A Bizottság irányelve

(1979. április 18.)

a gépjárművek és pótkocsijaik folyékonytüzelőanyag-tartályaira és hátsó aláfutásgátlóira vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló 70/221/EGK tanácsi irányelvnek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításáról

(79/490/EGK)

AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,

tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre,

tekintettel a legutóbb a 78/547/EGK irányelvvel [1] módosított, a gépjárművek és pótkocsijaik típusjóváhagyására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1970. február 6-i 70/156/EGK tanácsi irányelvre [2] és különösen annak 11., 12. és 13. cikkére,

tekintettel a gépjárművek és pótkocsijaik folyékonytüzelőanyag-tartályaira és hátsó aláfutásgátlóira vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1970. március 20-i 70/221/EGK tanácsi irányelvre [3],

mivel a szerzett tapasztalatok alapján és a technikai fejlődés szintjének figyelembevételével most lehetőség nyílik a követelmények szigorítására és arra, hogy azok jobban megfeleljenek a tényleges vizsgálati körülményeknek;

mivel a hátsó aláfutásgátló berendezéseket már mind külön, mind járműre szerelt állapotban forgalmazzák; mivel ha mód van e berendezések járműre szerelés előtti ellenőrzésére, a 70/156/EGK irányelv 9a. cikke értelmében az ilyen berendezések önálló műszaki egységként történő EGK-típusjóváhagyásának bevezetése megkönnyítheti szabad forgalmazásukat;

mivel ennek az irányelvnek a rendelkezései összhangban állnak a gépjárművek kereskedelme műszaki akadályainak megszüntetéséről szóló irányelveknek a műszaki fejlődéshez történő hozzáigazításával foglalkozó bizottság véleményével,

ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET

1. cikk

A 70/221/EGK irányelv a következőképpen módosul:

1. A 2. és 2a. cikk helyébe a következők lépnek:

"2. cikk

1. Egyetlen tagállam sem tagadhatja meg az EGK-típusjóváhagyás vagy nemzeti típusjóváhagyás megadását egy járműre annak folyékonytüzelőanyag-tartályával kapcsolatos okokból, ha az ilyen jármű megfelel a melléklet folyékonytüzelőanyag-tartályokra vonatkozó követelményeinek.

2. Egyetlen tagállam sem tagadhatja meg az EGK-típusjóváhagyás vagy nemzeti típusjóváhagyás megadását egy járműre a hátsó aláfutás elleni védelemmel kapcsolatos okokból, ha az ilyen jármű megfelel a mellékletben a hátsó aláfutás elleni védelemre vonatkozó követelményeknek, vagy ha az ilyen jármű olyan hátsó aláfutásgátlóval van ellátva, amelyet a 70/156/EGK irányelv 9a cikkének értelmében hagytak jóvá és a melléklet II.5 pontjának követelményeivel összhangban szereltek fel.

3. Egyetlen tagállam sem tagadhatja meg az EGK-típusjóváhagyás vagy nemzeti típusjóváhagyás megadását hátsó aláfutásgátló berendezésre, ha az ilyen berendezés, a 70/156/EGK irányelv 9a. cikkének értelmében önálló műszaki egységként megfelel a II. mellékletben felsorolt vonatkozó követelményeknek.

2a. cikk

(1) Egyetlen tagállam sem tagadhatja vagy tilthatja meg egy jármű értékesítését, nyilvántartásba vételét, forgalomba helyezését vagy használatát annak folyékonytüzelőanyag-tartályával kapcsolatos okokból, ha az ilyen jármű megfelel a melléklet folyékonytüzelőanyag-tartályokra vonatkozó követelményeinek.

(2) Egyetlen tagállam sem tagadhatja vagy tilthatja meg egy jármű értékesítését, nyilvántartásba vételét, forgalomba helyezését vagy használatát annak hátsó aláfutás elleni védelmével kapcsolatos okokból, ha az ilyen jármű megfelel a melléklet hátsó aláfutás elleni védelemre vonatkozó követelményeinek, vagy ha az ilyen jármű olyan hátsó aláfutásgátló berendezéssel van ellátva, amely a 70/156/EGK irányelv 9a cikke értelmében önálló műszaki egységként típusjóváhagyást kapott, és a melléklet II.5. pontja követelményeinek megfelelően van felszerelve.

(3) Egyetlen tagállam sem tilthatja meg egy hátsó aláfutásgátló berendezés forgalmazását, ha a 70/156/EGK irányelv 9a. cikke értelmében önálló műszaki egységnek tekintett ilyen berendezés eleget tesz a melléklet vonatkozó követelményeinek."

2. Az alábbi cikk kerül beillesztésre:

"2b. cikk

A típusjóváhagyást végző tagállamnak meg kell tennie a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy tudomást szerezzen a melléklet II.2.1. és II.2.2. pontjában említett részek vagy jellemzők bármilyen módosításáról. E tagállam illetékes hatóságai döntik el, hogy a módosított típuson kell-e új vizsgálatot végezni, és kell-e új jegyzőkönyvet felvenni. Ha az ilyen vizsgálatok azt mutatják, hogy az irányelv követelményei nem teljesülnek, a módosítás nem hagyható jóvá."

3. A 70/221/EGK tanácsi irányelv melléklete ezen irányelv melléklete szerint módosul.

2. cikk

(1) 1980. január 1-jétől kezdve járművek hátsó aláfutás elleni védelemmel kapcsolatos okokból egyetlen tagállam sem

- tagadhatja meg egy járműtípus EGK-típusjóváhagyásának megadását vagy a 70/156/EGK irányelv 10. cikk (1) bekezdésének utolsó francia bekezdése szerinti bizonyítvány másolatának kiadását vagy nemzeti típusjóváhagyás megadását, vagy

- tilthatja meg járművek forgalomba helyezését,

ha az ilyen típusú járművek aláfutásgátló alkatrészei vagy az ilyen járművek megfelelnek a legutóbb az ezzel az irányelvvel módosított 70/221/EGK irányelvnek.

(2) 1980. október 1-jével kezdődően a tagállamok:

- nem adhatnak ki az 1970. február 6-i 70/156/EGK irányelv 10. cikke (1) bekezdésének utolsó francia bekezdése szerinti bizonylat másolatát olyan gépkocsitípusra vonatkozóan, amelynek aláfutásgátló alkatrészei nem felelnek meg a legutóbb ezzel az irányelvvel módosított 70/221/EGK irányelvnek,

- megtagadják nemzeti típusjóváhagyás megadását olyan gépkocsitípusra, amelynek aláfutásgátló alkatrészei nem felelnek meg a legutóbb ezzel az irányelvvel módosított 70/221/EGK irányelvnek.

(3) 1981. október 1-jével kezdődően a tagállamok megtilthatják olyan gépkocsik forgalomba helyezését, amelynek aláfutásgátló alkatrészei nem felelnek meg a legutóbb ezzel az irányelvvel módosított 70/221/EGK irányelvnek.

3. cikk

A tagállamok 1980. január 1-jéig hatályba léptetik azokat a rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek, és erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.

4. cikk

Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

Kelt Brüsszelben, 1979. április 18-án.

a Bizottság részéről

Étienne Davignon

a Bizottság tagja

[1] HL L 168., 1978.6.26., 39. o.

[2] HL L 42., 1970.2.23., 1. o.

[3] HL L 76., 1970.4.6., 23. o. és HL L 65., 1979.3.15., 42. o.

--------------------------------------------------

MELLÉKLET

A II. rész megfogalmazása helyébe a következők lépnek:

"II. HÁTSÓ ALÁFUTÁS ELLENI VÉDELEM

II.1. Általános előírások

Az irányelv hatálya alá tartozó járműveket úgy kell megtervezni, hogy azok hatékonyan védve legyenek az M1 és N1 kategóriába tartozó járművek [1] hátulról történő aláfutása ellen.

II.2. Meghatározások

II.2.1. Járműtípus a hátsó aláfutás elleni védelem alkalmazásában

A "járműtípus a hátsó aláfutás elleni védelem alkalmazásában" kifejezés olyan járműveket jelent, amelyek nem különböznek egymástól az alábbi főbb jellemzők tekintetében:

II.2.1.1. A hátsó tengely szélessége, a jármű hátsó részének szerkezete, méretei és anyagai, amennyiben ezek hatással vannak a II.5.1–II.5.4.5.5. pont követelményeire;

II.2.1.2. A felfüggesztés jellemzői, amennyiben ezek hatással vannak a II.5.1–II.5.4.5.5. pont követelményeire.

II.2.2. A hátsó aláfutásgátló berendezés típusa

A "hátsó aláfutásgátló berendezés típusa" kifejezés olyan berendezéseket jelent, amelyek nem különböznek egymástól az alábbi főbb jellemzők tekintetében:

II.2.2.1. alak,

II.2.2.2. méretek,

II.2.2.3. felerősítés módja,

II.2.2.4. anyagok.

II.3. Az EGK-típusjóváhagyási kérelem

II.3.1. Egy járműtípus EGK-típusjóváhagyási kérelme a hátsó aláfutás elleni védelem tekintetében.

II.3.1.1. A járműtípus hátsó aláfutás elleni védelem szempontjából történő EGK-típusjóváhagyási kérelmét a jármű gyártója vagy meghatalmazott képviselője nyújtja be.

II.3.1.2. A kérelemhez az alább felsorolt dokumentumokat három példányban, valamint a következő adatokat kell mellékelni:

II.3.1.2.1. A jármű leírása a II.2.1. pontban említett kritériumok szempontjából, méretezett rajzok és a jármű hátsó részének fényképe vagy perspektivikus ábrája. Fel kell tüntetni a járműtípust azonosító számokat és/vagy jeleket.

II.3.1.2.2. A hátsó aláfutás elleni védelmet biztosító részek műszaki leírása, a megfelelően részletes kiegészítő adatokkal együtt.

II.3.1.2.3. A típus-jóváhagyási vizsgálatokért felelős műszaki szolgálat számara egy, a jóváhagyandó típust képviselő járművet kell előállítani.

II.3.2. A műszaki egységnek tekintett hátsó aláfutásgátló berendezésre vonatkozó EGK-típus-jóváhagyási kérelem.

II.3.2.1. A 70/156/EGK irányelv 9a. cikke értelmében műszaki egységnek tekintett, hátsó aláfutásgátló berendezés EGK-típusjóváhagyására vonatkozó kérelmet a jármű gyártója vagy a hátsó aláfutásgátló berendezés gyártója vagy valamelyikük meghatalmazott képviselője nyújtja be.

II.3.2.2. A kérelemhez a hátsó aláfutásgátló berendezés minden egyes típusa tekintetében az alábbiakat kell mellékelni:

II.3.2.2.1. A berendezés műszaki jellemzőit leíró dokumentációt három példányban;

II.3.2.2.2. A berendezéstípus egy mintapéldányát. Ha az illetékes hatóság szükségesnek tartja, egy további példányt is kérhet. A mintapéldányokon világosan és eltávolíthatatlan módon fel kell tüntetni a kérelmező kereskedelmi nevét vagy jelét és a típusmegjelölést.

II.4. Az EGK-típusjóváhagyás

II.4.1. Egy járműtípus EGK-típusbizonyítványához az alábbi minták valamelyikének megfelelően összeállított mellékletet kell csatolni:

II.4.1.1. A II.3.1. pontban említett kérelem esetén, az 1. függelékben látható mintának megfelelően;

II.4.1.2. A II.3.2. pontban említett kérés esetén, a 2. függelékben látható mintának megfelelően.

II.5. Előírások

II.5.1. Minden járművet úgy kell kialakítani és/vagy felszerelni, hogy az teljes szélességében hatékony védelmet nyújtson az ellen, hogy M1 és N1 kategóriájú járművek [2] hátulról alájuk fussanak.

II.5.2. Bármelyik M1, M2, M3, N1, O1 vagy O2 kategóriájú [3] járművet úgy kell tekinteni, mint amelyik megfelel a II.5.1. pontban meghatározott feltételeknek, ha teljes hátsó szélességében az alváz vagy a főbb karosszéria-részek talajtól mért magassága nem haladja meg az 55 cm-t.

E követelménynek a jármű leghátsó pontjától mért 45 cm távolságban kell teljesülnie.

II.5.3. Bármelyik N2, N3, O3 vagy O4 kategóriájú [4] jármű úgy kell tekinteni, hogy az megfelel a II.5.1. pontban meghatározott feltételeknek, ha:

- a jármű a II.5.4. pont követelményeinek megfelelően el van látva egy speciális, hátsó aláfutásgátló berendezéssel, vagy

- a jármű hátsó része úgy van kialakítva és/vagy felszerelve, hogy alakjánál és jellemzőiknél fogva alkatrészeik a hátsó aláfutásgátló berendezéssel egyenértékűnek tekinthetők. Azok az alkatrészeket, amelyeknek együttes funkciója megfelel a II.5.4. pont követelményeinek úgy kell tekinteni, mint amelyek hátsó aláfutásgátló berendezést képeznek.

II.5.4. A hátsó aláfutásgátló berendezés, a továbbiakban a "berendezés", általában egy kereszttartóból és azt az alváz oldaltartóihoz vagy egyéb, ezt helyettesítő részeihez erősítő elemekből áll.

A berendezésnek alábbi jellemzőkkel kell rendelkeznie:

II.5.4.1. A berendezést a jármű hátsó részéhez a lehető legközelebb kell felszerelni. Terheletlen járműnél [5] a berendezés alsó széle egyik pontján sem lehet 55 cm-nél magasabban a talaj fölött;

II.5.4.2. A berendezés szélessége egyetlen ponton sem nyúlhat túl a hátsó tengelynek a kerekek legkülső pontjainál mért szélességénél és oldalanként legfeljebb10 cm-rel lehet rövidebb, eltekintve a gumiabroncsok talaj közeli kidomborodásától. Ha egynél több hátsó tengely van, a legszélesebb hátsó tengely méretét kell figyelembe venni;

II.5.4.3. A kereszttartó szelvénymagasságának legalább 10 cm-nek kell lennie. A kereszttag oldalsó végei nem hajolhatnak hátra, és nem végződhetnek élben; ez a feltétel teljesül, ha a kereszttag oldalsó végei le vannak kerekítve, és a lekerekítési sugár legalább 2,5 mm;

II.5.4.4. A berendezést úgy is ki lehet alakítani, hogy a jármű hátsó részén elfoglalt helyzete változtatható legyen. Ebben az esetben olyan garantált módszerrel kell üzemi helyzetében rögzíteni, ami kizár minden szándékolatlan elmozdulást. A berendezés helyzetének megváltoztatását a kezelőnek legfeljebb 40 daN erővel végre kell tudnia hajtani;

II.5.4.5. A berendezésnek megfelelő ellenállást kell tanúsítania a jármű hossztengelyével párhuzamosan ható erőkkel szemben, és annak üzemi helyzetében az alváz oldaltartóihoz vagy egyéb ezt helyettesítő részeihez kell rögzítve lennie.

Ez a követelmény teljesül, ha bizonyítható, hogy az erő alkalmazása során és azt követően a berendezés hátsó része és a jármű leghátsó része közötti vízszintes távolság a P1, P2 és P3 pontok egyikében sem haladja meg a 40 cm-t. E távolságok mérése során a terheletlen jármű olyan részét, amely 3 m-nél magasabban van a talajtól, figyelmen kívül kell hagyni;

II.5.4.5.1. A P1 pontok a hátsó tengely kerekeinek külső széleit érintő hosszirányú síktól 30 cm-re helyezkednek el; a P1 pontokat összekötő vonalon lévő P2 pontok a jármű hosszanti középsíkjára szimmetrikusan helyezkednek el egymástól 70–100 cm távolságra, a pontos méretet a gyártó határozza meg. A P1 és P2 pontok talaj fölötti magasságát, a berendezést vízszintesen határoló vonalak között a gyártó határozza meg. Mindazonáltal, ez a magasság terheletlen jármű esetében nem lehet több 60 cm-nél. P3 a P2 pontokat összekötő egyenes középpontja;

II.5.4.5.2. A P1 pontokra és a P3 pontra a jármű műszakilag megengedhető súlyának 12,5 %-ával egyenértékű, de 2,5 × 104 N-nál nem nagyobb vízszintes erőt kell egymás után kifejteni;

II.5.4.5.3. A P2 pontokra a jármű műszakilag megengedhető súlyának 50 %-ával egyenértékű, de 10 × 104 N-nál nem nagyobb vízszintes erőt kell egymás után kifejteni;

II.5.4.5.4. A fenti II.5.4.5.2. és II.5.4.5.3. pontban megadott erőket külön-külön kell kifejteni. Az erők kifejtésének sorrendjét a gyártó határozhatja meg;

II.5.4.5.5. A fenti követelmények teljesülésének igazolására szolgáló gyakorlati vizsgálatok során a következő feltételeknek kell teljesülniük:

II.5.4.5.5.1. A berendezést a járműalváz oldaltartóihoz vagy egyéb ezt helyettesítő részeihez kell erősíteni;

II.5.4.5.5.2. A megadott erőket megfelelő csuklós (pl. kardáncsuklóval ellátott) nyomófejek útján a jármű hosszanti középsíkjával párhuzamosan, egy legfeljebb 25 cm magasságú (a pontos magasságot a gyártó adja meg) és 20 cm szélességű olyan felületen kell kifejteni, amelynek függőleges szélei 5 ± 1 mm-es sugárral vannak lekerekítve; a felület középpontját kell egymás után a P1, P2 és P3 pontokra helyezni.

II.5.5. A fenti követelményektől eltérve, az alábbi kategóriákhoz tartozó járműveknek nem szükséges megfelelniük e melléklet hátsó aláfutás elleni védelemre vonatkozó követelményeinek:

- félpótkocsik vontatói,

- "hevederes (slung)" pótkocsik és más hasonló, igen hosszú fatörzsek vagy tárgyak szállítására szolgáló pótkocsik,

- olyan járművek, amelyek használati módjával a hátsó aláfutásgátló berendezés összeegyeztethetetlen."

[1] A gépjárművek és pótkocsijaik típusjóváhagyására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló szóló, 1970. február 6-i 70/156/EGK tanácsi irányelv I. melléklete b) megjegyzésében megállapított nemzetközi osztályozás szerinti kategóriák.

[2] A gépjárművek és pótkocsijaik típusjóváhagyására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1970. február 6-i 70/156/EGK tanácsi irányelv I. melléklete (b) megjegyzésében megállapított nemzetközi osztályozás szerinti kategóriák.

[3] A gépjárművek és pótkocsijaik típusjóváhagyására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1970. február 6-i 70/156/EGK tanácsi irányelv I. melléklete (b) megjegyzésében megállapított nemzetközi osztályozás szerinti kategóriák.

[4] A gépjárművek és pótkocsijaik típusjóváhagyására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1970. február 6-i 70/156/EGK tanácsi irányelv I. melléklete (b) megjegyzésében megállapított nemzetközi osztályozás szerinti kategóriák.

[5] A 70/156/EGK irányelv I. melléklete 2.6. pontjának meghatározása szerint.

--------------------------------------------------