ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
7.

A tagállamok KAP stratégiai terveikben a következőképp azonosítják az egyedi célkitűzések, az eredménymutatók és a beavatkozások közötti kapcsolatokat: a) a tagállamok meghatározzák az eredménymutatók és az egyedi célkitűzések közötti kapcsolatot. Egy eredménymutató egynél több egyedi célkitűzéshez is kapcsolódhat; b) a beavatkozásoknak kapcsolódniuk kell minden olyan eredménymutatóhoz, amelyhez közvetlenül és jelentős mértékben hozzájárulnak; c) a beavatkozásokon belül csak azokat a műveleteket lehet az eredménymutatókhoz hozzákapcsolni, amelyek ahhoz közvetlenül és jelentős mértékben hozzájárultak; d) egy beavatkozás vagy egy beavatkozáson belüli egyetlen művelet egynél több eredménymutatóhoz is hozzájárulhat; e) az egy művelet által generált kimenet értékét mindig teljes egészében hozzá kell rendelni a megfelelő eredménymutató(k)hoz, akkor is, ha az több eredménymutatóhoz kapcsolódik; f) az ugyanahhoz a célhoz hozzájáruló gazdálkodási kötelezettségvállalásokat és beruházásokat külön eredménymutatókhoz kell kötni, kivéve az R.43. és az R.44. eredménymutatót; g) az R.35. eredménymutatót az (EU) 2021/2115 rendelet 55. cikke (1) bekezdésének b) pontjában említett beavatkozástípusba tartozó, a méhészeti ágazatban végrehajtott beavatkozásokhoz kell hozzákapcsolni. Ezekről a beavatkozásokról csak az R.35. eredménymutató keretében kell jelentést tenni; h) azokat a területeket, amelyekre csak jogszabályban foglalt gazdálkodási követelmények és GAEC-előírások vonatkoznak, nem kell figyelembe venni az eredménymutatók kiszámításakor, kivéve az R.4. eredménymutató esetét, amely kifejezetten a KAP jövedelemtámogatással és feltételekkel érintett mezőgazdasági területek arányának mérésére szolgál.
(4)

A költségvetési rendelet 193. cikkének (2) bekezdésével összhangban már megkezdett tevékenységre is odaítélhető vissza nem térítendő támogatás, feltéve, hogy a pályázó bizonyítani tudja, hogy a tevékenységet a vissza nem térítendő támogatásra vonatkozó megállapodás aláírása előtt meg kellett kezdenie. A vissza nem térítendő támogatás elnyerésére irányuló pályázat benyújtásának időpontja előtt felmerült költségek azonban – a kellően indokolt, kivételes esetek kivételével – nem számolhatók el. Annak elkerülése érdekében, hogy az Unió érdekeit sértő fennakadás következzen be az uniós támogatás nyújtásában, a 2021–2027-es többéves pénzügyi keret időszakának elején, korlátozott időre lehetővé kell tenni, hogy a finanszírozási határozat – kizárólag kellően indokolt esetben – a 2021-es pénzügyi év kezdetétől támogathatónak, illetve elszámolhatónak minősítse a tevékenységeket, illetve az alapul szolgáló költségeket, még akkor is, ha azok a vissza nem térítendő támogatás elnyerésére irányuló pályázat benyújtásának időpontja előtt kerültek végrehajtásra, illetve merültek fel.
(10)

Az EUMSZ 81. cikke (2) bekezdésének h) pontja, valamint 82. cikke (1) bekezdésének c) pontja értelmében az Unió támogatja a bírák, ügyészek és igazságügyi alkalmazottak képzését az ítéletek és bírósági határozatok kölcsönös elismerésének elvén alapuló, polgári és büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés fejlesztésének eszközeként. Az igazságügyi szakemberek képzése fontos eszköz abból a célból, hogy kialakuljon a jogállamiság és az alapvető jogok végrehajtása és érvényesítése legmegfelelőbb módjának közös értelmezése. Hozzájárul továbbá az európai igazságszolgáltatási térség kiépítéséhez a tagállami igazságügyi szakemberek közötti közös igazságügyi kultúra megteremtése révén. Alapvetően fontos a jog megkülönböztetéstől mentes, helyes, koherens és következetes alkalmazásának szavatolása az Unióban, valamint a határokon átnyúló eljárásokban az igazságügyi szakemberek közötti kölcsönös bizalom és egyetértés biztosítása. A program által támogatott képzési tevékenységeknek a képzési szükségletek egyértelmű felmérésén kell alapulniuk, a legkorszerűbb képzési módszertant kell alkalmazniuk, magukban kell foglalniuk a különböző tagállamok igazságügyi szakembereit bevonó határokon átnyúló eseményeket, aktív tanulást és hálózatépítési elemeket is tartalmazniuk kell, valamint fenntarthatóaknak kell lenniük. Az említett tevékenységeknek magukban kell foglalniuk a jogi terminológiával, a polgári és büntetőjoggal és az alapvető jogokkal, valamint a kölcsönös elismeréssel és az eljárásjogi biztosítékokkal kapcsolatos képzéseket. Az említett tevékenységeknek ki kell terjedniük a bírák, ügyvédek és ügyészek számára kínált olyan képzésekre is, amelyek a gyakran megkülönböztetést elszenvedő vagy kiszolgáltatott helyzetben lévő személyek – például a nők, a gyermekek, a kisebbségek, az LMBTIQ-személyek, a fogyatékossággal élő személyek, valamint a nemi alapú erőszak, a családon belüli erőszak vagy az intim kapcsolaton belüli erőszak és a személyek közötti erőszak egyéb formáinak áldozatai – előtt álló kihívásokkal és akadályokkal foglalkoznak. Az említett képzéseket az ilyen személyeket képviselő vagy segítő szervezetek, és amennyiben lehetséges, ezen személyek közvetlen bevonásával kell megszervezni. Figyelembe véve, hogy a nők alulreprezentáltak a vezető bírói és ügyészi beosztásokban, ösztönözni kell a bíróként, ügyészként vagy egyéb jogi szakemberként dolgozó nőket a képzési tevékenységekben való részvételre.
(11)

A nemek közötti egyenlőség az Unió számára alapvető érték és elérendő cél. Ugyanakkor a nemek közötti egyenlőség terén elért haladás megrekedt. A nőkkel és lányokkal szembeni megkülönböztetés és egyenlőtlen bánásmód, valamint a nők és lányok elleni erőszak különböző formái sértik alapvető jogaikat, és megakadályozzák a társadalomban való teljes körű politikai, társadalmi és gazdasági részvételüket. Emellett a politikai, strukturális és kulturális akadályok fennállása is hátráltatja a nemek közötti valódi egyenlőség elérését. A nemek közötti egyenlőség – minden uniós tevékenységre kiterjedő – előmozdítása és általános érvényesítése ezért az Unió egyik alapvető feladata, illetve a gazdasági növekedés és a társadalmi fejlődés hajtóereje, és azt a program révén is támogatni kell. Különösen fontos a sztereotípiák, valamint a rejtett és interszekcionális megkülönböztetés elleni aktív küzdelem. A nemek közötti egyenlőség pillérei közé tartoznak a munkához való egyenlő hozzáférés, a munkaerőpiacon való egyenlő részvétel és a szakmai előmenetelt gátló akadályok megszüntetése minden ágazatban, például az igazságszolgáltatásban és a természettudományokkal, technológiával, műszaki tudományokkal és matematikával kapcsolatos ágazatokban. Középpontba kell helyezni a munka és a magánélet közötti egyensúly megteremtését, valamint a nem fizetett háztartási munkának, illetve a gyermekek, az idősek és más eltartottak gondozásának a nők és a férfiak közötti egyenlő megosztását, mivel azok továbbra is szervesen kapcsolódnak az egyenlő mértékű gazdasági függetlenség és részvétel, valamint a nők és a férfiak közötti egyenlőség megvalósításához.
(34)

Mivel a klaszterek kedvező és reziliens üzleti környezetet kínálnak, stratégiai eszközként szolgálnak a kkv-k versenyképességének és fejlesztésének támogatásához. Megkönnyíthetik az ipar – beleértve a szolgáltatásokat is – zöld és digitális átállását, valamint a növekedés és a munkahelyteremtés révén erősíthetik a régiók gazdasági fejlődését. Fontos, hogy a közös klaszterkezdeményezések kritikus tömeget érjenek el, mivel ez felgyorsítja a kkv-k növekedését. A szakosodott ipari ökorendszerek összekapcsolásával a klaszterek új üzleti lehetőségeket teremtenek a kkv-k számára, és jobban integrálják őket az uniós és a globális stratégiai értékláncokba. Az Európai Klaszter-együttműködési Platform, valamint annak Európai Erőforrás-hatékonysági Tudásközpontja támogatásával segítséget kell nyújtani a transznacionális és a régióközi partnerségi stratégiák kidolgozásához és együttes tevékenységek végrehajtásához. Abban is támogatni kell a kkv-kat, hogy harmadik országok kkv-ival is összefogjanak. A fenntartható partnerségeket a folytatásukra nyújtott finanszírozással kell ösztönözni, amennyiben elérik a teljesítménnyel és a részvétellel kapcsolatos mérföldköveket. A kkv-knak nyújtott közvetlen támogatást a következő területeken klaszterszervezeteken keresztül kell becsatornázni: a fejlett technológiák átvételének, új üzleti modelleknek, alacsony szén-dioxid-kibocsátású és erőforrás-hatékony megoldásoknak, a kreativitásnak és tervezésnek az elősegítése, a továbbképzés, a tehetségek vonzása, a vállalkozói készségek kialakításának felgyorsítása és a nemzetköziesedés. A kkv-k támogatására szakosodott egyéb szereplőket is be kell vonni a kkv-k említett közvetlen támogatásába az ipari átalakulás és az intelligens szakosodási stratégiák végrehajtásának megkönnyítése érdekében. A programnak ily módon hozzá kell járulnia az Unió innovációs központjaihoz, különösen a digitális innovációs központjaihoz, valamint a kohéziós politika és a Horizont Európa keretében megvalósított beruházásokhoz, és kapcsolódási pontokat kell létrehoznia velük. Feltérképezhetők továbbá az (EU) XXXX/XXX európai parlamenti és tanácsi rendelettel (18) létrehozott Erasmus+ programmal való szinergiák is.
(13)

A Bizottság elvégezte az alap félidős értékelését, hogy megállapítsa, hogyan és milyen mértékben teljesültek az alap célkitűzései. Az alap hatékonynak bizonyult abban a tekintetben, hogy az elbocsátott munkavállalók körében magasabb visszailleszkedési arányt sikerült elérni, mint az előző programozási időszakban. Az értékelés azt is megállapította, hogy az alap uniós hozzáadott értéket hozott létre. Ez különösen igaz a volumenhatásaira, ami azt jelenti, hogy az alapból nyújtott támogatás nemcsak a kínált szolgáltatások számát és típusait növeli, hanem azok intenzitását is. Ezenfelül az alapból történő beavatkozásoknak magas szintű láthatóságuk volt, és a nyilvánosság számára közvetlenül megmutatták az uniós hozzáadott értéket. Az értékelés azonban számos kihívást is azonosított. Az alap igénybevételéhez szükséges eljárást a Bizottság túl hosszúnak ítélte. Ezenkívül számos tagállam számolt be problémákról az elbocsátásokat kiváltó esemény kiterjedt háttérelemzésének összeállításával kapcsolatban. A pénzügyi és intézményi kapacitással kapcsolatos problémák voltak azok, amelyek leginkább eltántorították a tagállamokat attól, hogy az alaphoz támogatásért folyamodjanak. Ennek oka lehetett az egyszerű szakemberhiány: a tagállamok jelenleg csak akkor igényelhetnek technikai segítséget, ha az alapból származó támogatást használják fel. Mivel az elbocsátások váratlanul következhetnek be, fontos, hogy a tagállamok azonnal tudjanak reagálni, és késedelem nélkül nyújthassanak be kérelmet. Emellett egyes tagállamokban nagyobb erőfeszítések tűnnek szükségesnek az intézményi kapacitás megerősítésére ahhoz, hogy biztosítani lehessen az EGAA-beavatkozás hatékony és eredményes végrehajtását. Az értékelés emellett túl magasnak ítélte az 500 elbocsátott munkavállalóban megállapított küszöbértéket, különösen a kevésbé népes régiók vonatkozásában.
29. cikk

Értékelés

(2) A Bizottság 2024. szeptember 30-ig független időközi értékelési jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak az InvestEU programról, különösen az uniós garancia felhasználásáról, az EBB csoport 11. cikk (1) bekezdése első albekezdésének b) és c) pontja szerinti kötelezettségeinek teljesítéséről, az uniós garanciának a 13. cikk (4) és (5) bekezdésében előírt allokációjáról, az InvestEU tanácsadó központ megvalósításáról, a 11. cikk (1) bekezdése első albekezdése d) pontjának i. alpontjában előírt költségvetési allokációról, valamint a 8. cikk (8) bekezdéséről. Az értékelésben be kell mutatni különösen, hogy a végrehajtó és a tanácsadó partnerek bevonása az InvestEU program végrehajtásába miként járult hozzá az InvestEU program, valamint az uniós szakpolitikák célkitűzéseinek eléréséhez, különös tekintettel a támogatott finanszírozási és beruházási műveletek hozzáadott értékére, valamint földrajzi és ágazati egyensúlyára. Az értékelésben értékelni kell a 8. cikk (5) bekezdése szerinti fenntarthatósági vizsgálat alkalmazását is és azt, hogy a 8. cikk (1) bekezdésének c) pontjában említett, kkv-kra vonatkozó szakpolitikai keretben milyen mértékben sikerült megvalósítani a kkv-kra történő összpontosítást.
(11)

Az 1071/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (11) megállapítja a közúti fuvarozói szakma gyakorlására vonatkozó feltételek közös szabályait. A 2020. augusztus 31. után is elhúzódó Covid19-világjárvány és az azt kísérő közegészségügyi válság következtében egyes fuvarozási vállalkozások esetében már nem teljesülnek a rendelkezésükre álló és az általuk használt járművekre vonatkozó követelmények. Az említett körülmények súlyos következményekkel járnak az ágazat pénzügyi helyzetére nézve, és egyes fuvarozási vállalkozások már nem felelnek meg a pénzügyi helyzetre vonatkozó követelménynek. Tekintettel arra, hogy a közegészségügyi válság következtében csökkent a tevékenység mértéke, várható, hogy a vállalkozásoknak a szokásosnál hosszabb időre lesz szükségük annak bizonyításához, hogy a rendelkezésükre álló és az általuk használt járművekre vonatkozó követelmények, vagy a pénzügyi helyzetre vonatkozó követelmény ismét állandó jelleggel teljesül. Ezért helyénvaló az 1071/2009/EK rendelet 13. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontjában e célból – az említett rendelet 5. cikkének b) és c) pontjában említett, az érintett közúti fuvarozási vállalkozások rendelkezésére álló és az általuk használt járművekre vonatkozó követelmények értékelésére, valamint az említett vállalkozások pénzügyi helyzetére vonatkozó követelmény értékelésére vonatkozóan – megállapított maximális határidőket hat hónapról tizenkét hónapra meghosszabbítani, amennyiben ezek az értékelések a 2020. szeptember 1. és a 2021. június 30. közötti időszak egészére vagy egy részére vonatkoznak. Amennyiben már korábban megállapításra került, hogy az említett követelmények valamelyike nem teljesül, és az illetékes hatóság által meghatározott határidő még nem járt le, az illetékes hatóság számára lehetővé kell tenni, hogy az említett határidőt összesen tizenkét hónapra meghosszabbítsa.
(6)

Uniós szinten a gazdaságpolitikai koordináció európai szemesztere szolgál a kihívások és a nemzeti reformprioritások azonosításának és e prioritások végrehajtása nyomon követésének kereteként. Az említett prioritások támogatása érdekében a tagállamok is kidolgozzák saját nemzeti többéves beruházási stratégiáikat az európai szemeszter keretében. E stratégiákat az éves nemzeti reformprogramokkal együtt mutatják be a nemzeti vagy uniós finanszírozásban részesülő prioritások ismertetése és koordinálása céljából. A stratégiák eszközül szolgálnak arra is, hogy az uniós finanszírozást koherens módon és a folyósítandó pénzügyi támogatás hozzáadott értékét maximalizálva használják fel, különösen az Unió által a strukturális és kohéziós alapok keretében támogatott programok és más programok esetében. Az európai szemeszter keretében azonosított kihívások tekintetében az eszköznek egyértelmű hozzáadott értéke volna azáltal, hogy segíti a tagállamokat az országspecifikus ajánlások hatékony kezelésére irányuló kapacitásuk fokozásában.
(39)

A releváns reformokkal és a beruházásokkal kapcsolatos tagállami felelősségvállalásnak, valamint a reformok és a beruházások előtérbe helyezésének a biztosítása érdekében a támogatásban részesülni kívánó tagállamoknak megfelelően indokolt és megalapozott helyreállítási és rezilienciaépítési tervet kell benyújtaniuk a Bizottságnak. A tervnek részleteznie kell, hogy– figyelembe véve az abban foglalt intézkedéseket – hogyan ad átfogó és megfelelően kiegyensúlyozott választ az érintett tagállam gazdasági és társadalmi helyzetére, ezáltal megfelelően hozzájárulva a hat pillérhez, figyelembe véve az érintett tagállam sajátos kihívásait is. A helyreállítási és rezilienciaépítési tervben részletesen meg kell határozni a terv nyomon követését és végrehajtását szolgáló intézkedéseket, beleértve a célokat és a mérföldköveket, valamint a becsült költségeket és azt, hogy a helyreállítási és rezilienciaépítési terv várhatóan milyen hatást fog gyakorolni a növekedési potenciálra, a munkahelyteremtésre, valamint a gazdasági, társadalmi és intézményi rezilienciára, többek között a gyermekekre és a fiatalokra irányuló szakpolitikák előmozdítása révén, valamint a Covid19-válság gazdasági és társadalmi hatásainak enyhítésére, hozzájárulva a szociális jogok európai pillérének végrehajtásához, ezáltal fokozva az Unión belüli gazdasági, társadalmi és területi kohéziót és konvergenciát. A tervnek tartalmaznia kell a zöld átállás, többek között a biológiai sokféleség és a digitális átállás szempontjából releváns intézkedéseket is. Tartalmaznia kell annak bemutatását is, hogy miként járul hozzá az európai szemeszter keretében azonosított releváns országspecifikus kihívások és prioritások hatékony kezeléséhez, beleértve a költségvetési szempontokat és az 1176/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (12) 6. cikke alapján tett ajánlásokat is. Tartalmaznia kell annak bemutatását is, hogy a helyreállítási és rezilienciaépítési terv miként biztosítja, hogy az e tervben foglalt reformok és beruházások végrehajtására irányuló egyetlen intézkedés se okozzon jelentős kárt a környezeti célkitűzések tekintetében az (EU) 2020/852 rendelet 17. cikke értelmében (a jelentős károkozás elkerülését célzó elv). A helyreállítási és rezilienciaépítési tervnek meg kell határoznia a nemek közötti egyenlőséghez és a mindenki számára biztosítandó esélyegyenlőséghez való várható hozzájárulást, valamint a releváns nemzeti érdekelt felekkel folytatott konzultációs folyamat összefoglalását. A helyreállítási és rezilienciaépítési tervnek tartalmaznia kell a tagállam azon terveinek, rendszereinek és konkrét intézkedéseinek a bemutatását, amelyek az összeférhetetlenség, a korrupció és a csalás megelőzésére, feltárására és korrekciójára, valamint az eszközből és egyéb uniós programokból történő kettős finanszírozás elkerülésére szolgálnak. A helyreállítási és rezilienciaépítési terv határokon átnyúló vagy több országra kiterjedő projekteket is tartalmazhat. A folyamat során törekedni kell a Bizottság és a tagállamok közötti szoros együttműködésre, és el kell érni azt.
6.

A 4. cikk a következőképpen módosul: a) az (1) bekezdés a következő c) ponttal egészül ki: „c) az a) és b) pontban említett azon növények, növényi termékek és egyéb anyagok, amelyek az (EU) 2018/848 rendelet 45. cikkének (5) bekezdése értelmében a határállomásokon végzett hatósági ellenőrzések hatálya alá tartoznak.”; b) a szöveg a következő (4) és (5) bekezdéssel egészül ki: „(4) Az (1) bekezdés c) pontjában említett növények, növényi termékek és egyéb anyagok tekintetében az illetékes hatóságok a határállomástól eltérő ellenőrző ponton is elvégezhetik az azonossági és fizikai ellenőrzéseket, amennyiben a (2) bekezdésben meghatározott feltételek egyike mellett a következők is teljesülnek: a) a szállítmányért felelős vállalkozó mind az azonossági és fizikai ellenőrzések formájában végzett növényegészségügyi ellenőrzések, mind az azonossági és fizikai ellenőrzések formájában végzett ökológiai ellenőrzések céljából kérte az ellenőrző pontra történő átszállítást; b) abban az esetben, ha a szállítmányt a határállomás illetékes hatóságai mind az azonossági és fizikai ellenőrzések formájában végzett növényegészségügyi ellenőrzések, mind az azonossági és fizikai ellenőrzések formájában végzett ökológiai ellenőrzések céljára kiválasztották, a határállomás illetékes hatóságai az összes említett ellenőrzéssel kapcsolatban engedélyezték az ilyen átszállítást vagy – adott esetben – arról határoztak. Ezeket az ellenőrzéseket ugyanazon, a szállítmányban lévő árukategóriára kijelölt ellenőrző ponton kell elvégezni, amelynek abban a tagállamban kell lennie, ahol a szállítmányt szabad forgalomba kívánják bocsátani. (5) Amennyiben a szállítmányokat a (4) bekezdésnek megfelelően egy ellenőrző pontra szállítják át, az átszállítást a határállomás növényegészségügyi ellenőrzésekért felelős illetékes hatóságai rögzítik a KEBO-ban, a határállomás ökológiai ellenőrzésekért felelős illetékes hatóságai pedig az ellenőrzési tanúsítványban.”
(39)

E rendeletnek meg kell határoznia azon különféle tevékenységtípusokat, amelyek költségei támogathatók kell, hogy legyenek az ERFA-ból és a Kohéziós Alapból biztosított beruházások révén, az EUMSZ-ben meghatározott vonatkozó célkitűzéseik keretében, a közösségi finanszírozást is ideérve. A Kohéziós Alap számára lehetővé kell tenni, hogy a TEN-T-be és a környezetvédelembe irányuló beruházásokat támogasson, ideértve a fenntartható fejlődéssel és a környezeti előnyökkel járó energiával kapcsolatos beruházásokat is. Ebben az összefüggésben a Kohéziós Alap számára lehetővé kell tenni azt is, hogy kombinált energetikai és földrengésbiztossá tétellel kapcsolatos felújításokat támogasson. Az ERFA tekintetében a tevékenységek listájának figyelembe kell vennie sajátos nemzeti és regionális fejlesztési igényeket, valamint a saját potenciált, és a listát egyszerűsíteni kell. Az ERFA számára lehetővé kell tenni a következőkbe irányuló beruházások támogatását: infrastruktúra, ideértve a kkv-k számára biztosítandó kutatási és innovációs üzleti infrastruktúrát; a marginalizált közösségek és a hátrányos helyzetű csoportok, az alacsony jövedelmű háztartások és a migránsok lakhatása; kultúra és örökség, fenntartható turizmus és a vállalkozásoknak nyújtott szolgáltatások; a szolgáltatásokhoz való hozzáféréssel kapcsolatos beruházások, különös hangsúlyt helyezve a hátrányos helyzetű, marginalizált és szegregált közösségekre; a kkv-kba, berendezésekbe, szoftverekbe és immateriális javakba irányuló termelőberuházások; valamint a tájékoztatással, kommunikációval, tanulmányokkal, hálózatépítéssel, együttműködéssel, a partnerek közötti tapasztalatcserével kapcsolatos intézkedések; és a klasztereket érintő tevékenységek. A programvégrehajtás támogatása érdekében mindkét alap számára lehetővé kell tenni technikai segítségnyújtási tevékenységek támogatását is. Végül, az Interreg programokra vonatkozó beavatkozások szélesebb körű támogatásának biztosítása érdekében ki kell terjeszteni a hatályt, hogy az magában foglalja az ESZA+ hatálya alá tartozó intézkedésekhez kapcsolódó létesítmények és emberi erőforrások és költségek széles körének megosztását is.
(13)

Az éghajlatvédelmi átállás miatt legveszélyeztetettebb polgárok védelme érdekében az IÁA-nak ki kell terjednie az érintett munkavállalók továbbképzésére és átképzésére, ideértve a szakképzést is, függetlenül attól, hogy továbbra is alkalmazásban állnak-e, vagy az átállás miatt elvesztették-e az állásukat. Az IÁA-nak törekednie kell arra, hogy segítsen nekik alkalmazkodni az új foglalkoztatási lehetőségekhez. Az IÁA-nak minden megfelelő módon támogatást kell nyújtania az álláskeresők számára is, ideértve az álláskeresési támogatást és az aktív munkaerőpiaci befogadásukat. Mindazon álláskeresők, akik egy, a területi igazságos átmenet terv által lefedett régióban az átállás által érintett ágazatokban veszítették el állásukat, az IÁA általi támogatásra kell, hogy legyenek jogosultak, még akkor is, ha az elbocsátott munkavállalók nem az említett régióban laknak. Kellő figyelmet kell fordítani az energiaszegénység kockázatának kitett polgárokra, különösen a jobb szociális lakhatási körülményeket célzó energiahatékonysági intézkedések végrehajtása során.