(144)

Ebben a tekintetben az EDF által az észrevételei alátámasztására benyújtott gazdasági tanulmány ((69)–(70) preambulumbekezdés) nem állapítja meg, hogy Franciaország befektetőként járt volna el, nem pedig közhatalomként. A tanulmány az 1997-ben hozott állítólagos befektetési döntés után készült, és azt az illetékes hatóságok nem vizsgálták meg ennek a döntésnek a meghozatalához. A tanulmány már csak ezért sem fogadható el bizonyítékként, a Bíróság megállapításainak megfelelően ((126) preambulumbekezdés, a 2012. június 5-i ítélet 104. pontja) – Az, hogy a tanulmány az akkor rendelkezésre álló hiteles alapadatok alapján készült, nem érvényteleníti ezt a következtetést. A tanulmányt az eljárás 2013. májusi kiterjesztése után az ügy érdekében rendelték meg, és a következtetéseit az EDF 2013 júliusában nyilvánvalóan ismerte, holott a tanulmány 2013. októberi keltezésű. Másfelől, további okokból a tanulmány számszerűsített végeredményei érvénytelennek tekinthetők, és ennélfogva megalapozatlanná teszik az EDF által az észrevételei alátámasztása érdekében azokból levont következtetéseket; közelebbről: — A tanulmány szinte kivétel nélkül akkori alapadatokat tartalmaz és a vállalkozások értékének felmérése során általánosan elismert módszertani megközelítéseket alkalmaz, az alábbiakban megfogalmazott fontos fenntartások mellett. Ennek ellenére mégis különösen összetett gazdasági értékelésnek minősíthető, miután egy viszonylag alapos adatkutatásra került sor, amelynek megvalósítása és hitelesítése hozzávetőleg három hónapot vett igénybe. A tanulmány számos, egymást követő – és néha vitatható – módszertani választást dolgoz fel. E feldolgozottság nélkül a szórványos és különféle eredetű alapadatokból egyáltalán nem szerezhető meg a tanulmány által bemutatott áttekintés vagy lehetséges előrejelzés a francia állam 1997. évi, állítólagosan várható jövedelmezőségének számszerűsített eredményeiről. Márpedig a Bíróság megköveteli, hogy a körültekintő piacgazdasági befektető elvének alkalmazása a döntés meghozatalának időpontjában előrelátható értékelésekre támaszkodjon (a 2012. június 5-i ítélet 105. pontja). Az EDF állításaival ellentétben maga a tény, hogy a francia állam illetékes szolgálatai az 1996–1997-ben rendelkezésre álló adatok alapján maguk nem végeztek és nem is rendeltek meg ilyen terjedelmű és összetettségű tanulmányt, arra utal, hogy a francia hatóságok számára a döntésük meghozatala előtt nem pusztán az állítólagos befektetés részvényes számára jelentkező jövedelmezősége volt a releváns megfontolás. — A tanulmány a (87)–(108) preambulumbekezdésben ismertetett, a francia hatóságok szerint az állítólag meghozott döntést motiváló és indokoló információktól és feltételezésektől igen eltérő információk és feltételezések mentén elemzi a francia állam magatartását a körültekintő piacgazdasági befektető elvére tekintettel. Márpedig a befektetési döntést nem az EDF hozta, és a Bíróság (2012. június 5-i ítéletének 82. és 83. pontja) szerint a meghozott döntés jellegét és hátterét megismertető szempontokat Franciaországnak kell előterjesztenie. Mivel Franciaország azt állítja, hogy az általa ismertetett információkra és adatokra tekintettel hozta meg a döntését, a tanulmány és ennélfogva az EDF de facto az állítólagos befektető helyébe lép, és úgy tűnik, a francia államnál jobban ismeri azokat a megfontolásokat és információkat, amelyek ténylegesen motiválták a már meghozott döntést és az állam által figyelembe vett feltételezéseket. Ennélfogva a tanulmány spekulációkra és feltevésekre hagyatkozik a francia hatóságok által 1997-ben – más, nem kizárható egyéb információk és feltételezések mellett – esetlegesen figyelembe vett adatokat, információkat és feltételezéseket érintően, így 2015-ben nem bír bizonyító erővel (vagy 2013 októberében, a kidolgozásakor sem) a francia hatóságok által 1997-ben ténylegesen meghozott döntés megmagyarázása és megvilágítása szempontjából, amely döntést ezek a hatóságok eltérő adatokkal és feltételezésekkel magyaráznak. — Ez a bizonyító erő annál is inkább hiányzik, mert a (70) preambulumbekezdésben ismertetett eredmények eléréséhez a tanulmány önkényes vagy merész, vagy tényekkel meg nem erősített, vagy a francia hatóságok által továbbított dokumentumokból következő, a francia hatóságok szerint a jelen ügyben a körültekintő piacgazdasági befektető elvének alkalmazhatóságát és tényleges alkalmazását szemléltető információknak ellentmondó feltételezésekre támaszkodik. Így először is a tanulmány azt feltételezi, hogy a részvényes államnak 2000 után fizetett díjat rendeleti úton nem szabályozzák, és az nem az állam és az EDF közötti vállalkozási szerződés tárgyát képezte, hanem azt az ágazat más vállalkozásai által 1996-ban és 1997-ben fizetett osztalékhoz viszonyítva állapították meg (27). Márpedig az EDF-nek biztosított tőkeinjekciók díját 1956 óta rendelet szabályozta ((102) preambulumbekezdés), szabályozási úton állapították meg, és az 1997 előtt és jóval 1997 után is többéves vállalkozási szerződésekben szerepelt, az ágazat Franciaországtól eltérő piacokon működő vállalkozásai által fizetett osztalékokhoz nem kapcsolódó megfontolásoktól függően ((94) és (95) preambulumbekezdés). Másodszor: a tanulmány hasonlóképpen, ismét indokolás nélkül szerepelteti az EDF eredménykimutatásában az EDF szociális kifizetéseinek nyilvántartásából származó (adófizetés nélkül számított) 11,6 milliárd FRF összegű és az (adózás utáni) 7,3 milliárd FRF összegű tartalékot (28) miközben ugyanilyen mértékben mesterségesen növeli az EDF értékét, figyelmen kívül hagyva az 1997-ben arra vonatkozóan rendelkezésre álló információkat és előrelátható fejleményeket, hogy az EDF kötelezettségvállalásai milyen súllyal befolyásolják az alkalmazottai nyugdíjrendszerét ((168)–(169) preambulumbekezdés). — Harmadszor: a tanulmány az EDF értékének a megtérülés és az eredmények javulásából fakadó növekedését is az 1997. évi „piaci kilátások” alapján számítja ki (29). Márpedig a francia hatóságok rendelkeztek arra vonatkozó, az 1997–2000 közötti időszakra szóló vállalkozási szerződés kidolgozása keretében validált előrejelzésekkel, hogy az EDF konkrétan és számszerűsítve mekkora bevételt és eredményt realizál ugyanebben az időszakban, és azt állítják, hogy döntésük meghozatalához ezekre az előrejelzésekre és információkra támaszkodtak ((78)–(79), (90), (94), (96) preambulumbekezdés), mindemellett 1997-ben alaposan ismerték a vállalkozást és a pénzügyi kilátásait ((77) preambulumbekezdés). A harmadik személyektől származó „piaci kilátások”-ra az EDF értékének e feltételek melletti végleges becslése érdekében történő hivatkozás nem igazolható, és nincs is összhangban azokkal az érvekkel, amelyeket Franciaország a francia hatóságok által állítólag meghozott döntés kifejtésére és alátámasztására hoz fel. Ez az igazolhatóság és összhang annál kevésbé áll fenn, hogy a francia hatóságok kiemelik, hogy az EDF fő tevékenysége Franciaországban szabályozott árak mellett folyt 1997-ben ((85) preambulumbekezdés). Ezeket az árakat továbbá a francia ipar versenyképességének és a francia háztartások vásárlóerejének javítása érdekében alacsony szinten rögzítették ((85) és (95) preambulumbekezdés). A tanulmány nem fejti ki, sőt nem is indokolja meg érvényesen, hogy a tőzsdén jegyzett részvénytársaságként létrehozott, Franciaországban számottevő jelenléttel nem bíró, eltérő versenykényszernek kitett és szabályozási korlátozások alá eső piacokon működő vállalkozások (például a spanyolországi Endesa, Gas Natural és Union Fenosa, a németországi RWE, EON és Verbund, a belgiumi Fluxys stb.) díjai, osztalékai és eredménye miért határozhatták meg az EDF eredményét, díjait és osztalékait, amint az szerepel a (70) preambulumbekezdésben ismertetett eredményeket befolyásoló feltételezések között. (30). — Végül negyedszer: a tanulmány indokolás nélkül azt állítja, hogy az EDF-nek biztosított tőkeinjekció 1997. évi emelése likvid pénzügyi eszköz beszerzésével volt egyenértékű, legalább is potenciálisan (31). Az EDF azonban 1997-ben alaptőkével nem rendelkező ipari és kereskedelmi közintézmény volt ((19) preambulumbekezdés), amely a francia hatóságok és az EDF akkori állítása szerint a jövőben is meg fogja őrizni ugyanezt a jogállást ((95), (105) preambulumbekezdés). A (179)–(181) preambulumbekezdés részletesebben szemlélteti ennek a feltételezésnek a kockázatosságát, amelytől azonban lényegesen függnek a tanulmány eredményei.