A BIZOTTSÁG (EU) 2019/767 HATÁROZATA

(2018. július 31.)

a CSPE felső korlátainak megállapítására vonatkozó, Franciaország által végrehajtott SA.36511. (2014/C.) (korábbi 2013/NN.) számú állami támogatásról

(az értesítés a C(2018) 4975. számú dokumentummal történt)

(Csak a francia nyelvű szöveg hiteles)

(EGT-vonatkozású szöveg)

AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,

tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 108. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére,

tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra és különösen annak 62. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,

miután az említett cikkeknek megfelelően felkérte az érdekelt feleket észrevételeik megtételére (1), és tekintettel ezen észrevételekre,

mivel:

1. ELJÁRÁS

(1) A Bizottság szolgálatai és Franciaország közötti, 2013. évi előzetes kapcsolatfelvételt követően Franciaország 2013. október 11-én bejelentette a szárazföldi szélerőművekre vonatkozó támogatási programját, amelynek finanszírozása annak idején a „villamosenergia-közszolgáltatási hozzájárulás” (a továbbiakban: CSPE) elnevezésű, villamos energiát terhelő díjból történt.

(2) mivel a támogatási program az értesítés időpontjában már hatályos volt, az akta 2013. november 29-én átkerült a be nem jelentett támogatások nyilvántartásába.

(3) 2014. március 27-i levelében a Bizottság arról tájékoztatta Franciaországot, hogy nem emel kifogást a szárazföldi szélerőművekre vonatkozó támogatás ellen, de kétségei vannak a villamosenergia-önellátó fogyasztók, a villamosenergia-nagyfogyasztók és a villamosenergia-igényes fogyasztók számára biztosított CSPE-kedvezmény belső piaccal való összeegyeztethetőségét illetően. Következésképpen tájékoztatta Franciaországot arról a határozatáról, hogy a szóban forgó CSPE-kedvezmények tekintetében megindítja az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSZ) 108. cikkének (2) bekezdésében foglalt eljárást.

(4) Az eljárás megindításáról szóló bizottsági határozatot (a továbbiakban: az eljárás megindításáról szóló határozat) közzétették az Európai Unió Hivatalos Lapjában. A Bizottság felkérte az érdekelt feleket arra, hogy nyújtsák be a szóban forgó intézkedésekkel, valamint a 2014–2020 közötti időszakban nyújtott környezetvédelmi és energetikai állami támogatásokról szóló iránymutatásnak (2) (a továbbiakban: 2014. évi iránymutatás) a szóban forgó CSPE-kedvezményekre való esetleges alkalmazásával kapcsolatos észrevételeiket.

(5) A Bizottsághoz öt érdekelt féltől érkeztek észrevételek: i. egy 2014. november 3-án kelt levélben az Air Liquide-től; ii. egy 2014. november 17-én kelt levélben az EDF-től; iii. egy 2014. december 2-án kelt levélben az RATP-től; iv. egy 2014. december 3-án kelt levélben az SNCF-től, valamint v. egy 2014. november 3-án kelt levélben az Union des Industries Utilisatrices d'Energie (UNIDEN; Ipari Energiafelhasználók Uniója) elnevezésű szervezettől. Ezek az észrevételek elsősorban az állami támogatás fennállására, másodsorban pedig arra vonatkoztak, hogy az intézkedések megfelelnek-e egyrészt az EUMSZ-nek, másrészt a 2014. évi iránymutatásnak.

(6) Franciaország az észrevételeit egy 2014. május 5-i feljegyzésben tette meg, amelyet egy 2015. október 22-én kelt levél egészített ki. Ebben a levélben Franciaország a különböző CSPE-kedvezmények ismertetését követően először is azt állította, hogy az önellátó energiatermelő létesítmények számára biztosított CSPE-kedvezmények nem minősülnek támogatásnak. Ezután úgy vélekedett, hogy a fogyasztási helyi felső CSPE-korlát, valamint a hozzáadott érték 0,5 %-ában megállapított felső CSPE-korlát összeegyeztethető az állami támogatási szabályokkal.

(7) A hivatalos vizsgálati eljárás során a Bizottság hét tájékoztatáskérést intézett a francia hatóságokhoz 2014. augusztus 21. és 2017. október 27. között. A francia hatóságok a maguk részéről tizenegy feljegyzést és tájékoztató dokumentumot küldtek 2014. május 7. és 2017. december 12. között. Ezek az információcserék i. a folyósított CSPE-összegek és a bizonyos típusú kedvezményezettek részére biztosított kedvezmények egyértelművé tételére, ii. az intézkedések állami támogatássá minősítésére és az állami támogatási szabályoknak való megfelelésük jogi elemzésére, valamint iii. a biztosított CSPE-kedvezmények mértékének az állami támogatásokra alkalmazandó szabályokkal összeegyeztethető mértékűre történő csökkentését célzó kiigazítási terv benyújtására vonatkoztak. Az első javasolt kiigazítási tervet a 2014. november 4-i feljegyzésben mutatták be, és a 2017. november 23-i feljegyzésben véglegesítették.

2. AZ INTÉZKEDÉSEK LEÍRÁSA

(8) Ez a szakasz egyrészt a CSPE-t, másrészt az e hozzájárulás tekintetében a 2003–2015 közötti időszakra biztosított kedvezményeket ismerteti, ez utóbbiak képezik e határozat tárgyát.

2.1. A CSPE bemutatása

(9) A CSPE-t a gáz és a villamos energia piacáról, valamint az energia-közszolgáltatásról szóló, 2003. január 3-i 2003-8. sz. törvény (a továbbiakban: 2003-8. sz. törvény) hozta létre. Az e határozatban ismertetett eszköz a CSPE 2016. évi reformját megelőző, a 2015. évre vonatkozó pótköltségvetésről szóló, 2015. december 29-i 2015-1786. sz. törvénnyel (a 2015. évi pótköltségvetési törvénnyel) bevezetett eszköz.

(10) A CSPE az inkumbens villamosenergia-szolgáltatók (az EDF és a helyi elosztó vállalkozások) által viselt villamosenergia-közszolgáltatási terhekhez kapcsolódó többletköltségek ellentételezésére hivatott. Ezek a többletköltségek elsősorban négyféle szakpolitika finanszírozásából fakadnak: a) elsősorban abból fakadnak, hogy az EDF, illetve a helyi elosztó vállalkozások kötelesek megvásárolni a bizonyos, megújuló energiaforrásokból (szélenergiából, fotovoltaikus energiából stb.) villamos energiát előállító létesítménytípusok által előállított villamos energiát. Ez a rész az intézkedések tárgyidőszakának egészében, azaz 2003–2015 között beszedett CSPE 39 %-át teszi ki; b) a 2003–2015 közötti időszak alatti nagy hatásfokú kapcsolt energiatermelés finanszírozásának felelnek meg, a beszedett CSPE 25 %-a erejéig. Franciaország a 2016. december 20-i feljegyzésében pontosította, hogy a CSPE csak a nagy hatásfokú kapcsolt energiatermelés finanszírozására hivatott. Franciaország ebben a feljegyzésben pontosította, hogy ez a támogatás egyrészt egy 1997 és 2001 között bevezetett, a 65 %-nál nagyobb hatásfokú kapcsolt energiatermelő létesítmények számára kedvező vásárlási szerződésből, másrészt a 12 MW-nál nagyobb teljesítményű, földgázüzemű, nagy hatásfokú kapcsolt energiatermelő létesítmények részére 2013-tól nyújtott támogatásból állt; c) az össze nem kapcsolt területeken (Korzikán vagy a tengerentúli megyékben) lévő villamosenergia-termelők annak érdekében történő kompenzálásából fakadnak, hogy azok ne hárítsanak tovább magasabb termelési költségeket, mint a Franciaország kontinentális területén viselt és a végső fogyasztó által fizetett villamosenergia-árra áthárított termelési költségek, amelyek a nukleáris energia költsége miatt alacsonyabbak. Ez a tétel a figyelembe vett időszak egészében, azaz 2003–2015 között beszedett összes CSPE 31 %-át teszi ki. A Franciaország kontinentális területén, Korzikán és a tengerentúli megyékben alkalmazott tarifákkal egyenértékű villamosenergia-tarifák fenntartásának rendszere más néven „tarifakiegyenlítés”; d) azok 3 % erejéig a szociális tarifa, az úgynevezett „alapvető termék” tarifa alkalmazása, valamint a villamosenergia-szolgáltatók által a szegénységben élők javára létrehozott eszközben való részvétel miatt viselt költségek egy része miatt keletkeznek.

(11) A Bizottság rámutat, hogy a CSPE-ből finanszírozott, szóban forgó szakpolitikákon felül a CSPE-ből – kisebb mértékben – más szakpolitikákat is finanszíroznak. Ezek az intézkedések a beszedett CSPE-nek kevesebb mint 2 %-át teszik ki. Elsősorban a következőkhöz kapcsolódnak: 1. a háztartásihulladék-égetéssel villamos energiát termelő létesítmények javára 2003 és 2015 között nyújtott támogatáshoz. Az EDF és a helyi elosztó vállalkozások akkor miniszteri rendeletben rögzített áron voltak kötelesek megvásárolni az e létesítmények által termelt villamos energiát. Az e gazdasági szereplők által viselt többletköltségeket a CSPE ellentételezte. Franciaország úgy ítélte meg, hogy az e létesítmények által termelt megújuló energia részesedése – az IEA és az Eurostat energiastatisztikákra vonatkozó szabályainak megfelelően – 50 %. 2. az ellátás biztonságához hozzájáruló csúcstechnológiás létesítményeknek nyújtott támogatáshoz. Ezek a létesítmények elsősorban dízelüzeműek, és az 1990-es években épültek. E létesítményeket a villamosenergia-rendszer igényeitől függően kevés óraszámban veszik igénybe. 3. különféle intézkedések támogatásához (221 millió EUR a 2003–2015 közötti időszakban), nevezetesen elsősorban az önálló energiatermelés (a 8 000 kVA-nél alacsonyabb teljesítményű villamosenergia-termelő létesítmények, a települési hulladék fűtőértékének hasznosítása érdekében kialakított létesítmények) ösztönzését célzó, Franciaország által a villamosenergia-közszolgáltatás szempontjából „járulékosan hasznosként” bemutatott, úgynevezett garantált teljesítményre vonatkozó szerződések finanszírozásához. Másodsorban pedig különböző termelőkkel kötött szerződéseknek az általuk termelt villamos energia vásárlására irányuló szerződések tekintetében történő finanszírozásához.

(12) Az energiáról szóló törvénykönyv L121-7. cikke arról rendelkezik, hogy a villamosenergia-közszolgáltatási feladatok költségeinek ellentételezését az ország területén letelepedett végső villamosenergia-fogyasztók által fizetendő hozzájárulásokból biztosítják. Mindezen alkotóelemek így egy és ugyanazon többletkötséget jelentik a francia fogyasztók számára. A hozzájárulást a fogyasztott kWh-val (kilowattórával) arányosan minden végső villamosenergia-fogyasztó megfizeti, beleértve az önellátó villamosenergia-termelőket is. 2003 és 2015 között a CSPE a következőképpen változott: (EUR/MWh-ban) A 2003–2015 közötti időszakban kivetett CSPE összegének változása (EUR/MWh-ban) 2003 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 CSPE 3,0 3,3 4,5 4,5 4,5 4,5 4,5 4,5 9,0 10,5 13,5 16,5 19,5 Forrás: a Számvevőszék (Cour des Comptes) 2017. évi jelentése

(13) A villamosenergia-közszolgáltatás korszerűsítéséről és fejlesztéséről szóló, 2000. február 10-i 2000-108. sz. törvény (a továbbiakban: 2000-108. sz. törvény) 22. cikkének III. pontjában biztosított jogokat gyakorló, az átviteli közhálózaton vagy egy elosztási közhálózaton keresztül ellátott, támogatásra jogosult végső fogyasztók hozzájárulásait a hálózathasználati díjon felüli kiegészítő illeték formájában azon hálózat üzemeltetője szedi be, amely hálózatra ezek a fogyasztók rá vannak csatlakoztatva.

(14) A hálózatüzemeltető által beszedett hozzájárulásokat a Caisse des dépôts et consignations (a továbbiakban: CDC) közreműködésével visszautalják a közszolgáltatási terheket viselő gazdasági szereplőknek. A CDC ezt a hozzájárulást évente négyszer visszautalja a beszedett összegek által fedezett terheket viselő gazdasági szereplőknek. A CDC minden év január 1-jén a költségvetésének megfelelő összeget folyósít a nemzeti energiaügyi közvetítőnek.

(15) A CDC a különböző műveleteket külön számlán követi. Az energiaügyért és a gazdaságért felelős miniszterek évente rendeletben határozzák meg a Caisse des dépôts et consignations irányítási költségeit. Amennyiben a beszedett hozzájárulások összege nem felel meg az adott év terhei megállapított összegének, annak rendezésére a következő évben kerül sor az azon évre kifizetendő terhek címén. Amennyiben a fizetendő összegek nem kerülnek beszedésre az év során, azokat a következő év terheinek összegéhez kell adni (3).

(16) Az energiaszabályozási bizottság (Commission de régulation de l'énergie) éves beszámolójában évente értékeli az említett villamosenergia-közszolgáltatási terhekkel kapcsolatos rendszer működését. A módosított 2004-90. sz. rendelet (a villamosenergia-közszolgáltatási terhek ellentételezéséről szóló, 2004. január 28-i 2004-90. sz. rendelet) szabályozza az ellentételezés működését: az energiaszabályozási bizottság minden év október 15. előtt javaslatot tesz az energiaügyért felelős miniszternek a következő évre előirányzott terhekre, valamint az azok finanszírozását lehetővé tevő, a Franciaországban fogyasztott kilowattóránkénti egységnyi hozzájárulásra. Az energiaszabályozási bizottság javaslata az előző (N – 1.) évre megállapított terhek bevallásán, valamint a következő évre előirányzott terhek bevallásán alapul. A bevallásokat a terheket viselő gazdasági szereplők készítik. Ahogyan a (14) és (15) preambulumbekezdés kifejti, a beszedési mechanizmust a CDC-nél központosítják.

(17) Az energiaszabályozási bizottság ellenőrzi a megállapított terhek összegét. Ami a megújuló energiaforrásokra nyújtott támogatáshoz kapcsolódó terheket illeti, azok a támogatási összeg, valamint a kötelezett szolgáltatók által a megújulóenergia-értékesítésért kapott piaci ár különbségének felelnek meg. A piaci árra hivatkozás így az ellentételezés összegének meghatározására szolgál. Az energiaszabályozási bizottság pontosította az e piaci ár meghatározására szolgáló módszert. Ez az ár nem a kötelezett szolgáltató által elért tényleges piaci árnak, hanem különböző paraméterek (a határidős piaci ár, az ágazatonként különféleképpen súlyozott azonnali ár, a napi piaci ár, az eltérések elszámolási ára) függvényében megállapított referenciaértéknek felel meg; e paraméterek lehetővé teszik, hogy közelebbről vissza lehessen adni egy jól teljesítő piaci szereplő magatartását, ösztönözve ezáltal a kötelezett szolgáltatót a jó teljesítésre.

(18) A törvényben előírt szankciók sérelme nélkül, a hozzájárulásnak a megfizetése esedékességének időpontjától számított két hónapon belül való meg nem fizetése vagy részleges meg nem fizetése esetén az energiaszabályozási bizottság a fizetendő hozzájárulás összegének 10 százalékában rögzített késedelmi bírságot kiszabó emlékeztető levelet küld. Végezetül az előírt hozzájárulások fizetésére kötelezett személy nemfizetése esetén az energiaügyért felelős miniszter a szóban forgó törvény 41. cikkében foglalt feltételek szerint közigazgatási szankciót alkalmaz.

(19) 2003 és 2015 között a hálózatüzemeltető által beszedett CSPE összege 36,9 milliárd EUR volt. Ez a következőképpen oszlik meg: (millió EUR) Az EDF által a CSPE alapján visszafizettetett összegek (millió EUR) Megújuló energiaforrások Kapcsolt energiatermelés Tarifakiegyenlítés Szociális tarifák Egyéb Összesen 2003 129 689 332 0 69 1 219 2004 261 835 470 0 89 1 655 2005 186 810 501 98 99 1 694 2006 72 944 540 49 66 1 671 2007 (5) 560 921 (12) 2 1 466 2008 121 488 995 49 41 1 694 2009 293 499 780 42 42 1 656 2010 411 769 678 57 21 1 936 2011 1 231 784 767 32 68 2 882 2012 1 724 741 1 063 70 29 3 627 2013 2 667 823 1 462 134 60 5 146 2014 3 286 545 1 495 251 46 5 623 2015 4 057 626 1 618 304 58 6 663 14 433 9 113 11 622 1 074 690 36 932 Forrás: a francia hatóságok által a Bizottság szolgálataihoz intézett, 2016. december 20-i feljegyzés

(20) 2003 és 2015 között a CSPE összetétele a következőképpen változott: Egyéb Szociális tarifák Tarifakiegyenlítés Megújuló energiafor-rások A CSPE változása 2003–2015 között milliárd EUR-ban Kapcsolt energiatermelés 2015 2014 2013 2012 2011 2010 2009 2008 2007 2006 2005 2004 2003 Forrás: Franciaország 2016. december 20-i feljegyzése.

2.2. A CSPE-kedvezmények

(21) A törvény bizonyos fogyasztók esetében a CSPE-kedvezmények három kategóriáját írja elő. Ezek a kedvezmények halmozhatók, és az alábbiakban kerülnek bemutatásra: a) a 7 GWh-nál nagyobb fogyasztású ipari fogyasztók esetében a hozzájárulás maximális összege a vállalkozás hozzáadott értékének 0,5 százaléka (az energiáról szóló törvénykönyv L. 121-21. cikke); b) az energiáról szóló törvénykönyv L.121-21. cikke ezt követően a végső fogyasztók esetében 627 783 EUR-ban (4) állapítja meg a fogyasztási helyenként fizetendő hozzájárulás maximális összegét. Ezt a felső korlátot 2013-ig minden évben az inflációtól függően aktualizálták. 2014-ben és 2015-ben a felső korlát ugyanolyan ütemben növekedett, mint az egységnyi hozzájárulás, évente legfeljebb 5 %-kal; c) a saját felhasználás céljából villamos energiát termelők is mentesülhetnek a CSPE alól, termelőhelyenként évente legfeljebb 240 GWh erejéig (az energiáról szóló törvénykönyv L.121-11. cikke).

(22) A közlekedési vállalkozásokat nem számítva 2003 és 2015 között ezek a különböző CSPE-kedvezmények 6,8 milliárd EUR-t tettek ki, és a következőképpen oszlottak meg: Fogyasztási hely Saját fogyasztás Hozzáadott érték Fogyasztási hely Saját fogyasztás Hozzáadott érték A nyújtott CSPE-kedvezmények kategóriánkénti bontása a 2003-2015 közötti időszakban (6,8 milliárd EUR) Forrás: Franciaország – 2017.11.15.

(23) E felső korlátok részletes bemutatása az alábbiakban található.

2.2.1. A hozzájárulási felső korlátoknak a hozzáadott érték 0,5 %-ában történő megállapítása (az energiáról szóló törvénykönyv L.121-21. cikke, amelyet az energiapolitika irányvonalait meghatározó programról szóló, 2005. július 13-i 2005-781. sz. törvény 67. cikke vezetett be)

(24) Az évi 7 GWh-nál nagyobb fogyasztású ipari fogyasztókra alkalmazandó, a hozzáadott érték 0,5 %-ában megállapított hozzájárulási felső korlátokat 2005-ben vezették be az energiapolitika irányvonalait meghatározó programról szóló, 2005. július 13-i 2005-781. sz. törvény keretében, és a tényleges végrehajtásukra 2006-ban került sor.

(25) Franciaország jelezte, hogy e felső korlátok megállapítása elsősorban a kohászati, a papíripari, a vegyipari stb. ágazatban, azaz a nemzetközi versenynek kitett ágazatokban tevékenykedő villamosenergia-igényes vállalkozások – különösen az évi 7 GWh küszöbértéknél nagyobb fogyasztású vállalkozások – versenyképességének megőrzését célozta, ugyanakkor a 7 GWh küszöbértéknek köszönhetően korlátozta a többi fogyasztói kategóriára kifejtett hatását.

(26) A hozzáadott érték 0,5 %-ában megállapított felső CSPE-korlát tárgyában bevallást kell benyújtani az energiaszabályozási bizottsághoz, amely ellenőrzést követően dönt a fizetendő összegek visszatérítéséről. Ezeket az összegeket csak a vállalkozás hozzáadott értékének ismeretében térítik vissza (azaz az N. évben kirótt összegeket legkorábban az N + 1. év során).

(27) Franciaország jelezte, hogy a 2003 és 2015 között biztosított, összesen 6,8 milliárd EUR összegű kedvezményből a hozzáadott érték 0,5 %-ában megállapított felső CSPE-korlátok az összes mentességnek 69 %-át tették ki (4,7 milliárd EUR-t). A Franciaország által közölt információk szerint e felső korlátok a 2003–2015 közötti időszakban összesen 1 636 vállalkozást érintettek.

2.2.2. A hozzájárulás fogyasztási helyenkénti felső korlátainak megállapítása (az energiáról szóló törvénykönyv L.121-12. cikke és a 2000-108. sz. törvény 5. cikke)

(28) A felső korlátokat a CSPE létrehozásakor vezette be a fent hivatkozott, 2003. január 3-i 2003-8. sz. törvény 37. cikke (amely a 2000-108. sz. törvény 5. cikkét módosította). A felső korlátok 2003-ban léptek hatályba. A fogyasztási helyi felső CSPE-korlátokat eredetileg 500 000 EUR-ban állapították meg. Ez a felső korlát ezután a 2011. évi költségvetésről szóló, 2010. december 29-i 2010-1657. sz. törvény 37. cikke keretében 550 000 EUR-ra emelkedett. Ez a cikk arról rendelkezett, hogy ezt a felső korlátot az adott évi költségvetési törvényhez kapcsolódó, dohánytermékek nélkül számított fogyasztói árindex előirányzott emelkedésének mértékével megegyező arányban kell aktualizálni. 2013-ban a parlament e felső korlátot 569 418 EUR-ban állapította meg, és a 2013. évi pótköltségvetési törvény 59. cikke keretében e felső korlát aktualizálására vonatkozóan új szabályt fogadott el: ekkortól ezt a felső korlátot minden évben az egységnyi CSPE-hozzájárulás összegének alakulásával megegyező arányban aktualizálják, évente legfeljebb 5 %-os emeléssel. Összege 2015. január 1-jén627 783 EUR volt.

(29) A fogyasztási helyi felső CSPE-korlát Franciaország szerint a hozzáadott érték 0,5 %-ában megállapított felső korlát egyik formája, de inkább fogyasztási helyek, mint a gazdasági társaságok szintjén. Franciaország azt is pontosította, hogy a fogyasztási helyek szintjén megállapított felső korlát lehetővé teszi olyan vállalkozások figyelembevételét, amelyek egy-egy fogyasztási hely szintjén sokat fogyasztanak, ugyanakkor nem villamosenergia-igényesek.

(30) Franciaország jelezte, hogy a 2003 és 2015 között biztosított, összesen 6,8 milliárd EUR összegű kedvezményből a fogyasztási helyi CSPE-korlátok az összes mentességnek 29 %-át tették ki (2,0 milliárd EUR-t). Franciaország szerint ezek a felső korlátok 522 vállalkozásra vonatkoztak.

2.2.3. 240 GWh-s mentességi küszöbérték (az energiáról szóló törvénykönyv L.121-11. cikke és a 2000-108. sz. törvény 5. cikke)

(31) A saját termelésű villamos energiára vonatkozó mentesség a villamosenergia-termelésre létrehozott közszolgáltatási alapból (Fonds du Service Public de la Production d'Electricité; FSPEE, a CSPE előtti eszköz) származik. Ezt az alapot a villamosenergia-közszolgáltatás korszerűsítéséről és fejlesztéséről szóló, 2000. február 10-i törvény 5. cikke hozta létre. Az alapot a villamosenergia-termelők, a villamosenergia-szolgáltatók, a villamosenergia-importőrök, valamint azok a saját felhasználás céljára termelő villamosenergia-termelők látták el fedezettel, akik egy évente előállított és rendeletben rögzített villamosenergia-mennyiségen felül termeltek villamos energiát. Ezt a mennyiséget a villamosenergia-termelésre létrehozott közszolgáltatási alapról szóló, 2001. december 6-i 2001-1157. sz. rendelet – a 2000-108. sz. törvény 5. cikkének alkalmazásában – 240 GWh-ban rögzítette.

(32) Egy-egy villamosenergia-termelő így a megtermelt, saját fogyasztású kWh-k száma alapján mentesülhet a hozzájárulás megfizetése alól, termelőhelyenként 240 GWh felső korlát erejéig. Ugyanezen termelő ugyanazon a helyen egy és ugyanazon fogyasztót részesíthet mentességben mindaddig, amíg a saját fogyasztás keretében mentesített és az e fogyasztó számára értékesített kWh-k száma nem haladja meg termelőhelyenként a 240 GWh-t.

(33) Franciaország jelezte, hogy a saját felhasználásra termelt villamos energiára biztosított mentesség célja, hogy korlátozza azon villamosenergia-önellátó fogyasztók adóterheit, amelyek a saját létesítményeik finanszírozása folytán úgy döntöttek, hogy nem járulnak hozzá a nemzeti energiapolitikához, de nem is élvezik annak előnyeit.

(34) Ez a mentesség 2002-ben lépett hatályba. A mentességet (az FSPEE-t felváltó) CSPE 2003. évi létrehozásakor a 2003-8. sz. törvény 37. cikke hatályban tartotta: „A termelő által saját felhasználásra előállított vagy valamely végső fogyasztó által egy termelő létesítményt működtető harmadik személytől saját felhasználásra vásárolt villamos energia évente és termelési központonként csak 240 millió kilowattóra felett kerül figyelembevételre a hozzájárulás kiszámításakor.”

(35) Franciaország pontosította, hogy a gyakorlatban e mentesség alapvetően olyan ipari telephelyeket érintett, amelyek többsége rendelkezik (villamos energiát nem termelő) kapcsolt energiatermelő létesítményekkel, valamint hogy ezenkívül a magánszemélyekre nem vonatkozott ez a mentesség.

(36) 2011-ben 88 telephelyre vonatkozott ez a mentesség 11 TWh, saját fogyasztásra szánt mennyiség esetében. Egyébiránt 2012-ben 94,8 TWh-ra, 2013-ban 84,6 TWh-ra, 2014-ben pedig 87,4 TWh-ra vonatkozott mentesség (5).

(37) Franciaország szerint a 2003–2015 közötti időszak egészében 88 telephelyre vonatkozott ez a mentesség. Ez az összesen 6,8 milliárd EUR kedvezménynek mintegy 2 %-át tette ki.

2.3. A biztosított CSPE-kedvezmények összege

(38) A figyelembe vett időszak egészében (2003–2015 között) a CSPE-kedvezmények 6,8 milliárd EUR-t tettek ki. E kedvezmények típusonkénti bontását a 2.2.1–2.2.3. szakasz ismertette.

2.4. Az intézkedések kedvezményezettjei

(39) A CSPE-kedvezményekben részesülő gazdasági társaságok villamosenergia-nagyfogyasztók, amelyek a NACE-besorolás szerint mintegy 227 ágazatba tartoznak. Főbb tevékenységi területeik a következők: kohászat, vegyipar és petrolkémiai ipar, gázipar, papíripar, atomenergia-ipar, repüléstechnikai ipar, elektronikai ipar, gépjárműgyártás, agrár-élelmiszeripar és közlekedés. Egy-egy gazdasági társaságra egyszerre több mentességi kritérium vonatkozhat.

(40) Az intézkedések kedvezményezettjei egy vagy több felső CSPE-korlát alkalmazására jogosultak. A Franciaország által közölt információk szerint az érintett időszak egészében (2003–2015 között) 1 664 vállalkozás részesült CSPE-kedvezményben; a kedvezmények megoszlása a következő: 1 636 vállalkozás részesült kedvezményben a hozzáadott érték 0,5 %-ában megállapított felső CSPE-korlát alapján, 552 vállalkozás volt jogosult fogyasztási helyi felső CSPE-korlátra, és 88 vállalkozás (6) részesült saját fogyasztáson alapuló mentességben. Egyes vállalkozások több kedvezménytípust halmozhattak.

2.5. Az intézkedések időtartama és a 2016. évi reform

(41) A CSPE bevezetésére 2003-ban került sor. Összegét és megoszlását a 2.2.1–2.2.3. szakasz ismertette.

(42) 2015-ben e hozzájárulást egy új eszköz váltotta fel. A 2015. évre vonatkozó pótköltségvetésről szóló, 2015. december 29-i 2015-1786. sz. törvény (a 2015. évi pótköltségvetési törvény) energiaadó-reformot vezetett be, amely többek között a villamosenergia- és a gázközszolgáltatási terhek finanszírozására vonatkozott. A CSPE tehát a 2015. december 31. utáni fogyasztás esetében megszűnt.

(43) 2016. január 1-jétől a korábban a CSPE-ből finanszírozott szakpolitikákat az állami költségvetésből finanszírozzák.

2.6. A közlekedési vállalkozásoknak biztosított CSPE-kedvezmények kizárása a határozat hatálya alól

(44) A vasúti közlekedési vállalkozásokra alkalmazandó külön keretszabályozásra (7) figyelemmel a vasúti közlekedési vállalkozásoknak biztosított CSPE-kedvezményekre nem terjed ki ez az eljárás, azok külön bizottsági határozat tárgyát fogják képezni. Következésképpen azok nem tartoznak e határozat hatálya alá.

(45) A 2.2. szakaszban kifejtett CSPE-kedvezmények összege tehát nem tartalmazza a vasúti közlekedési vállalkozásoknak biztosított kedvezményeket.

2.7. Az eljárás megindításához vezető okok leírása

(46) A Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozatában (8) úgy vélte, hogy az intézkedések állami támogatásnak minősülnek, amelyeknek a belső piaccal való összeegyeztethetőségét nem bizonyították kielégítő módon.

2.7.1. A támogatás fennállása

(47) A Bizottság úgy ítélte meg, hogy a biztosított CSPE-kedvezmények állami támogatásnak minősülnek.

(48) Először is úgy vélte, hogy a törvényben előírt különféle CSPE-kedvezmények a villamosenergia-önellátó fogyasztó, villamosenergia-nagyfogyasztó és villamosenergia-igényes vállalkozások számára biztosított szelektív előnyt képeznek: először is a saját fogyasztású villamos energiát termelő vállalkozásoknak biztosított CSPE-mentesség az eljárás megindításáról szóló határozat (144) preambulumbekezdésében foglaltaknak megfelelően szelektív előnyt képez. Másodszor, a Bizottság arra a megállapításra jutott, hogy a fogyasztási helyi felső CSPE-korlát kedvezményezettjei előnyben részesültek, amelyet tulajdonképpen kizárólag bizonyos gazdasági ágazatoknak biztosítottak. Végezetül a hozzáadott érték 0,5 %-ában megállapított felső CSPE-korlát csak egy bizonyos fogyasztási küszöbértéket meghaladó iparvállalatokra vonatkozik, és következésképpen szintén előnyhöz juttatja ezeket a vállalkozásokat.

(49) A Bizottság ezt követően azt az észrevételt tette, hogy a CSPE-kedvezményekből fakadó előnyöket – a CSPE-hez hasonlóan – állami forrásokból finanszírozták, és azok az államnak betudhatóak voltak. Mivel a CSPE állami eredetű forrás, a CSPE-kedvezmények még inkább állami eredetű forrásokról való lemondást jelentenek.

(50) Végezetül a Bizottság úgy vélte, hogy a különböző CSPE-kedvezmények hatással lehetnek a tagállamok közötti kereskedelemre, és versenytorzulást okozhatnak az intézkedések kedvezményezettjei és az intézkedések előnyeitől megfosztott versenytársaik eltérő elbírálása miatt.

2.7.2. A támogatás összeegyeztethetősége

(51) Az intézkedések belső piaccal való összeegyeztethetősége tekintetében a Bizottság rámutatott, hogy az eljárás megindításáról szóló határozat időpontjában a CSPE nem a környezetvédelmi állami támogatásokról szóló iránymutatás (153) bekezdése szerinti harmonizált környezetvédelmi adó (9), és nem is a (151) bekezdés szerinti nem harmonizált környezetvédelmi adó volt, a 2008. évi iránymutatás (70) bekezdésének 14) pontjával összefüggésben értelmezve.

(52) Ennek kapcsán rámutatott, hogy a különadó-alap nem feltétlenül gyakorolt negatív hatást a környezetre, tekintettel arra, hogy a CSPE részben a megújuló villamos energiára fizetendő. Ezért az már nem tekinthető úgy, hogy a környezetvédelmi költségeknek a CSPE összegébe való internalizálására hivatott. Ezenkívül nem az a célja, hogy a gyártók és a végső fogyasztók környezettudatosabb tevékenységekre térjenek át. Épp ellenkezőleg, a fogyasztás csökkentése szükségessé tenné a megújuló energia termelési költségeinek fedezésére fizetendő CSPE emelését. Következésképpen a 2008. évi iránymutatás 4. fejezete (10) nem alkalmazandó.

(53) A Bizottság azonban úgy ítélte meg, hogy a CSPE csökkentését célzó intézkedések az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének c) pontja alapján vizsgálhatók, ugyanakkor felkérte Franciaországot a kapcsolódó feltételek pontosítására.

(54) A Bizottság azt is megjegyezte, hogy a 2008. évi iránymutatás felülvizsgálata folyamatban van, és hogy a 2014. évi iránymutatás-tervezet a következő bekezdéseket tartalmazza: „(180) A megújuló energiaforrásból származó energiatermelés támogatásának díjak útján történő finanszírozásának nem célja egy negatív externália megszüntetése, és ennek megfelelően nincs közvetlen környezeti hatása. Ezzel szemben azonban a villamosenergia-díjak növekedéséhez vezethet. A villamosenergia-költségek ilyen növekedése egyértelműen megjelenhet egy konkrét díj formájában, amelyet a villamosenergia-fogyasztótól szednek be a villamosenergia-díjon felül, vagy közvetetten jelentkezhet a villamosenergia-ellátókat a megújulóenergia-vásárlási kötelezettség révén terhelő többletköltségek útján, amelyeket azután áthárítanak vevőikre, a villamosenergia-fogyasztókra. Jellemző példa erre a villamosenergia-ellátók által a zöld tanúsítványok útján meghatározott százalékos arányban kötelezően megvásárolt megújuló energia, amelyért az ellátónak nem jár kompenzáció. (181) Elvben valamennyi energiafogyasztónak viselnie kell a megújulóenergia-támogatás finanszírozásának költségeit. A megújuló energia támogatására szolgáló, megfelelő finanszírozási alap biztosításához azonban csökkentésekre lehet szükség (84). Ahhoz, hogy a megújuló energia támogatásának finanszírozása által különösen súlyosan érintett vállalkozások ne kerüljenek nehéz versenyhelyzetbe, a tagállamok részleges kompenzációt nyújthatnak a többletköltségek tekintetében, hogy elősegítsék a megújuló energiaforrásból származó energiatermelés támogatásának átfogó finanszírozását és elkerüljék a szén-dioxid-kibocsátás áthelyezését. A különösen súlyosan érintett vállalkozásoknak nyújtott kompenzáció hiányában előfordulhat, hogy a közvélemény csak kismértékben fogadja el a megújuló energia támogatását célzó, ambiciózus intézkedéseket. Másrészről, ha a kompenzáció túlzott mértékű, vagy túl sok villamosenergia-fogyasztó részesül benne, a megújulóenergia-támogatást ugyanolyan csekély mértékben fogadhatják el.”

(55) A Bizottság végezetül rámutatott, hogy a 2014. évi iránymutatás-tervezet (annak (229) pontja) előírta, hogy a megújuló energiaforrásokból származó villamosenergia-termelés finanszírozásához csökkentések formájában nyújtott támogatásokat a környezetvédelmi és energetikai támogatásokról szóló új iránymutatás alapján kell értékelni annak elfogadását követően (még abban az esetben is, ha a támogatásokat a 2014. évi iránymutatás hatálybalépése előtt nyújtották).

(56) mivel Franciaország nagyon kevés információt szolgáltatott a csökkentések céljáról és indokolásáról, a Bizottság emellett a belső piaccal való összeegyeztethetőséggel kapcsolatos kétségeket juttatott kifejezésre. Így a következők egyértelművé tételére kérte Franciaországot: i. az intézkedés közös érdekű célja, ii. az intézkedés megfelelősége, iii. az intézkedés ösztönző hatása, iv. az intézkedés megfelelően megelőzi-e a kereskedelemre gyakorolt negatív és nem kívánt hatásokat.

(57) A Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozatában tehát úgy ítélte meg, hogy Franciaország nem indokolta meg megfelelően a CSPE bizonyos kedvezményezettek esetében történő csökkentését célzó intézkedések belső piaccal való összeegyeztethetőségét.

2.8. A 2014. évi iránymutatás elfogadása

(58) A 2014 évi iránymutatás 2014. július 1-jén lépett hatályba. Az iránymutatásba bekerült „[a] megújuló energiaforrásból származó energiatermelés támogatásának finanszírozásával összefüggő csökkentés formájában nyújtott támogatásról” szóló 3.7.2. szakasz.

(59) Ez a szakasz először is elismeri, hogy az energiapolitika finanszírozása érdekében kivetett díjak nincsenek közvetlen hatással a környezetre, és nem jelentenek a szó szoros értelmében vett környezetvédelmi adókat, amelyek célja a környezeti szempontból káros magatartás költségének növelése. Mindazonáltal a környezet védelméhez hozzájáruló támogatási programok finanszírozásának lehetővé tétele révén közvetett módon hozzájárulhatnak a környezet védelméhez.

(60) Másodszor, ez az iránymutatás kimondja, hogy bizonyos esetekben a villamos energiára kirótt díj formájában megvalósuló támogatási intézkedések finanszírozási rendszere csak akkor irányozható elő, ha a megújuló energia támogatásának finanszírozásához kapcsolódó költségek csökkenthetők.

(61) Harmadszor, ez az iránymutatás meghatározza a támogatási intézkedések pénzügyi elfogadhatóságának megőrzéséhez elfogadhatónak tartott csökkentés mértékét, kerülve, hogy túlságosan magas díj háruljon a többi fogyasztóra.

(62) Végezetül a 2014. évi iránymutatás 3.7.3. szakasza arról a lehetőségről rendelkezik, hogy kiigazítási terv kerüljön elfogadásra annak érdekében, hogy a nemzeti intézkedések által előirányzott csökkentés mértéke fokozatosan az irányelv előírásaival összeegyeztethető és az állami támogatási szabályozás tekintetében arányos csökkentés mértékéhez igazodjon.

3. AZ ÉRDEKELT FELEK ÉSZREVÉTELEI

(63) A külön tárgyalt közlekedési vállalkozásokon kívül az eljárás megindításáról szóló határozattal kapcsolatban az alábbi észrevételeket tették.

3.1. EDF

(64) Az EDF 2014. november 17-én továbbította észrevételeit a Bizottságnak. E csoport szerint a rá vonatkozó mentesség közel […] százalékban a közhálózatba betáplált villamos energia előállítását célzó saját villamosenergia-fogyasztásra vonatkozik. Az EDF szerint a saját fogyasztás egyrészt az erőművek segédberendezéseinek villamosenergia-fogyasztását, másrészt az atomerőművek által biztosított energia átvitelére szolgáló vízerőművi szivattyúállomások villamosenergia-fogyasztását érinti.

(65) A csoport úgy ítéli meg, hogy a saját fogyasztásnak teljes egészében mentesülnie kell a CSPE alól, egyrészt az (51) preambulumbekezdésben hivatkozott 2003/96/EK tanácsi irányelvnek (11) megfelelően, amely 14. cikke (1) bekezdésének a) pontjában arról rendelkezik, hogy a tagállamok mentesítik a jövedéki adó alól a villamos energia előállításához felhasznált energiatermékeket, illetve a villamosenergia-előállítási képesség fenntartásához felhasznált villamos energiát, valamint másrészt a „2014. évi EEG-törvényben” létrehozott „EEG-pótdíj” elnevezésű német eszközt az állami támogatások alapján jóváhagyó határozat (12) értelmében.

(66) Az EDF kiegészítésképpen hangsúlyozza, hogy biztosítani kell az energiához kapcsolódó terhek alóli mentességet szolgáló és különösen a villamosenergia-igényes iparágaknak kedvező rendszerek összhangját a különböző tagállamok között. E mentességek tagállamok közötti eltérő elbírálása következésképpen fokozhatja a különböző piacokon a versenyképesség terén jelenleg tapasztalható különbségeket.

3.2. ALFI

(67) Az ALFI (Air Liquide France Industrie) 2014. november 3-án továbbította észrevételeit a Bizottságnak. A csoport először is hangsúlyozza, hogy az általa viselt energiaköltségek a termelési költségeknek […]–[…] %-át teszik ki. Másodszor, az ALFI azt állítja, hogy a villamosenergia-költség túlságosan nagy mértékű emelkedése azt ösztönözné, hogy az ipari gázokat felhasználó különböző iparágak (vegyipar, acélipar, petrolkémiai ágazat, üveggyártás) kisebb mértékben internalizálják az ipari gázok előállítását, ami az energiafogyasztás globális növekedéséhez vezetne.

(68) Az ALFI ezt követően vitatja, hogy a CSPE-kedvezmények előnyhöz juttatják a kedvezményezettjeiket. E csoport szerint a CSPE-kedvezmények az energiaellátáshoz kapcsolódó „közszolgáltatási feladatra” reagálnak, és így nem minősülhetnek támogatásnak a jogalap pontos meghatározása nélkül.

(69) Végezetül az ALFI – az előző preambulumbekezdésben hangsúlyozottaknak megfelelően – úgy véli, hogy a támogatás hiányának sérelme nélkül ezek a CSPE-kedvezmények állami támogatássá minősítés esetén összeegyeztethetőek lennének a 2014. évi iránymutatás 3.7.2. szakaszával, amely bizonyos feltételek mellett elismeri a villamosenergia-igényes iparvállalatok javára történő differenciálás és célzott csökkentések belső piaccal való összeegyeztethetőségét. Következésképpen a támogatás visszafizettetése, amennyiben a fennállása bebizonyosodik, mindenképpen kizárandó.

3.3. UNIDEN

(70) A franciaországi energiaigényes iparágak érdekeit képviselő, UNIDEN elnevezésű szövetség 2014. november 3-án továbbította észrevételeit a Bizottságnak. E szövetség szerint a CSPE-kedvezmények több, közös érdekű célt szolgálnak, amiből adódóan az intézkedések az EUMSZ 107. cikkének (3) bekezdése, valamint a 2014. évi iránymutatás értelmében összeegyeztethetőek a belső piaccal.

(71) Először is az intézkedések a globális versenynek kitett ipari ágazatok versenyképességének fenntartását célozzák. Másodszor, az intézkedések társadalmi célt szolgálnak. Harmadszor, az intézkedések többek között a leghátrányosabb helyzetű fogyasztók védelme révén a gazdasági, társadalmi és területi kohézió célját szolgálják. Végezetül az intézkedések az energiahatékonyság célját szolgálják, az európai uniós joggal teljes összhangban.

4. FRANCIAORSZÁG ÉSZREVÉTELEI

(72) Franciaország az intézkedések minősítésével és az intézkedések belső piaccal való összeegyeztethetőségével kapcsolatban is továbbított észrevételeket.

4.1. A fogyasztási helyi felső CSPE-korlát és a hozzáadott érték 0,5 %-ában megállapított felső CSPE-korlát nem minősül állami támogatásnak

(73) A támogatás hiányának megindokolására Franciaország által előterjesztett főbb érvek egyrészt a szelektivitás hiányára, másrészt a versenytorzulás hiányára vonatkoznak.

4.1.1. A szelektivitás hiánya

(74) Franciaország szerint az intézkedések három fő ok miatt nem szelektívek:

(75) Először is az ítélkezési gyakorlat szerint a pótdíjcsökkentés tagállamok általi bevezetése nem elegendő a szelektivitás megállapításához, amennyiben a rögzített küszöbértékeket túllépő vállalkozások feltehetőleg nem ugyanabban a ténybeli helyzetben vannak, mint a többi vállalkozás. A Bíróság ítélkezési gyakorlata szerint így a fogyasztási helyi felső korlátok megállapítása nem elegendő ahhoz, hogy az szelektív intézkedés legyen, és az adózási felső korlátok megállapítása nem minősülhet szelektív támogatásnak (13). A hozzáadott érték 0,5 %-ában megállapított felső CSPE-korlátok tekintetében Franciaország a Conseil constitutionnel (Alkotmánytanács) ítélkezési gyakorlatára (14) hagyatkozik, és emlékeztet arra, hogy a bíróság – azáltal, hogy a CSPE-t a közteherviselés elvének megfelelőnek tekintette – elismerte, hogy e felső korlát kedvezményezettjei a többi vállalkozásétól eltérő ténybeli helyzetben voltak, ebből fakad a szelektív támogatás hiánya.

(76) Másodszor, konkrétabban a saját fogyasztás tekintetében Franciaország úgy ítéli meg, hogy az önellátó fogyasztóknak biztosított CSPE-mentesség a CSPE-t fizető többi féltől eltérő ténybeli helyzetben lévő kedvezményezettekre vonatkozik, és ezért kizárja a támogatás szelektivitását.

(77) Harmadszor, a szelektivitás hiányát a francia adórendszer jellege indokolja, amelyből az intézkedések fakadnak, és amely egyáltalán nem szelektív. Franciaország szerint a felső CSPE-korlátok magának az adórendszernek a jellegéből fakadnak, amely előírja, hogy az adótehernek figyelembe kell vennie mindenki adófizetési képességét.

(78) Végezetül a megújuló energiaforrásokból vagy kapcsolt energiatermeléssel villamos energiát előállító, elsősorban a vegyipari, a vas- és acélipari és a petrolkémiai ágazatban tevékenykedő önellátó fogyasztók esetében Franciaország hangsúlyozza, hogy az előállított és saját fogyasztású villamos energia logikusan mentesül a megújuló energiaforrásokat vagy a kapcsolt energiatermelés támogatását finanszírozó CSPE-rész alól, amennyiben erre a villamos energiára nem nyújtottak a CSPE-ből finanszírozott állami támogatást, annak ellenére, hogy az a megújuló energiaforrásokra és a kapcsolt energiatermelésre nyújtott – a CSPE-ből finanszírozott – támogatás környezetvédelmi célkitűzéséhez járul hozzá, csakúgy, mint a hálózatba betáplált villamos energia (amely a CSPE-ből finanszírozott támogatásban részesül). Franciaország hangsúlyozza, hogy ezért a megújuló energiaforrásokat vagy a kapcsolt energiatermelést igénybe vevő önellátó fogyasztók mentessége nem minősül szelektív előnynek.

4.1.2. A versenytorzulás hiánya

(79) Franciaország előadta, hogy a CSPE 2003. évi hatálybalépése előtt létezett hasonló intézkedés. Franciaország következésképpen úgy ítéli meg, hogy a támogatás csak csekély hatást gyakorolt a franciaországi vállalkozások gazdasági és versenyhelyzetére.

4.2. Amennyiben a támogatássá minősítés megerősítést nyer, a fogyasztási helyi felső CSPE-korlátok és a hozzáadott érték 0,5 %-ában megállapított felső CSPE-korlátok a belső piaccal összeegyeztethető támogatásnak minősülnek

(80) Amennyiben a támogatássá minősítés mégis megerősítést nyer, Franciaország három különböző szempont szerint javasolja a CSPE összeegyeztethetőségének elemzését:

(81) Először is az intézkedések összeegyeztethetősége abból fakad, hogy azok megfelelnek a 2003/96/EK irányelvben előírt rendelkezéseknek (lásd a 4.2.1. szakaszt).

(82) Másodszor, mivel a CSPE környezetvédelmi adónak tekinthető, a CSPE-kedvezmények ennélfogva teljes mértékben összeegyeztethetőek a környezetvédelem állami támogatásáról szóló közösségi iránymutatással (15) (a továbbiakban: 2001. évi iránymutatás), a 2008. évi iránymutatással és a 2014. évi iránymutatással (lásd a 4.2.2. szakaszt).

(83) Harmadszor, ha a CSPE nem minősíthető környezetvédelmi adónak, akkor a felső korlátai összeegyeztethetőek a 2014. évi iránymutatással a megújuló energiaforrásokat finanszírozó CSPE-rész esetében, valamint összeegyeztethetőek az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének c) pontjával a CSPE többi része esetében (lásd a 4.2.3. szakaszt).

4.2.1. Az intézkedések összeegyeztethetősége a 2003/96/EK irányelv rendelkezéseinek betartásából fakad

(84) Franciaország hangsúlyozza, hogy a 2003/96/EK irányelv lehetővé tesz bizonyos mentességeket:

(85) Először is az irányelv 14. cikke (1) bekezdésének a) pontja lehetővé teszi a villamos energia előállításához vagy a villamosenergia-előállítási képesség fenntartásához felhasznált villamos energiához kapcsolódó terhek alóli mentességet. Ez a mentesség nagyrészt a saját fogyasztásra vonatkozó, a szóban forgó intézkedések keretében előírt mentességet fedi le.

(86) Másodszor, az irányelv 15. cikke (1) bekezdésének e) pontja lehetővé teszi a saját fogyasztású és kapcsolt energiatermelés keretében előállított villamos energiához kapcsolódó terhek alóli mentességet.

(87) Végezetül az irányelv 17. cikke (1) bekezdésének a) pontja részleges mentességet tesz lehetővé a következőképpen meghatározott „nagy energiaintenzitású vállalkozások” számára: amelyek esetében vagy az energiatermék és a villamos energia beszerzési értéke eléri legalább a termelési érték 3,0 %-át, vagy a fizetendő energiaadó eléri legalább a hozzáadott érték 0,5 %-át.

4.2.2. Amennyiben a CSPE környezetvédelmi adónak minősül, a felső CSPE-korlátok összeegyeztethetőek az állami támogatásokra alkalmazandó szabályokkal

(88) Franciaország a Bizottsággal folytatott levelezésében úgy véli, hogy a CSPE a 2008. évi iránymutatás (70) bekezdésének 14) pontjában meghatározott környezetvédelmi adónak tekinthető. Franciaország ugyanis úgy vélte, hogy az adóalap negatív hatást gyakorol a környezetre, még akkor is, ha a megújuló energiaforrások finanszírozását célozza, és hogy ennélfogva ez a támogatási program a környezet szempontjából kedvező. E minősítés következtében az intézkedések belső piaccal való összeegyeztethetőségének értékelése három egymást követő összeegyeztethetőségi jogalap alapján történik.

(89) Először is a 2003 és 2008 közötti időszakban a CSPE-kedvezmények összeegyeztethetőségét a 2001. évi iránymutatás figyelembevételével kell értékelni. Franciaország szerint a belső piaccal való összeegyeztethetőséget az biztosítja, hogy a kedvezményezettek a CSPE jelentős részét, azaz annak legalább 20 %-át a 2001. évi iránymutatás 51.1.a) és 51.1.b) pontjának megfelelően fizetik.

(90) Másodszor, Franciaország úgy ítéli meg, hogy az intézkedések megfelelnek a 2008–2014 közötti időszakra vonatkozó 2008. évi iránymutatásnak. Egyrészt Franciaország a CSPE-t környezetvédelmi adónak tekinti. Másrészt a 2008. évi iránymutatás (4) pontja arról rendelkezik, hogy a környezetvédelmi adók összeegyeztethetőek a belső piaccal. Következésképpen az intézkedések belső piaccal való összeegyeztethetősége így kellően bizonyított.

(91) Végezetül Franciaország úgy véli, hogy a két felső CSPE-korlát összeegyeztethető a 2014. július 1. és az intézkedések 2015. évi megszűnése között alkalmazandó 2014. évi iránymutatással, és hogy mindkettő megfelel többek között az említett iránymutatás (170) bekezdésének.

4.2.3. Az összeegyeztethetőség egyrészt a 2014. évi iránymutatás 3.7.2. szakaszára, másrészt az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének c) pontjára tekintettel indokolt

(92) Franciaország a 2015. október 22-i értesítésében azonban elfogadta azon lehetőség kilátásba helyezését, hogy a CSPE-t ne tekintse környezetvédelmi adónak, és ebből levonja a következtetéseket a belső piaccal való összeegyeztethetőség egyrészt a 2014. évi iránymutatás 3.7.2. szakaszának, másrészt az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdése c) pontjának figyelembevételével történő elemzése tekintetében.

4.2.3.1. A CSPE-kedvezmény, mint amely lehetővé teszi a megújuló energiaforrások finanszírozását

(93) Franciaország szerint az intézkedéseknek a 2014. évi iránymutatással való megfelelősége bizonyítást nyert. Franciaország kifejezetten a 3.7.2. szakaszra hivatkozott a szóban forgó intézkedések belső piaccal való összeegyeztethetőségének értékeléséhez kapcsolódó jogalapként (16).

(94) Franciaország először is megjegyzi, hogy a megújuló energiaforrásokból előállított villamos energia támogatásának finanszírozására szolgáló hozzájárulásokból biztosított kedvezmények formájában 2011. január 1. előtt nyújtott valamennyi támogatás – a 2014. évi iránymutatás (248) bekezdésében foglaltaknak megfelelően – a belső piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánítható.

(95) Másodszor, a 2011 utáni időszak esetében Franciaország úgy ítéli meg, hogy a támogatások odaítélhetők, amennyiben azokra olyan kiigazítási terv vonatkozik, amely objektív kritériumokkal biztosítja, hogy a szóban forgó intézkedések keretében biztosított kedvezmények mértéke igazodjon a 2014. évi iránymutatás 3.7.2. szakaszában engedélyezett mértékhez.

(96) Franciaország hangsúlyozza, hogy a hulladékégetési támogatás 50 %-a a megújuló energia előállítására nyújtott támogatásnak minősítendő, mivel az elégetett hulladék 50 %-a biológiailag lebomló hulladék, ahogyan az IEA és az Eurostat statisztikáiból kiderül.

4.2.3.2. A CSPE-kedvezmény, mint amely lehetővé teszi a kapcsolt energiatermelés, a tarifakiegyenlítés és a szociális tarifák finanszírozását

(97) A CSPE azon része tekintetében, amely nem a megújuló energiaforrásokból történő villamosenergia-termelés finanszírozására vonatkozik, Franciaország részletes elemzést nyújtott be az intézkedések összeegyeztethetőségével kapcsolatban, amelyet a Bizottság az alábbiakban ismertet.

4.2.4. A felső korlátok közös érdekű célja

(98) Franciaország úgy ítéli meg, hogy a Szerződés megfelelő jogalap az intézkedés belső piaccal való összeegyeztethetőségének igazolásához a felső CSPE-korlátok azon része tekintetében, amelyek „a megújuló energiaforrások fejlesztésétől eltérő szakpolitikákra vonatkoznak, míg a megújuló energiaforrások fejlesztését finanszírozó CSPE-részre vonatkozó felső korlátokra […] a környezetvédelmi és energetikai állami támogatásokról szóló 2014. évi iránymutatás irányadó”.

(99) Franciaország először is rámutat, hogy az uniós jogszabályok lehetővé teszik azt, hogy a villamosenergia-igényes vállalkozások a következő közös érdekű célok miatt ne viseljenek a villamosenergia-ellátáshoz kapcsolódó túlzott terheket: i. kapcsolt energiatermelés, ii. a területi kohézióra és a legkülső régiók védelmére vonatkozó célkitűzés, iii. a társadalmi kohézióra és a kirekesztés elleni küzdelemre vonatkozó célkitűzés. (1) Először is a kapcsolt energiatermelés támogatását egyrészt a 2004/8/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (17), másrészt az Európai Tanács 2007. március 7–8-i határozata igazolja, amely az energiafogyasztás csökkentését tűzte ki célul; ehhez a kapcsolt energiatermelésnek fontos szerepet kell betöltenie. Franciaország megjegyzi, hogy CSPE-nek a kapcsolt energiatermelés támogatásához kapcsolódó része magában foglalhatja a biológiailag nem lebomló hulladékok égetésére elkülönített támogatást, amennyiben e hulladékokat a nagy hatásfokú kapcsolt energiatermeléshez használják fel. (2) Másodszor, a tarifakiegyenlítés hozzájárul a területi kohézióra vonatkozó, az Európai Unióról szóló szerződés (a továbbiakban: EUSZ) 3. cikkében elismert uniós célkitűzéshez. Franciaország továbbá azt állítja, hogy e szakpolitika közös érdekű célja az EUMSZ 174. cikkén, az EUSZ 349. cikkén, valamint az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének a) pontján alapul. (3) Harmadszor, Franciaország szerint a szociális tarifák közös érdekű célját az EUSZ 3. cikke és az EUMSZ 174. cikke támasztja alá. Franciaország emlékeztet arra, hogy e szakpolitika célkitűzését az Alapjogi Charta 1. cikke is igazolhatja. Franciaország ezt követően a 2009/72/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (18) (45) preambulumbekezdését említi, amely szerint „a tagállamok megteszik a megfelelő intézkedéseket a védelemre szoruló fogyasztók védelmére a […] piac […] vonatkozásában”. Franciaország megjegyzi, hogy a villamos energiára vonatkozó szociális tarifák – azáltal, hogy alapvető javakhoz való hozzáférést garantálnak – hozzájárulnak az emberi méltóság védelméhez.

(100) Franciaország szerint a két felső CSPE-korlát, azaz a fogyasztási helyi felső korlát és a hozzáadott érték 0,5 %-ában megállapított felső korlát másodsorban a vállalkozások versenyképességének megőrzésére vonatkozó célkitűzést szolgálja, amelyet az EUMSZ 173. cikkének (1) bekezdése támaszt alá. Franciaország kiegészítésképpen rámutat, hogy a 2003/96/EK irányelv arra is felhatalmazza a tagállamokat, hogy a nagy energiaintenzitású vállalkozások versenyképességének megőrzése érdekében azok javára mentességeket alkalmazzanak, amely lehetőséget ezenkívül a 2014. évi iránymutatás (3.7.2. szakasza) is elismeri a megújuló energiaforrások finanszírozása esetében. A versenyképesség megőrzésére vonatkozó célkitűzés ugyan nem elegendő a közös érdek fennállásának igazolásához, Franciaország szerint hozzájárul e közös érdekű cél igazolásához.

4.2.4.1. Szükségesség

(101) Az intézkedések szükségessége Franciaország szerint megfelelően igazolt, ugyanis azok hozzájárulnak a kedvezményezett vállalkozások versenyképességének fokozásához, és így a delokalizáció kockázatának megelőzéséhez. Ezenfelül, mivel az intézkedések megfelelően célzottak és a felső korlátok megfelelő mértékűek, következésképpen nem diszkriminatívak. Franciaország ennek alapján megjegyzi, hogy a kiválasztott küszöbértékek a két mentességi kategória – a fogyasztási helyen és a hozzáadott értéken alapuló mentesség – esetében összhangban vannak egymással, mivel a fogyasztási helyi felső korlát csak a hozzáadott érték 0,5 %-ában megállapított felső korlát fogyasztási helyi megjelenése. Végezetül a kedvezményezettek kiválasztása átlátható és objektív kritériumok alapján történik, a versenyképesség csökkenésének leginkább kitett vállalkozásokat célozza meg.

(102) Franciaország azzal is indokolja az intézkedések szükségességét, hogy a szóban forgó kedvezmények megkérdőjeleződése a hozzáadott érték kb. 12–24 %-a közötti többletköltségben nyilvánulna meg. Franciaország továbbá azt állítja, hogy az energiaszámla 2 EUR/MWh-os emelkedése a termelési költségek 2 %-os növekedését jelenti, ami meghaladja e vállalkozások „nettó árrését”. Ebben az összefüggésben a CSPE-kedvezmények megszüntetése miatti további pénzügyi megterhelés Franciaország szerint csak fokozná a villamosenergia-igényes vállalkozások delokalizációjának kockázatát, és a terheknek a többi fogyasztóra történő áthárításával az említett szakpolitikák finanszírozásával kapcsolatos kockázatot keletkeztetne.

4.2.4.2. A támogatás megfelelősége

(103) Franciaország hasonlóképpen úgy véli, hogy az intézkedések megfelelőségét a 2003/96/EK irányelv igazolja, amely elismeri, hogy a hozzáadott érték 0,5 %-ának megfelelő összegű energiaadót fizető vállalkozások mentességben részesülhetnek e küszöbértéken felül, egyrészt az adóharmonizáció hiánya, másrészt a nemzetközi versenyképesség csökkenése jelentette kockázatok miatt.

(104) Franciaország szerint a CSPE-kedvezmények tehát megfelelőek a teljes adóharmonizáció hiányával jellemzett helyzetben, valamint az európai versenyképesség látványos romlására tekintettel.

4.2.4.3. Arányosság

(105) Franciaország ezt követően hangsúlyozza, hogy a CSPE-kedvezmények arányosak. A teljes hozzájárulás 31–34 %-át kitevő átlagos hozzájárulásnak, azaz (2014. évi becslés szerint) 5,1–5,6 EUR/MWh-nak felelnek meg, míg ugyanezen időpontban a CSPE összege 16,5 EUR/MWh volt. Franciaország megjegyzi, hogy ez a 31–34 %-os arány magasabb, mint a 2008. évi iránymutatásban, valamint a 2014. évi iránymutatás 3.7.1. szakaszában és 3.7.2. szakaszában engedélyezett minimális arány, és következésképpen arányos.

(106) Franciaország szerint tehát a kedvezmények arányosnak tekinthetők, amennyiben továbbra is a kedvezményezettjeikre hárul a fizetendő CSPE elég jelentős része.

(107) Franciaország közölte az egyes kedvezményezettek által 2014-re fizetett CSPE összegét. A Bizottság így rámutat, hogy csak 2014-ben legalább 124 kedvezményezett fizetett a 2014. évi iránymutatás (188) bekezdésében előírt 15 %-os aránynál alacsonyabb mértékű CSPE-t.

4.2.4.4. Az intézkedések ösztönző jellege

(108) Franciaország úgy véli, hogy ez a feltétel jelen esetben nem alkalmazandó. Megjegyzi, hogy az intézkedések nem azt célozzák, hogy a kedvezményezettek megváltoztassák a magatartásukat, hanem inkább – megelőzési céllal – a kedvezményezettek versenyképességének romlását törekednek elkerülni.

4.2.4.5. A versenytorzító hatások korlátozása és pozitív költség/haszon egyenleg

(109) Franciaország azt állítja, hogy a bevezetett CSPE-mentességek pontosan e versenytorzulások korlátozását teszik lehetővé. Észrevételeiben ugyanis megjegyzi, hogy e felső CSPE-korlátok ellenére továbbra is jelentős az árkülönbség Franciaország és Észak-Amerika között, nagyságrendje a villamosenergia-igényes vállalkozások esetében 10 EUR/MWh. Franciaország ezenkívül az ICF egyik tanulmányát idézi annak érdekében, hogy rámutasson: Franciaország kevesebb mentességet biztosít, mint Németország, Olaszország és Dánia (19).

4.2.4.6. A felső CSPE-korlátok összeegyeztethetősége, amennyiben a CSPE-t a megújuló energiaforrásokból történő villamosenergia-termelés, a nagy hatásfokú kapcsolt energiatermelés finanszírozásától, valamint a tarifakiegyenlítésre és a szociális tarifákra nyújtott támogatástól eltérő célokra különítik el

(110) Végezetül a (11) preambulumbekezdés (1)–(3) pontjában ismertetett többi CSPE-rész tekintetében Franciaország a következő információkkal szolgált: 1. A biológiailag lebomló hulladékok égetésére nyújtott támogatás tekintetében Franciaország először is kiemeli, hogy az égetésnek a megújuló energiaforrásokra vonatkozó része esetében közös érdek áll fenn. A biológiailag nem lebomló hulladékok égetése tekintetében Franciaország ezt követően hangsúlyozza, hogy a támogatás az energiahatékonyság javítására vonatkozó célt szolgál. Franciaország kifejtette, hogy az intézkedések arányosak, amennyiben a vételár 6–7 % közötti jövedelmezőségi ráta elérését teszi lehetővé. Végezetül az intézkedéseknek nincs torzító hatása, amennyiben valamennyi égetőmű támogatható az eszközből. 2. A csúcstechnológiás létesítményeknek nyújtott támogatás az ellátás biztonságára vonatkozó közös érdekű célt szolgálja. A támogatás szükséges a beruházások megvalósításához. Végezetül Franciaország úgy ítélte meg, hogy az érintett létesítmények korlátozott teljesítménye (2014-ben 78 MW) korlátozza a torzító hatásukat. 3. Végezetül ami a garantált teljesítményre vonatkozó szerződések finanszírozását illeti, Franciaország e támogatás szükségességét és megfelelőségét sem pontosította.

4.3. A villamosenergia-önellátó fogyasztóknak biztosított CSPE-mentességek nem minősülnek állami támogatásnak

(111) Franciaország előzetesen megjegyzi, hogy ez a mentesség a villamosenergia-termelést célzó saját fogyasztás esetében teljes mértékben összeegyeztethető a 2003/96/EK irányelvvel, amely arról rendelkezik, hogy a kis villamosenergia-termelők mentesíthetők a villamosenergia-adó alól, feltéve, hogy a kérdéses villamos energia előállításához felhasznált energiatermékeket egyébként megadóztatják.

(112) Ami a támogatás fennállását illeti, Franciaország először is kifejti, hogy ezek a CSPE-mentességek nem minősülnek szelektív támogatásnak. Franciaország megjegyzi, hogy ez a mentesség független a kedvezményezettek tevékenységének jellegétől, és hogy elvileg az összes vállalkozásra vonatkozik 240 GWh kapacitás erejéig. Ezenkívül ezek a kedvezményezettek egyáltalán nem terhelik a villamosenergia-rendszert a saját fogyasztású rész tekintetében. Ezért jogos, hogy más elbírálás alá essenek, mint azok a fogyasztók, amelyek az általuk fogyasztott villamos energiát teljes egészében vásárolják.

(113) Franciaország ezt követően kifejti, hogy a villamosenergia-önellátó vállalkozásoknak biztosított CSPE-mentesség nem okoz versenytorzulást, amennyiben több ország – különösen az Európai Unión belül – alkalmazza ugyanazt a mentességtípust. Következésképpen ez a mentesség nem minősülhet állami támogatásnak.

(114) A mentesség összeegyeztethetősége tekintetében Franciaország úgy véli, hogy amennyiben a saját fogyasztás állami támogatásnak minősül, az közös érdekű célt követ azáltal, hogy a csúcsidőszakok alatti villamosenergia-fogyasztás hatásainak mérséklése révén hozzájárul az ellátás biztonságához.

4.4. A 2014. évi iránymutatás elfogadása utáni kiigazítási terv

(115) mivel Franciaország kilátásba helyezte azt a feltevést, hogy a belső piaccal való összeegyeztethetőség közös jogalapja – a 4.2.3. szakaszban kifejtettek szerint – a 2014. évi iránymutatás 3.7.2. szakasza, valamint az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének c) pontja, ebből a Bizottsághoz intézett, 2017. október 27-i levelében levonta a következtetéseket. Ebben a levélben Franciaország bejelentette a 2014. évi iránymutatás 3.7.3. szakaszán alapuló kiigazítási terv új változatát, amely azt célozta, hogy az intézkedések keretében biztosított kedvezményeket – objektív szabályok szerint – az iránymutatással összeegyeztethető, az iránymutatás 3.7.2. szakaszában meghatározott szinthez közelítse.

(116) A különböző célokra elkülönített CSPE kiszámításának e szakasza lehetővé teszi a kiigazítási terv keretében CSPE-kedvezményre jogosult kedvezményezettek által fizetendő összeg kiszámítását. Ez az összeg a CSPE már megfizetett összege és az iránymutatás alkalmazásában kiszámított összeg közé esik. A CSPE fizetendő összegét a CSPE érintett részeitől függően különféleképpen számítják ki, és a 4.4.1. szakaszban közölt módon határozzák meg.

4.4.1. A 3.7.3. szakasz közvetlen alkalmazása a megújuló energiaforrások finanszírozására vonatkozó CSPE-részre

(117) A megújuló energiaforrásoknak, többek között a biológiailag lebomló hulladékok égetésének a finanszírozására szolgáló CSPE-rész tekintetében Franciaország egy olyan kiigazítási tervet helyez kilátásba, amely a 2019. január 1-jei elméleti időpontban (mivel a CSPE 2016. január 1-jével megszakadt), és fokozatosan azt eredményezi, hogy a 2019. január 1-jén fizetendő CSPE összege a 2014. évi iránymutatás szerinti módon kiszámított összeg legyen:

(118) Ha a vállalkozás i. a 2014. évi iránymutatás 3. mellékletében felsorolt ágazatba tartozik és 20 %-nál nagyobb villamosenergia-intenzitású, vagy ii. legalább 20 % villamosenergia-intenzitású, emellett a nemzetközi kereskedelemnek való kitettsége 4 %-nál nagyobb (vagy az említett iránymutatás 5. mellékletében szerepel), akkor a teher 15 %-a, illetve a hozzáadott értékének 0,5 %-a közül az alacsonyabb értéket kell fizetnie.

(119) Ha a vállalkozás a 2014. évi iránymutatás 3. mellékletében felsorolt ágazatba tartozik, és villamosenergia-intenzitása 20 %-nál alacsonyabb, akkor a teher 15 %-a, illetve a hozzáadott értékének 4 %-a közül az alacsonyabb értéket kell fizetnie.

(120) A többi esetben amennyiben a vállalkozás i. az iránymutatás 3. mellékletében fel nem sorolt ágazatba tartozik, vagy ii. amennyiben az ágazatát az 5. melléklet felsorolja, de villamosenergia-intenzitása 20 % alatti, és iii. 2014. július 1. előtt támogatásban részesült, akkor a terheknek legalább 20 %-át kell fizetnie.

(121) Végezetül minden egyéb esetben a CSPE 2019. január 1-jén elérendő mértéke 100 %.

4.4.2. Analógia útján a 3.7.3. szakasz alkalmazása a kapcsolt energiatermelésre, tarifakiegyenlítésre és szociális tarifákra vonatkozó CSPE-részekre

(122) A kapcsolt energiatermelés, a tarifakiegyenlítés és a szociális tarifák esetében a kiigazítási terv eredményeként legkésőbb 2019-ben a fizetett CSPE összege: — 15 %, ha a vállalkozás a 2014. évi iránymutatás (185)–(186) bekezdése értelmében villamosenergia-igényes vállalkozás. Ha a vállalkozás villamosenergia-intenzitása meghaladja a 20 %-ot és az ágazata az említett iránymutatás 3. vagy 5. mellékletében felsorolt ágazatok közé tartozik, akkor a CSPE összege a vállalkozás hozzáadott értékének 0,5 %-ára, ha pedig a vállalkozás villamosenergia-intenzitása nem éri el vagy nem haladja meg a 20 %-ot, hozzáadott értékének 4 %-ára korlátozódhat. — a többi vállalkozás esetében 100 %.

(123) Franciaország úgy ítéli meg, hogy ezt a kiigazítási tervet ugyanazok az okok indokolják, mint a 2014. évi iránymutatás 3.7.3. szakaszában a megújuló energiaforrások finanszírozására szolgáló terhek csökkentése tekintetében kifejtett okok. A kiigazítási terv lehetővé teszi különösen annak elkerülését, hogy a 2014. évi iránymutatás (185)–(189) bekezdésében kifejtett kritériumok azonnali alkalmazásából fakadóan a terhek túlságosan drasztikusan emelkedjenek. Ebben az értelemben hozzájárul a CSPE pénzügyi fenntarthatóságához azáltal, hogy biztosítja a támogatásnak és a finanszírozási feltételeinek az elfogadhatóságát.

4.4.3. A kiigazítási terv alkalmazásának elmaradása a CSPE többi része esetében

(124) Ami azonban a (110) preambulumbekezdés (1) és (2) pontjában ismertetett célkitűzésekre elkülönített CSPE-ből biztosított kedvezményeket illeti, Franciaország nem irányozta elő a kiigazítási tervben való szerepeltetésüket. Franciaország megerősítette, hogy az e célkitűzésekre elkülönített CSPE-t teljes egészében meg kell fizetni a figyelembe vett 2003–2015 közötti időszakra (20), a biztosított CSPE-kedvezményeket pedig az e célkitűzésekre elkülönített CSPE esetében teljes egészében be fogja hajtani.

4.4.4. A kiigazítási tervek kezdő időpontja

(125) A megújuló energiaforrásokra és a kapcsolt energiatermelésre vonatkozó részek esetében Franciaország 2011-ben indította el a kiigazítási tervet. Franciaország e tekintetben a 2014. évi iránymutatás (248) bekezdésére, valamint a 2017. június 15-i bizottsági határozatra (SA.38635 (21)) és a 2017. szeptember 21-i bizottsági határozatra (SA.47887 (22)) hivatkozik.

(126) A CSPE-ből finanszírozott többi rész esetében Franciaország az eljárás megindításáról szóló bizottsági határozatban a Bizottság által kifejezésre juttatott kétségek nyomán 2004-ben indította el a kiigazítási tervet. Franciaország úgy véli, hogy ezt az időpont az (EU) 2015/1589 tanácsi rendelet (23) 17. cikkében előírt tízéves jogvesztő határidő alapján jelen esetben alkalmazandó 10 éves jogvesztő határidő miatt indokolt.

4.4.5. A saját fogyasztásnak a kiigazítási terv keretében történő kezelése

4.4.5.1. A villamos energia előállításához felhasznált villamos energia esetében biztosított CSPE-mentesség

(127) Franciaország szerint a 2003/96/EK irányelv 14. cikkének megfelelően, amely arról rendelkezik, hogy a villamos energia előállításához felhasznált villamos energia, valamint a villamosenergia-előállítási képesség fenntartásához felhasznált villamos energia teljesen adómentes, a mentességet élvező, saját fogyasztású kedvezményezettek, azaz a villamosenergia-termelők (NACE-kód: 3511) valóban mentesíthetők a CSPE alól a saját fogyasztású villamos energia tekintetében. Franciaország úgy ítéli meg, hogy ezeket a kedvezményezetteket ennélfogva nem kell szerepeltetni a kiigazítási tervben.

4.4.5.2. Megújuló energiaforrásokból előállított és saját fogyasztású villamos energia

(128) A megújuló energiaforrásokból villamos energiát előállító, mentességet élvező kedvezményezettek esetében az előállított és saját fogyasztású villamos energia mentesíthető a CSPE megújuló energiaforrásokat finanszírozó része alól, amennyiben ez a villamos energia egyáltalán nem részesült állami támogatásban, miközben a CSPE részben a megújuló energiaforrásokra nyújtott támogatást finanszírozta.

(129) Franciaország azonban szerepeltette a kiigazítási tervben a CSPE fennmaradó részére vonatkozó mentességet, kivéve, ha a kapcsolódó előny a csekély összegű támogatások felső határánál alacsonyabb volt.

4.4.5.3. Kapcsolt energiatermeléssel előállított és saját fogyasztású villamos energia

(130) Ugyanígy a kapcsolt energiatermeléssel villamos energiát előállító, mentességet élvező kedvezményezettek esetében az előállított és saját fogyasztású villamos energia mentesíthető a CSPE kapcsolt energiatermelést finanszírozó része alól, amennyiben a kapcsolt energiatermelés nem részesült állami támogatásban.

(131) Franciaország azonban szerepeltette a kiigazítási tervben a CSPE fennmaradó részére vonatkozó mentességet, kivéve, ha a kapcsolódó előny a csekély összegű támogatások felső határánál alacsonyabb volt.

4.4.6. A mentességek nélkül elméletileg fizetendő CSPE szakpolitikánkénti elosztásának módszertana

(132) A mentességek nélkül fizetendő CSPE esetében Franciaország minden egyes vállalkozás esetében az éves arány és a vállalkozás fogyasztása alapján végez számítást. Ez az elméleti CSPE-összeg az energiaszabályozási bizottság által a Bizottság részére 2016. december 20-án továbbított felosztás szerint oszlik meg szakpolitikánként: Megújuló energiaforrások (%) Hulladékégetés (%) Kapcsolt energiatermelés (%) Tarifakiegyenlítés (%) Szociális tarifák (%) Csúcstechnológiás termelés (%) Egyéb (%) 2003 11 2 57 27 0 2 1 2004 16 3 50 28 0 2 1 2005 11 2 48 30 6 3 1 2006 4 1 57 32 3 2 1 2007 0 – 3 38 63 – 1 2 1 2008 7 – 1 29 59 3 3 1 2009 18 0 30 47 3 1 1 2010 21 – 1 40 35 3 1 1 2011 43 1 27 27 1 0 1 2012 48 0 20 29 2 0 0 2013 52 1 16 28 3 0 0 2014 58 1 10 27 4 0 0 2015 61 1 9 24 5 0 0 Összesen 41,9 0,6 23,0 30,5 2,9 0,7 0,5 Az egyes szakpolitikák éves súlya, a francia hatóságok 2016. december 20-i feljegyzése.

(133) Franciaország hangsúlyozza, hogy a megújuló energiaforrások, a kapcsolt energiatermelés, a tarifakiegyenlítés és a szociális tarifák a 2003 óta támogatott CSPE összegének 98,2 %-át teszik ki.

(134) Az égetés tekintetében Franciaország hangsúlyozza, hogy a Nemzetközi Energia Ügynökség és az Eurostat statisztikái alapján úgy tekinthető, hogy a háztartásihulladék-égetési ágazat által előállított, hő vagy villamos energia formájában hasznosított energia felét megújulóként számolják el. Következésképpen a hulladékégetésre nyújtott támogatásra elkülönített CSPE 50 %-a a megújuló energiaforrásokhoz rendelt részbe épül be. Ezenfelül a nagy hatásfokú kapcsolt energiatermeléshez felhasznált, biológiailag nem lebomló hulladékok égetésére nyújtott támogatást a CSPE kapcsolt energiatermelésre vonatkozó részéhez rendelik. E feltevés alapján Franciaország az alábbi felosztás mellett döntött: Megújuló energiaforrások (%) Kapcsolt energiatermelés (%) Tarifakiegyenlítés + szociális eszközök (%) Biológiailag nem lebomló hulladékok égetése (%) Egyéb (%) 2003 12 57 27 1 3 2004 17 50 28 2 2 2005 12 48 35 1 4 2006 5 57 35 1 3 2007 – 2 38 62 – 2 3 2008 6 29 62 – 1 4 2009 18 30 50 0 2 2010 21 40 38 – 1 2 2011 43 27 28 1 1 2012 48 20 31 0 1 2013 52 16 31 0 0 2014 59 10 31 0 0 2015 61 9 29 0 0

4.4.6.1. A csekély összegű támogatások felső határának alkalmazása

(135) Franciaország pontosítja, hogy a biztosított CSPE-kedvezmények mindegyike esetében a csekély összegű támogatások 1407/2013/EU bizottsági rendeletben (24) előírt felső határát alkalmazta: minden egyes kedvezményezett esetében a legutóbbi három egymást követő évre nyújtott támogatás összegét 200 000 EUR-hoz viszonyítja. Abban az esetben, ha a legutóbbi három egymást követő évre nyújtott támogatás összege nem éri el a 200 000 EUR-t, akkor a visszatérítés összege e három évben nulla. Franciaország pontosítja, hogy az Európai Bizottság N 7/2009. számú támogatásra vonatkozó határozatát (25) is figyelembe fogja venni, amely a 2009. és a 2010. évre a csekély összegű támogatások felső határának 500 000 EUR-ra történő emelését irányozza elő az akkori gazdasági válság figyelembevétele érdekében.

4.4.7. A kiigazítási terv fokozatossága

(136) A 2014. évi iránymutatás (185)–(187) bekezdése értelmében villamosenergia-intenzívnek nem minősíthető kedvezményezettek, illetve az iránymutatás 3.7.2. szakaszában foglalt rendelkezéseknek teljes mértékben nem megfelelő kedvezményezettek esetében Franciaország a fizetendő hozzájárulás fokozatos növelését eredményező kiigazítási tervet nyújtott be (lásd a (117) és a (118) preambulumbekezdést).

(137) Ez a kiigazítási terv a CSPE valamennyi összetevője esetében megegyezik. A terv az intézkedés keretében biztosított összes felső korlátot és mentességet korrigálja. A terv a CSPE-ből finanszírozott összes szakpolitikára is kiterjed.

(138) A kiigazítási terv kiindulópontja a kedvezményezettek által a terv elindításának évében (2004-ben, illetve adott esetben 2011-ben) ténylegesen megfizetett CSPE.

(139) A biztosított különböző CSPE-kedvezményekre vonatkozó kiigazítási terv eredményeképpen a fizetett összegeknek legkésőbb 2019. január 1-jéig el kell érniük az állami támogatási szabályozásnak megfelelő minimális hozzájárulási szintet. A (118)–(122) preambulumbekezdésben ismertetett szabályok szerint előírt CSPE-összeget kell elérni.

(140) Ez az emelés az alábbi progresszivitási szabály alkalmazásával valósul meg:

(141) Évente az egyes finanszírozott szakpolitikákra fizetendő összeg = megfizetett összeg

(142) + (fizetendő összeg – megfizetett összeg) × [(e^n) – 1]/[(e^N) – 1], ahol n: a kiigazítási terv évének száma (példa: 2011-ben kezdődő terv és 2019-ben megvalósuló teljeskörű alkalmazás esetén 2011-ben n = 0, 2012-ben n = 1, …, 2019-ben n = 8) és N: a terv éveinek száma (példa: a fentivel megegyező példa esetében N = 8).

(143) E szabály alkalmazásával a fizetendő CSPE összege idővel közelít a 2019-ig fizetendő CSPE elméleti szintjéhez. Mivel a CSPE 2016-ban megszűnt, a kiigazítási terv 2015 után ugyanakkor nem kerül alkalmazásra.

(144) Az e kiindulóponttól az elméleti érkezési pontig való eljutáshoz használt függvény progresszív.

4.4.8. A visszafizettetendő összegek kiszámítása

(145) A kiigazítási terv előírja, hogy az abban engedélyezett szinteken túl mentességet élvező összegeket vissza kell fizettetni.

(146) A visszafizettetendő összeg i. a 4.4.1–4.4.7. szakaszban foglalt, fizetendő CSPE, valamint ii. a kedvezményezettek által ténylegesen megfizetett CSPE különbsége. Ezt az összeget minden egyes kedvezményezett esetében minden egyes évre kiszámítják.

(147) A saját fogyasztásra vonatkozó mentességben részesülő, a saját fogyasztású villamos energiát megújuló energiaforrásokból, illetve kapcsolt energiatermeléssel előállító kedvezményezettek esetében a minimális CSPE-szint a megújuló energiaforrásokat, illetve a kapcsolt energiatermelést finanszírozó CSPE esetében nulla.

(148) Amennyiben valamely kedvezményezett és valamely adott év esetében egy adott szakpolitikára fizetett összeg legalább akkora, mint a CSPE előírt, fizetendő minimális mértéke, akkor a kiigazítási terv esetében figyelembe vett összeg az adott évre fizetendő CSPE előírt minimális mértéke. Ebben az esetben a fizetett többletet nem vonják le az adott kedvezményezett által visszafizetendő, a többi évre végzett számítás során kapott összegből.

(149) Franciaország az október 11-i feljegyzésében közölte a visszafizettetendő összegek előzetes becslését, melyek nagyságrendje 31 millió EUR. Mintegy 700 vállalkozást érint visszafizettetési eljárás. Franciaország azonban pontosította, hogy ezen összeg értékelését minden évre vonatkozóan véglegesíteni kell, ha az egyes kedvezményezettek számára biztosított csökkentésekre vonatkozó információk rendelkezésre állnak.

5. A BIZOTTSÁG ÉRTÉKELÉSE

5.1. A támogatás fennállása

(150) Az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében a belső piaccal összeegyeztethetetlen a tagállamok által vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, amennyiben ez érinti a tagállamok közötti kereskedelmet.

(151) A Bizottság e rendelkezésekre tekintettel megvizsgálta a különböző CSPE-kedvezmények támogatássá minősítését:

5.1.1. A fogyasztási helyi felső CSPE-korlát és a hozzáadott érték 0,5 %-ában megállapított felső CSPE-korlát állami támogatássá minősítése

5.1.1.1. Az államnak betudható és állami forrásokból finanszírozott támogatás

(152) A Bizottság az eljárás megindításáról szóló 2014. évi határozat 3.1.1. szakaszában megállapította, hogy a CSPE állami forrásnak minősül.

(153) A Bizottság először is megjegyzi, hogy egyetlen érdekelt fél sem vitatja az előző preambulumbekezdésben említett következtetését.

(154) A Bizottság rámutat, hogy az Európai Unió Bíróságának ítélkezési gyakorlata szerint kizárólag a közvetlenül vagy közvetve állami forrásokból nyújtott, illetve az állam számára további terhet jelentő előnyök tekinthetők az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében vett támogatásoknak.

(155) Pusztán az a tény, hogy az előnyt nem közvetlenül állami eredetű forrásokból finanszírozzák, nem elegendő az állami források érintettségének kizárásához. Az Európai Unió Bíróságának ítélkezési gyakorlatából következően ugyanis ahhoz, hogy egy vagy több vállalkozásnak biztosított előnyt az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében vett állami támogatásnak lehessen tekinteni, nem szükséges megállapítani, hogy az állami költségvetésből vagy közjogi jogalanytól források átruházására került sor (26).

(156) Az ítélkezési gyakorlat és a Bizottság döntéshozatali gyakorlata értelmében az állam által kivetett díjakból származó, a nemzeti jogalkotási rendelkezések szerint kezelt és elkülönített bevételek az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében vett állami támogatásnak minősülnek, függetlenül attól, hogy azokat közjogi vagy magánjogi szervezet kezeli-e (Essent (27), Vent de Colère (28)).

(157) Márpedig ami a CSPE-t illeti, a Bíróságnak már lehetősége volt annak megerősítésére, hogy állami támogatásnak minősül. A Bíróság által az Association Vent de Colère! ügyben 2013. december 19-én hozott ítélet (29) tárgyát képező ügyiratban, amely a fenti (10) preambulumbekezdés a) pontjában ismertetett, szélenergiából származó villamos energia megvásárlására irányuló, a CSPE-ből finanszírozott kötelezettségre vonatkozott, a Bíróság megállapította, hogy a CSPE állami forrásnak minősül.

(158) Harmadszor, a Bizottság rámutat, hogy az előny az államnak tudható be, ugyanis a felső korlátok a hatályos törvényből és közigazgatási aktusokból fakadnak, amelyek meghatározzák az alkalmazásukra vonatkozó rendszert és feltételeket.

(159) A CSPE állami jellegét továbbá a beszedése érdekében Franciaország által bevezetett eszköz erősíti meg. Ahogyan a (14) és (15) preambulumbekezdésben kifejtésre került, a CSPE beszedését a közjogi jogalanynak minősülő Caisse des Dépôts et Consignations központosítja oly módon, hogy a CSPE pénzgazdálkodását az állam által ellenőrzött közjogi jogalany biztosítja, ami megerősíti az állami forrássá minősítést.

(160) Következésképpen a Bizottság megerősíti az eljárás megindításáról szóló határozatában kifejtett következtetéseit. A CSPE és még inkább a felső korlátai az államnak tudhatók be, és azokat állami forrásokból biztosítják.

5.1.1.2. Gazdasági előny és szelektivitás

(161) Az előny fennállásának értékelése kapcsán a Bizottság megjegyzi, hogy az Európai Unió Bíróságának ítélkezési gyakorlata értelmében a vállalkozások által viselt terheket különböző formában enyhítő, ugyanakkor szigorú értelemben vett támogatásnak nem minősülő intézkedések a természetükből fakadóan hasonlóak az állami támogatásokhoz, és következésképpen állami támogatásnak minősülnek (30).

(162) Jelen esetben a Bizottság rámutat, hogy a 2000-108. sz. törvénynek (a 2003-8. sz. törvény 37. cikkével módosított) 5. cikke megállapítja azt az elvet, hogy a CSPE-t a Franciaország területén letelepedett végső villamosenergia-fogyasztóknak kell megfizetniük, és az összegét a fogyasztott villamos energia mennyiségével arányosan kell kiszámítani. Az állam – azáltal, hogy mentességet biztosított a CSPE alól a fogyasztási helyi felső korlátot meghaladó rész, illetve a villamosenergia-igényes iparvállalatok számára a hozzáadott érték 0,5 %-át meghaladó rész tekintetében – mérsékelte azokat a CSPE-terheket, amelyeket a kedvezményezett vállalkozásoknak egyébként meg kellett volna fizetniük. A fogyasztási helyre és a hozzáadott értékre vonatkozó felső korlát tehát előnyt jelent a kedvezményezett vállalkozások számára.

(163) A szelektív előny fennállása kapcsán a Bíróság egyrészt a Bizottság kontra World Duty Free Group ügyben, másrészt a Bizottság kontra Banco Santander és Santusa ügyben 2016. december 21-én hozott ítéletében (31) emlékeztetett arra, hogy valamely adóintézkedés vagy kötelezettség szelektivitásának megállapításához meg kell határozni, hogy az bevezet-e az érintett adórendszer által kitűzött célra tekintettel összehasonlítható ténybeli és jogi helyzetben lévő vállalkozások között olyan különbségtételt, amelyet e rendszer jellege és felépítése nem igazol.

(164) Az állami támogatás fogalma azonban nem vonatkozik azon intézkedésekre, amelyek különbségtételt vezetnek be a vállalkozások között a terhek tekintetében, amennyiben e különbségtétel a terhekre vonatkozó szóban forgó rendszer jellegéből és felépítéséből ered. Ebben az esetben a vállalkozások közötti különbségtételt bevezető tagállamra hárul annak bizonyítása, hogy a különbségtételt a szóban forgó rendszer jellege és felépítése ténylegesen igazolja. (32)

Referenciarendszer

(165) A Bizottság rámutat, hogy a 2000-108. sz. törvénynek (a 2003-8. sz. törvény 37. cikkével módosított) 5. cikke megállapítja azt az elvet, hogy a CSPE-t a Franciaország területén letelepedett végső villamosenergia-fogyasztóknak kell megfizetniük, és az összegét a fogyasztott villamos energia mennyiségével arányosan kell kiszámítani. A CSPE a következő intézkedések finanszírozására szolgál: a) az EDF, illetve a helyi elosztó vállalkozások bizonyos, megújuló energiaforrásokból villamos energiát előállító létesítménytípusok által előállított villamos energia megvásárlására vonatkozó kötelezettsége. b) a nagy hatásfokú kapcsolt energiatermelés támogatása; c) az össze nem kapcsolt területeken (Korzikán vagy a tengerentúli megyékben) lévő villamosenergia-termelők annak érdekében történő kompenzálása, hogy azok ne hárítsanak tovább magasabb termelési költségeket, mint a Franciaország kontinentális területén viselt és a végső fogyasztó által fizetett villamosenergia-árra áthárított alacsonyabb termelési költségek (tarifakiegyenlítés); d) a szociális tarifa, az úgynevezett „alapvető termék” tarifa alkalmazása, valamint a villamosenergia-szolgáltatók által a szegénységben élők javára létrehozott eszközben való részvétel miatt viselt költségek egy része; e) egyéb célok, hulladékégetésre, elsősorban csúcstechnológiás energiatermelésre nyújtott támogatás a beszedett CSPE 2 %-ánál alacsonyabb százalékos arány erejéig.

A szóban forgó intézkedések célja tekintetében hasonló ténybeli és jogi helyzetben lévő vállalkozások megkülönböztetése

(166) A Bizottság rámutat, hogy a hozzáadott érték 0,5 %-ában megállapított felső CSPE-korlátra és a fogyasztási helyi felső CSPE-korlátra jogosult vállalkozások a CSPE célkitűzései tekintetében ugyanabban a ténybeli helyzetben vannak, mint a többi végső fogyasztó. Másrészt valóban villamosenergia-fogyasztókról van szó, és nincs olyan ok, amely alapján úgy tekinthető, hogy az említett felső korlátokra jogosult fogyasztók a megújuló energiaforrásokra, a kapcsolt energiatermelésre, a tarifakiegyenlítésre és a szociális tarifákra nyújtott támogatás finanszírozási célkitűzései tekintetében különböznének azoktól a fogyasztóktól, amelyek nem jogosultak e felső korlátokra. E kedvezményezetteknek tehát a többi végső fogyasztóval megegyező arányban kell hozzájárulniuk a villamosenergia-közszolgáltatás finanszírozásához.

(167) Ezenkívül a hozzáadott érték 0,5 %-ában megállapított felső korlátra és a fogyasztási helyi felső korlátra való jogosultság kritériumai további megkülönböztetést okoznak az e felső korlátok által esetlegesen érintett vállalkozások csoportján belül.

(168) Először is a hozzáadott érték 0,5 %-ában megállapított felső korlát, amely elvileg a villamosenergia-igényes vállalkozásokat érinti, az évi 7 GWh-ban megállapított minimális fogyasztási küszöbérték miatt tulajdonképpen kizárólag a legnagyobb vállalatok számára van fenntartva. Így azok a villamosenergia-igényes vállalkozások, amelyek esetében a CSPE meghaladja a hozzáadott érték 0,5 %-át, de amelyeknek az éves fogyasztása kisebb, nem jogosultak a hozzáadott értékre vonatkozó felső korlátra, holott ennek ellenére ugyanolyan villamosenergia-igényesek és ugyanabban az ágazatban tevékenykednek. A hozzáadott értékre vonatkozó felső korlát ezenkívül az iparvállalatok számára van fenntartva, például a szolgáltatási szektorban tevékenykedő villamosenergia-igényes vállalkozások kizárásával. A Bizottság ebből arra következtet, hogy egyik különbségtételt sem a CSPE jellege és célkitűzése indokolja.

(169) Másodszor, ami a fogyasztási helyi felső korlátot illeti, a (2003-8. sz. törvény 37. cikkével módosított) 2000-108. sz. törvény fogyasztási helyenként eredetileg 500 000 EUR összegben állapítja meg a CSPE felső korlátját. A Bizottság megjegyzi, hogy a Franciaország által közölt kiegészítő információk szerint ez a felső korlát – a 2013. évi felső CSPE-korlát értékén alapulva – 42 GWh (gigawattóra) éves fogyasztásnak felel meg. Ekkora fogyasztást csak bizonyos gazdasági ágazatok érnek el, ahogyan Franciaország az érintett ágazatokra vonatkozóan továbbított információkban megerősíti. Ez a felső korlát tehát szelektív előnyhöz juttat bizonyos vállalkozásokat, illetve bizonyos ágazatokat, és nem indokolható meg a CSPE logikájával. A Bizottság ebből arra következtet, hogy e második felső korlát esetében a törvény által létrehozott különbségtételek egyikét sem a CSPE jellege és célkitűzése indokolja.

(170) Ami a (77) preambulumbekezdésben Franciaország által kifejtett azon érvet illeti, miszerint a felső CSPE-korlátokat azon elv alkalmazása indokolja, hogy a terhek kivetése a hozzájárulásra kötelezett fizetési képességének függvényében történik, a Bizottság megjegyzi, hogy Franciaország nem bizonyította be, hogy ez az elv a CSPE mögöttes elve. Franciaország azt sem bizonyította be, hogy a felső korlátra nem jogosult vállalkozások képesek azt megfizetni, ami szükséges annak igazolásához, hogy ezek a felső korlátok a rendszer logikájába illeszkednek. Végezetül Franciaország nem bizonyította be, hogy a felső korlátra jogosult vállalkozások egyike sem képes magasabb összegű CSPE-t fizetni (33).

(171) Ezenkívül a fogyasztási helyi felső korlátot nem a hozzájárulásra kötelezett fizetési képességével összefüggésben alkalmazzák. Valójában, bár elismerhető, hogy van összefüggés a vállalkozás fizetési képessége, valamint az árbevétele, illetve a hozzáadott értéke között, a fogyasztási helyi felső korlát a korláton felül CSPE-mentességet von maga után, az árbevétel vagy a hozzáadott érték növekedésétől függetlenül. Következésképpen Franciaországnak a (77) preambulumbekezdésben ismertetett érve nem fogadható el.

(172) Végezetül a hozzáadott értékre vonatkozó felső korlát kapcsán a Bizottság megjegyzi, hogy a jelek szerint az ténylegesen összefüggésben áll az érintett vállalkozás fizetési képességével. Azonban még azt feltételezve is, hogy a CSPE a fizetési képesség elvén alapul, amit Franciaország nem állapított meg, a hozzáadott értékre vonatkozó felső korlát nem kevésbé szelektív, mivel azt nem megkülönböztetésmentesen alkalmazzák az ugyanazon ténybeli és jogi helyzetben lévő összes vállalkozásra. A hozzáadott értékre vonatkozó felső korlát ugyanis kizárólag az iparvállalatokra korlátozódik, a nem ipari vállalkozások kizárásával. Márpedig előfordulhat, hogy ezeknek a villamosenergia-fogyasztása olyan mértékű, hogy a hozzáadott érték 0,5 %-ában megállapított felső korlátra való jogosultság igazolható lenne. A hozzáadott értékre vonatkozó felső korlát továbbá kizárólag azokra a vállalkozásokra korlátozódik, amelyek elég nagyok ahhoz, hogy 7 GWh éves fogyasztást érjenek el, kizárva azokat a kisebb vállalkozásokat, amelyek még akkor sem érik el ezt a fogyasztási küszöbértéket, ha a CSPE eléri a hozzáadott értékük 0,5 %-át.

(173) Ezen okokból kifolyólag a Bizottság arra következtet, hogy a törvényben előírt különböző felső korlátok bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos gazdasági ágazatoknak biztosított szelektív előnynek minősülnek, és így megerősíti az eljárás megindításáról szóló, 2014. szeptember 16-i határozatában kifejtett elemzését. Az intézkedések ugyanis előnyhöz juttatják a kedvezményezettjeiket a referenciarendszerhez képest, amely azt irányozza elő, hogy a CSPE célkitűzéseinek finanszírozásához minden végső fogyasztónak részt kell vennie a rendszerben. Ebben az értelemben a Bizottság sem az ALFI (68) preambulumbekezdésben kifejtett álláspontját, sem Franciaország (74)–(78) preambulumbekezdésben kifejtett álláspontját nem osztja.

(174) Végezetül, ahogyan a (164) preambulumbekezdésben kifejtésre került, Franciaország nem bizonyította be, hogy ez az eltérő elbírálás a díjrendszerből fakadna. A bizonyítási teher jelen esetben a tagállamra hárul.

5.1.1.3. A versenyre és a tagállamok közötti kereskedelemre gyakorolt hatás

(175) A fogyasztási helyi felső CSPE-korlát és a hozzáadott értékre vonatkozó felső CSPE-korlát alkalmazásával előnyben részesített vállalkozások más tagállambeli (fémkohászati, papíripari, agrár-élelmiszeripari, vegyipari stb.) vállalkozásokkal versenyeznek. Következésképpen a fogyasztási helyi felső korlát és a hozzáadott értékre vonatkozó felső korlát hatást gyakorolhat a versenyre és a tagállamok közötti kereskedelemre.

(176) A Bizottság ezért nem osztja Franciaországnak a (79) preambulumbekezdésben kifejtett álláspontját.

5.1.1.4. A támogatás fennállására vonatkozó következtetés

(177) A Bizottság a (48)–(50) preambulumbekezdésben foglalt okok miatt megerősíti az eljárás megindításáról szóló határozatában megfogalmazott következtetéseit, és így megítélése szerint a fogyasztási helyi felső korlát és a hozzáadott értékre vonatkozó felső korlát állami támogatásnak minősül.

5.1.2. A villamosenergia-termelést célzó saját fogyasztásra biztosított CSPE-mentességek

5.1.2.1. Az államnak betudható és állami forrásokból finanszírozott támogatás

(178) A Bizottság az 5.1.1.1. szakaszban kifejtettekkel megegyező okok miatt megerősíti, hogy ezek a mentességek az államnak betudhatóak, és azokat állami forrásokból biztosítják.

5.1.2.2. A versenyre és a tagállamok közötti kereskedelemre gyakorolt hatás

(179) Az ilyen CSPE-kedvezményben részesülő vállalkozások (elsősorban az atomerőműveket és szivattyús vízerőműveket használó villamosenergia-termelők) versenyben állnak más tagállambeli vállalkozásokkal. Következésképpen ezek a mentességek hatást gyakorolhatnak a versenyre és a tagállamok közötti kereskedelemre.

(180) Franciaország ezt követően úgy ítéli meg, hogy a villamosenergia-önellátó vállalkozásoknak biztosított CSPE-mentesség nem okoz versenytorzulást, amennyiben több ország – különösen az Európai Unión belül – alkalmazza ugyanazt a mentességtípust, ahogyan a (79) preambulumbekezdés kifejti.

(181) Az állandó ítélkezési gyakorlat szerint az állam által végrehajtott intézkedés versenytorzítónak minősül, ha javítja valamely kedvezményezettnek a versenytársaival szembeni versenyhelyzetét (34). Ez a helyzet áll fenn, amikor valamely intézkedés csökkenti a vállalkozásokra rendes körülmények között háruló terheket. A Bíróság ezenkívül már kimondta, hogy azok az egyedi intézkedések, amelyekkel valamely tagállam egy-egy ágazat versenyfeltételeit másik tagállamban fennálló versenyfeltételekhez igazítja, adott esetben nem zárhatják ki az állami támogatásként történő minősítést (35).

5.1.2.3. Gazdasági előny és szelektivitás

(182) A Bizottság megjegyzi, hogy a mentesség prima facie az önellátó fogyasztóknak biztosított előnynek minősül. Ahogyan a (162) preambulumbekezdésben már említésre került, a CSPE-t a Franciaország területén letelepedett végső villamosenergia-fogyasztóknak kell megfizetniük, és az összegét a fogyasztott villamos energia mennyiségével arányosan kell kiszámítani. Az állam – azáltal, hogy a saját fogyasztás egy részét mentesítette a CSPE alól – enyhítette a kedvezményezett vállalkozások által egyébként fizetendő CSPE-terheket.

(183) A Bizottság ezt követően megvizsgálta, hogy ez az előny szelektív-e. A Bizottság először is azt emeli ki, hogy a referenciarendszert – a CSPE-t – a (165) preambulumbekezdés ismertette. Ez egy olyan díjat jelent, amelyet valamennyi végső villamosenergia-fogyasztónak meg kell fizetnie a villamosenergia-fogyasztása után. A díjat konkrét célkitűzéseket szolgáló támogatási intézkedések finanszírozása céljából szedik be.

(184) Másodszor, a Bizottságnak ellenőriznie kell, hogy a villamosenergia-termelést célzó saját fogyasztásra vonatkozó mentességben részesülő kedvezményezettek illeszkednek-e a villamosenergia-díj rendszerének logikájába. A villamosenergia-termelést célzó villamosenergia-fogyasztás villamosenergia-(vég)fogyasztásnak minősül. Ezen az alapon a villamosenergia-termelők villamosenergia-fogyasztása nem különbözik más fogyasztók villamosenergia-fogyasztásától a CSPE célkitűzései tekintetében, és úgy tűnik, hogy a villamosenergia-termelést célzó saját villamosenergia-fogyasztásra biztosított részleges mentesség indokolatlan különbséget okoz a CSPE célkitűzése tekintetében. A Bizottság következésképpen arra a megállapításra jut, hogy az intézkedés prima facie szelektívnek tűnik, mivel megkülönböztetést vezet be olyan vállalkozások között, amelyek a CSPE célkitűzése tekintetében hasonló ténybeli és jogi helyzetben vannak.

(185) Franciaország azonban előadja, hogy a mentesség célja a kettős adóztatás elkerülése, amely az adórendszerekben általánosan elfogadott elv.

(186) A mentesség hiányában ugyanis a végső fogyasztó által fogyasztott villamos energia kétszer tartalmazná a CSPE-t: egyszer a „B” villamos energia előállításához felhasznált „A” villamos energia, és egyszer az „A” villamos energiából előállított „B” villamos energia esetében.

(187) A Bizottság már elismerte, hogy a kettős adóztatás elkerülésére irányuló törekvés a villamosenergia-fogyasztást terhelő díjakra vonatkozó rendszerekben (36), ugyanakkor más adórendszerekben (37) is általánosan megtalálható elv. Egyúttal a 2003. október 27-i 2003/96/EK irányelv 14. cikke (1) bekezdése a) pontjának elfogadásához vezető elvről van szó. A Bizottság tehát jóváhagyja Franciaországnak a (111) preambulumbekezdésben kifejtett érvét.

(188) A Bizottság úgy ítéli meg, hogy a villamosenergia-önellátó gazdasági társaságoknak villamosenergia-termelés céljából biztosított mentességeket a CSPE-díjrendszer jellege és felépítése igazolja.

(189) Következésképpen a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a villamosenergia-fogyasztásra szánt saját villamosenergia-fogyasztásra biztosított mentességek nem minősülnek szelektív előnynek. A Bizottság megállapítja, hogy a villamosenergia-termeléshez villamos energiát felhasználó önellátó fogyasztási helyeknek biztosított CSPE-mentességek nem minősülnek állami támogatásnak.

5.1.2.4. A támogatás fennállására vonatkozó következtetés

(190) A Bizottság a (178)–(189) preambulumbekezdésben hivatkozott okok miatt megállapítja, hogy a villamosenergia-termelést célzó saját fogyasztásra biztosított CSPE-mentességek nem minősülnek állami támogatásnak.

(191) A Bizottság így megerősíti Franciaországnak a (127) preambulumbekezdésben kifejtett következtetéseit, amelyek szerint e kedvezményezettek esetében nincs szükség kiigazítási tervre.

5.1.3. A nagy hatásfokú kapcsolt energiatermeléssel és megújuló energiaforrásokból előállított villamos energia saját fogyasztására biztosított CSPE-mentességek a CSPE ezen célkitűzések finanszírozására elkülönített része esetében

5.1.3.1. Az államnak betudható és állami forrásokból finanszírozott támogatás

(192) A Bizottság az 5.1.2.1. szakaszban kifejtettekkel megegyező okok miatt megerősíti, hogy ezek a mentességek az államnak betudhatóak, és azokat állami forrásokból biztosítják.

5.1.3.2. Gazdasági előny és szelektivitás

(193) Ahogyan a (182)–(189) preambulumbekezdésben már szerepel, a Bizottság prima facie úgy ítéli meg, hogy az önellátó fogyasztóknak biztosított részleges CSPE-mentesség az e fogyasztóknak biztosított előnynek minősül.

(194) A Bizottság ezt követően megvizsgálta, hogy ez az előny szelektív-e a nagy hatásfokú kapcsolt energiatermeléssel és megújuló energiaforrásokból előállított villamos energia saját fogyasztása esetében.

(195) Először is a referenciarendszert a (165) preambulumbekezdés ismertette. A referenciarendszer, a CSPE valamennyi villamosenergia-fogyasztó által finanszírozott, és konkrét célokat szolgáló díj.

(196) Másodszor, ami a CSPE-mentességet illeti, a megújuló energiaforrásokat vagy nagy hatásfokú kapcsolt energiatermelést alkalmazó létesítmények által előállított villamos energia saját fogyasztása esetében – a megújuló energiaforrások és a nagy hatásfokú kapcsolt energiatermelés finanszírozására szolgáló CSPE-része tekintetében – a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a szóban forgó mentességben részesülő kedvezményezettek a CSPE-t fizető többi féllel megegyező ténybeli és jogi helyzetben vannak a CSPE célkitűzése tekintetében, amely azt irányozza elő, hogy a CSPE célkitűzéseinek finanszírozásához valamennyi végső villamosenergia-fogyasztónak részt kell vennie a rendszerben.

(197) A Bizottság megjegyzi, hogy azáltal, hogy az önellátó termelők úgy döntöttek, hogy a saját villamosenergia-fogyasztásukhoz megújuló energiaforrásokat vagy nagy hatásfokú kapcsolt energiatermelést vesznek igénybe, közvetlenül hozzájárulnak a CSPE-ből finanszírozandó két célkitűzéshez, azaz a megújuló energia termelésének támogatáshoz, valamint a nagy hatásfokú kapcsolt energiatermelő létesítményekkel végzett villamosenergia-termeléshez. Franciaország azonban megerősítette, hogy az önellátó termelőkre nem vonatkoznak támogatási intézkedések a saját fogyasztású rész esetében. Kizárólag a hálózatba betáplált villamos energiára nyújtható a CSPE-ből finanszírozott támogatás. Mivel a megújuló energiaforrásokból vagy nagy hatásfokú kapcsolt energiatermeléssel végzett saját villamosenergia-termelés ugyanúgy hozzájárul a CSPE-ből finanszírozott támogatási intézkedések környezetvédelmi és energiahatékonysági célkitűzéseihez, mint a hálózatba betáplált villamos energia, a Bizottság ennélfogva úgy ítéli meg, hogy a CSPE logikájához és jellegéhez illeszkedik az, hogy mentességet élveznek azok az önellátó termelők, amelyek a saját villamosenergia-fogyasztásukhoz megújuló energiaforrásokat vagy nagy hatásfokú kapcsolt energiatermelést vesznek igénybe (és ehhez a villamos energiához egyáltalán nem részesülnek a CSPE-ből finanszírozott támogatásban) a CSPE azon része tekintetében, amely a megújuló energiaforrásokra, illetve a kapcsolt energiatermelésre vonatkozó támogatási intézkedés finanszírozására szolgál (38). Ez a mentesség ennélfogva nem minősül szelektív előnynek.

(198) Ha indokolt is a nagy hatásfokú kapcsolt energiatermelést alkalmazó önellátó termelőknek a mentesítése a kapcsolt energiatermelés támogatását finanszírozó CSPE-rész alól, ugyanez azonban nem vonatkozik a CSPE megújuló energiaforrásokra nyújtott támogatást finanszírozó részére, kivéve, ha a kapcsolt energiatermelő létesítmény ezenkívül megújuló energiaforrásokat is felhasznál. Hasonlóképpen, ha indokolt is a megújuló energiaforrásokat alkalmazó önellátó termelőknek a mentesítése a megújuló energiaforrások támogatását finanszírozó CSPE-rész alól, ugyanez azonban nem vonatkozik a kapcsolt energiatermelés támogatását finanszírozó CSPE-részre, kivéve, ha maga a létesítmény nagy hatásfokú kapcsolt energiatermelő létesítmény.

(199) Ezenkívül az sem indokolt, hogy a CSPE többi célkitűzést (különösen a szociális tarifákat és a tarifakiegyenlítést) finanszírozó része alól mentesüljenek a nagy hatásfokú kapcsolt energiatermelést vagy megújuló energiaforrásokat használó önellátó termelők. E többi célkitűzés finanszírozása tekintetében a nagy hatásfokú kapcsolt energiatermelést vagy megújuló energiaforrásokat használó önellátó termelők a többi villamosenergia-fogyasztóhoz hasonló ténybeli és jogi helyzetben vannak, mivel a saját termelésük nem járul hozzá ehhez a többi célkitűzéshez.

(200) A Bizottság azt is hangsúlyozza, hogy az önellátó fogyasztási helyeknek biztosított CSPE-mentességeket nem igazolhatja a keresleti csúcsidőszakok kezelésének javulásához kapcsolódó közös érdekű cél, ahogyan azt Franciaország állítja, ugyanis ez a közös érdekű cél nem a CSPE jelentette referenciarendszerhez kapcsolódó cél. Ezenkívül még azt feltételezve is, hogy a CSPE ilyen célon alapul, a saját fogyasztás mentesítése önmagában nem tenné lehetővé a fogyasztási csúcsidőszakok kezelését. Az önellátó fogyasztók ugyanis mindig rá vannak csatlakoztatva a hálózatra egyrészt azért, hogy a termelt feleslegeket betáplálhassák a hálózatba, másrészt azért, hogy a berendezéseik karbantartása vagy üzemkimaradása esetén kaphassanak is villamos energiát, vagy csupán kiegészíthessék a saját fogyasztást ellátó berendezésüket. Márpedig a mentesség nincs ahhoz a feltételhez kötve, hogy fogyasztási csúcsidőszak esetén ne fogyasszanak hálózati villamos energiát.

(201) Franciaország továbbá azt állította, hogy a