ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(6)

Az elektromos játékokban található nikkel fém (lemezek, bevonatok és az elektromos vezetőképességet lehetővé tevő ötvözetek) jelenlétéből adódó egészségügyi kockázatok felmérése érdekében a Bizottság kikérte az egészségügyi és környezeti kockázatok tudományos bizottságának (EKKTB) véleményét. Az EKKTB 2012. szeptember 25-i, „Assessment of the Health Risks from the Use of Metallic Nickel (CAS No 7440-02-0) in Toys” (A nikkel játékokban való felhasználásából eredő egészségi kockázatok értékelése) című véleményében megállapította, hogy kizárható annak a kockázata, hogy a játék közbeni nikkelexpozíció következtében daganat alakulna ki, hiszen rendkívül alacsony a játékokban található nikkel belélegzésének esélye. Az EKKTB továbbá arra következtetésre jutott, hogy a gyermekjátékok megfelelő elektromos működéséért felelős alkatrészeiben található nikkel csak igen csekély mértékben vezethet a nikkel szájon vagy bőrön át történő beviteléhez, egyrészt mivel a játékok fémtartalmú részeiből csak korlátozott mértékben oldódik ki a nikkel, másrészt mert a fémtartalmú részek nehezen hozzáférhetők, és harmadrészt, mert az elektromos játékok megfelelő működéséért felelős alkatrészeknek kicsi a felülete. Az EKKTB tehát nem számol egészségi kockázatokkal.
3.

A C. rész helyébe a következő szöveg lép: „C. rész A tagállamok által azon szennyező anyagokról és indikátoraikról biztosítandó információk, amelyekre vonatkozóan küszöbértékeket határoztak meg A tagállamok a 2000/60/EK irányelv 13. cikkével összhangban benyújtandó vízgyűjtő-gazdálkodási tervbe belefoglalják az e melléklet A. részében meghatározott eljárás követésének módjáról szóló információkat. A tagállamok elsősorban a következőket bocsátják rendelkezésre: a) információk a kockázatosként jellemzett felszín alatti víztestek vagy felszín alatti víztestcsoportok mindegyikéről, beleértve az alábbiakat: i. a víztestek mérete; ii. minden olyan szennyező anyag vagy szennyezési indikátor, amely a víztesteket kockázatosként jellemzi; iii. azok a környezetminőségi célkitűzések, amelyekre a kockázat vonatkozik, beleértve a víztest tényleges vagy lehetséges jogszerű felhasználását vagy funkcióit, valamint a víztestek, az azokhoz kapcsolódó felszíni vizek és az azoktól közvetlenül függő szárazföldi ökoszisztémák közötti kapcsolat; iv. a természetben előforduló anyagok esetében a felszín alatti víztestek természetes háttér-koncentrációi; v. a küszöbértékek túllépése esetén információk a túllépésekről; b) a küszöbértékek, valamint az, hogy azokat nemzeti szinten, a vízgyűjtő kerület vagy a nemzetközi vízgyűjtő kerületnek a tagállam területére eső részének szintjén, illetve a felszín alatti víztest vagy víztestcsoport szintjén kell-e alkalmazni; c) a küszöbértékek és az alábbiak egyike közötti kapcsolat: i. háttér-koncentrációk a természetben előforduló anyagok esetében; ii. kapcsolódó felszíni vizek és a közvetlenül függő szárazföldi ökoszisztémák; iii. környezetminőségi célkitűzések és egyéb, nemzeti, uniós vagy nemzetközi szinten érvényben lévő vízvédelmi előírások; iv. a szennyező anyagok toxikológiájára, ökotoxikológiájára, a környezetben való tartós megmaradására, bioakkumulációs képességére és diszperziós tendenciájára vonatkozó bármely információ; d) a háttér-koncentrációk meghatározásának az A. rész 3. pontjában meghatározott elveken alapuló módszere; e) annak okai, hogy miért nem határoztak meg a B. részben azonosított bármely szennyező anyagra és indikátorra vonatkozóan küszöbértéket; f) a felszín alatti vizek kémiai állapotértékelésének fő elemei, beleértve a megfigyelési eredmények összesítésének szintjét, módszerét és időszakát, az elfogadható mértékű túllépés definícióját és kiszámításának módszerét a 4. cikk (2) bekezdése c) pontjának i. alpontja és a III. melléklet 3. pontja szerint. Amennyiben az a)–f) pontokban említett bármely adatot nem foglalják bele a vízgyűjtő-gazdálkodási tervbe, ennek okát a tagállamoknak az említett tervben jelezniük kell.”
(15)

Alacsony fokú differenciáltságuk miatt a szóban forgó hálózatok fizikai létesítményei – a technológiasemlegesség elvével összhangban, a fő szolgáltatás befolyásolása nélkül és minimális alkalmazkodási költségek mellett – gyakran igen sokféle elektronikus hírközlő hálózati elemet fogadhatnak, többek között a legalább 30 MB/s sebességű széles sávú szolgáltatásra alkalmas elemeket is. Ezért az a fizikai infrastruktúra, amelyet kizárólag valamely hálózat más elemeinek fogadására szántak, de amely maga nem válik hálózati elemmé – amilyen például a sötétszál esete –, biztonsági kockázatok hiányában, valamint akkor, ha az infrastruktúra tulajdonosának jövőbeli üzleti érdekei ezáltal nem sérülnek, elvi szinten tényleges használatától, illetve tulajdonosától függetlenül használható különböző elektronikus hírközlési kábeleknek vagy berendezéseknek, vagy az elektronikus hírközlő hálózatok bármely más elemének a fogadására. A köztulajdonú hírközlési hálózatokhoz tartozó fizikai infrastruktúra elvi szinten más hálózatok elemeinek a fogadására is felhasználható, ezért a tagállamok a megfelelő esetekben a kölcsönösség elvének alkalmazását választva lehetővé tehetik a nyilvános hírközlő hálózatok üzemeltetői számára, hogy azok hálózatukhoz más hálózatok telepítése céljára is hozzáférést biztosítsanak. A fő szolgáltatás nyújtásához kapcsolódó konkrét általános érdek érvényesítésének sérelme nélkül ösztönözni kell a hálózatüzemeltetők közötti szinergiákat annak érdekében, hogy ezzel egyidejűleg hozzá lehessen járulni a digitális menetrend céljainak teljesítéséhez is.
„39.

Az olyan berendezések mikrocsatornás lemezeiben felhasznált ólom, amelyek esetében a következők közül legalább az egyik jellemző fennáll: a) kisméretű elektron- vagy iondetektor, amelyen a detektornak legfeljebb 3 mm/MCP (detektorvastagság + az MCP beépítésének helye), illetve összesen 6 mm hely jut, és a detektornak ennél több helyet biztosító alternatív kialakítás tudományosan és műszakilag kivitelezhetetlen; b) kétdimenziós térbeli felbontás az elektronok vagy ionok kimutatására, amennyiben az alábbi ismérvek közül legalább egy teljesül: i. 25 ns-nál rövidebb válaszidő; ii. 149 mm2-t meghaladó mintakimutatási terület; iii. 1,3 × 103-nál nagyobb szorzótényező. c) 5 ns-nál rövidebb elektron- vagy ionkimutatási válaszidő; d) 314 mm2-t meghaladó mintakimutatási terület elektronok és ionok kimutatására; e) 4,0 × 107-nél nagyobb szorzótényező. A mentesség az alábbi időpontokban ér véget: a) az orvostechnikai eszközök, valamint a felügyeleti és vezérlő eszközök esetében 2021. július 21-én; b) az in vitro diagnosztikai orvostechnikai eszközök esetében 2023. július 21-én; c) az ipari felügyeleti és vezérlő eszközök esetében pedig 2024. július 21-én.”
(21)

Ötödször, az RO szabályzat 2. részének 1.3. pontja szerint a „jogszabályban előírt tanúsítás és szolgáltatások” egyetlen egységes tevékenységkategóriát alkotnak, és magukban foglalnak minden olyan tevékenységet, amelyet az elismert szervezetek a lobogó szerinti állam nevében jogosultak végezni, beleértve mind a jogszabályban előírt, mind pedig az osztályozási követelményekkel kapcsolatos tanúsítást. Ezzel szemben a 2009/15/EK irányelv 2. cikkének i) és k) pontjában foglalt fogalommeghatározások élesen elhatárolják egymástól egyfelől a „jogszabályban előírt bizonyítványokat”, azaz az egy lobogó szerinti állam által vagy nevében a nemzetközi egyezményekkel összhangban kibocsátott bizonyítványokat, másfelől pedig az „osztályozási bizonyítványokat”, azaz az egy elismert szervezet által hajóosztályozó társasági minőségében kibocsátott olyan okmányokat, amelyek azt igazolják, hogy a hajó megfelel a meghatározott célú használatára vagy meghatározott működési területre vonatkozó, az elismert szervezet által kialakított és nyilvánosságra hozott szabályoknak és eljárásoknak. Ebből következően az Unió jogában a jogszabályban előírt bizonyítványok és az osztályozási bizonyítványok elkülönülnek egymástól, és jellegükben is különbözőek. Nevezetesen: a jogszabályban előírt bizonyítványok közjogi, míg az osztályozási bizonyítványok magánjogi természetűek, és ez utóbbiakat a hajóosztályozó társaság saját szabályai, eljárásai és követelményei alapján állítja ki. Ez azt jelenti, hogy az elismert szervezetek által a hajók számára annak tanúsításaként kibocsátott osztályozási bizonyítványok, hogy azok megfelelnek az osztályozási szabályoknak és eljárásoknak, ideértve azt az esetet is, amikor azokat egy lobogó szerinti állam felülhitelesíti annak igazolására, hogy teljesül a SOLAS II-1. fejezetének az A-1. részben található 3-1. szabálya, szigorúan magánjogi természetűek, és sem nem a lobogó szerinti államok aktusai, sem nem a lobogó szerinti állam nevében történik a kibocsátásuk. Az RO szabályzat ezzel szemben a „jogszabályban előírt tanúsítást és szolgáltatásokat” következetesen úgy említi, hogy azokat az elismert szervezet „a lobogó szerinti állam nevében” végzi, ami ellentmondásban van az Unió jogában található jogi megkülönböztetéssel. Figyelmen kívül hagyva ezt az ellentmondást, ha az RO szabályzat szóban forgó rendelkezése az Unió jogának részévé válna, akkor azzal a kifejezett kockázattal kellene szembenézni, hogy a 391/2009/EK rendeletben foglalt elismerési követelmények, amelyek lobogótól függetlenül a szervezet teljes tevékenységére kiterjednek, nem lennének többé érvényesíthetők az EU-ban. A két jogi aktus közötti, a (2) preambulumbekezdésben kifejtett kapcsolat miatt ez a kockázat a 2009/15/EK irányelv esetében is fennállna.
13.

A 69. cikk a következőképpen módosul: a) az (1) bekezdés a következő albekezdéssel egészül ki: „A tájékoztatónak tartalmaznia kell vagy: a) az aktualizált javadalmazási politika részletes bemutatását, – ideértve többek között a javadalmazás és az ellátások összegének kiszámítási módját, valamint a javadalmazás és az ellátások megállapításáért felelős személyeknek, köztük a javadalmazási bizottság tagjainak a megnevezését, amennyiben létezik ilyen bizottság; vagy b) a javadalmazási politika összefoglalóját és egy arra vonatkozó nyilatkozatot, hogy az aktualizált javadalmazási politika részletes bemutatása – ideértve többek között a javadalmazás és az ellátások összegének kiszámítási módját, valamint a javadalmazás és az ellátások megállapításáért felelős személyeknek, köztük a javadalmazási bizottság tagjainak a megnevezését, amennyiben létezik ilyen bizottság – egy webhelyen keresztül hozzáférhető (megadva egyúttal a webhelyre mutató hivatkozást is), és hogy kérésre nyomtatott formában is díjmentesen rendelkezésre áll.”; b) a (3) bekezdés a következő albekezdéssel egészül ki: „Az éves beszámolónak tartalmaznia kell az alábbiakat is: a) az adott pénzügyi évre vonatkozó javadalmazás teljes összegét, az alapkezelő társaság és a befektetési társaság által az alkalmazottak számára kifizetett rögzített és változó javadalmazás szerinti bontásban, a kedvezményezettek számát és adott esetben a közvetlenül az ÁÉKBV által kifizetett bármely összeget, beleértve a jutalékokat is; b) a javadalmazás teljes összegét munkavállalói kategóriánkénti, vagy a 14a. cikk (3) bekezdésében említett egyéb alkalmazotti kategóriánkénti bontásban; c) a javadalmazások és az ellátások kiszámítási módjának ismertetését; d) a 14b. cikk (1) bekezdésének c) és d) pontjában említett felülvizsgálatok eredményét, az előfordult szabálytalanságokat is beleértve; e) az elfogadott javadalmazási politika érdemi változásait.”
1.1.

A jelentős balesetek abszolút és relatív (vonatkilométerre vonatkoztatott) száma, a következő balesettípusok szerinti bontásban is: — vonat ütközése vasúti járművel, — vonat ütközése űrszelvényen belüli akadállyal, — vonatkisiklás, — vasúti átjáróban bekövetkezett baleset, a gyalogosokat érintő baleseteket is beleértve, a vasúti átjárók 6.2. pontban meghatározott öt típusa szerinti további bontásban is, — mozgó vasúti járműhöz köthető, személyeket érintő baleset, kivéve az öngyilkosságot és az öngyilkossági kísérletet, — vasúti járműben keletkezett tűz, — egyéb. Minden jelentős balesetről az eredeti baleset típusa szerint kell beszámolni, akkor is, ha a másodlagos baleset következményei súlyosabbak (például egy vonatkisiklást követő tűz esetében).
(5)

A Bizottság véleménykérést küldött az egészségügyi és környezeti kockázatok tudományos bizottságának (EKKTB), hogy értékelje a játékok TCEP-szintjének egészségre gyakorolt hatását és a 2009/48/EK irányelv által a TCEP mint CMR-anyag tekintetében meghatározott általános határértékek megfelelőségét. 2012. március 22-én elfogadott véleményében (Opinion on tris(2-chloroethyl)phosphate (TCEP) in toys,„Vélemény a játékokban előforduló trisz(2-klóretil)foszfátról (TCEP)”) az EKKTB megállapította, hogy a naponta 12 mg/kilogramm/testsúly TCEP-nek történő ismételt expozíciót követően káros egészségügyi hatásokat, különösen a vesére gyakorolt hatásokat figyeltek meg. Az EKKTB arra is rámutatott, hogy a dán környezetvédelmi ügynökség által játékokban kimutatott TCEP-mennyiség (0,5–0,6 %) (Survey and risk assessment of perfume and flavours in toys and childcare articles. Survey of chemical substances in consumer products,„Felmérés és kockázatértékelés a játékokban és gyermekápolási cikkekben előforduló illat- és aromaanyagokról. A fogyasztói cikkekben előforduló vegyi anyagok vizsgálata”) akkor is kockázatot jelent a gyermekekre nézve, ha az egyéb expozícióktól eltekintenek. Az EKKTB úgy vélte, hogyfigyelembe véve az egyéb források (pl. levegő, por) jelentette TCEP-expozíciót, a játékokból eredő további expozíció nem tekinthető biztonságosnak, és azt javasolta, hogy a játékok TCEP-koncentrációját korlátozzák egy megfelelő érzékenységű vizsgálati módszer kimutatási határértékére.
(15)

A műszaki vizsgálat szuverén tevékenység, ezért azt a tagállamoknak vagy a megbízott állami vagy magánszerveknek a tagállamok felügyelete alatt kell elvégezniük. A műszaki vizsgálatért továbbra is minden esetben a tagállamoknak kell felelősnek maradniuk, még akkor is, ha a nemzeti rendszer lehetővé teszi, hogy a műszaki vizsgálatokat magánszervek, köztük a járművek javításával is foglalkozó magánszervek végezzék.
3.

A gyártónak elég az EU-típusvizsgálatra vonatkozó kérelmet egyetlen bejelentett szervezethez benyújtani, amelyet ő választ meg. A kérelem az alábbiakat tartalmazza: a) a gyártó neve és címe, illetve ha a kérelmet a meghatalmazott képviselő nyújtja be, akkor annak neve és címe is; b) írásos nyilatkozat arról, hogy a kérelmet más bejelentett szervezethez nem nyújtották be; c) a 18. cikkben említett műszaki dokumentáció. A műszaki dokumentációnak lehetővé kell tennie annak értékelését, hogy a műszer megfelel-e ezen irányelv alkalmazandó követelményeinek, és tartalmaznia kell a kockázat(ok) megfelelő elemzését és értékelését. A műszaki dokumentáció meghatározza az alkalmazandó követelményeket, és – az értékelés szempontjából szükséges mértékben – ismerteti a műszer tervét, gyártását és működését. A kérelem emellett, amennyiben alkalmazható, az alábbiakat tartalmazza: d) a tervezett gyártás szempontjából reprezentatív mintadarabok. A bejelentett szervezet további mintadarabokat is kérhet a vizsgálati program végrehajtásához; e) a műszaki tervezésnél alkalmazott megoldás megfelelőségét alátámasztó bizonyíték. Ennek az alátámasztó bizonyítéknak minden alkalmazott dokumentumot fel kell sorolnia, különösen akkor, ha a vonatkozó harmonizált szabványokat és/vagy normatív dokumentumokat nem teljes egészükben alkalmazták. Az alátámasztó bizonyítéknak, amennyiben szükséges, tartalmaznia kell a gyártó megfelelő laboratóriumában vagy a gyártó nevében és felelősségére egy másik vizsgálati laborban az egyéb vonatkozó műszaki előírásokkal összhangban elvégzett vizsgálatok eredményeit.
2.

Az EU-típusvizsgálat iránti kérelmet a gyártónak vagy meghatalmazott képviselőjének kell benyújtania az általa választott egyetlen bejelentett szervezethez. A kérelem a következőket tartalmazza: a) a gyártó neve és címe, és ha a kérelmet a meghatalmazott képviselő nyújtja be, akkor annak neve és címe is, valamint a felvonókhoz készült biztonsági berendezés gyártási helye; b) írásos nyilatkozat arról, hogy a kérelmet más bejelentett szervezethez nem nyújtották be; c) a műszaki dokumentáció; d) a felvonókhoz készült biztonsági berendezés típusmintája vagy annak a helynek az adatai, ahol az megvizsgálható. A bejelentett szervezet további mintadarabokat is kérhet, ha ez a vizsgálati program végrehajtásához szükséges; e) a műszaki tervezésnél alkalmazott megoldás megfelelőségét alátámasztó bizonyíték. Ennek az alátámasztó bizonyítéknak minden alkalmazott dokumentumot fel kell sorolnia – ideértve minden egyéb kapcsolódó műszaki előírást –, különösen akkor, ha a vonatkozó harmonizált szabványokat nem teljes egészükben alkalmazták. Az alátámasztó bizonyítéknak, amennyiben szükséges, tartalmaznia kell a gyártó megfelelő laboratóriumában vagy a gyártó nevében és felelősségére egy másik vizsgálati laboratóriumban az egyéb kapcsolódó műszaki előírásokkal összhangban elvégzett vizsgálatok eredményeit.
3.

A gyártónak elég az EU-típusvizsgálatra vonatkozó kérelmet egyetlen bejelentett szervezethez benyújtani, amelyet ő választ meg. A kérelem az alábbiakat tartalmazza: a) a gyártó neve és címe, illetve ha a kérelmet a meghatalmazott képviselő nyújtja be, akkor annak neve és címe is; b) írásos nyilatkozat arról, hogy a kérelmet más bejelentett szervezethez nem nyújtották be; c) a műszaki dokumentáció. A műszaki dokumentációnak lehetővé kell tennie annak értékelését, hogy a termék megfelel-e ezen irányelv alkalmazandó követelményeinek, és tartalmaznia kell a kockázat(ok) megfelelő elemzését és értékelését. A műszaki dokumentáció meghatározza az alkalmazandó követelményeket, és – az értékelés szempontjából szükséges mértékben – ismerteti a termék tervét, gyártását és működését. A műszaki dokumentáció legalább az alábbiakat tartalmazza: i. a termék általános leírása; ii. az összetevők, részegységek, áramkörök stb. tervezési és gyártási rajzai és vázlatai; iii. a rajzok és vázlatok megértéséhez szükséges magyarázatok, beleértve a termék működésének ismertetését; iv. a részben vagy egészben alkalmazott olyan harmonizált szabványok jegyzéke, amelyek hivatkozásait az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétették, illetve azon esetekben, ahol ezeket a harmonizált szabványokat nem alkalmazzák, azoknak a megoldásoknak a leírása, amelyeket az irányelv alapvető egészségvédelmi és biztonsági követelményeinek teljesítése érdekében alkalmaztak, az egyéb alkalmazott vonatkozó műszaki előírásokat is ideértve. A csak részben alkalmazott harmonizált szabványok esetén a műszaki dokumentációban fel kell tüntetni, hogy mely részeket alkalmazták; v. az elvégzett tervezési számítások, vizsgálatok stb. eredményei; valamint vi. a vizsgálati jegyzőkönyvek; d) a tervezett termelés tekintetében reprezentatív mintadarabok. A bejelentett szervezet további mintákat kérhet, ha ez a vizsgálati program elvégzéséhez szükséges.
1.3.

A gyártónak EU-típusvizsgálatra vonatkozó kérelmet egyetlen bejelentett szervezethez benyújtania, amelyet ő választ meg. A kérelem az alábbiakat tartalmazza: a) a gyártó neve és címe, illetve ha a kérelmet a meghatalmazott képviselő nyújtja be, akkor annak neve és címe is; b) írásos nyilatkozat arról, hogy a kérelmet más bejelentett szervezethez nem nyújtották be; c) a műszaki dokumentáció. A műszaki dokumentációnak lehetővé kell tennie annak értékelését, hogy az edény megfelel-e ezen irányelv alkalmazandó követelményeinek, és tartalmaznia kell a kockázat(ok) megfelelő elemzését és értékelését. A műszaki dokumentáció meghatározza az alkalmazandó követelményeket, és – az értékelés szempontjából szükséges mértékben – ismerteti az edény tervét, gyártását és működését. A műszaki dokumentáció, amennyiben alkalmazható, legalább az alábbiakat tartalmazza: i. az edény általános leírása; ii. a típus koncepcionális tervezési és gyártási rajzai, illetve az alkatrészek stb. vázlatai; iii. az említett rajzok és vázlatok megértéséhez szükséges leírások és magyarázatok, beleértve az edény működésének ismertetését; iv. a részben vagy egészben alkalmazott olyan harmonizált szabványok jegyzéke, amelyek hivatkozásait az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétették, illetve azon esetekben, ahol ezeket a harmonizált szabványokat nem alkalmazzák, azoknak a megoldásoknak a leírása, amelyeket a jogalkotási aktus alapvető biztonsági követelményeinek teljesítése érdekében alkalmaztak, az egyéb alkalmazott vonatkozó műszaki leírásokat is ideértve. A csak részben alkalmazott harmonizált szabványok esetén a műszaki dokumentációban fel kell tünteti, hogy mely részeket alkalmazták; v. az elvégzett tervezési számítások, vizsgálatok stb. eredményei; vi. a vizsgálati jelentések; vii. a III. melléklet 2. pontjában említett használati utasítások és biztonsági tájékoztató; viii. egy dokumentum, amely leírja: — a választott anyagokat, — a választott hegesztési eljárásokat, — a választott ellenőrzéseket, — az edény kialakítására vonatkozó egyéb részleteket; d) adott esetben a tervezett gyártás szempontjából reprezentatív mintaedényeket. A bejelentett szervezet további mintaedényeket is kérhet a vizsgálati program végrehajtásához; e) a műszaki tervezésnél alkalmazott megoldás megfelelőségét alátámasztó bizonyíték. Ennek az alátámasztó bizonyítéknak minden alkalmazott dokumentumot fel kell sorolnia, különösen akkor, ha a vonatkozó harmonizált szabványokat nem teljes egészükben alkalmazták. Az alátámasztó bizonyítéknak, amennyiben szükséges, tartalmaznia kell a gyártó megfelelő laboratóriumában vagy a gyártó nevében és felelősségére egy másik vizsgálati laborban az egyéb vonatkozó műszaki leírásokkal összhangban elvégzett vizsgálatok eredményeit. Adott edénytípus megvizsgálásakor a műszaki dokumentáció a következőket is tartalmazza: — a hegesztési műveletek és a hegesztők vagy kezelők megfelelő minősítésére vonatkozó tanúsítványok, — az edény szilárdságához hozzájáruló alkatrészek gyártásában felhasznált anyagok műbizonylatai, — jegyzőkönyv az elvégzett ellenőrzésekről és vizsgálatokról, vagy a javasolt ellenőrzések leírása.
3.

A gyártónak elég az EU-típusvizsgálatra vonatkozó kérelmet egyetlen bejelentett szervezethez benyújtania, amelyet ő választ meg. A kérelem feltünteti az alapvető követelmények azon szempontjait, amelyeknek vizsgálatát kérelmezik, és a következőket tartalmazza: a) a gyártó neve és címe, illetve ha a kérelmet a meghatalmazott képviselő nyújtja be, akkor az ő neve és címe is; b) írásos nyilatkozat arról, hogy a kérelmet más bejelentett szervezethez nem nyújtották be; c) a műszaki dokumentáció. A műszaki dokumentációnak lehetővé kell tennie annak értékelését, hogy a készülék megfelel-e ezen irányelv alkalmazandó követelményeinek, és tartalmaznia kell a kockázat(ok) megfelelő elemzését és értékelését. A műszaki dokumentáció meghatározza az alkalmazandó követelményeket, és – az értékelés szempontjából szükséges mértékben – ismerteti a készülék tervét, gyártását és működését. A műszaki dokumentáció, amennyiben alkalmazható, legalább az alábbiakat tartalmazza: i. a készülék általános leírása; ii. az alkatrészek, részegységek, áramkörök stb. tervezési és gyártási rajzai és tervei; iii. a készülék ezen rajzainak és terveinek, valamint működésmódjának megértéséhez szükséges leírások és magyarázatok; iv. a részben vagy egészben alkalmazott olyan harmonizált szabványok jegyzéke, amelyek hivatkozásait az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétették, illetve azon esetekben, ahol ezeket a harmonizált szabványokat nem alkalmazzák, azoknak a megoldásoknak a leírása, amelyeket ezen irányelv alapvető biztonsági követelményeinek teljesítése érdekében alkalmaztak, az egyéb alkalmazott vonatkozó műszaki leírásokat is ideértve. A csak részben alkalmazott harmonizált szabványok esetén a műszaki dokumentációban fel kell tünteti, hogy mely részeket alkalmazták; v. az elvégzett tervezési számítások, vizsgálatok stb. eredményei; és vi. a vizsgálati jelentések.