HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 260/4

A BIZOTTSÁG 2007/62/EK IRÁNYELVE

(2007. október 4.)

a 86/362/EGK és a 90/642/EGK tanácsi irányelv egyes mellékleteinek a bifenazát, a petoxamid, a pirimetanil és a rimszulfuron legnagyobb megengedett szermaradék-határértéke tekintetében történő módosításáról

(EGT-vonatkozású szöveg)

AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,

tekintettel a gabonafélékben, illetve azok felületén található peszticid-szermaradványok megengedett legmagasabb mértékének meghatározásáról szóló, 1986. július 24-i 86/362/EGK tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 10. cikkére,

tekintettel az egyes növényi eredetű termékekben – többek között a gyümölcsökben és zöldségekben –, illetve azok felületén található peszticid-szermaradványok megengedett legmagasabb mértékének meghatározásáról szóló, 1990. november 27-i 90/642/EGK tanácsi irányelvre (2) és különösen annak 7. cikkére,

tekintettel a növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló, 1991. július 15-i 91/414/EGK tanácsi irányelvre (3) és különösen annak 4. cikke (1) bekezdésének f) pontjára,

mivel:

(1) A pirimetanil a 2006/74/EK (4), a petoxamid a 2006/41/EK (5), a bifenazát a 2005/58/EK (6) és a rimszulfuron a 2006/39/EK (7) bizottsági irányelvvel felvételre került a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe.

(2) A 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe való felvétel a szóban forgó hatóanyagok tervezett felhasználására vonatkozó, benyújtott információk értékelésén alapult. Egyes tagállamok az említett irányelv 4. cikke (1) bekezdése f) pontjának megfelelően már benyújtották a felhasználásra vonatkozó információkat. A rendelkezésre álló információkat megvizsgálták, és azok elégségesnek bizonyultak ahhoz, hogy legnagyobb megengedett szermaradék-határértékeket (MRL) lehessen megállapítani.

(3) Amennyiben nem állapítottak meg közösségi legnagyobb megengedett szermaradék-határértéket, illetve ideiglenes legnagyobb megengedett szermaradék-határértéket, a tagállamoknak a 91/414/EGK irányelv 4. cikke (1) bekezdése f) pontjának megfelelően nemzeti ideiglenes legnagyobb megengedett szermaradék-határértéket kell megállapítaniuk az ezeket a hatóanyagokat tartalmazó növényvédő szerek esetleges engedélyezése előtt.

(4) A közösségi legnagyobb megengedett szermaradék-határértékek és a Codex Alimentarius által javasolt határértékek megállapítása és értékelése hasonló eljárások alapján történik. A Codexben a bifenazátra vonatkozóan számos legnagyobb megengedett szermaradék-határérték szerepel. A Codexben szereplő legnagyobb megengedett szermaradék-határértékeken alapuló legnagyobb megengedett szermaradék-határértékeket a Bizottság értékelte a fogyasztókat érintő kockázatok szempontjából. A Bizottság rendelkezésére álló tanulmányokon alapuló toxikológiai végpontok alkalmazásakor nem állapítottak meg kockázatot.

(5) A Bizottságnak az érintett hatóanyagoknak a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe történő felvételével kapcsolatban készült felülvizsgálati jelentései ezen hatóanyagokra vonatkozóan meghatározták az elfogadható napi bevitelt (ADI) és szükség esetén az akut referenciadózist (ARfD). A közösségi eljárásokkal összhangban a Bizottság kiértékelte, hogy a fogyasztók milyen mértékben vannak kitéve káros hatásoknak az érintett hatóanyaggal kezelt élelmiszerek miatt. Figyelembe vette az Egészségügyi Világszervezet által közzétett iránymutatásokat (8) és a Növényügyi Tudományos Bizottságnak az alkalmazott módszertanra vonatkozó véleményét (9) is. Megállapította, hogy a javasolt legnagyobb megengedett szermaradék-határértékek nem vezetnek az elfogadható napi bevitel (ADI) és az akut referenciadózis (ARfD) túllépéséhez.

(6) Annak érdekében, hogy a fogyasztó megfelelő védelemben részesüljön a növényvédő szerek engedély nélküli felhasználásából származó szermaradékok expozíciója ellen, az ideiglenes legnagyobb megengedett szermaradék-határértékeket a kérdéses termék/peszticid kombinációkra az analitikailag kimutatható legkisebb értékben kell megállapítani.

(7) Ezen ideiglenes legnagyobb megengedett szermaradék-határértékek közösségi szintű megállapítása nem akadályozza a tagállamokat abban, hogy a 91/414/EGK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének f) pontja, valamint VI. melléklete alapján az érintett hatóanyagokra vonatkozóan ideiglenes legnagyobb megengedett szermaradék-határértékeket állapítsanak meg. Az érintett hatóanyag további használatának engedélyezésére egy négyéves időszak elegendőnek tekinthető. Ezt követően az ideiglenes szermaradék-határértékek véglegessé válnak.

(8) A 86/362/EGK és a 90/642/EGK irányelv mellékleteiben rögzített legnagyobb megengedett szermaradék-határértékeket ezért ezen anyagok betiltásának megfelelő felügyelete és ellenőrzése, illetve a fogyasztók védelme érdekében módosítani kell.

(9) Ezért a 86/362/EGK és a 90/642/EGK irányelvet ennek megfelelően módosítani kell.

(10) Az ebben az irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak az Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság véleményével,

ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:

1. cikk

A 86/362/EGK irányelv II. melléklete ezen irányelv I. mellékletének megfelelően módosul.

2. cikk

A 90/642/EGK irányelv II. melléklete ezen irányelv II. mellékletének megfelelően módosul.

3. cikk

A tagállamok legkésőbb 2008. április 5-ig elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. Haladéktalanul eljuttatják a Bizottsághoz az említett rendelkezések szövegét, valamint az említett rendelkezések és ezen irányelv közötti megfelelést leíró táblázatot.

Ezeket a rendelkezéseket 2008. április 6-tól alkalmazzák.

Amikor a tagállamok elfogadják az említett rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.

4. cikk

Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.

5. cikk

Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

Kelt Brüsszelben, 2007. október 4-én. a Bizottság részéről Markos KYPRIANOU a Bizottság tagja

(1) HL L 221., 1986.8.7., 37. o. A legutóbb a 2007/57/EK bizottsági irányelvvel (HL L 243., 2007.9.18., 61. o.) módosított irányelv.

(2) HL L 350., 1990.12.14., 71. o. A legutóbb a 2007/57/EK irányelvvel módosított irányelv.

(3) HL L 230., 1991.8.19., 1. o. A legutóbb a 2007/52/EK bizottsági irányelvvel (HL L 214., 2007.8.17., 3. o.) módosított irányelv.

(4) HL L 235., 2006.8.30., 17. o.

(5) HL L 187., 2006.7.8., 24. o.

(6) HL L 246., 2005.9.22., 17. o.

(7) HL L 104., 2006.4.13., 30. o.

(8) A Guidelines for predicting dietary intake of pesticide residues (Irányelvek a peszticid-szermaradékok étrendi bevitelének előrejelzéséhez) (átdolgozott kiadás), készítette a GEMS/Food Programme (GEMS/Élelmiszerprogram) együttműködésben a Codex Committee on Pesticide Residues bizottsággal (Peszticid-szermaradványok Kódexbizottsága), kiadta az Egészségügyi Világszervezet 1997-ben (WHO/FSF/FOS/97.7).

(9) A Növényügyi Tudományos Bizottság véleménye a 86/362/EGK, 86/363/EGK és a 90/642/EGK tanácsi irányelv mellékleteinek módosítására vonatkozó kérdésekről (A Növényügyi Tudományos Bizottság 1998. július 14-i véleménye) (http://europa.eu.int/comm/food/fs/sc/index_en.html).

I. MELLÉKLET A 86/362/EGK irányelv II. mellékletének A. része a bifenazátra, a petoxamidra, a pirimetanilra és a rimszulfuronra vonatkozóan a következő sorokkal egészül ki: „Peszticid-szermaradék Legnagyobb megengedett határérték (mg/kg) Bifenazát 0,01 (1) (2) GABONAFÉLÉK Petoxamid 0,01 (1) (2) GABONAFÉLÉK Pirimetanil 0,05 (1) (2) GABONAFÉLÉK Rimszulfuron 0,05 (1) (2) GABONAFÉLÉK (1) Az analitikailag kimutatható legkisebb érték. (2) Az ideiglenes legnagyobb megengedett szermaradék-határérték, a 91/414/EGK irányelv 4. cikke (1) bekezdésének f) pontjával összhangban: módosítás hiányában ez az érték 2011. október 25-től véglegessé válik.”