A BIZOTTSÁG 1694/2002/EK RENDELETE

(2002. szeptember 27.)

az egyes acéltermékek behozatalával szembeni végleges védintézkedések elrendeléséről

AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,

tekintettel a legutóbb a 2474/2000/EK tanácsi rendelettel[1] módosított, a behozatal közös szabályairól, valamint az 518/94/EK rendeletet hatályon kívül helyezéséről szóló, 1994. december 22-i 3285/94/EK tanácsi rendeletre[2] és különösen annak 7. és 16. cikkére,

tekintettel a legutóbb a 1138/98/EK rendelettel[3] módosított, az egyes harmadik országokból történő behozatal szabályairól, valamint az 1765/82/EGK, az 1766/82/EGK és a 3420/83/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 1994. március 7-i 519/94/EK tanácsi rendeletre[4] és különösen annak 6. és 15. cikkére,

A 3285/94/EK rendelet 4. cikke, illetve az 519/94/EK rendelet szerint létrehozott Tanácsadó Bizottsággal folytatott konzultációt követően,

mivel:

ELJÁRÁS

(1) 2002. március 6-án egyes tagállamok (a továbbiakban: "érintett tagállamok") arról tájékoztatták a Bizottságot, hogy a kereskedelmi tendenciák a jelek szerint védintézkedések elrendelését követelik meg; a 3285/94/EK rendelet 10. cikke és az 519/94/EK rendelet 8. cikke alapján meghatározott, rendelkezésre álló bizonyítékokat tartalmazó információkat nyújtottak be; és kérték a Bizottságot, hogy rendeljen el ideiglenes védintézkedéseket és kezdeményezzen korlátozásra vonatkozó vizsgálatot.

(2) Az érintett tagállamok azt állították, hogy az utóbbi időben bizonyos acéltermékek behozatala jelentősen megnőtt, és az Amerikai Egyesült Államok piacának az Amerikai Egyesült Államok általi kereskedelemkorlátozó intézkedésekkel történő lezárása nemcsak igen jelentős mértékben kiiktatta a közösségi gyártók kivitelének egyik fontos felvevő piacát, hanem lehetővé tette az acélkereskedelem jelentős mértékű átirányítását az Amerikai Egyesült Államokból az Európai Közösség felé (a továbbiakban: "Közösség"). Azt állították, hogy az Amerikai Egyesült Államokba szállítani kívánt acél a Közösségbe kerül vissza. Ez az alacsony árfekvésű, nagymértékű behozatal drámai mértékű növekedéséhez vezethet, súlyosbítva a korábbi megnövekedett behozatal miatt a közösségi acélpiac már így is nagyfokú szétesését, ami jelentős kárral fenyegette a közösségi gyártókat.

(3) Az érintett tagállamok közölték, hogy a közösségi gyártók benyújtották a vonatkozó információkat, és sürgették a közösségi védintézkedések gyorsított elrendelését, mert minden késlekedés azok meghozatalában nehezen helyrehozható károkat okozna.

(4) A Bizottság minden tagállamot tájékoztatott a vélelmezett helyzetről, és tanácskozott velük a behozatal feltételeiről, tendenciáiról és az egyes érintett ágazatok súlyos káráról vagy annak veszélyéről, valamint a gazdasági és kereskedelmi helyzet különböző szempontjairól az érintett közösségi termékekre való tekintettel.

(5) 2002. március 28-án a Bizottság vizsgálatot kezdeményezett az egyes importált acéltermékekhez hasonló vagy azokkal közvetlenül versengő termékek közösségi gyártóinak okozott súlyos kárral vagy annak veszélyével kapcsolatban. A vizsgálat tárgyát képező 21 termék a következő: (1) ötvözetlen, melegen hengerelt tekercsek, (2) ötvözetlen, melegen hengerelt lemezek és lapok, (3) ötvözetlen, melegen hengerelt keskenyszalag, (4) ötvözött, melegen hengerelt laposáru, (5) hidegen hengerelt lemezek, (6) elektromos lemezek (a GOES kivételével), (7) fémbevonatú lemezek, (8) szerves bevonatú lemezek, (9) bádogtermékek, (10) kvartó lemezek, (11) széles laposáru, (12) ötvözetlen szokásos rudak és könnyű szelvények, (13) ötvözött szokásos rudak és könnyű szelvények, (14) betonacél, (15) rozsdamentes rudak és könnyű profilok, (16) rozsdamentes huzalalapanyag, (17) rozsdamentes acélhuzal, (18) szerelvények (<609,6 mm), (19) karimák (a rozsdamentes acélból készül karimák kivételével), (20) gázcsövek és (21) üreges profilok.

(6) Ugyanazon a napon, a kezdeményezés előtt összegyűjtött és igazolt információk alapján a vizsgálat tárgyát képező 15 acéltermékre ideiglenes intézkedéseket hoztak. Ezek a termékek a fenti (5) preambulumbekezdésben 1, 2, 3, 4, 5, 6, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 17, 18 és 19 termékszám alatt említett termékek.

(7) A Bizottság teljes körű vizsgálatot végzett a 21 termék mindegyikére nézve. A Bizottság hivatalosan felvilágosította az exportőr gyártókat és az importőröket, valamint azok ismerten érintett képviseleti szövetségeit, az exportőr gyártók és a közösségi gyártók képviselőit. A Bizottság kérdőívet küldött a fenti felek mindegyikének, valamint azoknak, akik a Kezdeményezési Felhívásban megállapított időtartamon belül megismertették magukat. Az 519/94/EK tanácsi rendelet 5. cikke és a 3285/94/EK tanácsi rendelet 6. cikke szerint a Bizottság a közvetlenül érintett feleknek ugyancsak lehetővé tette, hogy nézeteiket írásban közöljék és meghallgatást kérjenek.

(8) Egyes exportőr gyártók, közösségi gyártók és importőrök írásban nyújtottak be véleményt. Minden olyan érdekelt fél meghallgatási lehetőséget kapott, amelyik azt meghatározott időn belül kérte, és amelyik jelezte, hogy rá nézve az eljárás kimenetele várhatóan hatással lesz, és a meghallgatásnak kifejezett okai vannak. Mérlegelték a felek által benyújtott szóbeli és írásbeli megjegyzéseket, és azokat figyelembe vették a végső döntés meghozatala során. A Bizottság felkutatott és ellenőrzött minden olyan információt, amelyet szükségesnek talált a végleges döntés meghozatalához. Ellenőrző látogatást tettek 30 közösségi gyártó, 12 exportőr gyártó és 2 importőr létesítményeiben.

(9) Az 1., a 2., a 3., a 4., az 5., a 18. és a 19. számú termékekkel kapcsolatos vizsgálat eredményei az alábbiakban találhatók. A további termékekkel kapcsolatos vizsgálat eredményeit az ezekhez a termékekhez kapcsolódó külön rendeletben állapítják meg.

A VIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI

1. - 1. TERMÉK: MELEGEN HENGERELT TEKERCSEK

1.1. Az érintett termék és a hasonló vagy közvetlenül versengő termék

1.1.1. Az érintett termék

(10) Az érintett termék vasból vagy ötvözetlen fémből készült, laposan hengerelt, 600 mm vagy annál nagyobb szélességű, burkolatlan, galvanizálatlan és bevonatlan, tekercselt, a melegen hengerelést követően tovább nem munkált termék (a továbbiakban: "melegen hengerelt tekercsek"). Az érintett termék jelenleg a KN 7208 10 00, 7208 25 00, 7208 26 00, 7208 27 00, 7208 36 00, 7208 37 10, 7208 37 90, 7208 38 10, 7208 38 90, 7208 39 10, 7208 39 90 kód alá van besorolva.

(11) A melegen hengerelt tekercseket általában acélművekből nyerik a félkész acéltermékek melegen hengerelésével a végső hengerlési ellenőrzés vagy maratás, vagy folyamatos izzítás után. A melegen hengerelt tekercseket szabályos tekercsekbe tekercselik.

(12) A melegen hengerelt tekercsek különböző minőségűek és méretűek. A harmadik országból származó behozatal nagy része "szerkezeti acél" (például az Euronorm EN 10025 szerinti S235 és S275) és "lágyacél" (például az EN10011 szerinti DD11, DD12, DD13 és a "Deutsche Industrie Norm" szerinti DIN 1614/1). A fent említett minden egyes vonatkozó KN-kód megfelel egy bizonyos terméktípusnak, amelyet a fenti tartományokon belül a szélesség és vastagság alapján különböztetnek meg.

(13) Az érintett termék a felületkezelés szerint két különálló kategóriába van besorolva: fekete melegen hengerelt tekercsek (az alaptermék), és maratott melegen hengerelt tekercsek (amelyeken a melegen hengerelést követően maratásnak nevezett további felületkezelést végeznek). A fekete tekercsek és a maratott tekercsek közötti különbséget a kombinált nómenklatúra szerkezete is tükrözi, mivel a két kategóriába sorolt tekercsek specifikus és külön KN-kód alá tartoznak.

(14) A melegen hengerelt tekercseket más acéltermékek gyártásában nyersanyagként használják (széles és keskeny szalagok, minden hidegen hengerelt termék, csövek stb.).

(15) Annak ellenére, hogy minden KN-kód egy bizonyos megkülönböztethető melegen hengerelt tekercs típusnak felel meg, kimutatták, hogy azoknak mind azonosak a jellemzőik, vagy hasonlóak a fizikai és műszaki jellemzőik, felhasználásuk és alkalmazásuk. Ennek megfelelően a melegen hengerelt tekercsek minden típusa egyetlen terméket jelent, amely a fentiekben felsorolt KN-kódok közül a megfelelő alá van besorolva.

1.1.2. Hasonló vagy közvetlenül versengő termékek

(16) A Bizottság megvizsgálta, hogy a közösségi gyártók által előállított termék (a továbbiakban: "hasonló termék") hasonló-e az érintett importált termékhez. A vizsgálat során a Bizottság beadványokat kapott a melegen hengerelt tekercsek egyes fő exportőreitől és importőreitől, akik azt állították, hogy a Közösségbe behozott melegen hengerelt tekercsek bizonyos típusait nem közösségi gyártók állították elő, és azok nem tekinthetők az érintett termékhez "hasonlónak".

(17) A Bizottság részletesen megvizsgálta ezeket a beadványokat, és különösen a vizsgálat alábbi megállapításait vette figyelembe:

a) a vám szempontjából a behozott terméknek és a közösségi terméknek megegyezik a nemzetközi besorolása. Továbbá azonosak vagy hasonlóak a fizikai tulajdonságaik (például összetétel, méret, forma és felület), és azokat nemzetközileg elismert szabványok szerint gyártják;

b) a behozott terméket és a közösségi terméket hasonló vagy megegyező értékesítési csatornákon keresztül értékesítették, és az árinformációk naprakészen rendelkezésre álltak (például az árakat részletesen az időszakos ipari kiadványokban, például a Metal Bulletin és a Steel Weekly lapokban hozzák nyilvánosságra), és az érintett termék és a közösségi gyártók terméke nagyrészt az árban versengett egymással;

c) a behozott termék és a közösségi termék egyaránt alkalmas ugyanazon vagy hasonló végfelhasználásokhoz, és ezek ezért jelentős mértékben egymás alternatívái vagy helyettesítő termékei, és egyszerűen felcserélhetők voltak;

d) a fogyasztók a behozott terméket és a közösségi terméket egyaránt egy bizonyos kívánalom vagy a kereslet kielégítése céljából bizonyos funkciókat ellátó alternatív eszköznek tekintették, ebből a szempontból az exportőr/importőr által meghatározott különbségek csak az egyes vevők részére gyártott termékek közötti kismértékű változtatások voltak.

(18) A Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a termék tulajdonságaiban és jellemzőiben a beadványokban meghatározott állítólagos műszaki különbségek ellenére a behozott termék és a közösségi termék "hasonló vagy közvetlenül versengő termék".

1.2. Megnövekedett behozatal

(19) A közösség megvizsgálta, hogy az érintett terméket a Közösségbe a közösségi gyártáshoz képest abszolút vagy relatív mértékben olyan jelentősen megnövekedett mennyiségben és/vagy olyan feltételekkel importálják-e, ami a közösségi gyártóknak súlyos kárt okoz, vagy súlyos kár okozásával fenyeget. Ebben a tekintetben a Bizottság az érintett termék legutóbbi időszakban lebonyolított behozatalára fordította a figyelmét, amelyhez az adatok abszolút számokban, illetve viszonylagosan, az értékesítésre szánt gyártásra vonatkozóan (a "helyi felhasználás" kivételével) és a teljes gyártásra vonatkozóan rendelkezésre álltak. Az alábbi táblázat a behozatal növekedését mutatja abszolút mértékben és az értékesítésre szánt közösségi gyártáshoz és a teljes közösségi gyártáshoz (a helyi felhasználással együtt) viszonyítva egyaránt, az 1997-től 2001-ig terjedő időszakban.

1. termék

Melegen hengerelt tekercsek

FELHASZNÁLÁS

1997 1998 1999 2000 2001

Mennyiség (tonna) 22 943 397 22 894 274 22 544 897 23 178 301 22 501 555

AZ IMPORTRA VONATKOZÓ ADATOK

1997 1998 1999 2000 2001

Összes behozatal (szerződésben álló országokkal együtt)

Mennyiség (tonna) 3 281 808 4 817 109 3 847 708 4 829 175 5 011 290

Növekedés (%) 46,8 % -20,1 % 25,5 % 3,8 %

Piaci részesedés (%) 14,3 % 21,0 % 17,1 % 20,8 % 22,3 %

Behozatal és összes gyártás aránya (%) 4,9 % 7,4 % 5,8 % 7,2 % 8,0 %

Behozatal és értékesített mennyiség aránya (%) 14,8 % 23,7 % 18,6 % 23,8 % 25,8 %

Egységár (euró/tonna) 242 221 223 290 254

1998/1997 1999/1998 2000/1999 2001/2000

Mennyiség mint mozgó átlag (tonna) 4 049 459 4 332 409 4 338 442 4 920 233

(20) Az ázsiai válságot megelőző időszakban[5] a behozatal viszonylag stabil volt és 2,4 millió tonna körül mozgott (1995: 2,26 millió tonna, 1996: 2,39 millió tonna). Az ázsiai válság hatására 1997 és 1998 között a behozatal mintegy 47 %-kal nőtt, miközben az átlagos ár közel 9 %-kal csökkent. A közösségi össztermeléshez képest a behozatal 5 %-ról körülbelül 7 %-ra nőtt, míg az eladásokhoz képest 14,8 %-ról 23,7 %-ra növekedett. A Bizottság azonban úgy ítéli meg, hogy az 1998. évi behozatal szintje nem irányadó, az ázsiai gyártók által alkalmazott rendkívül alacsony árak és az azt követő behozatali dömping miatt.

(21) A következő évben az ázsiai válság hatásai enyhülni kezdtek, a behozatal normalizálódni kezdett, bár az 1997. évinél valamivel magasabb szinten, azonban az átlagos ár alacsony maradt. 1999-ben a behozatal az össztermeléshez és a szabad piacon eladott mennyiséghez képest is esett. Mindenesetre 1997 és 1999 összehasonlítása az import áttörésének folytatását mutatja mind abszolút mértékben, mind az értékesítésre szánt termeléshez és az összes gyártott mennyiséghez képest egyaránt.

(22) 1999 és 2000 között a behozatal 3,85 millió tonnáról 4,83 millió tonnára nőtt, azaz 0,98 millió tonnával növekedett, ami 25 %-os növekedésnek felel meg. Ugyanebben az időszakban az értékesítésre szánt termék gyártásának mennyisége kismértékben csökkent (20,7 millió tonnáról 20,3 millió tonnára) úgy, hogy a szabad piaci termeléshez képest mért növekedés 28 % volt. Az összes termelés 2000-ben közel 2 %-kal nőtt, ami a helyi felhasználásra végzett termelés növekedését tükrözi, így a behozatal növekedése az össztermeléshez képest kisebb, 24 % volt.

(23) 2000 és 2001 között a behozatal tovább emelkedett, és 5,01 millió tonnára nőtt (0,18 millió tonnás, 4 %-os növekedés). 2001-ben az értékesítési célú termelés további 4,2 %-kal 19,45 millió tonnára csökkent, így a szabad piacon értékesített mennyiséghez képest a behozatal körülbelül 8 %-kal nőtt. Az össztermelés 2001-ben ugyancsak csökkent (5,05 tonnával, azaz 7,5 %-kal), ami a helyi felhasználás csökkenését és a szabad piacon értékesített termelés csökkenését tükrözi, így az össztermeléshez képest a behozatal körülbelül 11 %-kal nőtt.

(24) Az érintett termék ára 1997 és 1998 között csökkent és 1999-ben alacsony szinten maradt. A jelek szerint az 1998. évi csökkenés és az 1999-ben folytatódó leszorított ár az ázsiai válságból fakadt. Az árak 2000-ben növekedtek (290 euró/tonnára), de 2001-ben ismét visszaestek (13 %-kal). A Bizottság megjegyzi, hogy az árak 2000. évi növekedése ellenére a behozatal növekedése (abszolút mértékben és a termeléshez képest) 2001-ben a zuhanó árak mellett tovább nőtt. A behozatal átlagos ára a 2000. évi 290 euró/tonnáról 2001-re 254 euró/tonnára csökkent. A Bizottság azt is megjegyzi, hogy a Közösségbe irányuló behozatal tovább nőtt akkor, amikor az euró az amerikai dollárhoz viszonyítva gyenge volt, és amikor az Amerikai Egyesült Államokban a melegen hengerelt tekercsek árai 30-40 %-kal magasabbak voltak, mint e terméknek a közösségi árai.

1.2.1. Kétéves mozgó átlag

(25) A Bizottság kétéves mozgó átlagokat vett figyelembe, hogy meghatározza az 1997 és 2001 közötti importszintek hátterében álló tendenciát, valamint azt, hogy a behozatal utóbbi időben bekövetkezett növekedése kialakult tendenciát jelent-e. Ezek szerint miközben 1997/1998 és 1999/2000 között, bármely kétéves időszakot nézve, a behozatal 4,05 millió tonna és 4,34 millió tonna között ingadozott, 1999/2000 és 2000/2001 között több mint 13 %-kal, 3,34 tonnáról 4,92 millió tonnára növekedett.

1.2.2. Az import piaci részesedése

(26) Az import piaci részesedése erősen növekedett 1997 és 1998 között az ázsiai válság hatására, majd 1999-ben 17,1 %-ra esett vissza, ami 1997-hez képest kb. 19 %-os növekedésnek felelt meg. 2000-től az import piaci részesedése 20,8 %-ra majd 22,3 %-ra nőtt - kb. 22 %-kal, ill. 7 %-kal.

1.2.3. Következtetés

(27) Bár a behozatal 1998-ban jelentősen nőtt, a Bizottság úgy ítéli meg, hogy ez a növekedés kivételes volt, és nem tekinthető a behozatal szokásos fejlődésének. Ezt az is tükrözi, hogy a behozatal 1999-ben lényegesen csökkent. 1998-tól eltekintve, 1997 és 1999 között a behozatal abszolút mértékben 8,6 %-kal nőtt (9,2 %-kal az össztermeléshez és 13 %-kal a szabad piacon eladott termeléshez képest). Összehasonlítás céljából: 1999 és 2000 között az éves behozatal abszolút értékben 25 % volt (24 % az össztermeléshez és 28 % a szabad piacon eladott mennyiséghez képest). Mindegyik összehasonlításban az import növekedési üteme több mint kétszer olyan nagy volt 1999 és 2000 között, mint a korábbi időszakban, és 2001-ben további növekedés volt megfigyelhető. Meg kell jegyezni, hogy az ideiglenes szakaszban kialakított kontingens kihasználtsága szerinti nagy importszint 2002-re beigazolódni látszik.

(28) A vizsgált ötéves időszak alatti import kétéves mozgó átlaga mutatja, hogy a közelmúlt importnövekményét nem az importszintek alakulásának tendenciái okozták.

(29) A Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a közelmúlt növekedései hirtelennek, erőteljesnek és jelentősnek mondhatók a korábbi évek fejleményeihez képest, különösen pedig az 1998. évi importnövekedés nem tekinthető szokásosnak.

1.3. Előre nem látott fejlemények

1.3.1. Kereskedelemkorlátozó eszközök megnövelt használata az Amerikai Egyesült Államok által

(30) 1998-tól az Amerikai Egyesült Államok, amely a világ acélfelhasználásának kb. egynyolcadát képviseli, az ázsiai válságra adott válaszként fokozta a kereskedelemkorlátozó eszközök alkalmazását az acéliparban, hogy a belföldi gyártókat megvédje a versenytől. A WTO-ban számos ilyen intézkedésről hoztak határozatot, és az alkalmazott módszerek közül néhányat a WTO-val összeférhetetlennek minősítettek. Mindenesetre az érvényben maradt intézkedések közül számos ugyanezen a módszeren alapul.

(31) Az alábbi táblázat az Amerikai Egyesült Államok által 1997 és 2001 között egy vagy több országra vonatkozóan hozott végleges dömpingellenes és kiegyenlítővám-határozatok éves számát mutatja az acélipar egészére nézve, valamint mutatja az utóbbi három év ilyen irányú tevékenységének növekedését.

Év Végleges dömpingellenes határozatok Végleges kiegyenlítővám-határozatok

1997 5 0

1998 6 1

1999 16 7

2000 14 5

2001 26 5

(32) 2001 során az Amerikai Egyesült Államok további átfogó intézkedéseket is meghirdetett az acéliparban. 2001 januárjában az Amerikai Egyesült Államok vizsgálatot indított az acélra vonatkozóan az Amerikai Egyesült Államok 1974. évi kereskedelmi törvényének 223. szakasza alapján. 2001 júliusában az egyesült államokbeli ITC átfogó vizsgálatot hirdetett az acélra az 1974. évi kereskedelmi törvény 202. szakasza alapján; decemberben az ITC védintézkedéseket javasolt az acéltermékek széles skálájára.

(33) Ezek az intézkedések egyre inkább az Amerikai Egyesült Államokba irányuló import elleni hatással rendelkeztek, és 1998 és 2001 között az amerikai acélbehozatal 33 %-os csökkenését eredményezték, majd csúcspontjukat 2002. március 5-én érték el, amikor az Amerikai Egyesült Államok bejelentette a védintézkedéseket. Az Amerikai Egyesült Államokba irányuló behozatalra különösen a bevezetés előtt hónapokon át vitatott korlátozó eljárásnak volt visszatartó hatása, a gazdasági szereplőkre nézve kialakult bizonytalanság miatt. Ez ténylegesen valamely WTO tag által kezdeményezett legnagyobb méretű védintézkedés, amely közel 17 milliárd dollárnyi behozatalra vonatkozik.

1.3.2. A kereskedelemkorlátozó eszközök megnövekedett alkalmazása az Amerikai Egyesült Államok által - az érintett termék tekintetében

(34) A melegen hengerelt tekercsekkel kapcsolatban az Amerikai Egyesült Államok 14 nagy vámmértékű dömpingellenes intézkedést (ideértve egy felfüggesztési megállapodást) és 6 kiegyenlítővám-intézkedést hozott 1999 és 2001 között. 1999 júliusában az Amerikai Egyesült Államok 41,27 % és 43,40 % közötti dömpingellenes vámokat vetett ki az érintett termék Brazíliából származó behozatalára. 2000 szeptemberében az Amerikai Egyesült Államok 40,6 % és 44,59 % közötti dömpingellenes vámokat és 41,69 %-os kiegyenlítő- vámot vetett ki (amelyek közül néhányat összesítve alkalmaztak) az Argentínából származó érintett termék behozatalára. 2000 novemberében az Amerikai Egyesült Államok 64,20 % és 90,83 % közötti dömpingellenes vámokat vetett ki a Kínából származó érintett termék behozatalára. Ugyancsak 2000 novemberében az Amerikai Egyesült Államok 36,53 % és 44,40 % közötti dömpingellenes vámokat és 8,28 % és 31,89 % közötti kiegyenlítő vámokat vetett ki (amelyek közül néhányat összesítve alkalmaztak) az Indiából származó érintett termék behozatalára.

(35) A melegen hengerelt tekercsekkel kapcsolatban 2002. március 15-ig az Amerikai Egyesült Államoknak 14 ország exportőrei ellen volt érvényben dömpingellenes intézkedése, és 6 ország exportőrei ellen volt érvényben kiegyenlítővám-intézkedése. Argentína, Brazília, Kína, India, Indonézia, Japán, Kazahsztán, Hollandia, Románia, Oroszország, Dél-Afrika, Tajvan, Thaiföld és Ukrajna voltak az ilyen eljárásokkal érintett országok. Minden esetben, a dömpingellenes vagy kiegyenlítővám intézkedések meghozása után csökkent az adott országból az érintett termékek behozatala az Amerikai Egyesült Államokba. Emellett az amerikai import 2001. évi drámai esése olyan évben következett be, amikor nemcsak 14 dömpingellenes intézkedés és 6 kiegyenlítővám volt érvényben az érintett termékre, de annak az évnek a kezdetén az Amerikai Egyesült Államok az 1974. évi egyesült államokbeli kereskedelmi törvény 223. szakasza alapján vizsgálatot kezdeményezett az acélra, és ugyanezen év közepén az egyesült államokbeli ITC átfogó vizsgálatot hirdetett az acélra az 1974. évi kereskedelmi törvény 202. szakasza alapján.

(36) 1999 és 2001 között az Amerikai Egyesült Államok behozatala 5,40 millió tonnáról 2,56 millió tonnára csökkent. Ugyanebben az időszakban a közösségi behozatal 32 %-kal emelkedett, és 3,8 millió tonnáról 5 millió tonnára nőtt.

(37) A Bizottság azt is megállapította, hogy a melegen hengerelt tekercsek csökkentett behozatala az Amerikai Egyesült Államok piacára a közösségi piacra irányuló behozatalra növelő hatást gyakorolt. A rendelkezésre álló információk alapján a Bizottság megállapította, hogy időbeli összefüggés figyelhető meg az Amerikai Egyesült Államok által az utóbbi években alkalmazott kereskedelemkorlátozó eszközök, a 2000 és 2001 közötti drasztikusan csökkentett amerikai melegenhengerelttekercs-behozatal és ugyanazon termék közösségi behozatalának ugyanabban az időszakban megfigyelhető növekedése között. 2001-ben a közösség volt a melegen hengerelt tekercsek fő exportpiaca. A Közösség piacán és az amerikai piacon azonos típusú ipari felhasználók találhatók. Az egyesült államokbeli kereskedelemkorlátozó eszközök által érintett számos exportőr évekig a Közösségbe is exportált. Ugyanakkor az amerikai behozatal drasztikus csökkenésével párhuzamosan a Közösségbe irányuló behozatal rekord nagyságúra nőtt annak ellenére, hogy 2001-ben a Közösségben a GDP növekedése mérséklődött, a termelés és felhasználás pedig csökkent.

(38) A kereskedelemkorlátozó eszközök megnövekedett és kiterjedt alkalmazását, amelyek közül néhány összeférhetetlennek bizonyult a WTO-val, nem látták előre az Uruguayi Forduló befejezésekor, és ez alkotja a Korlátozási Megállapodásban meghatározott előre nem látható körülményeket.

1.3.3. Az Amerikai Egyesült Államokba irányuló behozatal csökkenése

(39) Az alábbi táblázat a Harmonizált Kódrendszer (HSC) 720810, 720825, 720826, 720827, 720836, 720837, 720838, 720839 kódszáma alá besorolt termékek (amelyek tartalmazzák az érintett terméket és a hasonló terméket) behozatalát mutatja az Amerikai Egyesült Államokba 1997-től 2001-ig.

Év Az érintett termék behozatala az USA-ba (tonna)

1997 5 508 649

1998 9 906 857

1999 5 403 479

2000 6 368 045

2001 2 562 747

Forrás: Globális Kereskedelmi Atlasz

(40) Az Amerikai Egyesült Államokba irányuló behozatal 1997 és 1998 között növekedett, majd 1999-ben kismértékben az 1997. évi szint alá csökkent. 1999 és 2000 között a behozatal mintegy 6,4 millió tonnára nőtt. 2000 és 2001 között a behozatal jelentősen, mintegy 60 %-kal csökkent.

(41) A melegen hengerelt tekercsek amerikai importszintjének csökkenése elsősorban a fenti (21) és (26) bekezdésekben említett olyan exportőrökre vonatkozó intézkedések közvetlen hatásával magyarázható, akiknek a termékei a dömpingellenes és/vagy kiegyenlítő vám hatálya alá kerültek; de magyarázható ugyanakkor az ilyen intézkedések és az érintett terméket az Amerikai Egyesült Államokba exportáló minden exportőrre vonatkozó vizsgálatok közvetett visszatartó hatásával is.

(42) Az alábbi táblázat az egyes dömpingellenes/kiegyenlítő intézkedések hatását mutatja az érintett termék exportjára bizonyos országokból.

Ország Dömpingellenes intézkedés meghozásának dátuma Az Egyesült Államokba irányuló export (tonna)

2000 2001

India 2000 november 745 000 46 000

Tajvan 2000 november 648 000 38 000

Kína 2000 november 434 000 36 000

Románia 2000 november 369 000 52 000

Indonézia 2000 november 235 000 10 000

Thaiföld 2000 november 212 000 14 000

1.4. A közösségi gyártó meghatározása

(43) A melegen hengerelt tekercsek közösségi össztermelése évente kb. 68 millió tonna. A vizsgálatban teljes körűen résztvevő közösségi acélipari vállalatok a következők:

- Aceralia Corporacion Siderurgica, Spanyolország,

- Cockerill Sambre SA, Belgium,

- Arbed Sidmar NV, Belgium,

- Sollac SA, Franciaország,

- Stahlwerke Bremen GmbH, Németország,

- EKO Stahl GmbH, Németország,

- Corus Strip UK, Egyesült Királyság,

- Corus Staal BV, Hollandia,

- Rautaruukki Oyj, Finnország,

- Riva Ilva SpA, Olaszország,

- Salzgitter AG Stahl ... Technologie, Németország,

- SSAB Tunplatt AB, Svédország,

- Thyssen Krupp Stahl AG, Németország.

(44) Ezek a vállalatok mind tagjai az Európai Vas- és Acélipari Konföderációnak ("Eurofer"). Ezek a vállalatok adják az érintett termék közösségi össztermelésének mintegy 91,4 %-át, és a 3285/94/EK rendelet 5. cikke (3) bekezdésének c) pontja és az 519/94/EK rendelet 15. cikkének (1) bekezdése szerinti közösségi össztermelés jelentős hányadát képviselik. Ezért a vizsgálat szempontjából ők a közösségi gyártók.

1.5. Súlyos kár

1.5.1. Bevezetés

(45) Az érintett termék közösségi gyártóit ért súlyos kár, azaz a közösségi gyártók helyzetében bekövetkezett jelentős általános rosszabbodás megállapításának érdekében a Bizottság megvizsgált minden objektív és mérhető jellegű, a tárgyra vonatkozó tényezőt, amely befolyásolta a közösségi gyártók helyzetét. Az érintett termék esetében a Bizottság különösen a gyártási kapacitás, a termelés, a kapacitások kihasználása, a foglalkoztatás, a termelékenység, a pénzforgalom, a befektetett tőke megtérülése, a helyi felhasználás, a készletek, a felhasználás, az eladások, a piaci részesedés, az árak, az alákínálás és a jövedelmezőség változását vizsgálta az 1997 és 2001 közötti években. A vonatkozó gazdasági adatok ennek a termékelemzésnek a végén találhatók.

(46) A vizsgálat kimutatta, hogy a melegen hengerelt tekercsek két különálló rendeltetési cél közül az egyikre irányulnak. Azokat vagy melegen hengerelt tekercsként értékesítik, vagy házon belül alkalmazzák más termékek előállítására. Kimutatták, hogy a közösségi gyártók által előállított melegen hengerelt tekercsek mintegy 69 %-át házon belül használják fel (azaz a gyártók ezeket egy integrált folyamatban feldolgozzák, gyakran ugyanazon a gyártósoron - a továbbiakban: "helyi felhasználás"). Ezek a melegen hengerelt tekercsek egy belső, leányvállalat jellegű feldolgozási folyamat részei, amely során az esetek nagy részében nem állítanak ki számlát.

(47) A fennmaradó terméket melegen hengerelt tekercsként értékesítik piaci áron a közösségi piacon (a továbbiakban: "szabad piac"), kapcsolt és független vevők részére. A szabad piac fő vevői független hideghengerművek, csőgyártók, acélszolgáltató központok, acélkereskedők és részvényesek. A közösségi ipar által értékesített melegen hengerelt tekercseket és az importált melegen hengerelt tekercseket egyaránt ugyanazon típusú vevők részére értékesítik, és azokat ugyanazokra a célokra alkalmazzák. A szabad piacon a melegen hengerelt tekercsek értékesítése szokásosan kereskedelmi számlák kibocsátása mellett történik.

(48) A vizsgálat kimutatta, hogy egyértelműen megkülönböztethetők a helyi használatra és a szabad piacra szánt melegen hengerelt tekercsek. A Bizottság úgy találta, hogy a helyi felhasználásra szánt melegen hengerelt tekercsekre a behozatal nem hatott közvetlenül. Ezzel szemben az értékesítésre szánt termelés közvetlenül versengett az importtal.

(49) A közösségi gyártókról a lehető legteljesebb kép kialakítása érdekében a Bizottság beszerezte és elemezte a helyi használatra és a szabad piacra szánt melegen hengerelt tekercsek adatait. Mivel a szabad piacon végzett értékesítés verseng az érintett termék behozatalával, a Bizottság a szabad piacra irányította a figyelmét. Míg a Bizottság a megengedett mértékben összevonta a szabad piaci és helyi felhasználású adatokat, ahol az szükséges és kivitelezhető volt, az elemzést szétválasztotta a szabad piaci és a helyi felhasználásra.

1.5.2. Az érintett termékre vonatkozó teljes tevékenység elemzése

1.5.2.1. Termelési kapacitás és a kapacitások kihasználása

1997 1998 1999 2000 2001

Kapacitás (tonna) 78 500 000 78 500 000 78 500 000 78 500 000 78 500 000

Kapacitások kihasználása 85,2 % 83,4 % 84,3 % 85,9 % 79,4 %

(50) A vizsgálat megmutatta, hogy a vizsgált időszakban a teljes becsült elméleti termelési kapacitás jelentősen nem változott.

(51) A kapacitások kihasználása viszonylag stabil maradt 1997 és 2000 között (83,4 % és 85,9 % között ingadozva), de 2001-ben közel 8 %-kal esett (79,4 %-ra). Az acéliparnak nagy kapacitáskihasználást kell elérnie ahhoz, hogy nyereséget termeljen, és a kapacitáskihasználás ilyen drasztikus csökkenése a termelés csökkenését tükrözi.

1.5.2.2. Közösségi össztermelés

1997 1998 1999 2000 2001

Termelés (tonna) 66 892 420 65 474 371 66 184 419 67 414 844 62 361 216

(52) A közösségi össztermelés 1997 és 1998 között csökkent, de 1999-ben részben helyreállt, majd 2000-ben érte el a csúcspontját a kereslet növekedésével párhuzamosan. 2001-ben a termelés csökkent, alacsonyabb eladások és helyi felhasználás mellett. Ebben a tekintetben hivatkozunk a leányvállalatok felé irányuló legnagyobb, az 5. termékhez kapcsolódó behozatal elemzésére.

1.5.2.3. Foglalkoztatás

1997 1998 1999 2000 2001

Foglalkoztatás (időszak vége) 34 814 34 644 32 731 32 583 31 181

(53) Az érintett termékhez kapcsolódó foglalkoztatás többé-kevésbé stabil volt 1997 és 1998 során. A foglalkoztatás közel 2300 fővel (6,6 %-kal) csökkent 1998 és 1999 között a gyárbezárások során, de 2000-re stabilizálódott. A foglalkoztatás 2001-ben 1400 fővel (4,3 %-kal) tovább csökkent, és a foglalkoztatás csökkenését különösen 2001-ben lehetett érezni, a további gyárbezárások miatt. A foglalkoztatás további esése várható 2002-ben, és ezt a várakozást bizonyos mértékben igazolta egy egyesült királyságbeli gyár bezárása 2002 második felében.

1.5.2.4. Termelékenység

1997 1998 1999 2000 2001

Termelékenység (tonna/munkavállaló) 1 921 1 890 2 045 2 069 2 000

(54) A termelékenység 1997-ben és 1998-ban stabil maradt 1 900 tonna/alkalmazott értéken, majd 1999-ben több mint 2 000 tonna/alkalmazott értékre emelkedett. 2000-ben és 2001-ben végig stabil maradt ezen a szinten.

1.5.2.5. Pénzforgalom

1997 1998 1999 2000 2001

Pénzforgalom (index) 100 60 -10 67 36

(55) A pénzforgalmat csak azoknak az együttműködő vállalatoknak a szintjén lehetett vizsgálni, amelyek az érintett terméket előállították, nem magával az érintett termékkel kapcsolatban. Ezért ez a mutató kevésbé jelentős, mint a fentiek. Mindenesetre negatív helyzet figyelhető meg 1997 és 2001 között, illetve 2000-től 2001-ig.

1.5.2.6. Tőkehozamráta (ROCE)

1997 1998 1999 2000 2001

ROCE 10,5 % 14,3 % 4,7 % 7,4 % 1,6 %

(56) A ROCE csak azoknak az együttműködő vállalatoknak a szintjén volt vizsgálható, amelyek az érintett terméket előállították, nem magával az érintett termékkel kapcsolatban. Ezért ez a mutató kevésbé jelentős, mint a fentiek. Mindenesetre negatív helyzet figyelhető meg 1997 és 2001 között, illetve 2000-től 2001-ig.

(57) A ROCE nem irányadó a felhasználás, az értékesített mennyiség, a piaci részesedés, az egységárak, a jövedelmezőség vagy a készletek e fejezet szerinti elemzéséhez, mert ezeknek a mutatóknak a teljes elemzése csak a szabad piacra vonatkozott.

1.5.3. A szabad piac elemzése

1.5.3.1. Felhasználás

1997 1998 1999 2000 2001

Felhasználás (tonna) 22 943 397 22 894 274 22 544 897 23 178 301 22 501 555

(58) A melegen hengerelt tekercsek közösségi felhasználását a közösségi gyártók összes szabad piaci értékesítése és az érintett termék összes közösségi behozatala alapján határozták meg az Eurostat jelentése szerint.

(59) 1997 és 2000 között a közösségen belüli felhasználás közel 2 %-kal, 22,9 millió tonnáról 22,5 millió tonnára csökkent. 1999 és 2000 között 2,8 %-kal az ötéves időszak legmagasabb értékére növekedett (23,2 millió tonna), mielőtt 2001-ben visszaesett volna 22,5 millió tonnára (3 %-os csökkenés). A felhasználás 2000 és 2001 közötti csökkenését a Bizottság más szempontok alapján is vizsgálta, annak meghatározása érdekében, hogy az hozzájárult-e, és ha igen, milyen mértékben járult hozzá a közösségi gyártók súlyos kárához.

1.5.3.2. Értékesítés mennyisége

1997 1998 1999 2000 2001

Közösségen belüli értékesítés mennyisége (tonna) 19 661 589 18 077 165 18 697 189 18 349 126 17 490 265

(60) A hasonló termék közösségi eladásai 1997 és 1998 között 19,66 millió tonnáról 18,08 tonnára csökkentek, majd 1999-ben 18,70 tonnára emelkedtek. Ezt követően, 1999 és 2000 között a hasonló termék értékesítése ismét csökkent, ezúttal 2 %-kal. 2000 és 2001 között az értékesítés további 4 %-kal esett, és 2001-ben ötéves mélypontját érte el 17,49 millió tonnával. Ez a behozatal növekvő dominanciáját mutatja egy hanyatló piacon.

1.5.3.3. Piaci részesedés

1997 1998 1999 2000 2001

Piaci részesedés (%) 85,7 % 79,0 % 82,9 % 79,2 % 77,7 %

(61) A közösségi gyártók piaci részesedése 1997 és 1998 között 85,7 %-ról 79 %-ra esett vissza az 1998. évi dél-kelet-ázsiai behozatal jelentőse növekedése miatt, ami az ázsiai válság következménye volt. A következő évben (1999) az elvesztett piaci részesedés visszaszerzése érdekében a közösségi gyártóknak nem maradt más választásuk, mint saját áraik csökkentésével válaszolni a behozatal által kezdeményezett árcsökkentésre. 1999 óta azonban a közösségi gyártók piaci részesedése jelentősen csökkent, 2000-ben 79,2 %-ra és 2001-ben 77,7 %-ra. Ez abban az időszakban az import növekvő piaci behatolását mutatja, ami annak ellenére megtörtént, hogy a közösségi gyártók 2000 és 2001 között 8 %-kal csökkenték az áraikat. Az árak zuhanása és az import miatt a piaci részesedés elvesztése együttesen drasztikus hatással volt a közösségi gyártók jövedelmezőségére az alábbiakban tárgyaltak szerint.

1.5.3.4. A hasonló termék ára és az alákínálás

1997 1998 1999 2000 2001

Közösségi értékesítés egységárai (euró/tonna) 273 290 235 301 277

2001 1. n.év 2001 2. n.év 2001 3. n.év 2001 4. n.év 2002 1. n.év

Közösségi értékesítés egységárai (euró/tonna) 283 277 277 270 254

(62) A hasonló termék átlagos ára 1997 és 1998 között emelkedett, majd 1999-ben 235 euró/tonnával ötéves mélypontra zuhant. Az árak ismét emelkedni kezdtek 2000-ben, majd 2001-ben ismét estek (8 %-kal) 277 euró/tonnára. Ezt a tendenciát továbbá az is igazolja, hogy a negyedéves árak 2001 1. negyedévéről 2002 2. negyedévére 283 euró/tonnáról 254 euró/tonnára estek vissza a közösségi termék áraira nézve.

(63) Az alákínálás mértékének megállapításához az árinformációkat összehasonlítható időszakokban vizsgálták, a kereskedelem azonos szintjén és hasonló vevők részére végzett értékesítéseknél. A közösségi gyártók és a Közösségbe exportáló gyártók által számlázott árak összehasonlítása alapján 2001-ben átlagosan 3,9 %-kal kínáltak a belföldi árak alá.

(64) A Bizottság megjegyzi, hogy a vizsgálat teljes időszaka alatt az import ára egyértelműen a közösségi termék ára alatt volt. A grafikon azt mutatja, hogy 1998-ban a nyomott árú import erőteljes növekedése arra kényszerítette a közösségi gyártókat, hogy 1999-ben csökkentsék az áraikat, ami a jövedelmezőség jelentős csökkenéséhez és a közösségi gyártók 1999. évi veszteségeihez vezetett. 2000-ben a nagyobb felhasználás és szokásosabb piaci viszonyok lehetővé tették a közösségi gyártók számára, hogy növeljék áraikat és jövedelmezőségüket. Abban az évben azonban a behozatal jelentős növekedése a 2001. évi árak zuhanásához vezetett. Ez a jelentős növekedés 2001-ben is tartott, és annak folytatódó hatása figyelhető meg a közösségi termék árának csökkenésében.

[pic]

1.5.3.5. Jövedelmezőség

1997 1998 1999 2000 2001

A közösségi értékesítés nettó haszna/vesztesége (%) 6,3 % 9,4 % -6,5 % 10,8 % -3,1 %

2001, 1. n.é. 2001. 2. n.é. 2001. 3. n.é. 2001 4. n.é. 2002 1. n.é.

A közösségi értékesítés nettó haszna/vesztesége (%) 1,1 % -3,0 % -3,2 % -8,2 % -10,9 %

(65) A közösségi gyártók közösségbeli eladásainak jövedelmezősége jelentősen ingadozott az érintett ötéves időszakban. 1999-ben mérték a legalacsonyabb jövedelmezőséget és 2000-ben a legmagasabbat. 2001-ben, miközben a behozatal az ötéves időszakban a legmagasabb szintet érte el, a behozatal átlagos ára 254 euró/tonnára zuhant, és a közösségi termék átlagos ára 277 euró/tonnára esett vissza. Ezt tükrözi a 2001. évi 3,9 %-os alákínálás. Az árak zuhanása az eladott mennyiségek esésével együtt a közösségi gyártók jövedelmezőségét 10,8 %-ról -3,1 %-ra csökkentette. Ezt a tendenciát továbbá az is igazolta, hogy a 2001 első negyedévétől 2002 második negyedévéig tartó időszak negyedéves adatai azt mutatták, hogy a közösségi gyártók közösségbeli eladásainak jövedelmezősége 1,1 %-ról -10,9 %-ra esett vissza.

(66) Az alákínálás azt mutatja, hogy a behozott termék ára mennyivel alacsonyabb annál az árszintnél, amit a közösségi gyártók károkozástól mentes körülmények között várhatóan képesek lettek volna elérni. Az alákínálás mértékét a közösségi termék tonnánkénti károkozásmentes árának súlyozott átlaga alapján számították ki. Ezt az árat a közösségi termék megfelelő előállítási ára alapján számították ki, amihez 8 %-os haszonkulcsot adtak hozzá. Ez a haszonkulcs reális, mert ez jellemző a közösségi gyártók hasznára a behozatal hirtelen megugrásától mentes szokásos kereskedelmi helyzetben. Ezt a károkozástól mentes árat hasonlították a behozott érintett termék tonnánkénti súlyozott átlagos árához 2001 során. A két ár közötti különbséget az importált termék CIF/közösségi határra szállított ár százalékában fejezték ki, és az 17,5 %-os alákínálást mutatott.

1.5.3.6. Készletek

1997 1998 1999 2000 2001

Záró készlet (tonna) 3 059 191 2 872 418 3 780 685 4 353 854 4 521 801

(67) A készletszintek némileg csökkentek 1998-ban, majd jelentősen nőttek 1999-ben, majd azt követően (bár nem olyan mértékben) 2000-ben és 2001-ben is. A készletek 1998. és 1999. évi növekedése egybeesett a helyi felhasználás csökkenésével és a jelek szerint nagyrészt ennek a csökkenésnek tudható be. A helyi felhasználás javulása ellenére a következő évben (2000) a készletszintek tovább nőttek, majd 2001-ben is tovább növekedtek, miközben az értékesítési és a helyi felhasználási célú termelés egyaránt csökkent.

1.5.4. A helyi felhasználás elemzése

1997 1998 1999 2000 2001

Helyi felhasználás (tonna) 44 685 095 45 361 899 44 633 623 46 702 238 42 785 150

(68) A helyi felhasználásra vonatkozó egyes mutatók átfogó jellegűek, mivel a helyi felhasználás az érintett termékhez kapcsolódó minden tevékenység elemzésének részét alkotja (azaz kapacitás és a kapacitás kihasználása, foglalkoztatás és termelékenység). Tekintettel a fentiekben a szabad piaccal kapcsolatban elemzett bizonyos más tényezőkre, például az eladási árakra, a készletekre és a jövedelmezőségre, a kapott adatok természetüknél fogva nincsenek a melegen hengerelt tekercsek szabad piaci adataival történő azonnali és objektív összehasonlításhoz igazítva, de mindenesetre nem tartalmaznak bizonyítékot arra nézve, hogy jövedelmezőbb lett volna helyi felhasználásra termelni, mint a szabad piacra. Ezért ez az elemzés a helyi felhasználást célzó termelésre összpontosít, és megvizsgálja, hogy ennek a tendenciája összehasonlítható-e a szabad piac és a világpiac tendenciáival.

(69) 1997 és 1998 között a helyi felhasználású termelés közel 700 000 tonnával nőtt, majd 1999-ben 44,6 millió tonnára esett vissza. 1999 és 2000 között a helyi felhasználás 44,6 millió tonnáról 46,7 millió tonnára nőtt (4,7 %-os növekedés). Ez lehetővé tette a közösségi gyártók számára, hogy 2000-ben növeljék az össztermelést annak ellenére, hogy a szabad piacon értékesített termelés csökkent. 2001-ben azonban a helyi felhasználás csökkent. A szabad piacon értékesített termelés csökkenésével együtt ez az össztermelés 62,4 millióra tonnára való csökkenéséhez vezetett 2001-ben (több mint 7 % csökkenés 2000-hez képest).

1.5.5. Következtetés

(70) Az adatok azt mutatják, hogy míg a kapacitások stabilak maradtak és kismértékű növekedés figyelhető meg a termelékenységben, mindent egybevetve a kapacitások kihasználása, a termelés, a foglalkoztatás negatív fejleményeket mutat és negatív elemek figyelhetők meg a pénzforgalom és a ROCE tekintetében is. Összességében a szabad piacra vonatkozó adatok, a felhasználás csökkenése és a készletek növekedése mellett negatív fejleményeket jeleznek az eladások, a piaci részesedés, az árak és a jövedelmezőség tekintetében is. A helyi felhasználásra vonatkozó adatok megmutatták, hogy hasonló tendencia vonatkozott a helyi felhasználásra is. Ezeket az eredményeket ugyancsak megerősítette az érintett termékkel kapcsolatos összes tevékenység elemzése.

(71) A Bizottság kiemeli, hogy 2001-ben, miközben a behozatal ötéves csúcsot ért el (5 millió tonna), a közösségi gyártók közösségbeli értékesítései ötéves mélypontra zuhantak (17,49 millió tonna) és a jövedelmezőség gyors tempóban csökkent. Mindez a szabad piacon eladott termelés és a felhasználás, valamint az árak párhuzamos zuhanása mellett ment végbe. Ilyen körülmények között várható lett volna a behozatal csökkenése, de ennek ellenére azok két egymást követő évben növekedtek.

(72) Ezeknek az összetett tényezőknek a közösségi gyártókra gyakorolt hatását tükrözik a gazdasági mutatók. A közösségi gyártók vesztettek piaci részesedésükből, amely 2001-ben ötéves mélypontra csökkent. A kapacitások kihasználása jelentős mértékben zuhant 2001-ben, a termelékenységgel együtt. A termelés, a közösségi eladási mennyiségek és árak zuhanásának általános hatása csökkentette a közösségi gyártók jövedelmezőségét, és 2001-re veszteséges helyzetbe hozta azokat. Ezeket a tendenciákat igazolja az árak és a termelékenység folyamatos romlása 2001 első negyedéve és 2002 első negyedéve között.

(73) Az összes fenti tényezőt figyelembe véve és különösen a szabad piaci tevékenységek alapján a Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a közösségi gyártók súlyos kárt szenvedtek.

1.6. Ok-okozati kapcsolat

(74) A megnövekedett behozatal és a súlyos károkozás közötti okozati kapcsolat meglétének vizsgálata céljából, valamint annak érdekében, hogy a más tényezők által okozott kárt ne tulajdonítsák a megnövekedett behozatalnak, a Bizottság a következőképpen járt el:

- a károk okozásáért felelősnek tartott tényezők káros hatásait egymástól megkülönböztette,

- ezeket a káros hatásokat azoknak a tényezőknek tulajdonította, amelyek azokat okozzák, és

- miután a jelenlévő okozati tényezőknek tulajdonította a károkat, a Bizottság határozott arról, hogy a nagyobb behozatal okozza-e eredendően és alapvetően a súlyos kárt.

1.6.1. A megnövekedett behozatal hatása

(75) A melegen hengerelt tekercsek piaca az ellátási források, a vevők és az árak tekintetében átlátszó piac. Mivel a melegen hengerelt tekercs alapvetően alapanyag, az érintett termék és a hasonló termék főleg az árban verseng.

(76) 1999 és 2001 között az import paci részesedése a piac 17,1 %-áról 22,3 %-ra nőtt, miközben a közösségi gyártók piaci részesedése 82,9 %-ról 77,7 %-ra esett vissza. Ugyanebben az időszakban a szabad piacon értékesített mennyiség százalékában a behozatal 18,6 %-ról 25,8 %-ra nőtt. Így a behozatal is nőtt a termeléshez képest a közösségi gyártók kárára.

(77) Az árak tekintetében 2000 és 2001 között a közösségi piacon a behozott termék átlagos egységára 290 euró/tonnáról 254 euró/tonnára csökkent. A közösségi termék átlagos egységára 301 euró/tonnáról 277 euró/tonnára zuhant. Ezen az átlátszó piacon az alákínálásnak döntő hatása volt. Csak a hasonló termék alacsonyabb átlagos egységárának hatása a közösségi gyártókra 8 %-os (440 millió eurós) csökkenést okozott volna a közösségi eladási bevételekben 2001-ben. Az értékesített mennyiségek párhuzamos esését figyelembe véve a közösség értékesítési bevételeinek csökkenése ténylegesen 678 millió euró volt. Az állandó költségek az összköltség jelentős részét teszik ki. Ezért a bevétel csökkenése a nyereség aránytalanul nagyobb zuhanását eredményezte, és 2001-ben a közösségi gyártók -3,1 %-os veszteséget könyveltek el. Az árak és jövedelmezőség esését továbbá számos gyár bezárásának és az abból következő csökkenő foglalkoztatásnak az összefüggésében kell szemlélni.

(78) Ezekből az okokból kifolyólag a Bizottság úgy vélte, hogy összefüggésben áll az alacsony árú import növekedése és a közösségi gyártók által elszenvedett kár, és az import növekedése káros hatást gyakorolt, különösen az árakra gyakorolt nyomás és a közösségi piacon a közösségi gyártók által értékesített csökkenő mennyiségek formájában.

1.6.2. A felhasználás változásainak hatása

(79) A Bizottság megvizsgálta a felhasználás 2000 és 2001 közötti csökkenésének káros hatásait. Ezt a csökkenést a vizsgált ötéves időszak általános tendenciájának összefüggésében kell figyelembe venni. A felhasználás az 1997. évi 22,9 millió tonnáról 1999-re 22,5 millió tonnára csökkent, majd 2000-ben 634 000 tonnás növekedéssel 23,2 millió tonnára nőtt, mielőtt 677 000 tonnával 22,5 millió tonnára esett volna vissza 2001-ben.

(80) Ebben az esetben a Bizottság úgy vélte, hogy a felhasználás 2000. évi nyilvánvaló emelkedését nagyrészt a behozatal és készletek ebben az évben bekövetkezett jelentős növekedése okozta. Ezért a tendenciák mozgása pontosabb képet nyújt. Bár a felhasználás 2000 és 2001 során esett, az ötéves időszak összességében a felhasználás 2 %-kal, azaz 442 000 tonnával csökkent. Ez évenként 0,4 %-os átlagos csökkenést jelent.

(81) Ennek a kérdésnek a vizsgálata során ebben az adott esetben figyelembe vették az összes piaci szereplő reakcióit a felhasználás tendenciaszerű csökkenésére. Ebben a tekintetben azt mutatták ki, hogy miközben a közösségi gyártók 2000-hez képest 2001-ben mintegy 900 000 tonnával kényszerültek csökkenti a közösségi eladásaikat, a behozatal mozgása erőteljesen az ellentétes irányba mutatott. Nem találtak semmilyen gazdasági indokot, ami megmagyarázta volna a behozatal hirtelen növekedését. Például egyetlen exportőr sem állította, hogy ezt az alacsonyabb gyártási költségek okozták.

(82) Az árhatások tekintetében a felhasználás éves szinten mindössze 0,4 %-os csökkenése szokásos körülmények között nem vezethet jelentős árhatásokhoz, ha a gyártást késlekedés nélkül a piac szükségleteihez igazítják. Ebben a tekintetben úgy tűnik, hogy a közösségi gyártók a termelés és az eladások olyan mértékű csökkentésével reagáltak, ami a felhasználás esése által indokoltnál nagyobb mértékű volt.

(83) Hasonlóképpen, ha az árra gyakorolt nyomás csökken, az alacsony árakból fakadó káros hatások is ellenőrzés alatt tarthatók. Ebben az esetben a legfontosabb tényező a nyereség, ahol minden csökkenés minimalizálható lett volna, ha az árak nem zuhannak jelentős mértékben. Ezért ésszerű azt a következtetést levonni, hogy az alacsony árú behozatal hirtelen növekedése nélkül a felhasználás csökkenése nem vezetett volna a nyereség jelentős eséséhez.

(84) Mindenesetre ha minden piaci szereplő felelősen cselekedett volna, és termelését módosítja, a közösségi gyártók akkor is kisebb mennyiséget értékesítenek. A felhasználás 2001-ben az 1999. évi szinten volt (azaz 22,5 millió tonna). A felhasználás 2000-ben 600 000 tonnával nőtt, majd 2001-ben visszaesett az 1999. évi szintre. A közösségi gyártók eladásai azonban 1999-ről 2000-re 350 000 tonnával estek a felhasználás óriási növekedése ellenére. Ugyanakkor a behozatal 2000-ben 1 000 000 tonnával nőtt 1999-hez képest. Ezért a behozatal teljes egészében fedezte a felhasználás növekedését, sőt még annál is többet. A fogyasztás 2001-ben visszaesett az 1999. évi szintre és a közösségi gyártók eladásai durván 900 000 tonnával csökkentek, mivel a behozatal folyamatosan nőtt. A felhasználás csökkenő tendenciájával kifejezve a közösségi gyártók eladásainak csökkenése évente kb. 70 000 tonna lett volna.

(85) A fentiekben megállapított okok miatt a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy jelentős, de nem lényegi kapcsolat fedezhető fel a felhasználás csökkenése és a tapasztalt káros hatások között.

1.6.3. A helyi felhasználás változásának hatása

(86) A Bizottság a melegen hengerelt tekercsek helyi felhasználásában bekövetkezett változások hatását is megvizsgálta. Ez többnyire stabil volt 1997 és 1999 között (44,6 millió tonna), de jelentősen nőtt 2000-ben (46,7 millió tonna), majd 2001-ben visszaesett (42,8 millió tonna). Az időszak alatti csökkenő tendencia kb. 2 millió tonnát tett ki. A Bizottság megjegyezte, hogy ez a tendenciális csökkenés egybevágott a köztes és a késztermékekre vonatkozó piaci feltételekkel.

(87) A helyi felhasználásra vonatkozóan kapott további adatokat a jellegüknél fogva nem igazították a melegen hengerelt tekercsek szabad piaci adataival történő közvetlen és objektív összehasonlításra, de mindenesetre azok nem tartalmaznak bizonyítékot arra, hogy jövedelmezőbb lett volna helyi felhasználásra gyártani, mint a szabad piacra.

(88) A helyi felhasználás csökkenése így károsan hatott a termelésre, ami ebből következően kihatott a kapacitások kihasználására és végül a jövedelmezőségre. A közösségi gyártók szabad piaci árainak és bevételeinek esését azonban az alacsony árfekvésű import okozta, és az igen kis mértékben vagy egyáltalán nem függ össze a helyi felhasználás csökkenésével.

1.6.4. Az exportteljesítmény változásainak hatása

(89) A Bizottság megvizsgálta az export csökkenésének hatását is.

1997 1998 1999 2000 2001

Export (tonna) 2 535 803 2 252 734 1 994 922 1 952 276 1 958 549

(90) A közösségi gyártók által exportált melegen hengerelt tekercsek mennyisége 1997 és 1999 között 2,54 millió tonnáról 1,94 millió tonnára esett vissza. A kivitel viszonylag stabil maradt 1999 és 2000 között, majd 2000-ben csökkent, és 2001-ben kis mértékben növekedett. Az ötéves időszakban a kivitel kb. 580 000 tonnával csökkent, bár ennek a csökkenésnek a legnagyobb része 1997 és 1999 között ment végbe. 1999 óta a kivitel stabil volt. Ezért a legutóbbi időszakban, azaz 2000 és 2001 között nem járult hozzá a káros hatásokhoz. Ebben a tekintetben, mivel a kivitel csökkenéséből adódó károkozás főleg az ötéves időszak korai szakaszában történt, azt kevésbé jelentősnek kell tekinteni, mintha az az ötéves időszak későbbi szakaszában történt volna.

(91) A fentiekben meghatározott okok miatt a Bizottság arra következtetésre jutott, hogy bizonyos kapcsolat található a kivitel csökkenése és az ötéves időszak korai szakaszában tapasztalt káros hatások között.

1.6.5. Az esetleges többletkapacitás hatása

(92) A Bizottság továbbá vizsgálta, hogy a káros hatásokat okozhatta-e a közösségi gyártóknál meglévő többletkapacitás. A vizsgált időszak egésze alatt a teljes becsült elméleti gyártási kapacitásban nem történt lényeges változás, és a kapacitások kihasználtsága végig 80 % fölött vagy kis mértékben az alatt alakult. Ezért semmilyen összefüggés nem volt tapasztalható a kapacitás és a káros hatások között.

1.6.6. A szerkezetátalakítás hatása

(93) A Bizottság továbbá vizsgálta a közösségi gyártók által az utóbbi években végrehajtott szerkezetátalakítás költségeinek káros hatását. Ebben a tekintetben meg kell jegyezni, hogy a szerkezetátalakítás jellemzően rövid távú költségeket jelent (például leépítési kifizetések, beszerzési költségek stb.), amelyeket a középtávú hatékonysági megtakarítások ellensúlyoznak. A folyamatban lévő racionalizálási folyamatra való tekintettel ez azt sugallja, hogy a folyamatban lévő rövid távú költségek akkor is hatottak a költségszerkezetre, ha azok kismértékűek voltak.

1.6.7. A káros hatások oka

(94) A közösségi gyártók által elszenvedett súlyos kár főleg az alacsonyabb eladások és súlyosbodó pénzügyi veszteségek formájában jelentkezett. A Bizottság azonosította azt a négy tényezőt, amelyek a behozatal növekedése mellett hozzájárultak a károkozáshoz: a felhasználás csökkenése, a helyi felhasználás csökkenése, a kivitel csökkenése és a folyamatos racionalizálási törekvések.

(95) A felhasználás kismértékben, évente kb. 0,4 %-kal csökkent, bár a csökkenés erőteljesebb volt 2001-ben, mint 2000-ben. A behozatal változása azonban egyáltalán nem követte ezt a felhasználási mintát, és a Bizottság úgy véli, hogy a felhasználás kismértékű csökkenése nem játszott jelentős szerepet sem a mennyiségekben, sem az árakban.

(96) A helyi felhasználás különösen 2000 és 2001 között megfigyelt visszaesésével kapcsolatban ez negatív hatást fejtett ki különösen a mennyiségekre nézve. Ezért ez nincs lényegi kapcsolatban a közösségi gyártókat a szabad piacon érintő ár- és bevételcsökkenéssel.

(97) A Bizottság ugyancsak megvizsgálta a közösségi gyártók exportjának csökkenését az ötéves időszakban. A csökkenés az ötéves időszak korai szakaszában történt. Az időszak későbbi szakaszában azonban, amikor a károkozás történt, a kivitel stabil maradt. Ezért a kivitel változásának lényegesen kisebb hatása volt a közösségi gyártókra a 2000/2001-es időszakban, mint a behozatal tömegének.

(98) A folyamatos racionalizálási törekvések hatásával kapcsolatban a Bizottság ugyancsak úgy vélte, hogy a közösségi gyártók költségszerkezetére gyakorolt hatás jelentéktelen, különösen ha azt az alacsony árfekvésű behozatal árhatásához hasonlítják.

(99) A Bizottság felhívta a figyelmet arra, hogy a közösségi gyártók által értékesített mennyiség, az eladási árak és a jövedelmezőség csökkenését elsősorban a behozatal növekedése okozta, ami 2001-ben nemcsak sokkal gyorsabban nőtt, mint a felhasználás, de a felhasználás 2001. évi csökkenése alatt tovább nőtt.

1.6.8. Következtetés

(100) A Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy az egyéb ismert tényezők káros hatásainak vizsgálata és azok egymástól és a megnövekedett behozatal káros hatásától való elkülönítése és megkülönböztetése után, valamint annak biztosítása után, hogy az egyéb tényezők által okozott kárt ne a behozatalnak tulajdonítsák, úgy vélhető, hogy okozati és lényegi kapcsolat áll fenn a megnövekedett behozatal és a közösségi gyártóknak okozott súlyos kár között.

1.7. További fejlemények

(101) A Bizottság továbbá számos olyan elemet vizsgált, amelyek igazolják azt a következtetést, hogy a közösségi gyártóknak okozott súlyos kár várhatóan jelentősen súlyosbodott volna, ha a behozatal a jelenlegi szinten folytatódik vagy növekszik.

1.7.1. Az Amerikai Egyesült Államok védintékedései az acélra vonatkozóan

(102) Az Amerikai Egyesült Államok 2002. március 5-én védintézkedéseket hozott bizonyos acéltermékek importjával szemben, amelyekhez a melegen hengerelt lapos szénacél termékek is tartoznak. Ezek az intézkedések 2002. március 20-án léptek érvénybe, és az Amerikai Egyesült Államokba irányuló behozatalra vonatkozó vámok az első évben ad valorem 30 %-kal, a második évben 24 %-kal és a harmadik évben 18 %-kal nőttek. Az intézkedések nem vonatkoznak Kanadára, Izraelre, Jordániára és Mexikóra, valamint számos fejlődő országnak minősített országra.

1.7.2. Az Amerikai Egyesült Államok acélra vonatkozó védintézkedéseiből adódó kereskedelemátirányítás

(103) A Bizottság megvizsgálta az Amerikai Egyesült Államok intézkedéseinek várható hatását az Amerikai Egyesült Államokba exportáló főbb országok helyzetének elemzése útján.

(104) 2001-ben az Amerikai Egyesült Államok 2 562 747 tonnát importált az érintett termékével megegyező HSC kód alá sorolt termékekből. E termékek fő exportálói az Amerikai Egyesült Államokba a következő országok voltak: Hollandia (13 %/340 000 tonna), Franciaország (13 %/320 000 tonna), Korea (11 %/270 000 tonna), Kanada (9 %/240 000 tonna), Törökország (9 %/230 000 tonna), Mexikó (9 %/230 000 tonna) és Ausztrália (9 %/230 000 tonna). Az utóbbi években India, Kína, Tajvan, Indonézia, Thaiföld, Ukrajna, Oroszország, Dél-Afrika, Brazília, Németország és Japán is jelentős szállítói voltak az Amerikai Egyesült Államok piacának.

(105) 2001-ben az amerikai védintézkedések által érintett országokból (kivéve a közösségi gyártókat, és azokat az országokat, amelyekre nem vonatkoznak az Amerikai Egyesült Államok e termékekre vonatkozó védintézkedései) az Amerikai Egyesült Államokba irányuló összes export kb. 1 millió tonnát tett ki. Bizonyos gyártók által előállított bizonyos termékeket is mentesítettek az Amerikai Egyesült Államok védintézkedései alól, de ezek mennyisége nem tekinthető jelentősnek.

(106) A Bizottság ezt követően megvizsgálta annak a valószínűségét, hogy az Amerikai Egyesült Államok védintézkedéseiből következő korlátozott bejutás az amerikai piacra a Közösségbe irányuló export növekedését okozza-e. A Bizottság megvizsgálta az együttműködő exportőr gyártók kapacitásait. Arra az eredményre jutott, hogy ezek kapacitásukat az 1997 és 1999 közötti időszak mintegy 123 millió tonnás szintjéről 2001-re 140,4 millió tonnára növelték. Az együttműködő exportőr gyártók közül egy sem mutatott hajlandóságot arra, hogy a közeljövőben csökkentse a kapacitását, illetve egy sem mutatott arra irányuló szándékot, hogy az amerikai intézkedések miatt csökkentse termelését.

(107) A legtöbbjük azt a célt tűzte ki, hogy az Amerikai Egyesült Államokba irányuló kivitelük csökkenésének kompenzálása érdekében növelje eladásait a belföldi piacon, de ezt e piacok stagnáló vagy csökkenő felhasználásának összefüggésében tették. Ebben a tekintetben igen valószínűtlen, hogy ezek a gyártók jelentősen növelni tudják az eladásaikat a belföldi piacaikon. Egyben az is valószínűtlen, hogy növelni képesek a más exportpiacokra irányuló eladásaikat, mivel az ilyen piacok többségén a gyártók már az amerikai piac jelentős leszűkítésének hatása alatt vannak, és semmilyen jel nem mutat arra, hogy rövid és középtávon ezeken a piacokon a nagyobb behozatalt felvenni képes jelentős többletfelhasználás alakulna ki.

(108) Ezért az a potenciális kereskedelem, amely a végleges intézkedések hiányában, az Amerikai Egyesült Államok intézkedései miatt a Közösségbe irányítható, 1 millió tonnát tesz ki. Annak, hogy ezt a potenciált miért nem lehet teljes egészében kihasználni, konkrét okai vannak, például az, hogy az Amerikai Egyesült Államok jelenlegi magas belföldi árai a vártnál némileg magasabb behozatali szintet eredményezhetnének a 30 %-os vám ellenére, valamint azért, mert a harmadik országbeli gyártók részben ellensúlyozhatják az amerikai piac elvesztését azzal, hogy a belföldi piacukon növelik az eladásaikat. Ez bizonyos mértékben különösen igaz lehet olyan országok esetében, amelyek az Amerikai Egyesült Államok védintézkedései ellen hoztak ellenintézkedéseket. A gyártók egy bizonyos ideig a készleteiket is növelhetik.

(109) Továbbra is megmarad azonban a közösségbe irányuló nagyobb kivitel lehetősége. A 2001 során történt növekedésnek számos oka volt, mint azt a súlyos kár elemzése során a Bizottság meghatározta, és ezek mindegyike változatlanul fennáll és hatása várhatóan a behozatalt még tovább fogja növelni. Ezenkívül új elemet jelentenek az amerikai védintézkedések, aminek következtében a termelés jelentős részére a gyártók súlyos nyomás alatt kénytelenek vevőt találni. Ilyen körülmények között joggal feltételezhető, hogy a végleges intézkedések nélkül a fentiekben kiszámított mennyiség (1 millió tonna) 25-50 %-a között van az okozott minimális kereskedelemátirányítás, amely az Amerikai Egyesült Államok piacáról átirányítható. Minden valószínűség szerint ez még nagyobb is lehet, azonban helyesebb az elemzést óvatosan végezni.

(110) Az is jelentős, hogy 2001-ben a melegen hengerelt tekercsek fő exportpiaca a Közösség volt (5 millió tonna). Ez Korea (4,2 millió tonna), az Amerikai Egyesült Államok (2,6 millió tonna), Kína (2,3 millió tonna), Japán (1,7 millió tonna) és Törökország (1,6 millió tonna) megfelelő adatával lehet összevetni. Mindez azt mutatja, hogy a Közösség a múltban is a világ egyik legnyitottabb piaca volt, és a közelmúlt intézkedéseit követően is az marad. Az euró utóbbi időben bekövetkezett felértékelődése az amerikai dollárhoz és más fő valutákhoz képest vonzóbbá teszi a közösségi gyártáshoz kapcsolódó behozatalt rövid és középtávon.

1.7.3. Az Amerikai Egyesült Államok acélra vonatkozó védintézkedéseiből adódó közösségi exportcsökkenés

(111) Az egyesült államokbeli intézkedések közvetlen hatása a melegen hengerelt tekercsek Amerikai Egyesült Államokba irányuló közösségi exportjának drasztikus csökkentése. A 30 %-os ad valorem vámok kivetése nagyrészt gátat szab ennek a kivitelnek, bár bizonyos kisebb mennyiségek bekerülhetnek az Amerikai Egyesült Államokba a jelenlegi nagy árszint miatt, aminek következtében érdemes lehet a vámot kifizetni, hogy legalább a többletkészletektől megszabaduljanak. Becslések szerint, a lehető legteljesebb mértékben számba véve az intézkedések meghozása óta az Amerikai Egyesült Államok által nyújtott mentességeket, az Amerikai Egyesült Államokba irányuló közösségi export, ami 2001-ben mintegy 820 000 tonnát tett ki, jelentősen csökkenni fog az amerikai intézkedések hatására.

(112) Az is valószínű, hogy a harmadik országokba irányuló közösségi export is csökken, egyrészt azért, mert világszerte minden gyártó egyre nehezebben lesz képes exportálni az amerikai intézkedések és más harmadik országok által végrehajtott védintézkedések miatt, másrészt azért, hogy a közösség elkerülje a saját piacaira történő átirányítást.

1.7.4. Az Amerikai Egyesült Államok intézkedéseinek tervezett hatása

(113) A Bizottság értékelte annak a lehetséges hatását a közösségi gyártókra, ha a végleges intézkedéseket nem hozzák meg, és ennek következtében bekövetkezik az amerikai védintézkedések miatti átirányítás, valamint értékelte az intézkedéseknek a közösségi exportra gyakorolt hatását. Ebben a tekintetben a Bizottság arra az eredményre jutott, hogy közösségi védintézkedések hiányában elkerülhetetlen a behozatal jelentős növekedése, ami a közösségi ipar állapotának igen súlyos és jelentős hanyatlását eredményezné. A közösségi gyártók nagyfokú érzékenysége miatt az import minden jelentős növekedése súlyos következményekkel járna. A 250 000 és 500 000 tonna közötti várható emelkedés azonnal a közösségi gyártók eladásainak további jelentős csökkenését eredményezné, és a csökkenő eladások igen gyorsan súlyos negatív következményekhez vezetnének az iparág állapotát jellemző más mutatókban is.

(114) A közösségi export folyamatos csökkenése ugyancsak hozzájárul a közösségi gyártók helyzetének romlásához. Becslések szerint az Amerikai Egyesült Államok védintézkedéseinek meghozása óta a közösségi export jelentősen csökkent, és ez a helyzet minden valószínűség szerint fennmarad, vagy tovább súlyosbodik az elkövetkező hónapokban.

(115) A behozatal feltételezett növekedése és a közösségi export feltételezett csökkenése lényegesen rontaná a közösségi ipar helyzetét minden olyan tényezővel kapcsolatban, amelyet a súlyos kár megállapításánál a Bizottság már vizsgált. Ezek azonnal az eladások és az árak további erőteljes zuhanásához vezetnének, amelyből adódóan negatív hatások érvényesülnének a gyártásra, megnőnének az egységköltségek és a veszteségek. Tulajdonképpen az általános negatív hatást tovább erősítené az, hogy a közösségi gyártók már most súlyos károkat szenvedtek az utóbbi években megnövekedett behozatal miatt.

1.7.5. Következtetés

(116) Megfelelően figyelembe véve azt, hogy a közösségi gyártókat már most súlyos kár érte, ésszerű levonni azt a következtetést, hogy a végleges intézkedések hiányában a behozatal várható további jelentős növekedése nagymértékben súlyosbítaná a közösségi gyártók helyzetét. Tovább súlyosbítja ezt a helyzetet rontaná a közösségi kivitelnek az amerikai védintézkedések miatti nagymértékű csökkenése.

1. termék

A KÖZÖSSÉGI GYÁRTÓK HELYZETE

1997 1998 1999 2000 2001

Kapacitás (tonna) 78 500 000 78 500 000 78 500 000 78 500 000 78 500 000

Kapacitás kihasználásának mértéke (%) 85,2 % 83,4 % 84,3 % 85,9 % 79,4 %

Nyitó készlet (tonna) 2 928 346 3 059 191 2 872 418 3 780 685 4 353 854

Össztermelés (tonna) 66 892 420 65 474 371 66 184 419 67 414 844 62 361 216

Vásárlás (tonna) 120 911 30 654 49 582 161 965 40 695

Összes értékesítés (tonna) 22 197 392 20 329 899 20 692 111 20 301 403 19 448 814

Helyi felhasználás (tonna) 44 685 095 45 361 899 44 633 623 46 702 238 42 785 150

Záró készlet (tonna) 3 059 191 2 872 418 3 780 685 3 252 854 4 521 801

Értékesített mennyiség az EU-n kívül (tonna) 2 535 803 2 252 734 1 994 922 1 952 276 1 958 549

Értékesített mennyiség az EU-ban (tonna) 19 661 589 18 077 165 18 697 189 18 349 126 17 490 26

EU értékesítés egységára (euró/tonna) 273 290 235 301 277

Nettó nyereség/veszteség EU-s értékesítésen (%) 6,3 % 9,4 % -6,5 % 10,8 % -3,1 %

Piaci részesedés (%) 85,7 % 79,0 % 82,9 % 79,2 % 77,7 %

Foglalkoztatás (időszak vége) 34 814 34 644 32 371 32 583 31 181

Termelékenység (tonna/munkavállaló) 1 921 1 890 2 045 2 069 2 000

AZ EU-S ÉRTÉKESÍTÉSEK MENNYISÉGE, EGYSÉGÁRAI ÉS JÖVEDELMEZŐSÉGE NEGYEDÉVES ALAPON

2001 1. n.év 2001 2. n.év 2001 3. n.év 2001 4. n.év 2002 1. n.év

Mennyiség (tonna) 4 761 821 4 761 127 4 179 049 3 788 269 4 689 210

Egységár (euró/tonna) 283 277 277 270 254

Jövedelmezőség (%) 1,1 % -3,0 % -3,2 % -8,2 % -10,9 %

Alákínálás 2001-ben = 3,9 %

Áron aluli értékesítés 2001-ben = 17,5 %

A fentiekben a közösségi gyártókról megadott adatokat mintavételezéses ellenőrzéssel és a közösségi össztermelés alábbi százalékát képviselő vállalatok helyszíni vizsgálatával igazolták: 91,4 %

2. - 2. TERMÉK: ÖTVÖZETLEN MELEGEN HENGERELT LEMEZEK ÉS LAPOK

2.1. Az érintett termék és a hasonló vagy közvetlenül versengő termék

2.1.1. Az érintett termék

(117) Az érintett termék vasból vagy ötvözetlen acélból készült, laposan hengerelt, 600 mm vagy annál nagyobb szélességű, burkolatlan, galvanizálatlan és bevonatlan, nem tekercselt, a melegen hengerelést követően a továbbiakban nem megmunkált termék

- domború mintázattal, vagy

- nem domború mintázattal, 4,75 mm vagy annál nagyobb vastagságú, de 10 mm-nél nem vastagabb és 2050 mm-nél nem szélesebb, nem négy oldalon hengerelt és nem zárt négyszögüregű és 1250 mm-t nem meghaladó szélességű, vagy

- nem domború mintázattal, 3 mm vagy annál nagyobb vastagságú, de 4,75 mm-nél nem vastagabb, nem négy oldalon hengerelt és nem zárt négyszögüregű és 1250 mm-t meghaladó szélességű és 4 mm-t meghaladó vastagságú, vagy

- nem domború mintázattal, 3 mm-nél kisebb vastagságú

(a következőkben a melegen hengerelt lemezek és lapok). Az érintett termék jelenleg a KN 7208 40 10, 7208 40 90, 7208 52 99, 7208 53 90, 7208 54 10 és 7208 54 90 kód alá van besorolva.

(118) A melegen hengerelt lemezeket és lapokat általában acélművekből nyerik a félkész acéltermékek melegen hengerelésével a végső hengerlési ellenőrzés vagy maratás vagy folyamatos izzítás után.

(119) Annak ellenére, hogy minden egyes KN-kód egy bizonyos megkülönböztethető melegen hengerelt lemez vagy lap típusnak felel meg, megállapítható, hogy azok mind azonos jellemzőkkel vagy hasonló fizikai és műszaki jellemzőkkel, felhasználásokkal és alkalmazásokkal rendelkeznek. Ennek megfelelően a melegen hengerelt lemezek és lapok minden típusa egyetlen terméket képez, amely a fentiekben felsorolt KN-kódok közül a megfelelő alá van besorolva.

2.1.2. Hasonló vagy közvetlenül versengő termékek

(120) A Bizottság megvizsgálta, hogy a közösségi gyártók által előállított termék (a továbbiakban: "hasonló termék") hasonlít-e az érintett importált termékhez. A vizsgálat során a Bizottság beadványokat kapott a melegen hengerelt lemezek és lapok egyes fő exportőreitől és importőreitől, akik azt állították, hogy a Közösségbe behozott melegen hengerelt lemezek és lapok bizonyos típusait nem közösségi gyártók állították elő, és az nem tekinthető az érintett termékhez "hasonlónak".

(121) A Bizottság részletesen megvizsgálta ezeket a beadványokat, és különösen a vizsgálat alábbi megállapításait vette figyelembe:

a) a vám szempontjából a behozott terméknek és a közösségi terméknek megegyezik a nemzetközi besorolása. Továbbá azonosak vagy hasonlóak a fizikai tulajdonságaik (összetétel, méret, forma és felület), és azokat nemzetközileg elismert szabványok szerint gyártják;

b) a behozott terméket és a közösségi terméket hasonló vagy megegyező értékesítési csatornákon keresztül értékesítették, és az árinformációk naprakészen rendelkezésre álltak (például az árakat részletesen az időszakos ipari kiadványokban, például a Metal Bulletin és a Steel Weekly lapokban hozzák nyilvánosságra), és az érintett termék és a közösségi gyártók terméke nagyrészt az árban versengett egymással;

c) a behozott termék és a közösségi termék egyaránt alkalmas ugyanazon vagy hasonló végfelhasználásokhoz, és ezek ezért jelentős mértékben egymás alternatívái vagy helyettesítő termékei és egyszerűen felcserélhetők voltak;

d) a fogyasztók a behozott terméket és a közösségi terméket egyaránt egy bizonyos kívánalom vagy kereslet kielégítése céljából bizonyos funkciókat ellátó helyettesítő eszköznek tekintették, ebből a szempontból az exportőr/importőr által meghatározott különbségek csak az egyes vevők részére gyártott termékek közötti kismértékű változtatások voltak.

(122) A Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a termék tulajdonságaiban és jellemzőiben meglévő, a beadványokban meghatározott állítólagos műszaki különbségek ellenére a behozott termék és a közösségi termék hasonló vagy közvetlenül versengő termékek.

2.2. Megnövekedett behozatal

(123) A Bizottság megvizsgálta, hogy az érintett terméket a Közösségbe, a közösségi gyártáshoz képest abszolút vagy relatív mértékben olyan jelentősen megnövekedett mennyiségben és/vagy olyan feltételekkel importálják-e, ami a közösségi gyártóknak súlyos kárt okoz vagy súlyos kár okozásával fenyeget. Ebben a tekintetben a Bizottság az érintett termék legutóbbi időszakban lebonyolított behozatalára fordította a figyelmét, amelyhez az adatok abszolút számokban, illetve viszonylagosan, az értékesítésre szánt gyártásra vonatkozóan (a "helyi felhasználás" kivételével), és a teljes gyártásra vonatkozóan rendelkezésre álltak. Az alábbi táblázat a behozatal növekedését mutatja abszolút értékben és az értékesítésre szánt közösségi gyártáshoz és a teljes közösségi gyártáshoz (a helyi felhasználással együtt) viszonyítva egyaránt, az 1997-től 2001-ig terjedő időszakban.

2. termék

Ötvözetlen melegen hengerelt lemezek és lapok

FELHASZNÁLÁS

1997 1998 1999 2000 2001

Mennyiség (tonna) 2 038 964 2 291 736 2 469 281 2 220 950 2 209 059

AZ IMPORTRA VONATKOZÓ ADATOK

1997 1998 1999 2000 2001

Összes behozatal (szerződésben álló országokkal együtt)

Mennyiség (tonna) 417 598 511 040 477 067 533 107 572 133

Növekedés (%) 22,4 % -6,6 % 11,7 % 7,3 %

Piaci részesedés (%) 20,5 % 22,3 % 19,3 % 24,0 % 25,9 %

Behozatal és össztermelés aránya (%) 19,0 % 21,2 % 18,5 % 23,0 % 26,2 %

Behozatal és értékesített mennyiség aránya (%) 23,0 % 25,8 % 22,1 % 28,9 % 32,0 %

Egységár (euró/tonna) 264 248 246 305 229

1998/1997 1999/1998 2000/1999 2001/2000

Mennyiség mint mozgó átlag (tonna) 464 319 494 054 505 087 552 620

(124) Az ázsiai válságot megelőző időszakban[6] a behozatal 400 000 tonna körül viszonylag stabil volt (1996: 387 176 tonna, 1997: 417 598 tonna). Az ázsiai válság hatására azonban 1997 és 1998 között a behozatal mintegy 22 %-kal nőtt, miközben az átlagos ár közel 6 %-kal csökkent. A közösségi össztermelés és az eladásra szánt termelés is nőtt 1998-ban, így az eladásra szánt termeléshez képest a behozatal 22,9 %-ról 25,8 %-ra nőtt, míg az össztermeléshez képest 19 %-tól 21,2 %-ra nőtt. A Bizottság azonban úgy ítéli meg, hogy az 1998. évi behozatal szintje nem irányadó az ázsiai gyártók által alkalmazott rendkívül alacsony árak és az azt követő behozatali dömping miatt.

(125) A következő évben az ázsiai válság hatásai enyhülni kezdtek, és a behozatal kb. 7 %-kal visszaesett, de abszolút mértékben még így is nagyobb maradt, mint 1997-ben. Relatív mértékben (az eladásra szánt termeléshez és az össztermeléshez viszonyítva) a behozatal visszatért az 1997 körüli szintre, bár a behozatal ára nyomott maradt.

(126) 1999 és 2000 között a behozatal 477 067 tonnáról 533 107 tonnára nőtt, azaz 56 000 tonnával emelkedett, ami 12 %-os növekedésnek felel meg. Ugyanebben az időszakban az értékesítésre szánt termelés mennyisége több mint 14 %-kal, 2,16 millió tonnáról 1,85 millió tonnára csökkent. Ennek következtében az értékesítésre szánt termeléshez képest a behozatal 30 %-kal, 22,1 %-ról 28,9 %-ra nőtt. Az értékesítésre szánt termelés csökkenése és a helyi felhasználás növekedése miatt a közösségi össztermelés 2,58 millió tonnáról 2,32 millió tonnára csökkent. A behozatal az össztermelés 18,5 %-áról 23 %-ára nőtt.

(127) 2000 és 2001 között a behozatal 572 133 tonnával nőtt (kb. 39 000 tonnás, 7,3 %-os további növekedés). 2001-ben az értékesítési célú termelés további 3 %-kal csökkent 1,79 millió tonnára, így a szabad piacon értékesített mennyiséghez képest a behozatal körülbelül 11 %-kal nőtt. A közösségi össztermelés ugyancsak csökkent 2001-ben (133 000 tonnával, azaz 6 %-kal), ami a helyi felhasználásra végzett és a szabad piacon értékesített termelés csökkenését tükrözi, így a közösségi össztermeléshez képest a behozatal körülbelül 14 %-kal nőtt.

(128) Az érintett termék ára 1997 és 1998 között csökkent és 1999-ben alacsony szinten maradt. A jelek szerint az 1998. évi csökkenés és az 1999-ben továbbra is nyomott ár az ázsiai válság eredménye. Az árak 2000-ben 24 %-kal 305 euró/tonnára emelkedtek, de 2001-ben 25 %-kal csökkentek. A Bizottság megjegyzi, hogy az árak 2000. évi növekedése ellenére a behozatal növekedése (abszolút mértékben és a termeléshez képest) tovább nőtt 2001-ben, zuhanó árak mellett. A behozatal átlagos ára 2000-ben 305 euró/tonnáról 2001-re 229 euró/tonnára csökkent. A Bizottság azt is megjegyzi, hogy a közösségbe irányuló behozatal tovább nőtt akkor, amikor az euró az amerikai dollárhoz viszonyítva viszonylag gyenge volt, és amikor az Amerikai Egyesült Államokban a melegen hengerelt lemezek és lapok árai 30-40 %-kal magasabbak voltak, mint a termék közösségi árai.

2.2.1. Kétéves mozgó átlag

(129) A Bizottság kétéves mozgó átlagokat vett figyelembe, hogy meghatározza az 1997 és 2001 közötti importszintek hátterében álló tendenciát, valamint azt, hogy a behozatal utóbbi időben bekövetkezett növekedése kialakult tendenciát jelentenek-e. Ezek szerint miközben 1997/1998 és 1999/2000 között, bármely kétéves időszakot nézve a behozatal 464 319 tonna és 505 087 tonna között ingadozott (azaz 484 703 tonna +/- 4 %), 1999/2000 és 2000/2001 között több mint 9 %-kal nőtt, 505 087 tonnáról 552 620 tonnára.

2.2.2. Az import piaci részesedése

(130) Az import piaci részesedése némileg növekedett 1997 és 1998 között, majd 1999-ben 19,3 %-ra esett vissza, ami 1997-hez képest a piaci részesedés kismértékű csökkenésének felelt meg. 2000-ben és 2001-ben a behozatal piaci részesedése jelentősen nőtt, 24 %-kal, majd 25,9 %-kal - ami 24 %-os, ill. 8 %-os növekedésnek felel meg.

2.2.3. Következtetés

(131) Bár a behozatal 1998-ban jelentősen nőtt, a Bizottság úgy ítéli meg, hogy az a növekedés kivételes volt, és nem tekinthető a behozatal szokásos fejlődésének. Ezt az is tükrözi, hogy a behozatal 1999-ben csökkent. 1998-tól eltekintve, 1997 és 1999 között a behozatal abszolút értékben 7 %-kal nőtt (és negatív volt össztermeléshez és a szabad piacon eladott termeléshez viszonyítva). Összehasonlítás céljából: 1999 és 2000 között az éves behozatal abszolút értékben 12 % volt (24 % a közösségi össztermeléshez és 28 % a szabad piacon eladott mennyiséghez képest). Mindegyik összehasonlításban az import éves növekedési üteme lényegesen nagyobb volt 1999 és 2000 között, mint a korábbi időszakban, és az import 2000 és 2001 között, annak ellenére, hogy a legmagasabb értékét 2000-ben érte el, tovább növekedett, az 1997 és 1999 közötti időszakot meghaladó mértékben. Meg kell jegyezni, hogy az ideiglenes szakaszban megállapított kontingens kihasználtsága szerinti nagy importszint 2002-re beigazolódni látszik.

(132) A vizsgált ötéves időszak alatti import kétéves mozgó átlaga mutatja, hogy a közelmúlt importnövekedését nem az importszintek alakulásának szokásos tendenciái okozták.

(133) A Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a közelmúlt növekedései hirteleneknek, erőteljeseknek és jelentőseknek mondhatók a korábbi évek fejleményeihez képest, különösen pedig az 1998. évi importnövekedés nem tekinthető szokásosnak.

2.3. Előre nem látott fejlemények

2.3.1. Kereskedelemkorlátozó eszközök megnövelt használata az Amerikai Egyesült Államok által

(134) 1998-tól az Amerikai Egyesült Államok, amely a világ acélfelhasználásának kb. egynyolcadát képviseli, az ázsiai válságra adott válaszként fokozta a kereskedelemkorlátozó eszközök alkalmazását az acéliparban, hogy a belföldi gyártókat megvédje a versenytől. A WTO-ban számos ilyen intézkedésről hoztak határozatot, és az alkalmazott módszerek közül néhányat a WTO-val összeférhetetlennek minősítettek. Mindenesetre az érvényben maradt intézkedések közül számos ugyanezen a módszeren alapul.

(135) Az alábbi táblázat az Amerikai Egyesült Államok által 1997 és 2001 között egy vagy több országra vonatkozóan hozott végleges dömpingellenes és kiegyenlítővám-határozatok éves számát mutatja az acélipar egészére nézve, valamint mutatja az utóbbi három év ilyen irányú tevékenységének növekedését.

Év Végleges dömpingellenes határozatok Végleges kiegyenlítővám-határozatok

1997 5 0

1998 6 1

1999 16 7

2000 14 5

2001 26 5

(136) 2001 során az Amerikai Egyesült Államok további átfogó intézkedéseket is meghirdetett az acéliparban. 2001 januárjában az Amerikai Egyesült Államok vizsgálatot indított az acélra az Amerikai Egyesült Államok 1974. évi kereskedelmi törvényének 223. szakasza alapján. 2001 júliusában az egyesült államokbeli ITC átfogó vizsgálatot hirdetett az acélra az 1974. évi kereskedelmi törvény 202. szakasza alapján; decemberben az ITC védintézkedéseket javasolt az acéltermékek széles skálájára.

(137) Ezek az intézkedések egyre inkább az Amerikai Egyesült Államokba irányuló acéláru-import elleni hatással rendelkeztek, és 1998 és 2001 között az amerikai acélbehozatal 33 %-os csökkenését eredményezték, majd csúcspontjukat 2002. március 5-én érték el, amikor az Amerikai Egyesült Államok bejelentette a védintézkedéseket. Az Amerikai Egyesült Államokba irányuló behozatalra különösen a bevezetés előtt hónapokon át vitatott korlátozó eljárásnak volt visszatartó hatása, a gazdasági szereplőkre nézve kialakult bizonytalanság miatt. Ez ténylegesen valamely WTO tag által kezdeményezett legnagyobb méretű védintézkedés, amely közel 17 milliárd dollárnyi behozatalra vonatkozik.

2.3.2. A kereskedelemkorlátozó eszközök megnövekedett alkalmazása az Amerikai Egyesült Államok által - az érintett termék tekintetében

(138) A melegen hengerelt lemezekkel és lapokkal kapcsolatban (az Amerikai Egyesült Államok termékcsoportjai, amelyekhez a melegen hengerelt lemezek és lapok tartoznak) az Amerikai Egyesült Államok 19 nagy vámmértékű dömpingellenes intézkedést (ideértve egy felfüggesztési megállapodást) és 10 kiegyenlítővám-intézkedést hozott 1999 és 2001 között. 1999 februárjában az Amerikai Egyesült Államok 10,78 % és 67,14 % közötti dömpingellenes vámokat vetett ki a Japánból származó érintett termék behozatalára; 10,21 % és 52,14 % közötti dömpingellenes vámokat és kiegyenlítővámokat (amelyek közül néhányat összesítve alkalmaznak) vezetett be az Indonéziából származó érintett termék behozatalára. 1999 júliusában az Amerikai Egyesült Államok 41,27 % és 42,12 % közötti dömpingellenes vámokat vezetett be a Brazíliából származó érintett termék behozatalára. 2000 szeptemberében az Amerikai Egyesült Államok 40,6 % és 44,59 % közötti dömpingellenes vámokat és kiegyenlítő vámokat (amelyek közül néhányat összesítve alkalmaznak) vezetett be az Argentínából származó érintett termék behozatalára. 2000 novemberében az Amerikai Egyesült Államok 64,20 % és 90,83 % közötti dömpingellenes vámokat vetett ki a Kínából származó érintett termék behozatalára. Ugyancsak 2000 novemberében az Amerikai Egyesült Államok 8,28 % és 44,4 % közötti dömpingellenes vámokat és kiegyenlítő vámokat (amelyek közül néhányat összesítve alkalmaznak) vezetett be az Indiából származó érintett termék behozatalára.

(139) A melegen hengerelt lemezekkel és lapokkal kapcsolatban 2002. március 15-ig az Amerikai Egyesült Államoknak 17 ország exportőrei ellen volt érvényben dömpingellenes intézkedése és 9 ország exportőrei ellen volt érvényben kiegyenlítővám-intézkedése. Argentína, Brazília, Kína, Franciaország, India, Indonézia, Olaszország, Japán, Kazahsztán, Hollandia, Románia, Oroszország, Dél-Afrika, Dél-Korea, Tajvan, Thaiföld és Ukrajna voltak az ilyen eljárásokkal érintett országok. A dömpingellenes vagy kiegyenlítővám-intézkedések meghozása után minden esetben csökkent az adott országból az érintett termékek behozatala az Amerikai Egyesült Államokba. Emellett az amerikai import 2001. évi drámai esése olyan évben következett be, amikor nemcsak 19 dömpingellenes intézkedés és 10 kiegyenlítővám volt érvényben az érintett termékre, hanem annak az évnek a kezdetén az Amerikai Egyesült Államok az 1974. évi egyesült államokbeli kereskedelmi törvény 223. szakasza alapján vizsgálatot kezdeményezett az acélra, és amely év közepén az egyesült államokbeli ITC átfogó vizsgálatot hirdetett az acélra az 1974. évi kereskedelmi törvény 202. szakasza alapján.

(140) 1999 és 2001 között az Amerikai Egyesült Államok behozatala 6,61 millió tonnáról 3,63 millió tonnára csökkent. Ugyanabban az időszakban a melegen hengerelt lemezek és lapok közösségi behozatala 20 %-kal emelkedett, és 477 067 tonnáról 572 133 tonnára nőtt.

(141) A Bizottság azt is megállapította, hogy a melegen hengerelt lemezek és lapok csökkentett behozatala az Amerikai Egyesült Államok piacára növelő hatást gyakorolt a közösségi piacra irányuló behozatalra. A rendelkezésre álló információk alapján a Bizottság megállapította, hogy időbeli összefüggés figyelhető meg az Amerikai Egyesült Államok által az utóbbi években alkalmazott kereskedelemkorlátozó eszközök, a 2000 és 2001 közötti drasztikusan csökkentett amerikai melegenhengerelttekercs-behozatal, és ugyanazon termék közösségi behozatalának ugyanabban az időszakban megfigyelhető növekedése között. 2001-ben a Közösség a melegen hengerelt lemezek és lapok fontos exportpiaca volt. A Közösség piacán és az amerikai piacokon azonos típusú ipari felhasználók találhatók. Az egyesült államokbeli kereskedelemkorlátozó eszközök által érintett számos exportőr évekig a Közösségbe is exportált. Ugyanakkor az amerikai behozatal drasztikus csökkenésével párhuzamosan a Közösségbe irányuló behozatal rekordméretűre nőtt, annak ellenére, hogy 2001-ben a GDP növekedése mérséklődött, a termelés és felhasználás pedig csökkent a Közösségben.

(142) A kereskedelemkorlátozó eszközök megnövekedett és kiterjedt alkalmazása, amelyek közül néhány összeférhetetlennek bizonyult a WTO-val, nem volt előrelátható az Uruguayi Forduló befejezésekor, és ez alkotja a Korlátozási Megállapodásban meghatározott előre nem látható körülményeket.

2.3.3. Az Amerikai Egyesült Államokba irányuló behozatal csökkenése

(143) Az alábbi táblázat az Amerikai Egyesült Államok által melegen hengerelt acélként (ideértve a tekercselt lemezeket) és lemezként (ideértve a méretre vágott és bevont lemezeket) kategorizált termékek behozatalát mutatja 1997-től 2001-ig. A melegen hengerelt lemezeket és lapokat ezekbe az amerikai termékkategóriákba sorolják be.

Év Az érintett termék behozatala az USA-ba (tonna)

1997 7 065 153

1998 12 240 826

1999 6 606 789

2000 7 568 511

2001 3 630 657

Forrás: Globális Kereskedelmi Atlasz

(144) 1997 és 1998 között az Amerikai Egyesült Államok behozatala növekedett, majd 1999-ben kis mértékben az 1997. évi szint alá csökkent. 1999 és 2000 között a behozatal mintegy 7,6 millió tonnára nőtt. 2000 és 2001 között a behozatal jelentősen, mintegy 52 %-kal 3,6 millió tonnára csökkent.

(145) A melegen hengerelt lemezek és lapok amerikai importszintjének csökkenése elsősorban a fent említett intézkedések olyan exportőrökre vonatkozó közvetlen hatásával magyarázható, akiknek a termékei a dömpingellenes és/vagy kiegyenlítő vámok hatálya alá kerültek; de magyarázható ugyanakkor az ilyen intézkedések és az érintett terméket az Amerikai Egyesült Államokba exportáló minden exportőrre vonatkozó vizsgálatok közvetett visszatartó hatásával is.

(146) Az alábbi táblázat az egyes dömpingellenes/kiegyenlítő intézkedések hatását mutatja a melegen hengerelt acél (ideértve a tekercselt lemezeket) és lemez (ideértve a méretre vágott és bevont lemezeket) termékek egyes országokból az Amerikai Egyesült Államokba irányuló exportjára.

Ország Dömpingellenes intézkedés meghozásának dátuma Az Egyesült Államokba irányuló export (tonna)

2000 2001

India 2000 november 751 000 57 000

Tajvan 2000 november 653 000 46 000

Kína 2000 november 578 000 120 000

Dél-Korea 2000 november 883 000 452 000

Indonézia 2000 november 235 000 12 000

Thaiföld 2000 november 253 000 32 000

2.4. A közösségi gyártók meghatározása

(147) A melegen hengerelt lemezek és lapok közösségi össztermelése évente kb. 2,4 millió tonna. A vizsgálatban teljes körűen résztvevő közösségi acélipari vállalatok a következők:

- Cockerill Sambre SA, Belgium,

- Sidmar NV, Belgium,

- Sollac SA, Franciaország,

- EKO Stahl GmbH, Németország,

- Corus Strip UK, Egyesült Királyság,

- Corus Staal BV, Hollandia,

- Rautaruukki Oyj, Finnország,

- Riva/Ilva SpA, Olaszország,

- Salzgitter AG Stahl ... Technologie, Németország,

- SSAB Tunplatt AB, Svédország,

- Thyssen Krupp Stahl AG, Németország,

- Voest Alpine Stahl GmbH, Ausztria.

(148) Ezek a vállalatok mind tagjai az Európai Vas- és Acélipari Konföderációnak ("Eurofer"). Ezek a vállalatok adják az érintett termék közösségi össztermelésének mintegy 93 %-át, és a 3285/94/EK rendelet 5. cikke (3) bekezdésének c) pontja és az 519/94/EK rendelet 15. cikkének (1) bekezdése szerinti közösségi össztermelés jelentős hányadát képviselik. Ezért a vizsgálat szempontjából ők a közösségi gyártók.

2.5. Súlyos kár

2.5.1. Bevezetés

(149) Az érintett termék közösségi gyártóit ért súlyos kár, azaz a közösségi gyártók helyzetében bekövetkezett jelentős általános rosszabbodás megállapításának érdekében a Bizottság megvizsgált minden objektív és mérhető jellegű, a tárgyra vonatkozó tényezőt, amely befolyásolta a közösségi gyártók helyzetét. Az érintett termék esetében a Bizottság különösen a gyártási kapacitás, a termelés, a kapacitások kihasználása, a foglalkoztatás, a termelékenység, a pénzforgalom, a befektetett tőke megtérülése, a helyi felhasználás, a készletek, a felhasználás, az eladások, a piaci részesedés, az árak, az alákínálás és a jövedelmezőség változását vizsgálta az 1997 és 2001 közötti években. A vonatkozó gazdasági adatok ennek a termékelemzésnek a végén találhatók.

(150) A vizsgálat megmutatta, hogy a melegen hengerelt lemezek és lapok két különálló rendeltetési cél közül az egyikre irányulnak. Azokat vagy értékesítik, vagy házon belül alkalmazzák más termékek előállítására. Kimutatták, hogy a közösségi gyártók által előállított melegen hengerelt lemezek és lapok mintegy 17 %-át házon belül használják fel (azaz a gyártók ezeket egy integrált folyamatban feldolgozzák, gyakran ugyanazon a gyártósoron - a továbbiakban: "helyi felhasználás"). Ezek a melegen hengerelt lemezek és lapok egy belső, leányvállalat jellegű feldolgozási folyamat részei, amely során az esetek nagy részében nem állítanak ki számlát.

(151) A fennmaradó termelést piaci áron értékesítik a közösségi piacon (a továbbiakban: "szabad piac"). Az érintett termék behozatalát is a szabad piacon értékesítik. A szabad piac fő vevői független hideghengerművek, csőgyártók, acélszolgáltató központok, acélkereskedők és részvényesek. A közösségi ipar által értékesített melegen hengerelt lemezeket és lapokat és az importált melegen hengerelt lemezeket és lapokat egyaránt ugyanazon típusú vevők részére értékesítik, és azokat ugyanazokra a célokra alkalmazzák. A szabad piacon a melegen hengerelt lemezek és lapok értékesítése szokásosan kereskedelmi számlák kibocsátása mellette történik.

(152) A vizsgálat kimutatta, hogy egyértelműen megkülönböztethetők a helyi használatra és a szabad piacra szánt melegen hengerelt lemezek és lapok. Úgy találták, hogy a helyi felhasználásra szánt melegen hengerelt lemezekre és lapokra a behozatal nem hatott közvetlenül. Ezzel szemben az értékesítésre szánt termelés közvetlenül versengett az importtal.

(153) A közösségi gyártókról a lehető legteljesebb kép kialakítása érdekében a Bizottság beszerezte és elemezte a helyi használatra és a szabad piacra szánt melegen hengerelt lemezek és lapok adatait. Mivel a szabad piacon történő értékesítés versenyben áll az érintett termék behozatalával, a Bizottság a szabad piacra irányította a figyelmét. Míg a Bizottság a megengedett mértékben összevonta a szabad piaci és helyi felhasználású adatokat, ahol az szükséges és kivitelezhető volt, az elemzést szétválasztotta a szabad piaci és a helyi felhasználásra.

2.5.2. Az érintett termékre vonatkozó teljes tevékenység elemzése

2.5.2.1. Termelési kapacitás és a kapacitások kihasználása

1997 1998 1999 2000 2001

Kapacitás (tonna) 3 500 000 3 600 000 3 600 000 3 600 000 3 600 000

Kapacitások kihasználása 63 % 67 % 72 % 64 % 61 %

(154) A vizsgálat kimutatta, hogy a vizsgált időszakban a teljes becsült elméleti termelési kapacitás jelentősen nem változott, az a teljes vizsgált időszak 3,6 millió tonna körül maradt.

(155) A kapacitások kihasználása stabilan kb. 7 %-kal nőtt 1997 és 2000 között, majd 2000-ben 64 %-ra esett vissza. A kapacitások kihasználtsága ezt követően ötéves mélypontra zuhant 2001-ben (61 %). A Bizottság megjegyzi, hogy a helyi felhasználás és az export 2000 és 2001 közötti csökkenését a kapacitások kihasználásának romlása okozta. Miközben azonban a helyi felhasználás 64 000 tonnával esett, és az export 9 000 tonnával csökkent (összesen a termelés 2,7 %-a 2000-ben), a kapacitások kihasználtsága 5 %-kal csökkent. Az acéliparnak nagy kapacitáskihasználást kell elérnie ahhoz, hogy nyereséget termeljen, és a kapacitás-kihasználás ilyen drasztikus csökkenése a termelés 2001. évi csökkenését tükrözi.

2.5.2.2. Közösségi össztermelés

1997 1998 1999 2000 2001

Termelés (tonna) 2 193 175 2 406 637 2 580 125 2 317 395 2 184 078

(156) A közösségi össztermelés 1997 és 1998 között 2,19 millió tonnáról 2,41 millió tonnára nőtt, majd 1999-ben 2,58 millió tonnára emelkedett a közösségi piaci felhasználás pozitív voltának köszönhetően (ami kb. 430 000 tonnával, azaz 21 %-kal nőtt 1997 és 1999 között). Ezt követően a közösségi össztermelés 2000-ben 10 %-kal, majd 2001-ben további 6 %-kal csökkent, a csökkenő felhasználás és növekvő behozatal miatt. Ez a behozatal növekvő jelentőségét tükrözi 2000 és 2001 során, amely abszolút értékben növekedett egy zsugorodó piacon.

2.5.2.3. Foglalkoztatás

1997 1998 1999 2000 2001

Foglalkoztatás (időszak vége) 6 461 6 699 6 489 6 229 5 942

(157) A hasonló termékhez kapcsolódó foglalkoztatás 1997 és 1998 között a növekvő felhasználás miatt nőtt, majd 1999-ben visszaesett a hatékonyság javulásával. A foglalkoztatás 1999 és 2000 között közel 260 fővel, majd 2001-ben újabb 290 fővel csökkent, és azt a munkahelyek elvesztéséről és bezárásáról szóló jelentések is mutatták. További csökkenés várható 2002-ben, és ezt a várakozást bizonyos mértékben egy egyesült királyságbeli gyár 2002 második felében történő bezárása is igazolta.

2.5.2.4. Termelékenység

1997 1998 1999 2000 2001

Termelékenység (tonna/munkavállaló) 339 359 398 372 368

(158) A nagyobb termelés és jobb hatékonyság miatti 1999. évi foglalkoztatáscsökkenés következtében a termelékenység 1997 és 1998 között javult. Azonban 2000-ben a termelés visszaesése miatt, a foglalkoztatásban történt párhuzamos csökkenés ellenére, a termelékenység munkavállalónként 398 tonnáról 372 tonnára esett vissza. A termelés további esése miatt 2001-ben a termelékenység tovább romlott, de a közösségi gyártók képesek voltak megakadályozni, hogy a termelékenység munkavállalónként 368 tonna alá essen a 2000-ben és 2001 korai szakaszában történt leépítések miatt.

2.5.2.5. Pénzforgalom

1997 1998 1999 2000 2001

Pénzforgalom (index) 100 17 -22 149 -9

(159) A pénzforgalmat csak azoknak az együttműködő vállalatoknak a szintjén lehetett vizsgálni, amelyek a hasonló terméket gyártották, és nem magával a hasonló termékkel kapcsolatban. Ezért ez a mutató kevésbé jelentős, mint a fentiek. Mindenesetre negatív helyzet figyelhető meg 1997 és 2001 között, illetve 2000-től 2001-ig.

2.5.2.6. Tőkehozamráta (ROCE)

1997 1998 1999 2000 2001

ROCE 7,1 % 11,9 % 4,8 % 9,1 % 3,1 %

(160) A ROCE csak azoknak az együttműködő vállalatoknak a szintjén volt vizsgálható, amelyek a hasonló terméket gyártották, és nem magával a hasonló termékkel kapcsolatban. Ezért ez a mutató kevésbé jelentős, mint a fentiek. Mindenesetre negatív helyzet figyelhető meg 1997 és 2001 között, illetve 2000-től 2001-ig.

2.5.3. A szabad piac elemzése

2.5.3.1. Felhasználás

1997 1998 1999 2000 2001

Felhasználás (tonna) 2 038 964 2 291 736 2 469 281 2 220 950 2 209 059

(161) A melegen hengerelt lemezek és lapok közösségi felhasználását a közösségi gyártók összes szabad piaci értékesítése és az érintett termék összes közösségi behozatala alapján határozták meg az Eurostat jelentése szerint.

(162) 1997 és 1999 között a közösségen belüli felhasználás 2,04 millió tonnáról 2,47 millió tonnára nőtt. 2000-ben 2,22 millió tonnára csökkent (10 %-os visszaesés) és ezen a szinten maradt 2001-ben. A felhasználás 1999 és 2000 közötti csökkenését a Bizottság más szempontok alapján is vizsgálta, hogy megállapítsa, hozzájárult-e, és ha igen, milyen mértékben járult hozzá a közösségi gyártók súlyos kárához.

2.5.3.2. Értékesítés mennyisége

1997 1998 1999 2000 2001

Közösségen belüli értékesítés mennyisége (tonna) 1 621 366 1 780 696 1 992 214 1 687 843 1 636 936

(163) A hasonló termék közösségi eladásai 1997 és 1998 között 1,62 millió tonnáról 1,78 millió tonnára nőttek, majd 1999-ben a növekvő felhasználástól ösztönözve 1,99 millió tonnára emelkedtek. Ezt követően, 2000-ben és 2001-ben a hasonló termék közösségi eladásai 15 %-kal, ill. 3 %-kal csökkentek. Ez a csökkenés gyorsabb ütemű volt, mint a felhasználás csökkenésének üteme, és a behozatal növekvő súlyát mutatja egy zsugorodó piacon 2000-ben, illetve egy stagnáló piacon 2001-ben.

2.5.3.3. Piaci részesedés

1997 1998 1999 2000 2001

Piaci részesedés (%) 79,5 % 77,7 % 80,7 % 76,0 % 74,1 %

(164) A közösségi gyártók piaci részesedése 1997 és 1998 között 79,5 %-ról 77,7 %-ra esett vissza az 1998. évi dél-kelet ázsiai behozatal jelentős növekedése miatt, ami az ázsiai válság következménye volt. A következő évben (1999) az elvesztett piaci részesedés visszaszerzése érdekében a közösségi gyártóknak nem maradt más választásuk, mint saját áraikat csökkenteni, és tulajdonképpen sikerült is kismértékben növelni a piaci részesedésüket. 1999 óta azonban a közösségi gyártók piaci részesedése jelentősen csökkent, 2000-ben 76 %-ra és 2001-ben 74,1 %-ra esett vissza. Ugyanakkor a behozatal piaci részesedése az 1999. évi 19,3 %-ról 2000-ben 24 %-ra és 2001-ben 25,9 %-ra nőtt. Ez abban az időszakban az import növekvő piaci behatolását mutatja, ami annak ellenére bekövetkezett, hogy a közösségi gyártók 2000 és 2001 között 8 %-kal csökkenték az áraikat.

2.5.3.4. A hasonló termék ára és az alákínálás

1997 1998 1999 2000 2001

Közösségi értékesítés egységárai (euró/tonna) 321 347 286 363 334

2001. 1.n.év 2001. 2.n.év 2001. 3.n.év 2001. 4.n.év 2002. 1.n.év

Közösségi értékesítés egységárai (euró/tonna) 343 331 333 330 315

(165) A hasonló termék átlagos ára 1997 és 1998 között 347 euró/tonnára emelkedett, majd 1999-ben 286 euró/tonnára zuhant, miközben a közösségi gyártók a piaci részesedésük visszaszerzéséért harcoltak. Az árak 2000-ben ismét emelkedni kezdtek, majd 2001-ben ismét estek (8 %-kal) 334 euró/tonnára. Ezt a tendenciát továbbá az is igazolja, hogy a negyedéves árak 2001 1. negyedévéről 2002 1. negyedévére 343 euró/tonnáról 315 euró/tonnára estek vissza a közösségi termék áraira nézve.

(166) Az alákínálás mértékének megállapításához az árinformációkat összehasonlítható időszakokban vizsgálták, a kereskedelem azonos szintjén, hasonló vevők részére végzett értékesítéseknél. A közösségi gyártók és a közösségbe exportáló gyártók által számlázott árak összehasonlítása alapján 2001-ben átlagosan 27,9 %-kal kínáltak a belföldi árak alá.

2.5.3.5. Jövedelmezőség

1997 1998 1999 2000 2001

A közösségi értékesítés nettó haszna/vesztesége (%) 5,7 % 10,5 % -3,7 % 8,5 % -1,6 %

2001. 1.n.év 2001. 2.n.év 2001. 3.n.év 2001. 4.n.év 2002. 1.n.év

A közösségi értékesítés nettó haszna/vesztesége (%) 2,5 % -2,3 % -3,2 % -4,6 % -8,5 %

(167) A közösségi gyártók közösségbeli eladásainak jövedelmezősége jelentősen ingadozott az érintett ötéves időszakban. A legalacsonyabb jövedelmezőséget 1999-ben mérték, amikor a közösségi gyártók áraik csökkentésére kényszerültek, hogy a megnövekedett importtal szemben visszaszerezzék a piaci részesedésüket. A legmagasabb jövedelmezőséget 1998-ban mérték.

(168) 2001-ben, miközben a behozatal az ötéves időszakban a legmagasabb szintet érte el, a behozatal átlagos ára 229 euró/tonnára zuhant, és a közösségi termék átlagos ára 334 euró/tonnára esett vissza. A közösségi termék árának zuhanása az eladott mennyiségek esésével együtt a közösségi gyártók jövedelmezőségét 8,5 %-ról -1,6 %-ra csökkentette, és ez a negatív tendencia folytatódni látszik 2002-ben. Ezt a tendenciát továbbá az is igazolta, hogy a 2001 első negyedévétől 2002 első negyedévéig tartó időszak negyedéves adatai azt mutatják, hogy a közösségi gyártók közösségbeli eladásainak jövedelmezősége 2,5 %-ról -8,5 %-ra esett vissza.

(169) Az alákínálás azt mutatja, hogy a behozott termék ára mennyivel alacsonyabb annál az árszintnél, amit a közösségi gyártók károkozástól mentes körülmények között várhatóan képesek lettek volna elérni. Az alákínálás mértékét a közösségi termék tonnánkénti károkozásmentes árának súlyozott átlaga alapján számították ki. Ezt az árat a közösségi termék megfelelő előállítási ára alapján számították ki, amihez 8 %-os haszonkulcsot adtak hozzá. Ez a haszonkulcs reális, mert ez jellemző a közösségi gyártók hasznára a behozatal hirtelen megugrásától mentes szokásos kereskedelmi helyzetben. Ezt a károkozástól mentes árat hasonlították a behozott érintett termék tonnánkénti súlyozott átlagos árához 2001 során. A két ár közötti különbséget az importált termék CIF/közösségi határra szállított ár százalékában fejezték ki, és az 56 %-os alákínálást mutatott.

2.5.3.6. Készletek

1997 1