1.

A következő eljárásokat kell alkalmazni a minták klinikai vizsgálata és a mintavétel során: a) a klinikai vizsgálatnak és a laboratóriumi vizsgálatok céljából történő mintavételnek a következőkre kell kiterjednie: i. a jegyzékbe foglalt fajokhoz tartozó, A kategóriájú betegségek klinikai tüneteit mutató tenyésztett víziállatok; valamint ii. azok a tenyésztett víziállatok, amelyek valószínűleg a gyaníthatóan felmerült/megerősített A kategóriájú betegségben hullottak el a közelmúltban; valamint iii. azok a tenyésztett víziállatok, amelyek járványügyi kapcsolatban állnak egy A kategóriájú betegség gyanús vagy megerősített esetével. b) a begyűjtendő minták minimális száma: Forgatókönyv Állatfajta Fokozott mortalitásra vonatkozó jelentés Fertőzött állatok bevezetése Megfigyelt kórbonctani vagy klinikai tünetek Egyéb körülményeken alapuló gyanú Puhatestűek (egész állat) 30 30 — 150 Rákfélék 10 10 150 Halak — — 10 30 c) a puhatestűekből történő mintavételre a következő további kritériumok alkalmazandók: i. a mintavétel céljára olyan állatokat kell kiválasztani, amelyeknél felmerül a fertőzöttség gyanúja. Amennyiben a gyaníthatóan fertőzött állatpopulációkban jelen vannak jegyzékbe foglalt fajok, a mintavétel céljára azokat kell kiválasztani; ii. ha előfordulnak legyengült, nyitott vagy frissen elhullott, de bomlásnak még nem indult puhatestűek, elsőként ezeket az egyedeket kell kiválasztani. Ha ilyen puhatestűek nem fordulnak elő, a kiválasztott puhatestűek között szerepelniük kell a legidősebb egészséges puhatestűeknek; iii. ha a létesítmény a puhatestűek tenyésztéséhez egynél több vízforrást használ, a puhatestűek mintavételezését minden vízforrásra kiterjedőnek kell végezni, biztosítva, hogy azok arányosan képviseljék a létesítmény valamennyi részét a mintában; iv. a láthatólag azonos járványügyi állapotú puhatestű-tenyésztési létesítmények csoportján végzett mintavétel során a mintába reprezentatív számú mintavételi pontról származó puhatestűnek kell bekerülnie. E mintavételi pontok kiválasztásakor a figyelembe veendő fő tényezők a következők: az állománysűrűség, a vízáramlatok, a jegyzékbe foglalt fajok jelenléte, a fogékony és a vektorfajok jelenléte, a batimetria és a gazdálkodási gyakorlatok. A mintavételnek ki kell terjednie a puhatestű-tenyésztési létesítményen vagy létesítményeken belül és az annak vagy azoknak a közelében található természetes begyűjtési helyekre is. d) a rákfélékből történő mintavételre a következő további kritériumok alkalmazandók: i. ha a termelési egységekben előfordulnak a jegyzékbe foglalt fajokhoz tartozó legyengült vagy elhullásközeli állapotban lévő rákfélék, elsőként ezeket az egyedeket kell kiválasztani. Ha ilyen állatok nem fordulnak elő, a mintába különböző évek osztályaiba tartozó és az egyes csoportokat arányosan képviselő számú rákféle egyedet kell kiválasztani; ii. ha a létesítmény a rákfélék tenyésztéséhez egynél több vízforrást használ, a jegyzékbe foglal fajokhoz tartozó rákfélék mintavételezését minden vízforrásra kiterjedőnek kell végezni, biztosítva, hogy azok arányosan képviseljék a létesítmény valamennyi részét a mintában; iii. amennyiben a jegyzékbe foglalt fajok vadon élő populációinak e rendelet 102. cikkének a) pontja szerinti mintavételezésére van szükség, a mintavételi pontok számát és földrajzi eloszlását úgy kell meghatározni, hogy az megfelelő mértékben lefedje a gyaníthatóan fertőzött területet. A mintavételi pontoknak azon – tengeri, torkolatvidéki, folyami és tavi – ökoszisztémák szempontjából is reprezentatívnak kell lenniük, amelyekben a fogékony fajok vadon élő populációi találhatók. e) a halakból történő mintavételre a következő további kritériumok alkalmazandók: i. ha legyengült, rendellenesen viselkedő vagy frissen elhullott (bomlásnak még nem indult) halak is előfordulnak, akkor azokat kell kiválasztani. Ha ilyen állatok nem fordulnak elő, a mintába különböző évek osztályaiba tartozó és az egyes csoportokat arányosan képviselő számú halat kell kiválasztani a jegyzékbe foglalt fajokból; ii. ha a létesítmény a halak tenyésztéséhez egynél több vízforrást használ, a jegyzékbe foglal fajokhoz tartozó halak mintavételezését minden vízforrásra kiterjedőnek kell végezni, biztosítva, hogy azok arányosan képviseljék a létesítmény valamennyi részét a mintában; iii. ha a halak között van szivárványos pisztráng (Onchorynchus mykiss) vagy sügér (Perca fluviatilis), akkor mintavétel céljára kizárólag azokat lehet kiválasztani. Ha sem szivárványos pisztráng, sem sügér nem fordul elő, a mintának az előforduló összes többi jegyzékbe foglalt faj tekintetében kell reprezentatívnak lennie az a)–d) pontokban szereplő kritériumoknak megfelelően; iv. amennyiben a jegyzékbe foglalt fajok vadon élő populációinak e rendelet 102. cikkének a) pontja szerinti mintavételezésére van szükség, a mintavételi pontok számát és földrajzi eloszlását úgy kell meghatározni, hogy az megfelelő mértékben lefedje a gyaníthatóan fertőzött területet. A mintavételi pontoknak azon – tengeri, torkolatvidéki, folyami és tavi – ökoszisztémák szempontjából is reprezentatívnak kell lenniük, amelyekben a fogékony fajok vadon élő populációi találhatók. f) a mintavételhez használt szervek kiválasztását, valamint a minták előkészítését, tárolását és laboratóriumba szállítását az Európai Unió adott betegséggel foglalkozó referencialaboratóriumának ajánlásai szerint kell végrehajtani.