4.

A 45. cikk a következőképpen módosul: a) a (2) bekezdés helyébe a következő szöveg lép: „(2) A parlagon hagyott földterületeken tilos mezőgazdasági termelést végezni. A tagállamok megállapítják azt az időszakot, amelynek során a földterületeket egy adott naptári évben parlagon kell hagyni. Ez az időszak nem lehet hat hónapnál rövidebb. Az 1307/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének h) pontjától eltérve az ökológiai jelentőségű terület követelményének teljesítéséhez öt évnél hosszabb ideig parlagon hagyott földterület továbbra is szántóterület.” b) a (4) és az (5) bekezdés helyébe a következő szöveg lép: „(4) A tájképi elemek a mezőgazdasági termelők rendelkezésére állnak, és azok tekinthetők tájképi elemeknek, amelyek a GAEC 7, az SMR 2 vagy az SMR 3 értelmében védettek az 1306/2013/EU rendelet II. mellékletében foglaltak szerint, és/vagy tájképi elem lehet a következő egy vagy több elem is: a) sövények, fás sávok vagy sorban álló fák; b) elszigetelten álló fák; c) fákat, bokrokat vagy köveket tartalmazó bozótfoltok; d) tavak. A betonból vagy műanyagból készült tározók nem tekinthetők ökológiai jelentőségű területnek; e) vizesárkok, ideértve az öntözés vagy vízelvezetés céljára szolgáló nyílt vízfolyásokat. A betonfalú csatornák nem tekinthetők ökológiai jelentőségű területnek; f) hagyományos kőfalak. A tagállamok dönthetnek úgy, hogy a tájképi elemek kiválasztását az 1306/2013/EU rendelet II. mellékletében említett GAEC 7, SMR 2 vagy SMR 3 szerinti elemekre és/vagy az első albekezdés a)–f) pontjában felsorolt egy vagy több elemre korlátozzák. Az első albekezdés a) pontjában említett sövények, fás sávok vagy sorban álló fák, illetve az e) pontjában említett vizesárkok esetében az ökológiai jelentőségű területnek minősítendő területet legfeljebb 10 méter szélességig kell számítani. Az első albekezdés c) pontjában említett bozótfoltok, illetve a d) pontjában említett tavak esetében az ökológiai jelentőségű területnek minősítendő területet legfeljebb 0,3 hektár méretig kell számítani. Az első albekezdés d) pontjának alkalmazásában a tagállamok megállapíthatják a tavak minimális méretét. Amennyiben a víz mentén van part menti vegetációval borított sáv, a kapcsolódó területet az ökológiai jelentőségű terület kiszámításához figyelembe kell venni. A tagállamok – a természetes tavaknak az élőhelyek és fajok megőrzése szempontjából betöltött szerepét figyelembe véve – követelményeket határozhatnak meg annak biztosítása érdekében, hogy a tavak természeti értéket képviselőnek minősüljenek. Az első albekezdés f) pontjának alkalmazásában a tagállamok nemzeti vagy regionális sajátosságokon alapuló minimumkövetelményeket határoznak meg, ideértve a magassági és szélességi értékek korlátozását.” „(5) A védelmi sávok és a táblaszegélyek bármely védelmi sávot és táblaszegélyt jelenthetnek, többek között az 1306/2013/EU rendelet II. mellékletében említett GAEC 1, SMR 1 vagy SMR 10 szerinti, vízfolyások mentén elhelyezkedő védelmi sávokat, illetve az adott mellékletben említett GAEC 7, SMR 2 vagy SMR 3 szerinti védett táblaszegélyeket. A tagállamok a védelmi sávok és a táblaszegélyek kiválasztását nem korlátozzák az első albekezdésben említett kölcsönös megfeleltetési szabályok szerint előírtakra. A tagállamok megállapítják a védelmi sávok és a táblaszegélyek minimális szélességét, amely ökológiai jelentőségű területek céljára nem lehet 1 méternél kisebb. A vízfolyások mentén az ökológiai jelentőségű terület kiszámítása céljából a part menti vegetációt kell figyelembe venni. A védelmi sávokban és a táblaszegélyeken tilos mezőgazdasági termelést végezni. Az 1306/2013/EU rendelet II. mellékletében foglaltak szerint a GAEC 1, a GAEC 7, az SMR 1, az SMR 2, az SMR 3 vagy az SMR 10 szerint előírt vagy védett védelmi sávoktól és táblaszegélyektől eltérő védelmi sávok és táblaszegélyek esetében az ökológiai jelentőségű területnek minősítendő területet legfeljebb 20 méter szélességig kell számítani.” c) a rendelkezés a következő (5a) bekezdéssel egészül ki: „(5a) Az 1307/2013/EU rendelet 46. cikke (2) bekezdése második albekezdése második mondatának alkalmazásában az e cikk (4) és (5) bekezdésében említett területek határos területnek vagy elemnek minősülnek, amennyiben határosak a mezőgazdasági üzem szántóterületével közvetlenül határos ökológiai jelentőségű területtel.” d) a (7)–(10) bekezdés helyébe a következő szöveg lép: „(7) Az erdőszélek mentén fekvő támogatható hektársávok tekintetében a tagállamok hatásköre eldönteni, hogy engedélyezik a mezőgazdasági termelést, mezőgazdasági termelési tilalmat vezetnek be, vagy mindkét lehetőséget biztosítják a mezőgazdasági termelők számára. A tagállamok megállapítják e sávok minimális szélességét, amely nem lehet 1 méternél kisebb. Az ökológiai jelentőségű területnek minősítendő területet legfeljebb 10 méter szélességig kell számítani, amennyiben a tagállamok úgy döntenek, hogy engedélyezik a mezőgazdasági termelést, és legfeljebb 20 méter szélességig kell számítani, amennyiben a tagállamok úgy döntenek, hogy nem engedélyeznek mezőgazdasági termelést.” „(8) Azon rövid vágásfordulójú fás szárú energetikai ültetvények esetében, amelyeken nem használnak ásványi műtrágyát és/vagy növényvédő szereket, a tagállamok – az ökológiai szempontból legmegfelelőbb fajoknak az 1307/2013/EU rendelet 4. cikke (2) bekezdésének c) pontja szerint összeállított jegyzékből történő kiválasztásával, és így az egyértelműen nem őshonos fajok kizárásával – létrehozzák az e célra felhasználható fajok jegyzékét. A tagállamok – az ökológiai jelentőségű területek célját, különösen a biológiai sokféleség megóvását és fokozását szem előtt tartva – meghatározzák továbbá az ásványi műtrágyák és/vagy a növényvédő szerek használatára vonatkozó követelményeket, amennyiben engedélyezik azok használatát.” „(9) A köztes kultúrákkal és takarónövényzettel borított területek magukban foglalják az 1306/2013/EU rendelet II. mellékletében foglaltak szerint az SMR 1 követelményei értelmében meghatározott ilyen területeket, valamint más, köztes kultúrákkal és takarónövényzettel borított területeket, amennyiben azokat különböző növényfajok magkeverékének vetésével vagy a fő növénykultúra mellett fű vagy pillangósvirágúak alávetésével hozták létre. A tagállamok létrehozzák a felhasználandó növényfajok keverékeinek jegyzékét, és nemzeti, regionális, szubregionális szinten vagy a mezőgazdasági üzemek szintjén meghatározzák azt az időszakot, amely alatt az érintett területeken fenn kell tartani a köztes kultúrákat és a takarónövényeket, ha ezeket növényfajok magkeverékének vetésével hozzák létre. Ez az időszak nem lehet nyolc hétnél rövidebb. A tagállamok kiegészítő feltételeket állapíthatnak meg többek között a termelési módszerek tekintetében. A köztes kultúrákkal és takarónövényzettel borított területek nem foglalják magukban az ősszel, rendes körülmények között betakarítás vagy legeltetés céljára vetett, téli takarónövényekkel borított területeket. E területek nem foglalják magukban az 1307/2013/EU rendelet IX. melléklete I. szakaszának 3. és 4. pontjában említett, egyenértékű gyakorlatokkal érintett területeket sem.” „(10) A nitrogénmegkötő növényekkel beültetett területeken a mezőgazdasági termelők a tagállamok által összeállított listában szereplő nitrogénmegkötő növényeket termesztik. A lista azokat a nitrogénmegkötő növényeket tartalmazza, amelyek a tagállamok megítélése szerint hozzájárulnak a biológiai sokféleség fokozására vonatkozó célkitűzéshez, tartalmazhatja továbbá nitrogénmegkötő növények és más növények keverékeit, amennyiben az adott nitrogénmegkötő növényfajok túlnyomó többségben vannak. A termesztési idény során ezeknek a növényeknek jelen kell lenniük. A tagállamok kiegészítő feltételeket állapíthatnak meg többek között a termelési módszerek tekintetében, figyelembe véve különösen annak szükségességét, hogy teljesüljenek a 91/676/EGK és a 2000/60/EK irányelv célkitűzései, hiszen a nitrogénmegkötő növények ősszel fokozhatják a nitrogén kilúgozódásának kockázatát. A nitrogénmegkötő növényekkel beültetett területek nem foglalják magukban az 1307/2013/EU rendelet IX. melléklete I. szakaszának 3. és 4. pontjában említett, egyenértékű gyakorlatokkal érintett területeket.” e) a cikk a következő (10a), (10b) és (10c) bekezdéssel egészül ki: „(10a) A (2), (5) és (7) bekezdés alkalmazásában a „mezőgazdasági termelés tilalma” az 1307/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdése c) pontjának i. alpontjában meghatározott mezőgazdasági tevékenység tilalma, az 1306/2013/EU rendelet II. mellékletében említett GAEC 4 szerint meghatározott követelmények sérelme nélkül. A biológiai sokféleség céljából talajtakaró növényzet létrehozását célzó intézkedések – többek között vadvirágmagok vetése – engedélyezettek. Azonban a termelési tilalomra vonatkozó követelménytől eltérve, az (5) és (7) bekezdés alkalmazásában a tagállamok engedélyezhetik a kaszálást vagy a legeltetést a védelmi sávokban és a táblaszegélyeken, valamint az erdőszélek mentén fekvő, termelés alatt nem álló támogatható hektársávokban, amennyiben a sáv továbbra is megkülönböztethető az azzal határos mezőgazdasági földterülettől. (10b) A növényvédő szerek használata a (2), (9) és (10) bekezdésben említett összes területen, valamint a (7) bekezdésben említett, mezőgazdasági termelés alatt álló területeken tilos. (10c) A (9) bekezdésben említett, a fő növénykultúra mellett fű vagy pillangósvirágúak alávetésével létrehozott területeken ez a tilalom a fő növénykultúra betakarításának időpontjától legalább nyolc hétig vagy a következő fő növénykultúra vetéséig alkalmazandó.”