A Tanács irányelve

(1976. december 21.)

a friss hús Közösségen belüli kereskedelmét érintő egészségügyi problémákról

(77/99/EGK)

AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,

tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 43. és 100. cikkére,

tekintettel a Bizottság javaslatára,

tekintettel az Európai Parlament véleményére [1],

mivel a piacok közös szervezésének kialakítása óta a húskészítmények a Közösségen belül szabadon forgalmazhatók; mivel ugyanakkor e termékek Közösségen belüli kereskedelmét akadályozzák az egyes tagállamokban e területen meglévő eltérő egészségügyi követelmények; mivel ezen eltérések megszüntetése érdekében a nemzeti követelményeket egységes rendelkezésekkel kell felváltani;

mivel a termékek minőségének egészségügyi szempontból történő biztosítása érdekében szükséges, hogy előállításukhoz csak olyan friss húst használjanak fel, amelyet az alábbi irányelvekben meghatározott közösségi előírásoknak megfelelően nyertek: a legutóbb a 75/379/EGK irányelvvel [2] módosított, a friss hús Közösségen belüli kereskedelmét érintő egészségügyi problémákról szóló, 1964. június 26-i 64/433/EGK tanácsi irányelv [3], a legutóbb a 75/379/EGK irányelvvel módosított, a friss baromfihús kereskedelmét érintő egészségügyi problémákról szóló, 1971. február 15-i 71/118/EGK tanácsi irányelv [4], valamint a legutóbb a 75/379/EGK irányelvvel módosított, a szarvasmarhafélék, sertés és a friss hús harmadik országokból történő importja esetén végzett egészségügyi és állat-egészségügyi ellenőrzések problémáiról szóló, 1972. december 12-i 72/462/EGK tanácsi irányelv [5]; mivel a húskészítményeket olyan feltételek mellett kell előállítani, tárolni és szállítani, amelyek minden szükséges egészségügyi biztosítékot megadnak; mivel a gyártó és feldolgozó létesítmények engedélyeztetési kötelezettsége feltehetően elősegíti e feltételek betartásának ellenőrzését; mivel gondoskodni kell egy olyan eljáráskialakításáról, amelynek rendeltetése a tagállamok között a gyártó létesítmények engedélyezésének indokoltságával kapcsolatban esetleg felmerülő viták rendezése;

mivel továbbá közösségi szintű ellenőrzési intézkedéseket kell bevezetni annak biztosítására, hogy az ezen irányelvben meghatározott előírásokat minden tagállamban egységesen alkalmazzák; mivel rendelkezni kell arról, hogy az ilyen ellenőrzésekre szolgáló eljárást a Tanács 1968. október 15-i határozatával [6] létrehozott Állat-egészségügyi Állandó Bizottság keretében, közösségi eljárás szerint alakítsák ki;

mivel gondoskodni kell annak lehetőségéről, hogy egyes, más élelmiszereket tartalmazó és húst csak minimális százalékos arányban tartalmazó húskészítmények esetében ezen irányelv bizonyos rendelkezéseitől való eltérést engedélyezzenek; mivel ezen eltéréseket az Állat-egészségügyi Állandó Bizottság keretén belül, közösségi eljárás szerint kell engedélyezni;

mivel a Közösségen belüli kereskedelem szempontjából az illetékes hatóság által kiállított egészségügyi bizonyítvány kiadása tekinthető a legjobb módszernek arra, hogy a rendeltetési ország illetékes hatóságait biztosítsák valamely húskészítményeket tartalmazó szállítmány ezen irányelvnek való megfeleléséről; mivel e bizonyítványnak az ilyen termékekből álló szállítmányt a rendeltetési helyig kell kísérnie;

mivel a tagállamoknak jogosultsággal kell rendelkezniük arra, hogy megtiltsák az emberi fogyasztásra alkalmatlannak bizonyuló vagy a közösségi egészségügyi rendelkezéseknek meg nem felelő húskészítményeknek valamely más tagállamból a területükre történő behozatalát;

mivel ilyen esetekben a feladó számára – saját vagy képviselője kérésére – engedélyezni kell a húskészítmények visszaszállítását, hacsak ennek ellenkezőjét egészségügyi okok nem indokolják;

mivel tilalom vagy korlátozás elrendelése esetén azok okát tudatni kell a feladóval vagy annak képviselőjével, valamint bizonyos esetekben az exportáló ország illetékes hatóságaival is;

mivel amennyiben a feladó és a rendeltetési tagállam hatóságai között vita alakul ki a tilalom vagy a korlátozás indokoltságát illetően, a feladó számára lehetővé kell tenni, hogy szakértői véleményt kérhessen;

mivel a javasolt intézkedések végrehajtásának elősegítése érdekében eljárást kell kialakítani a tagállamok és a Bizottság között az Állat-egészségügyi Állandó Bizottság keretében történő szoros együttműködésre,

ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:

1. cikk

Ez az irányelv a Közösségen belüli kereskedelmi forgalmazásra szánt húskészítményekre vonatkozó egészségügyi követelményeket határozza meg.

2. cikk

(1) Ezen irányelv alkalmazásában a következő meghatározásokat kell használni:

a) "húskészítmények": teljes egészében vagy részben olyan húsból készített termékek, amelyek esetében a hús bizonyos mértékű tartósítás biztosítása céljából kezelésen esett át.

A kizárólag hűtött vagy fagyasztott húst azonban nem lehet húskészítménynek tekinteni.

Ez az irányelv a következőkre nem vonatkozik:

i. húskivonatok, húsleves és sűrített húslé, húsmártások és hasonló termékek, amelyek húsdarabokat nem tartalmaznak;

ii. egész, összetört vagy felaprított csontok, húspeptonok, állati eredetű zselatin, húspor, porított szalonnabőr, vérplazma, szárított vér, szárított vérplazma, sejtfehérjék, csontkivonatok és hasonló termékek;

iii. állati szövetekből kiolvasztott zsírok;

iv. megtisztított és kifehérített, sózott vagy szárított gyomrok, húgyhólyagok és belek;

b) "hús": a következőkben szereplő meghatározás szerint:

- a 64/433/EGK irányelv 1. cikke,

- a 71/118/EGK irányelv 1. cikke,

- a 72/462/EGK irányelv 2. cikke,

c) "friss hús": a 64/433/EGK és a 71/118/EGK irányelvek 1. cikkében és a 72/462/EGK irányelv 2. cikkében szereplő meghatározás szerinti friss hús;

d) "kezelés": a – más élelmiszerekkel kevert vagy nem kevert – friss hús kezelése hővel, besózással vagy szárítással, illetve ezen eljárások valamilyen kombinációjával;

e) "teljes kezelés": az a kezelés, amelynek hatásai elégségesek ahhoz, hogy a termék későbbi egészségességét szokásos szobahőmérsékleten történő tárolás esetén is biztosítsák;

f) "nem teljes kezelés": olyan kezelés, amely nem felel meg az A. melléklet V. fejezet 27. pontjában a teljes kezelésre meghatározott követelményeknek;

g) "hőkezelés": szárazon vagy gőzzel történő hőkezelés;

h) "sózás": só (NaCl) használata;

i) "szárítás": a víztartalom természetes vagy mesterséges csökkentése;

j) "exportáló ország": azon tagállam, amelyből hústermékeket szállítanak egy másik tagállamba;

k) "rendeltetési ország": azon tagállam, amelybe hústermékeket szállítanak egy másik tagállamból;

l) "szállítmány": a hústerméknek az a mennyisége, amelyre ugyanazon egészségügyi bizonyítvány érvényes;

m) "védőcsomagolás": a hústermékek védelme egy, az adott termékkel közvetlenül érintkező elsődleges csomagolóanyag vagy elsődleges tárolóeszköz alkalmazásával, valamint maga az elsődleges csomagolóanyag vagy elsődleges tárolóeszköz;

n) "csomagolás": a védőcsomagolással ellátott vagy el nem látott terméknek egy második tárolóeszközben való elhelyezése, valamint maga az utóbbi tárolóeszköz.

(2) A hőkezelésen, sózáson vagy szárításon kívüli folyamattal kezelt vagy az A. melléklet V. fejezetének 26. pontjában meghatározott követelményeknek meg nem felelő kezelésen átesett húsra vonatkozó rendelkezéseknek a 9. cikk (2) bekezdésének megfelelő javaslat benyújtását követő elfogadásáig az ilyen húsra az (1) bekezdés b) pontjában említett irányelvek vonatkoznak.

3. cikk

(1) Valamennyi tagállam biztosítja, hogy saját területéről egy másik tagállam területére kizárólag a következő általános feltételeknek megfelelő olyan húskészítményeket küld, amelyek, illetve amelyeket:

1. a 6. cikknek megfelelően engedélyezett és ellenőrzött létesítményben állítottak elő;

2. az A. mellékletnek megfelelően állítottak elő, tároltak és szállítottak;

3. a következőkből állítottak elő:

a) a 2. cikk (1) bekezdésének c) pontjában szereplő friss hús. E friss hús a következő helyekről származhat:

i. a 64/433/EGK és a 71/118/EGK irányelvnek megfelelően azon tagállamból, ahol azt előállítják, illetve bármely más tagállamból,

ii. a 72/462/EGK irányelvnek megfelelően egy harmadik országból, közvetlen behozatal vagy egy másik tagállam által történő behozatal formájában,

iii. a 71/118/EGK irányelv 15. cikkének megfelelően egy harmadik országból, ha:

- az e húsból előállított készítmények megfelelnek az ezen irányelvben meghatározott követelményeknek,

- e termékeken nem végzik el az A. melléklet VII. fejezetében meghatározott állat-egészségügyi jelölést,

- e termékek Közösségen belüli kereskedelmére továbbra is vonatkoznak az egyes tagállamok nemzeti rendelkezései;

b) húskészítmény, feltéve hogy az megfelel az ezen irányelvben meghatározott követelményeknek;

4. hőkezeléssel, sózással vagy szárítással állítottak elő, amely folyamatok füstöléssel vagy érleléssel is kombinálhatók, amelyet esetleg meghatározott mikroklimatikus feltételek mellett és különösen a 12. cikk szerinti bizonyos páckészítmények alkalmazásával összefüggésben végeznek. A húskészítmények más élelmiszerekkel vagy fűszerekkel is társíthatók;

5. az A. melléklet III. fejezetének megfelelően kezelt friss húsból készítettek;

6. az A. melléklet IV. fejezetének megfelelően az illetékes hatóságok ellenőriztek; az ilyen ellenőrzések – a pusztán rutinfeladatok tekintetében és a szükség esetén a 18. cikkben előírt eljárással meghatározott szabályoknak megfelelően – elvégezhetők az adott célra különlegesen kiképzett asszisztensek alkalmazásával;

7. megfelelnek az A. melléklet V. fejezetében meghatározott előírásoknak;

8. védőcsomagolása és csomagolása az A. melléklet VI. fejezetének megfelelően történt, ha védőcsomagolásra és csomagolásra szükség van;

9. az A. melléklet VII. fejezetének megfelelő állat-egészségügyi jelöléssel elláttak;

10. az A. melléklet VIII. fejezetének megfelelően a rendeltetési országba történő szállítás során egészségügyi bizonyítvány kísér;

11. az A. melléklet IX. fejezetének megfelelő kielégítő egészségügyi feltételek mellett tárolnak és szállítanak a rendeltetési országba.

(2) A húskészítményeket nem szabad ionizáló sugárzásnak kitenni, kivéve ha ezt egészségügyi tényezők indokolják és ha az ilyen eljárás elvégzése a terméken és az egészségügyi bizonyítványon egyértelműen meg van jelölve.

4. cikk

(1) Az A. melléklet V. fejezete 27. pontjának megfelelő teljes kezelésen átesett húskészítmények a szokásos szobahőmérsékleteken tárolhatók és szállíthatók.

A hosszú ideig tartó természetes erjesztésnek és érlelésnek kitett termékeket teljes kezelésen átesett termékeknek kell tekinteni mindaddig, amíg a Tanács – a Bizottság javaslatára egyhangú döntés alapján eljárva – az A. melléklet V. fejezetének 27. b) pontjában szereplő határértékeket nem módosítja.

(2) Az ellenőrzés céljából a gyártónak biztosítania kell, hogy a nem teljes kezelésen átesett húskészítmények csomagolásán egyértelműen és olvashatóan tüntessék fel azon hőmérsékletet, amelyen a termékeket szállítani és tárolni kell, valamint azon időtartamot, ameddig a termékek tartósítása így biztosítható.

(3) Szükség esetén a 18. cikkben szabályozott eljárásnak megfelelően a (2) bekezdéstől eltérés engedélyezhető egyes olyan húskészítmények tekintetében, amelyek nem felelnek meg az A. melléklet V. fejezetének 27. pontjában meghatározott előírásoknak, az illetékes hatóság által igazolt bizonyos feltételek mellett.

5. cikk

A 3. és a 4. cikk nem vonatkozik a rendeltetési ország engedélyével emberi fogyasztáson kívüli felhasználásra behozott húskészítményekre; ez esetben a rendeltetési ország biztosítja, hogy e termékeket kizárólag azokra a célokra használják, amelyekre azokat a nevezett országba szállították.

6. cikk

(1) Valamennyi tagállam jegyzéket állít össze az általa engedélyezett és állat-egészségügyi engedélyezési számmal rendelkező létesítményekről. E jegyzéket megküldi a többi tagállamnak és a Bizottságnak.

A Bizottság jegyzéket állít össze ezen engedélyezett létesítményekről és a jegyzéket közzéteszi az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában.

A 8. cikk sérelme nélkül egy tagállam csak abban az esetben hagy jóvá egy létesítményt, ha biztosított, hogy a létesítmény megfelel ezen irányelvnek.

A tagállam visszavonja az engedélyt, ha annak feltételei többé már nem teljesülnek.

Ha a 7. cikknek megfelelő ellenőrzésre került sor, az érintett tagállam figyelembe veszi az ellenőrzésből eredő következtetéseket.

Az engedély visszavonásáról a többi tagállamot és a Bizottságot értesítik.

(2) Az engedélyezett létesítmények ellenőrzése és felügyelete az illetékes hatóság feladata, amelyet a tisztán szakmai feladatok elvégzésében segíthet az e feladatra külön kiképzett személyzet.

E segítségnyújtás részletes szabályait a 18. cikkben előírt eljárással határozzák meg.

(3) Ha egy tagállam úgy ítéli meg, hogy egy másik tagállamban levő létesítmény nem vagy már nem felel meg az engedélyezési feltételeknek, erről tájékoztatja a Bizottságot és az utóbbi tagállam illetékes központi hatóságát.

(4) A (3) bekezdésben említett esetben a Bizottság haladéktalanul megindítja a 7. cikkben szabályozott eljárást.

Ha az ellenőrzésről készült jelentés megállapításai ezt indokolják, a tagállamok a 19. cikkben szabályozott eljárásnak megfelelően feljogosíthatók arra, hogy megtagadják a kérdéses létesítményből származó húskészítmények területükre való belépését.

Ezen engedély a 19. cikkben szabályozott eljárás szerint visszavonható, ha ezt a 7. cikknek megfelelően végzett további szakértői ellenőrzés megállapításai indokolják.

7. cikk

A tagállamok és a Bizottság szakértői rendszeres ellenőrző szemléket tartanak az engedélyezett létesítményekben annak biztosítása céljából, hogy az utóbbiak ténylegesen alkalmazzák ezen irányelvet és különösen az irányelv A. mellékletének I. és II. fejezetét.

Jelentést tesznek a Bizottságnak a lebonyolított ellenőrző szemlék eredményeiről.

Azon tagállam, amelynek területén az ellenőrző szemlét végzik, a szakértőknek feladatuk elvégzéséhez minden szükséges segítséget megad.

A tagállamok ellenőrző szemléket lebonyolító szakértőit a Bizottság jelöli ki a tagállamok javaslata alapján. A szakértőknek más tagállam állampolgárainak kell lenniük, mint amelyik tagállamban az ellenőrző szemlét végzik, és – a 6. cikk (3) és (4) bekezdésében előírt esetben – nem lehetnek a vitában érintett tagállamok állampolgárai sem.

Az ellenőrző szemléket a Bizottság nevében végzik, és a felmerülő költségeket a Bizottság viseli.

Az ellenőrző szemlék gyakoriságát és részletes szabályait a 18. cikkben szabályozott eljárásnak megfelelően állapítják meg.

8. cikk

(1) A 3. cikkben előírt feltételektől való eltéréssel, a 18. cikkben szabályozott eljárásnak megfelelően elrendelhető, hogy ezen irányelv egyes rendelkezései ne vonatkozzanak egyes olyan termékekre, amelyek más élelmiszerek mellett húst vagy húskészítményt csak alacsony százalékarányban tartalmaznak.

E kivételek csak a következőkre vonatkoznak:

a) a létesítmények engedélyezésének az A. melléklet I. fejezetében meghatározott feltételei;

b) az A. melléklet IV. és V. fejezetében leírt ellenőrzési követelmények;

c) az állat-egészségügyi jelölésre és az egészségügyi bizonyítványra vonatkozóan a 3. cikk (1) bekezdésének 9. és 10. pontjában meghatározott követelmények.

Az e cikkben meghatározott kivételek engedélyezéséről szóló döntés meghozatala során a termék jellegét és összetételét egyaránt figyelembe veszik.

E cikk rendelkezéseinek ellenére a tagállamok biztosítják, hogy a Közösségen belüli kereskedelemre szánt minden húskészítmény egészséges termék, amelyet az ezen irányelvnek megfelelő friss húsból vagy húskészítményekből állítottak elő.

(2) Az (1) bekezdés első albekezdését ezen irányelv hatálybalépési dátuma előtt alkalmazzák először.

9. cikk

(1) A Tanács – a Bizottság javaslata alapján eljárva – először ezen irányelv hatálybalépése előtt határozza meg a más élelmiszerek és fűszerek hozzáadásával aprított, darált vagy hasonló módon kis darabokra vagdalt friss húsra vonatkozó rendelkezéseket.

Az így elfogadott rendelkezések hatálybalépéséig e húsra továbbra is a nemzeti jogszabályok vonatkoznak.

(2) A Bizottság ezen irányelv végrehajtási dátuma előtt benyújt a Tanácshoz egy javaslatot, amely a kezelésen át nem esett és így az A. melléklet V. fejezetének (26) pontjában meghatározott követelményeket nem teljesítő termékekkel foglalkozik.

10. cikk

Az A. melléklet V. fejezetének 26. és 27. pontjában meghatározott előírások betartásának ellenőrzéséhez szükséges módszereket és az előírásoktól való eltérések tekintetében engedélyezett tűréshatárokat ezen irányelv hatálybalépésének időpontja előtt hat hónappal, a 18. cikkben szabályozott eljárásnak megfelelően határozzák meg.

E módszereket, előírásokat és tűréshatárokat szükség esetén ugyanazon eljárás alkalmazásával lehet megváltoztatni vagy korszerűsíteni.

11. cikk

(1) A 6. és 7. cikkből eredő jogkör sérelme nélkül az a tagállam, amelynek területén egészségügyi vizsgálat során megállapítást nyert, hogy:

a) az, egy másik tagállamból behozott húskészítmények emberi fogyasztásra alkalmatlanok, megtiltja az ilyen termékeknek saját területén történő forgalmazását;

b) a 3. cikk előírásait nem tartották be, ilyen tilalmat rendelhet el.

(2) Az (1) bekezdés alapján hozott határozatoknak – a feladó vagy képviselője kérésére – engedélyezniük kell a húskészítmények visszaszállítását, amennyiben ez egészségügyi okok miatt nem esik kifogás alá. E termékek nem megfelelő felhasználásának megakadályozása érdekében minden esetben megfelelő óvintézkedéseket tesznek.

Ha a visszaszállítás nem lehetséges, a termékeket annak a tagállamnak a területén kell megsemmisíteni, amelynek területén az ellenőrző vizsgálatot végzik.

E rendelkezéstől való eltéréssel és a feladó vagy képviselője kérésére az állat-egészségügyi és közegészségügyi ellenőrzéseket végző tagállam engedélyezheti azok belépését emberi fogyasztáson kívüli felhasználás céljából, amennyiben ez az emberek vagy állatok számára nem jelent veszélyt. E húskészítmények nem hagyhatják el az ilyen tagállam területét, és e tagállamnak ellenőriznie kell azok rendeltetési helyét.

E döntéseket a döntések indokaival együtt közölni kell a feladóval vagy annak képviselőjével. Az indoklással alátámasztott határozatokat kérésre írásos formában haladéktalanul el kell küldeni, megjelölve a jelenleg hatályos jogszabályokban előírt fellebbezési lehetőségeket, azok formai követelményeit és azokat a határidőket, amelyeken belül e fellebbezési lehetőségekkel élni lehet.

(3) Ha e határozatok alapja egy járványos betegség jelenlétének megállapítása, emberi egészségre veszélyes romlás vagy ezen irányelv súlyos megsértése, e határozatokat haladéktalanul közlik – azok indoklásával együtt – az exportáló ország illetékes központi hatóságával és a Bizottsággal.

12. cikk

A Közösségnek az élelmiszerekben való használatra engedélyezett adalékanyagokra vonatkozó jelenleg hatályos szabályai sérelme nélkül az adalékanyagok húskészítményekben való használatát és e használat részletes előírásait továbbra is a nemzeti jogszabályok szabályozzák addig, ameddig a tárgyra vonatkozó közösségi rendelkezések hatályba nem lépnek.

13. cikk

A Tanács – a Bizottság javaslatára egyhangú döntés alapján eljárva – 1978. december 31-ig meghatározza darabolás és védőcsomagolás során az A. melléklet II. fejezetének 9. pontjában előírtak szerint betartandó hőmérsékleti értékeket, az A. melléklet III. fejezetének 20. pontjában meghatározott rendelkezések sérelme nélkül.

14. cikk

(1) A Tanács – a Bizottság javaslata alapján eljárva – egyhangú határozatot hoz a trichina kimutatására szolgáló módszerekre, valamint azon esetekre vonatkozóan, amikor ilyen kimutatásra nincs szükség.

(2) E szabályok hatályba lépéséig továbbra is alkalmazni kell a tagállamok azon jogszabályait, amelyek a trichina sertéshúst tartalmazó húskészítményekben való kimutatására vonatkoznak.

(3) A trichinásnak talált sertéshús a Közösségen belüli kereskedelemre szánt húskészítmények gyártására nem használható fel.

15. cikk

(1) Az irányelv nem érinti a tagállamok jelenlegi jogszabályai szerint fennálló, valamint az ezen irányelvben előírt, az illetékes hatóságok döntései ellen irányuló fellebbezési lehetőségeket.

(2) Minden tagállam biztosítja szakértői vélemény kérésének jogát azon húskészítmények feladói számára, amelyeknek szállítása a 11. cikk (1) bekezdése alapján tilalom alá esik. Valamennyi tagállam biztosítja, hogy mielőtt az illetékes hatóságok bármely más intézkedést tennének, például megsemmisítenék a húst, a szakértőknek lehetőségük legyen meghatározni, hogy a 11. cikk (1) bekezdésének feltételei teljesültek-e.

A szakértőnek az exportáló országétól, illetve a rendeltetési országétól eltérő állampolgárságúnak kell lennie.

A tagállamok javaslata alapján eljárva a Bizottság jegyzéket állít össze azokról a szakértőkről, akik ilyen véleményezésre felkérhetők. A tagállamokkal folytatott konzultációt követően meghatározza az alkalmazni rendelt általános szabályokat, különös tekintettel e vélemények kialakítására.

16. cikk

A húskészítmények Közösségen belüli kereskedelmét érintő problémákra vonatkozó közösségi rendelkezések hatályba lépéséig e területen továbbra is a nemzeti szabályokat alkalmazzák.

17. cikk

A húskészítmények harmadik országokból történő behozatalára vonatkozó közösségi rendelkezések hatályba lépéséig a tagállamok olyan importrendelkezéseket alkalmaznak, amelyek legalább egyenértékűek az ezen irányelvből eredőkkel.

18. cikk

(1) Amennyiben az e cikkben meghatározott eljárást kell alkalmazni, akkor az ügyeket az elnök saját kezdeményezésére vagy egy tagállam kérésére haladéktalanul az 1968. október 15-i tanácsi határozattal felállított Állat-egészségügyi Állandó Bizottság (a továbbiakban "bizottság") elé terjeszti.

(2) A bizottságon belül a tagállamok szavazatait a Szerződés 148. cikkének (2) bekezdésében előírtaknak megfelelően súlyozzák. Az elnök nem szavaz.

(3) A Bizottság képviselője előterjeszti az elfogadásra szánt intézkedések tervezetét. A bizottság az intézkedéseket az elnök által a vizsgálatra beterjesztett kérdés sürgősségétől függően megállapított határidőn belül véleményezi. A véleményeket 41 szavazatos többséggel kell elfogadni.

(4) Ha az intézkedések összhangban vannak a bizottság véleményével, a Bizottság elfogadja és azonnal végrehajtja azokat. Ha azok nincsenek összhangban a bizottság véleményével vagy nem nyilvánítottak véleményt, akkor a Bizottság haladéktalanul javaslatot nyújt be a Tanácsnak az elfogadásra javasolt intézkedésekről. A Tanács minősített többséggel fogadja el az intézkedéseket.

Ha a javaslatok Tanács elé terjesztését követő három hónapon belül a Tanács semmilyen intézkedést nem fogadott el, a Bizottság elfogadja és azonnal alkalmazza a javasolt intézkedéseket, kivéve azt az esetet, ha a Tanács ezeket az intézkedéseket egyszerű többséggel elutasította.

19. cikk

(1) Abban az esetben, ha az e cikkben meghatározott eljárást kell alkalmazni, az ügyet az elnök – saját kezdeményezésére vagy egy tagállam kérésére – haladéktalanul a bizottság elé terjeszti.

(2) A bizottságon belül a tagállamok szavazatait a Szerződés 148. cikkének (2) bekezdésében előírtaknak megfelelően súlyozzák. Az elnök nem szavaz.

(3) A Bizottság képviselője előterjeszti az elfogadásra szánt intézkedések tervezetét. A bizottság két napon belül véleményt nyilvánít az ilyen intézkedésekről. A véleményeket 41 szavazatos többséggel kell elfogadni.

(4) Ha az intézkedések összhangban vannak a bizottság véleményével, a Bizottság elfogadja és azonnal végrehajtja azokat. Ha azok nincsenek összhangban a bizottság véleményével vagy nem nyilvánítottak véleményt, akkor a Bizottság haladéktalanul javaslatot nyújt be a Tanácsnak az elfogadásra javasolt intézkedésekről. A Tanács minősített többséggel fogadja el az intézkedéseket.

Ha a javaslatok Tanács elé terjesztését követő 15 napon belül a Tanács semmilyen intézkedést nem fogadott el, a Bizottság elfogadja és azonnal alkalmazza a javasolt intézkedéseket, kivéve azt az esetet, ha a Tanács ezeket az intézkedéseket egyszerű többséggel elutasította.

20. cikk

A Bizottság által 1977. július 1-jéig benyújtandó javaslat alapján eljárva a Tanács 1977. december 31-ig elfogadja azon rendelkezéseket, amelyek meghatározzák, hogy kit kell felhatalmazni a 3. cikk (1) bekezdésének 6. albekezdésében, a 4. cikk (3) bekezdésében és a 6. cikk (2) bekezdésében, valamint az A. melléklet II., IV., V., VII. és VIII. fejezetében előírt ellenőrzés és vizsgálatok elvégzésére.

21. cikk

A 18. és 19. cikket 1981. június 21-ig kell alkalmazni.

22. cikk

A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek ahhoz szükségesek, hogy az irányelvnek 1979. július 1-jén megfeleljenek.

Azon tagállamok esetében azonban, amelyek ezen irányelv elfogadásakor a meglévő állat-egészségügyi jogszabályok alapján nem követelik meg az évenkénti orvosi kontrollvizsgálatok végzését, az A. melléklet II. fejezetének 17. pontjában előírt orvosi ellenőrző vizsgálatok csak 1980. február 15-től válnak kötelezővé, hacsak a Tanács – a Bizottság javaslata alapján eljárva – a Bizottság által a Tanács elé beterjesztésre kerülő jelentés alapján 1979. december 31-e előtt nem határoz a fenti határidő meghosszabbításáról.

23. cikk

Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

Kelt Brüsszelben, 1976. december 21-én.

a Tanács részéről

az elnök

A. P. L. M. M. van der Stee

[1] HL C 114., 1971.11.11., 40. o.

[2] HL L 172., 1975.7.3., 17. o.

[3] HL 121., 1964.7.29., 2012/64. o.

[4] HL L 55., 1971.3.8., 23. o.

[5] HL L 302., 1972.12.31., 28. o.

[6] HL L 255., 1968.10.18., 23. o.

--------------------------------------------------

A. MELLÉKLET

I. FEJEZET A HÚSKÉSZÍTMÉNYEKET ELŐÁLLÍTÓ LÉTESÍTMÉNYEK ENGEDÉLYEZÉSÉNEK FELTÉTELEI

1. A létesítményeknek az engedélyezés érvényességi ideje alatt legalább a következő feltételekkel kell rendelkezniük:

a) elegendően nagy méretű helyiségek, amelyek biztosítják a következők külön tárolását:

i. hűtött állapotban:

- a 2. cikk (1) bekezdésének c) pontja szerinti friss hús,

- a 2. cikk (1) bekezdésének c) pontjában említetteken kívüli hús;

ii. szobahőmérsékleten vagy – ha szükséges – hűtött állapotban:

- az irányelv követelményeinek megfelelő húskészítmények,

- teljes egészében vagy részben húsból készült egyéb termékek;

b) felszerelések, amelyek minden időben lehetővé teszik az ezen irányelvben leírt állat-egészségügyi vizsgálatok és ellenőrzési tevékenységek hatékony végrehajtását;

c) a munkavégzésre szolgáló helyiségek közelében egy megfelelően felszerelt, zárható helyiség az illetékes hatóság általi kizárólagos használatra;

d) megfelelő, elegendően tágas helyiségek a húskészítmények előállításához;

e) zárható helyiség bizonyos összetevők, pl. a fűszerek tárolásához;

f) olyan berendezés, amely megfelelő mennyiségben szolgáltat nyomás alatti, kizárólag ivóvizet; kivételes esetekben azonban nem iható víz használata is engedélyezett gőzfejlesztéshez, tűzoltáshoz és hűtőberendezések hűtéséhez azzal a feltétellel, hogy az e célra létesített csővezetékek kizárják e víz más célokra történő felhasználását.

A nem ivóvizet szállító vezetékeket világosan meg kell különböztetni az ivóvíz szállítására használt vezetékektől, és azok nem haladhatnak át olyan helyiségeken, ahol friss hússal vagy húskészítményekkel dolgoznak vagy ilyeneket tárolnak.

Az irányelv hatálybalépésétől számított öt éven át azonban kivételesen engedélyezhető a nem ivóvizet szállító csövek húst és húskészítményeket tartalmazó helyiségeken történő áthaladása azokban a létesítményekben, amelyek már az irányelv elfogadását megelőzően is folytatták tevékenységüket, feltéve hogy a fent említett helyiségeken áthaladó csőszakaszokon nincsenek kimeneti nyílások;

g) olyan berendezés, amely megfelelő mennyiségű, ivóvíz minőségű melegvizet biztosít nyomás alatt;

h) a higiéniai követelményeket kielégítő szennyvíz-elvezetési rendszer;

i) megfelelő számú öltözőhelyiség, mosdókagylók, zuhanyozók és vízöblítős vécék. Az utóbbiak nem nyílhatnak közvetlenül az üzemi helyiségekbe. A mosdókagylókat el kell látni meleg és hideg folyóvízzel vagy (előkeverő csap segítségével) megfelelő hőmérsékletűre előkevert vízzel, kézmosó és kézfertőtlenítő anyagokkal és egyszer használatos kéztörlőkkel; a mosdókagylóknak a vécék közelében kell lenniük, és nem rendelkezhetnek kézzel működtethető csapokkal;

j) a higiéniai követelményeknek megfelelő berendezések a következő célokra:

- friss húson és húskészítményeken végzett munka,

- az e termékekhez használt tárolóeszközök oly módon történő tárolása, hogy sem a friss hús vagy a húskészítmények, sem pedig a tárolóeszközök ne kerüljenek a talajjal közvetlen kapcsolatba;

k) megfelelő felszerelés a kártevők, például rovarok és rágcsálók elleni védelemre;

l) helyiség a végleges csomagoláshoz és a termékek kiszállításához;

m) különleges, lég- és vízmentesen záró, korrózióálló, az illetéktelen személyek általi hozzáférés megakadályozása céljából záró fedelekkel és zárakkal ellátott konténerek a friss hús, a húskészítmények és azok nem emberi fogyasztásra szánt nyesedékei tárolásához, vagy egy zárható helyiség az ilyen hús, húskészítmények vagy nyesedékek tárolásához, ha azok mennyisége ezt szükségessé teszi, illetve ha azokat az egyes munkanapok végén nem szállítják el vagy nem semmisítik meg;

n) helyiség a takarító és karbantartó eszközök és készítmények tárolásához;

o) helyiség a karbantartó és takarító berendezések tisztításához.

2. Az adott termék típusától függően a létesítménynek rendelkeznie kell a következőkkel:

a) darabolóhelyiség;

b) helyiség:

- a főzéshez; a hőkezelésre szolgáló berendezéseket regisztráló hőmérővel vagy távhőmérővel kell felszerelni,

- a retortában való hőkezeléshez; a retortákat regisztráló hőmérővel vagy távhőmérővel és közvetlenül leolvasható ellenőrző hőmérővel kell ellátni;

c) helyiség a zsírok kiolvasztásához;

d) füstölőhelyiség;

e) helyiség a szárításhoz és érleléshez;

f) helyiség a természetes belek sómentesítéséhez, áztatásához vagy egyéb módon történő kezeléséhez;

g) pácolóhelyiség, amely szükség esetén légkondicionáló berendezéssel van ellátva a + 10 °C-ot meg nem haladó hőmérséklet fenntartása érdekében;

h) az előre csomagolt formában történő értékesítésre szánt húskészítmények szeletelésére vagy darabolására és védőcsomagolására szolgáló helyiség, amely szükség esetén légkondicionáló berendezéssel van ellátva;

i) helyiség az üres konzervdobozok tárolásához, valamint egy olyan eszköz, amellyel e dobozok higiénikus módon az üzemi helyiségbe szállíthatók;

j) olyan berendezés, amelynek segítségével a dobozok közvetlenül a megtöltés előtt alaposan megtisztíthatók;

k) olyan berendezés, amely ivóvíz minőségű vízzel mossa le a dobozokat azok légmentes lezárása után és a hőkezelés előtt;

l) a légmentesen lezárt konténerekbe csomagolt húskészítményekből vett minták inkubálására szolgáló berendezések;

Mindazonáltal – feltéve, hogy az alkalmazott berendezés a friss húsra és a húskészítményekre nem fejthet ki káros hatást – ugyanaz a helyiség is használható a b), c), d) és e) pontokban hivatkozott külön helyiségekben végzendő műveletekhez.

3. Az 1. a) pontban és a 2. b)–i) pontban említett helyiségeknek rendelkezniük kell a következőkkel:

- vizet át nem eresztő, könnyen tisztítható és fertőtleníthető, nem korhadó anyagból készült padozat, amely úgy van kiképezve, hogy elősegítse a víz elvezetését,

- sima falak, legalább 2 méter magasságig világos színű lemosható burkolattal vagy festéssel, lekerekített sarkokkal és szögletekkel;

4. Az 1. d) pontban és a 2. a) pontban említett helyiségeknek rendelkezniük kell a következőkkel:

- vizet át nem eresztő, könnyen tisztítható és fertőtleníthető, nem korhadó anyagból készült padozat, amely úgy van kiképezve, hogy elősegítse a víz elvezetését; a vizet olyan lefolyókba kell vezetni, amelyek bűzelzáró szifonnal és ráccsal vannak ellátva,

- sima falak, legalább 2 méter magasságig világos színű lemosható burkolattal vagy festéssel, lekerekített sarkokkal és szögletekkel;

5. Azon helyiségeknek, ahol friss hússal és húskészítményekkel dolgoznak, rendelkezniük kell legalább a következőkkel:

- megfelelő szellőzés és – ha szükséges – jó gőzelvezetés,

- megfelelő természetes vagy mesterséges világítás, amely nem torzítja a színeket;

- a munkahelyekhez lehető legközelebb elhelyezett kézmosó és kézfertőtlenítő, valamint munkaeszközmosó és -fertőtlenítő berendezés. A csapok nem lehetnek kézzel működtethetők. Kézmosás céljára e berendezéseknek rendelkezniük kell meleg és hideg folyóvízzel vagy (előkeverő csap segítségével) a megfelelő hőmérsékletre előkevert vízzel, tisztító- és fertőtlenítőszerekkel és egyszer használatos kéztörlőkkel. Az eszközök tisztítására szolgáló víz hőmérséklete nem lehet + 82 °C-nál alacsonyabb,

- a húst nem szennyező, nem korrodálódó anyagból készült, könnyen tisztítható és fertőtleníthető felszerelések és munkaeszközök, mint például vágóasztalok, levehető vágófelülettel ellátott asztalok, konténerek, szállítószalagok és fűrészek. A fa használata szigorúan tilos.

II. FEJEZET AZ ÜZEMI SZEMÉLYZETRE, HELYISÉGEKRE ÉS FELSZERELÉSEKRE VONATKOZÓ HIGIÉNIAI KÖVETELMÉNYEK

6. A személyzettől, helyiségektől, eszközöktől és felszerelésektől a lehető legnagyobb fokú tisztaságot kell megkövetelni.

a) A friss hússal és húskészítményekkel kapcsolatos munkavégzésre használt helyiségekbe belépő minden személy különösen köteles tiszta, világos színű és könnyen mosható munkaruhát és fejfedőt, valamint szükség esetén nyakvédőt viselni. A termékek előállításával foglalkozó személyek a munkanap folyamán többször, valamint minden olyan alkalommal, amikor újrakezdik a munkát, illetve ha kezük beszennyeződött, kézmosást és kézfertőtlenítést végeznek. A munkavégzésre szolgáló helyiségekben és a raktárakban dohányozni tilos.

b) Állatok nem kerülhetnek a létesítmény területére. A rágcsálókat, rovarokat és más kártevőket rendszeresen irtani kell.

c) A gyártáshoz használt berendezéseket és eszközöket minden munkanap során többször, a munkanap végén, valamint szennyeződés esetén az újbóli használatbavétel előtt gondosan meg kell tisztítani és fertőtleníteni kell.

A folyamatos üzemű gyártóberendezéseket azonban csak a munka befejezését követően kell megtisztítani, illetve azokban az esetekben, ha feltehető azok szennyeződése.

7. A helyiségek, felszerelések és munkaeszközök kizárólag húskészítmények előállítására használhatók.

Az illetékes hatóság általi engedélyezést követően azonban azok felhasználhatók más élelmiszerek egyidejű vagy más időben történő gyártására, feltéve hogy az ezen irányelvben szabályozott termékek szennyeződésének vagy károsodásának megelőzésére minden megfelelő intézkedést megtesznek.

8. A friss hús és a húskészítmények, azok összetevői és konténerei nem:

- kerülhetnek közvetlen érintkezésbe a talajjal,

- rakhatók le vagy kezelhetők olyan körülmények között, amelyek azok szennyeződésének veszélyével járnak.

Ügyelni kell arra, hogy a nyersanyagok és a késztermékek ne érintkezzenek egymással.

9. Használatuk idején a 2. g) és h) pontban hivatkozott helyiségekben a hőmérséklet nem haladhatja meg a + 10 °C-ot.

10. A 9. pontban meghatározott hőmérsékleti követelmény figyelmen kívül hagyható, ha ehhez az illetékes hatóság hozzájárul és azt a gyártás műszaki feltételeinek teljesítése érdekében megengedhetőnek tartja.

11. A konzervdobozokat és más hasonló tárolóeszközöket közvetlenül a megtöltés előtt a 2. j) pontban említett tisztítóberendezés segítségével alaposan meg kell tisztítani.

12. Szükség esetén a konzervdobozokat és más hasonló tárolóeszközöket azok légmentes lezárása után és hőkezelése előtt a 2. k) pontban említett berendezés segítségével ivóvíz minőségű vízben el kell mosni.

13. A karbantartó és takarítószereket az e célra rendelkezésre álló helyiségekben kell tartani.

14. A mosószerek, fertőtlenítőszerek és kártevőirtó szerek használata a friss hús vagy a húskészítmények egészségességét nem befolyásolhatja.

15. Minden célra ivóvíz minőségű vizet kell használni, többek között a retortákban is. Kivételes esetekben azonban nem ivóvíz használata is engedélyezett zárt rendszerben gőzfejlesztéshez, tűzoltáshoz és hűtőberendezések hűtéséhez azzal a feltétellel, hogy az e célra létesített csővezetékek kizárják e víz más célokra történő felhasználását.

16. A friss hússal és húskészítményekkel kapcsolatos munkavégzéstől és azok kezelésétől mindazokat a személyeket, akik a friss húst vagy a húskészítményeket beszennyezhetik, különösen az alábbi személyeket, eltiltják:

a) tífusz, paratífusz A. és B., fertőző bélgyulladás (szalmonellafertőzés), vérhas, fertőző májgyulladás, skarlát megbetegedésben szenvednek vagy ennek gyanúja áll fenn, illetve az ilyen betegségek kórokozóinak hordozói;

b) fertőző tuberkulózisban szenvednek vagy ennek gyanúja áll fenn;

c) ragályos vagy fertőző bőrbetegségben szenvednek vagy ennek gyanúja áll fenn;

d) azon személyek, akik olyan tevékenységet is folytatnak, amely a friss hús vagy a húskészítmények mikrobákkal való szennyeződését okozhatja;

e) kötést viselnek a kezükön, kivéve a nem fertőzött ujjseb védelmét szolgáló vízhatlan kötést.

17. A friss hússal vagy húskészítményekkel dolgozó minden személynek rendelkeznie kell orvosi bizonyítvánnyal. Ez tanúsítja, hogy az ilyen alkalmazásnak nincs akadálya; a bizonyítványt évente és az illetékes hatóság kérésére minden alkalommal megújítják; a bizonyítványnak az utóbbi hatóság rendelkezésére kell állnia.

III. FEJEZET A HÚSKÉSZÍTMÉNYEK ELŐÁLLÍTÁSÁRA FELHASZNÁLT FRISS HÚSRA VONATKOZÓ KÖVETELMÉNYEK

18. Az érintett létesítmény országával megegyező országban található vágóhídról, darabolóüzemből, hűtőraktárból vagy más feldolgozóüzemből származó friss húst a 2. cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett tanácsi irányelvekben szereplő előírásoknak megfelelően kell az ilyen létesítménybe szállítani, a leplombálás kivételével.

19. A 2. cikk (1) bekezdésének c) pontjában előírt feltételeknek meg nem felelő hús csak abban az esetben tartható engedélyezett létesítményekben, ha azt ott elkülönítetten tárolják; az ilyen húst más helyen vagy más időben kell felhasználni, mint a fenti feltételeknek megfelelő húst. Az illetékes hatóság képviselője mindenkor szabadon bejárhat hűtőraktárakba és minden munkahelyiségbe annak ellenőrzése érdekében, hogy a fent említett rendelkezéseket szigorúan betartják.

20. A húskészítmények előállítására szánt friss húst a létesítménybe való érkezését követően azonnal, egészen felhasználásáig olyan helyiségben kell tárolni, ahol az a + 7 °C-ot meg nem haladó állandó belső hőmérsékleten tartható; belsőség esetében e hőmérséklet nem haladhatja meg a + 3 °C-ot, baromfihús esetében pedig a + 4 °C-ot.

IV. FEJEZET A GYÁRTÁS FELÜGYELETE

21. A létesítmények az illetékes hatóság felügyelete alatt állnak, amely hatóságot a Közösségen belüli kereskedelemre szánt húskészítményekkel kapcsolatos munka megkezdése előtt megfelelő időben értesíteni kell.

22. Az illetékes hatóság által végzett folyamatos felügyelet a következőket foglalja magában:

- a friss hús és húskészítmények be- és kilépési nyilvántartásának ellenőrzése,

- a Közösségen belüli kereskedelemre szolgáló húskészítmények gyártására szánt friss hús, valamint – a 3. cikk (1) bekezdése 3. albekezdésének b) pontjában hivatkozott esetben – a húskészítmények egészségügyi vizsgálata,

- a húskészítmények vizsgálata a létesítményből történő elszállításkor;

- a 34. pontban előírt egészségügyi bizonyítvány kitöltése és kiadása,

- a helyiségek, berendezések és felszerelések tisztaságának és a személyzet megfelelő higiéniájának ellenőrzése a II. fejezetben előírt módon,

- a laboratóriumi vizsgálatokhoz szükséges minták vétele,

- az illetékes hatóság által ezen irányelv betartásának biztosításához szükségesnek tartott minden felügyeleti intézkedés.

E vizsgálatok eredményeit regisztrálni kell a nyilvántartásban.

23. Légmentesen lezárt konténerekbe csomagolt húskészítmények gyártásakor az illetékes hatóságnak biztosítania kell, hogy:

- a gyártó előre meghatározott időközönként mintát vesz a naponta előállított termékmennyiségből a zárás hatékonyságának ellenőrzése céljából,

- a gyártó ellenőrző markereket alkalmaz annak ellenőrzésére, hogy a konténerek a megfelelő hőkezelésen ténylegesen átestek-e,

- a légmentesen lezárt konténerekbe csomagolt termékeket elég magas hőmérsékleten veszik ki a hőkezelő berendezésből a nedvesség gyors elpárolgásának biztosítása céljából, és azokat teljes megszáradásukig kézzel nem érintik meg.

24. A gyártó által végzett különböző feldolgozási ellenőrzések és tesztek eredményeit úgy kell megőrizni, hogy azok az illetékes hatóság kérésére bemutathatók legyenek.

V. FEJEZET A KEZELÉSEK HATÉKONYSÁGÁNAK ELLENŐRZÉSE

25. Az illetékes hatóságnak – szükség esetén minták vételével – ellenőriznie kell a húskészítmények kezelésének hatásosságát annak biztosítása érdekében, hogy:

- a termékek átestek a 2. cikk (1) bekezdésének d) pontjában meghatározott kezelésen,

- a kezelés a 2. cikk (1) bekezdésének e) pontja értelmében teljesnek vagy a 2. cikk (1) bekezdésének f) pontja szerint nem teljesnek tekinthető.

26. A termék a 2. cikk (1) bekezdésének d) pontja szerinti kezelésen esett át, ha aw értéke alacsonyabb 0,97-nál, vagy ha metszéslapja azt mutatja, hogy a termék már nem rendelkezik a friss hús jellemzőivel.

27. A termék teljes kezelésen esett át, ha:

a) azt légmentesen lezárt tartályban hőkezelték, amennyiben az Fo érték meghaladja vagy eléri a 3,00-at, vagy – azokban a tagállamokban, amelyekben ezen érték használata nem szokásos – ha a kezelést 7 napos 37 °C-on végzett vagy 10 napos 35 °C-on végzett inkubációs teszttel ellenőrizték;

b) ha az a) pontban említett kezeléstől eltérő kezelésen esett át, amennyiben:

i. az aw érték nem haladja meg a 0,95-ot és a pH nem haladja meg az 5,2-et;

ii. vagy az aw érték nem haladja meg a 0,91-ot;

iii. vagy a pH-érték alacsonyabb, mint 4,5.

Ha a kezelés során nem teljesülnek az a) és b) pontban leírt feltételek, úgy tekintik, hogy a termék nem teljes kezelésen esett át.

VI. FEJEZET A HÚSKÉSZÍTMÉNYEK VÉDŐCSOMAGOLÁSA ÉS CSOMAGOLÁSA

28. A védőcsomagolást és a csomagolást megfelelő higiéniai körülmények között kell végezni az e célra kialakított helyiségekben.

29. A védőcsomagolásnak és a csomagolásnak meg kell felelnie minden higiéniai előírásnak, többek között a következőknek:

- nem változtathatja meg a húskészítmények érzékszervi tulajdonságait,

- nem vihet át a húskészítményekre az emberi egészségre káros anyagokat,

- elég erősnek kell lennie ahhoz, hogy megfelelő védelmet nyújtson a húskészítmények számára.

30. A védőcsomagoló anyagokat a húskészítményekhez nem szabad újra felhasználni, néhány különleges cserépedényfajta kivételével, amelyeket tisztítás és fertőtlenítés után ismételten fel lehet használni.

VII. FEJEZET ÁLLAT-EGÉSZSÉGÜGYI JELÖLÉS

31. A húskészítményeket állat-egészségügyi jelöléssel kell ellátni. A jelölést a gyártás közben vagy közvetlenül a gyártás után az illetékes hatóság felelősségére kell elvégezni, és a jelet jól látható helyen kell elhelyezni. A jel legyen jól olvasható és eltávolíthatatlan, betűi pedig könnyen megkülönböztethetők.

32. Azonban:

a) az egyedi védőcsomagolással és csomagolással ellátott húskészítmények esetében az állat-egészségügyi jelölést elegendő a csomagoláson elhelyezni;

b) ha a húskészítményeket egy második konténerben szállítják el, a jelölést e második konténeren is el kell helyezni;

c) az állat-egészségügyi jelölés állhat egy ellenálló anyagból készült, eltávolíthatatlan korongból is, amely mindenben megfelel a higiéniai előírásoknak és tartalmazza a 33. a) pontban meghatározott adatokat.

33. a) Az állat-egészségügyi jelölésnek a következő adatokat kell tartalmaznia, ovális keretben:

- felül:

a feladó ország nevének kezdőbetűje vagy kezdőbetűi nagybetűkkel, azaz B – D – DK – F – IRL – I – L – NL – UK, amit a létesítmény engedélyezési száma követ;

- alul:

a következő kezdőbetűcsoportok valamelyike: CEE – EEG – EWG – EEC – EOF.

b) Az állat-egészségügyi jelölés feltüntethető a terméken, a védőcsomagoláson vagy a csomagoláson festékes bélyegzővel vagy beégetéssel, illetve a címkére rányomtatható vagy ráilleszthető. A bélyegzőnek a csomagolás felnyitásakor meg kell semmisülnie. E jelölés megsemmisülésének elmaradása csak abban az esetben fogadható el, ha a felnyitáskor a csomagolás megsemmisül.

VIII. FEJEZET EGÉSZSÉGÜGYI BIZONYÍTVÁNY

34. Az egészségügyi bizonyítvány eredetijét, amelyet a rendeltetési országba történő szállítás során a húskészítményekhez kell csatolni, az illetékes hatóságnak kell kiállítania a berakodáskor.

E bizonyítványnak formája és tartalma tekintetében meg kell felelnie a B. mellékletben található mintának. Legalább a rendeltetési ország nyelvén (nyelvein) kell kiállítani, és azt a meghatározott adatokkal kell kiegészíteni. A bizonyítvány csak egy papírlapból állhat.

IX. FEJEZET TÁROLÁS ÉS SZÁLLÍTÁS

35. A Közösségen belüli kereskedelemre szánt húskészítményeket az 1. pont a) pontjában említett helyiségekben kell tárolni.

36. Azon húskészítményeket, amelyekre a 4. cikknek megfelelően bizonyos tárolási hőmérsékleteket írtak elő, e megadott hőmérsékleteken kell tárolni.

37. A húskészítményeket olyan módon kell a szállításra előkészíteni, hogy a szállítás során megfelelően védettek legyenek minden olyan körülmény ellen, amely károsíthatja vagy beszennyezheti azokat, figyelembe véve a szállítási távolságot, az alkalmazott szállítóeszközt és az időjárási körülményeket.

38. A húskészítményeket olyan járművekkel kell szállítani, amelyeknek felszereltsége szükség esetén biztosítja a hűtött állapotban történő szállítást, úgy, hogy a 4. cikknek megfelelően megadott hőmérsékleti értékeket nem lépik túl.

--------------------------------------------------

B. MELLÉKLET

+++++ TIFF +++++

+++++ TIFF +++++

--------------------------------------------------