A.

Az I. melléklet a következőképpen módosul: 1. Az 1. szakaszban a „II–XI. melléklet és a XIII–XV. melléklet” szavak helyébe a „II–XI. melléklet és a XIII–XVIII. melléklet” szavak lépnek: 2. A 2. szakasz a következőképpen módosul: a) A bevezető részben a „II–XV. melléklet” szavak helyébe a „II–XVIII. melléklet” szavak lépnek. b) Az (3) bekezdés a következő j) ponttal egészül ki: „j) »mérési pont«: az a kibocsátó forrás, amelyre a kibocsátás mérése céljából folyamatos kibocsátásmérő rendszereket alkalmaznak, vagy egy csővezeték-rendszer azon keresztmetszete, amelynek vonatkozásában a CO2-áramlást folyamatos mérőrendszerekkel meghatározzák.” c) A szöveg a következő (7) bekezdéssel egészül ki: „(7) Az üvegházhatású gázok leválasztásával, szállításával és geológiai tárolásával kapcsolatos tevékenységekből származó üvegházhatásúgáz-kibocsátások vonatkozásában a következő fogalommeghatározások alkalmazandók: a) »CO2 geológiai tárolása«: a 2009/31/EK irányelv 3. cikke (1) bekezdésének megfelelően a »CO2 geológiai tárolása«; b) »tárolóhely«: a 2009/31/EK irányelv 3. cikkének (3) bekezdése szerinti »tárolóhely«; c) »tárolókomplexum«: a 2009/31/EK irányelv 3. cikkének (6) bekezdése szerinti »tárolókomplexum«; d) »a CO2 szállítása«: a CO2 csővezetékeken keresztüli elszállítása geológiai tárolás céljából a 2009/31/EK irányelv szerint engedélyezett tárolóhelyre; e) »szállítóhálózat«: a 2009/31/EK irányelv 3. cikkének (22) bekezdése szerinti »szállítóhálózat«; f) »CO2-leválasztás«: a máskülönben kibocsátásra kerülő CO2 gázáramoktól való leválasztására irányuló tevékenység, a CO2 elszállítása és egy a 2009/31/EK irányelv szerint engedélyezett tárolóhelyen való geológiai tárolása céljából; g) »leválasztó létesítmény«: a CO2 leválasztását végző létesítmény; h) »diffúz kibocsátás«: olyan forrásokból származó szabálytalan vagy nem szándékos kibocsátás, amelyek helye nem határozható meg, vagy amelyek az egyéni nyomon követéshez túlságosan sokfélék vagy kisméretűek, például az egyébként érintetlen tömítéseken vagy szelepeken keresztül, illetve intermedier kompresszorállomásokból és intermedier tárolólétesítményekből távozó kibocsátások; i) »légkörbe visszajuttatott kibocsátások«: egy meghatározott kibocsátási ponton keresztül a létesítményből szándékosan a légkörbe juttatott kibocsátások; j) »vízoszlop«: a 2009/31/EK irányelv 3. cikkének (2) bekezdése szerinti »vízoszlop«; k) »fokozott szénhidrogén-kinyerés«: szénhidrogének kinyerése a víz besajtolása útján vagy más módszerrel kinyert mennyiségen túl; l) »szivárgás«: a geológiai tárolás összefüggésében a 2009/31/EK irányelv 3. cikke (5) bekezdése szerinti »szivárgás«.” 3. A 4. szakasz a következőképpen módosul: a) a 4.1. szakasz a második bekezdés után a következő új bekezdéssel egészül ki: „Amennyiben egy, a 2009/31/EK irányelv szerinti tárolókomplexumból származó szivárgásokat azonosítanak, és azok kibocsátáshoz vagy CO2 vízoszlopba juttatásához vezetnek, akkor ezeket a szivárgásokat az adott létesítmény vonatkozásában kibocsátási forrásként nyilvántartásba kell venni, és a XVIII. mellékletben szereplő rendelkezéseknek megfelelően gondoskodni kell nyomon követésükről. Az illetékes hatóság jóváhagyása alapján el lehet tekinteni a szivárgás kibocsátási forrásként történő nyilvántartásba vételétől, amennyiben a 2009/31/EK irányelv 16. cikke szerinti korrekciós intézkedésekre került sor, és már nem mutatható ki a szivárgásból származó kibocsátás vagy vízoszlopba juttatás.” b) a 4.3. szakasz a negyedik bekezdés után a következő albekezdésekkel egészül ki: „o) adott esetben a hőmérséklet és a nyomás mérésére szolgáló berendezések szállítóhálózaton belüli elhelyezkedése; p) adott esetben a szállítóhálózatból történő szivárgás megelőzésére, azonosítására és mennyiségének meghatározására szolgáló eljárások; q) a szállítóhálózatok esetében annak hatékony biztosítására irányuló eljárások, hogy a CO2-t csak olyan létesítményeknek adják át, amelyek az üvegházhatású gáz kibocsátására vonatkozó érvényes engedéllyel rendelkeznek, vagy ahol az e melléklet 5.7. szakaszának megfelelően valamennyi kibocsátott CO2-mennyiséget ténylegesen nyomon követik és beszámítják; r) amennyiben e melléklet 5.7. szakaszával összhangban CO2-átadásra kerül sor, gondoskodni kell az átadó és az átvevő létesítmények azonosításáról. Az üvegházhatású gáz kibocsátására vonatkozó engedéllyel rendelkező létesítmények esetében a létesítménynek a 2003/87/EK irányelv 19. cikke alapján rendeletben meghatározott azonosító kódját kell feltüntetni; s) adott esetben a CO2-t e melléklet 5.7. szakasza alapján átadó létesítmények közötti CO2-átadási pontokon használt folyamatos mérőrendszerek leírása; t) adott esetben a potenciális szivárgásokból származó kibocsátások vagy az ilyen szivárgások folytán a vízoszlopba juttatott CO2 mennyiségének meghatározási módszere, illetve a szivárgásokból származó tényleges kibocsátások vagy a szivárgások folytán a vízoszlopba juttatott CO2 mennyiségének meghatározására alkalmazott és lehetőség szerint adaptált módszerek a XVIII. mellékletnek megfelelően.” c) a 4.3. szakasz hatodik bekezdésének helyébe a következő szöveg lép: „A nyomonkövetési terv részét képező nyomonkövetési módszertan lényeges változását jóvá kell hagyatni az illetékes hatósággal, ha az a következőket érinti: — a létesítmény 1. táblázat szerinti besorolásának változása, — a kibocsátások meghatározására használt módszer megváltoztatása számításon alapulóról mérésen alapulóra, vagy fordítva, — a tevékenységre vonatkozó adatok vagy adott esetben más paraméterek bizonytalanságának olyan növekedése, amely a meghatározási szint megváltozását vonja maga után, — a tárolóhelyeken keletkező szivárgásokból származó kibocsátások mennyiségi meghatározási módszerének alkalmazása vagy adaptálása.” 4. Az 5. szakasz a következőképpen módosul: a) az 5.1. szakaszban a „Technológiai kibocsátások” cím utolsó bekezdésében a „II–XI. mellékletben” szavak helyébe a „II–XI., valamint a XVI., a XVII. és a XVIII. mellékletben” szavak lépnek az egész bekezdésben; b) az 5.2. szakasz első mondatában a „II–XI., a XIV. és a XV. mellékletben” szavak helyébe a „II–XI. mellékletben és a XIV–XVIII. mellékletben” szavak lépnek. 5. Az 5.7. szakasz helyébe a következő szöveg lép: „5.7 ÁTADOTT CO2 Az illetékes hatóság jóváhagyásától függően az üzemeltető a létesítmény számított kibocsátásából levonhatja azt a CO2-mennyiséget, amely nem került kibocsátásra a létesítményből, hanem átadták a létesítményen kívülre: — tiszta anyagként, vagy közvetlenül felhasználták és megkötötték termékekben vagy alapanyagként felhasználták, vagy — üvegházhatású gáz kibocsátására vonatkozó engedéllyel rendelkező létesítménybe, kivéve, ha a XVII. vagy a XVIII. mellékletben szereplő eltérő rendelkezések alkalmazandók, feltéve, hogy ez a levonás tükröződik a tevékenységre és létesítményre vonatkozó azon csökkenésben, amelyet az adott tagállam az Egyesült Nemzetek Éghajlat-változási Keretegyezménye titkárságának benyújtott nemzeti jelentésben szerepeltet. Ezekről a CO2-mennyiségekről minden olyan létesítmény esetében jelentést kell készíteni, amelybe vagy amelyből CO2-t adtak át, és azoknak kísérő adtaként szerepelnie kell mind az átadó, mind pedig az átvevő létesítmény éves kibocsátási jelentésében. Másik létesítménybe való átadás esetében az átvevő létesítmény az átvett CO2-mennyiséget hozzáadja saját számított kibocsátásához, kivéve, ha a XVII. vagy a XVIII. mellékletben szereplő egyéb követelmények alkalmazandók. A 2003/87/EK irányelv 21. cikke értelmében a tagállamoknak jelenteniük kell a Bizottságnak a vonatkozó átadó és átvevő létesítményeket. Az említett irányelv hatálya alá tartozó létesítménybe történő átadás esetében az átadó létesítmény éves kibocsátási jelentésében megnevezi az átvevő létesítményt, feltüntetve az átvevő létesítménynek az említett irányelv 19. cikke alapján rendeletben meghatározott létesítményazonosító kódját. Az átvevő létesítmény ugyanezzel a módszerrel megnevezi az átadó létesítményt. A létesítményen kívülre átadott CO2 lehetséges esetei, többek között: — üdítőitalok szénsavas dúsítására használt tiszta CO2, — szárazjégként hűtési célra használt tiszta CO2, — tűzoltó anyagként, hűtőközegként vagy laborgázként használt tiszta CO2, — csávázáshoz használt tiszta CO2, — az élelmiszer- vagy vegyiparban oldószerként használt tiszta CO2, — a vegyiparban és a cellulóziparban termékekben vagy alapanyagokban felhasznált vagy megkötött CO2 (például karbamidhoz vagy lecsapatott karbonátokhoz), — füstgázok félszáraz mosásából származó porlasztott abszorpciós termékben (SDAP) megkötött karbonátok, — leválasztó létesítményeknek átadott CO2, — a leválasztó létesítményekből származó, a szállítóhálózatba átadott CO2, — a szállítóhálózatból a tárolóhelyre átadott CO2. Hacsak a tevékenységspecifikus mellékletek nem írják elő más követelmények alkalmazását, az éves átadott CO2 vagy karbonát tömegét legfeljebb 1,5 %-os bizonytalansági tényezővel kell meghatározni, akár közvetlenül, térfogat- vagy tömegárammérővel vagy tömegméréssel, akár közvetve, a szóban forgó termék (például karbonátok vagy karbamid) tömegéből, az adott módszer használhatóságától függően. Abban az esetben, ha az átadott CO2 mennyiségét mind az átadó, mind pedig az átvevő létesítményben megmérik, akkor az átadott, illetve az átvett CO2-mennyiségnek meg kell egyeznie. Amennyiben a mért értékek közötti elérés olyan határértékek között mozog, amely a mérőrendszerek bizonytalansági tényezőjével magyarázható, akkor a két mért érték számtani átlagát kell mind az átadó, mind pedig az átvevő létesítmény kibocsátási jelentésében feltüntetni. A kibocsátási jelentésben nyilatkozatot kell feltüntetni arról, hogy ezt az értéket összehangolták az átadó, illetőleg az átvevő létesítménnyel. A mért értéket kísérő adatként kell jelenteni. Amennyiben a mért értékek közötti eltérés nem magyarázható a mérőműszerek bizonytalansági tartományával, az érintett létesítmények üzemeltetői a mért értékeket konzervatív korrekciók alkalmazásával (vagyis a kibocsátásokat nem alábecsülve) kiigazítják. Ezt a kiigazítást az átadó és az átvevő létesítmény hitelesítői ellenőrzik, és az illetékes hatóság hagyja jóvá. Azokban az esetekben, amikor az átadott CO2 egy része biomasszából keletkezett, vagy ha a létesítményre csak részben vonatkozik a 2003/87/EK irányelv, az üzemeltető az átadott CO2 tömegének csak azt a részét vonja le, amely az irányelv alá tartozó tevékenységekben használt fosszilis tüzelőanyagokból és más anyagokból származik. A szóban forgó elszámolási módszereknek konzervatívaknak kell lenniük, és azokat jóvá kell hagyatni az illetékes hatósággal. Amennyiben az átadó létesítményben mérésen alapuló módszert alkalmaznak, a biomasszából keletkezett CO2 átadott/átvett teljes mennyiségét mind az átadó, mind pedig az átvevő létesítmény jelentésében kísérő adatként fel kell tüntetni. Az átvevő létesítménynek e célból nem kell saját méréseket végeznie, a biomasszából keletkezett CO2-mennyiséget az átadó létesítmény adatait felhasználva tünteti fel jelentésében.” 6. A 6.3. szakasz c) alszakaszának harmadik bekezdésében a „II-XI. melléklet” szavak helyébe a „II-XI. melléklet, valamint XVI., XVII. és XVIII. melléklet” szavak lépnek. 7. A 7.1. szakasz ötödik bekezdésében a „II–XI., XIV. és XV. mellékletében ” szavak helyébe a „II–XI. mellékletében és XIV–XVIII. mellékletében” szavak lépnek. 8. A 8. szakasz a következőképpen módosul: a) az ötödik bekezdés 6. albekezdésében az „I–XI. mellékletben” szavak helyébe az „I–XI. mellékletben, valamint a XVI., a XVII. és a XVIII. mellékletben” szavak lépnek; b) az ötödik bekezdés a bekezdés végén új albekezdéssel egészül ki: „10. adott esetben a más létesítményekbe átadott vagy más létesítményekből átvett CO2 mennyisége, feltüntetve a létesítménynek a 2003/87/EK irányelv 19. cikke alapján rendeletben meghatározott azonosító kódját.”; c) a szakasz a következő új hatodik bekezdéssel egészül ki: „Az illetékes hatóság engedélyezheti a CO2-tárolóhelyek üzemeltetőinek, hogy a tárolóhelyek bezárását követően olyan egyszerűsített kibocsátási nyilatkozatot nyújtsanak be, amely legalább az 1. és a 9. pontban felsorolt elemeket tartalmazza, feltéve, ha az üvegházhatású gáz kibocsátására vonatkozó engedély nem tüntet fel kibocsátási forrást.” 9. A 9. szakasz vége az alábbi új bekezdéssel egészül ki: „A következő kiegészítő információkat kell megőrizni a CO2 leválasztásával, szállításával és geológiai tárolásával kapcsolatos tevékenységek tekintetében: — adott esetben a CO2 geológiai tárolását végző létesítmények által a tárolókomplexumba besajtolt CO2 mennyiségéről vezetett dokumentáció, — adott esetben a szállítóhálózatra vonatkozó, reprezentatív módon összesített nyomás- és hőmérsékletadatok, — adott esetben a tárolási engedély egy példánya, amely a 2009/31/EK irányelv 9. cikkének megfelelően tartalmazza a jóváhagyott nyomonkövetési tervet, — adott esetben a 2009/31/EK irányelv 14. cikkének megfelelően benyújtott jelentések, — adott esetben a 2009/31/EK irányelv 15. cikkének megfelelően elvégzett ellenőrzések eredményéről szóló jelentések, — adott esetben a 2009/31/EK irányelv 16. cikkének megfelelően végrehajtott korrekciós intézkedésekkel kapcsolatos dokumentáció.”