/units): olyan tulajdoni részesedést megtestesítő értékpapírok, amelyeket egy tőzsdén jegyeznek. Az adott tőzsde lehet elismert értékpapírtőzsde vagy a másodlagos értékpapírpiac valamilyen más formája. A tőzsdei részvényeket tőzsdén jegyzett részvényeknek is nevezik. A tőzsdei részvények tőzsdei árfolyamának megléte azt jelenti, hogy a napi árfolyamok általában közvetlenül rendelkezésre állnak.

Változó kamatozású értékpapírok (Variable rate issues): olyan szelvényes értékpapírok, amelyek esetén a szelvény vagy a tőke egy független kamatláb vagy index alapján időszakosan korrekcióra kerül.

Zártkörű kibocsátások (Private placements): a tulajdonosi részesedést megtestesítő értékpapírok nyilvános meghirdetés nélküli, egyetlen vagy korlátozott számú vevőnek történő értékesítése.

Zártkörű kibocsátású kötvények (Privately issued bonds): olyan kötvények, amelyek kétoldalú megállapodás értelmében csak egyes befektetők számára állnak rendelkezésre, amennyiben legalább potenciálisan átruházhatók.

(1) Amennyiben az adatszolgáltatók az ezen iránymutatásban kifejezetten nem szabályozott módszertani kérdéssel szembesülnek, az Európai Unió-beli nemzeti és regionális számlák európai rendszeréről szóló, 2013. május 21-i 549/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (HL L 174., 2013.6.26., 1. o.) A. mellékletében rögzített, nemzeti és regionális számlák felülvizsgált európai rendszerét (ESA 2010) kell alkalmazniuk.

(*1) Az „egyéb devizanemekben” minden más devizanemre utal, ideértve az euroövezeten kívüli tagállamok nemzeti devizanemeit.

(*2) A nem részvény hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok a „nem részvény értékpapírok, a pénzügyi derivatívák kivételével”-re utal.

(*3) A nettó kibocsátások csak akkor szükséges, ha az NKB-k nem tudnak bruttó kibocsátásokat vagy visszaváltásokat továbbítani.

((†)) A tőzsdei részvények a „tőzsdei részvények, a befektetési alapok és pénzpiaci alapok részvényeinek/befektetési jegyeinek kivételével”-re utal.

(2) Lásd az ESA 2010 2.07 pontját.

(3) Az Európai Parlament és a Tanács 549/2013/EU rendelete (2013. május 21.) az Európai Unió-beli nemzeti és regionális számlák európai rendszeréről (HL L 174., 2013.6.26., 1. o.).

(4) A pénzpiaci alapok szektoráról nem történik adatgyűjtés.

(5) A befektetési alapok szektoráról nem történik adatgyűjtés.

(6) A gyakorlatban a nyugdíjpénztárak nem bocsátanak ki hitelviszonyt megtestesítő értékpapírokat.

(7) Lásd az ESA 2010 2.17–2.20 pontját.

(8) Lásd az ESA 2010 5.102 pontját.

(9) Az ESA 2010 F.3 kategóriája.

(10) Az ESA 2010 F.511 kategóriája.

(11) Az ESA 2010 F.512 kategóriája.

(12) Az ESA 2010 F.519 kategóriája.

(13) Az NKB-k az A. csoportot jelentik, a Nemzetközi Fizetések Bankja pedig a B. csoportot.

(14) Nem számít pénzügyi tranzakciónak; lásd az ESA 2010 5.158 és 6.59 pontját és e melléklet 2. szakasza 5. pontjának b) alpontját.

(15) A másodlagos piacokon folytatott, tulajdonosváltozással járó tranzakció; nem tartozik ebbe a statisztikába.

(16) Két pénzügyi tranzakciónak kell tekinteni; lásd az ESA 2010 5.96 és 6.25 pontját és e melléklet 2. szakasza 5. pontja a) alpontjának ii. alpontját.

(17) A másodlagos piacokon folytatott, tulajdonosváltozással járó tranzakció; nem tartozik ebbe a statisztikába.

(18) A „névérték”, a „piaci érték” és a „nominálérték” meghatározására vonatkozó további részletekért lásd az ESA 2010 5.90, 7.38 és 7.39 pontját.

(19) 1999. január 1. óta a belföldi rezidensek által euróban kibocsátott értékpapírok tekintetében (az A. csoport egyik része) nincs szükség árfolyam-értékelésre, a belföldi rezidensek által euróban/kapcsolódó nemzeti pénznemben kibocsátott értékpapírokat (az A. csoport másik része) pedig az 1998. december 31-i visszavonhatatlan árfolyamon kell átszámítani euróra.

(20) Lásd az ESA 2010 6.64 pontját.