I. MELLÉKLET

Termék környezeti lábnyomának meghatározására szolgáló módszer

Rövidítések 10

Fogalommeghatározások 12

Kapcsolat más módszerekkel és szabványokkal 22

1. A termékek környezeti lábnyomára vonatkozó kategóriaszabályok (PEFCR-ek) 23

1.1. Megközelítés és példák a lehetséges alkalmazásra 23

2. Általános tudnivalók a termékek környezeti lábnyomára vonatkozó vizsgálatokkal (PEF-vizsgálatokkal) kapcsolatban 24

2.1. A módszer alkalmazása 24

2.2. A termékek környezeti lábnyomára vonatkozó vizsgálatok alapelvei 24

2.3. A termékek környezeti lábnyomára vonatkozó vizsgálat szakaszai 25

3. A termékek környezeti lábnyomára vonatkozó vizsgálat céljának (céljainak) és alkalmazási körének meghatározása 26

3.1. Célmeghatározás 26

3.2. Az alkalmazási kör meghatározása 27

3.2.1 Funkcionális egység és referenciaáram 27

3.2.2. Rendszerhatár 28

3.2.3. A környezeti lábnyom hatáskategóriái 28

3.2.4. A PEF-ben feltüntetendő kiegészítő információk 30

3.2.5. Feltevések/korlátok 32

4. Életciklusleltár 32

4.1. Szűrés 33

4.2. Életciklusszakaszok 33

4.2.1. Nyersanyagbeszerzés és előzetes feldolgozás 33

4.2.2. Gyártás 34

4.2.3. Forgalmazás 34

4.2.4. Felhasználás 34

4.2.5. Az életciklus vége (beleértve a termék hasznosítását és újrafeldolgozását) 35

4.3. Az életciklusleltár nómenklatúrája 36

4.4. Modellezési követelmények 36

4.4.1. Mezőgazdasági termelés 36

4.4.2. Villamosenergia-felhasználás 40

4.4.3. Szállítás és logisztika 44

4.4.4. Beruházási javak– infrastruktúra és berendezések 48

4.4.5. Tárolás az elosztóközpontban vagy a kiskereskedelemben 48

4.4.6. Mintavételi eljárás 49

4.4.7. A felhasználási szakaszhoz kapcsolódó modellezési előírások 52

4.4.8. Újrafeldolgozott tartalom és életciklus végi modellezés 54

4.4.9. A termék megnövekedett élettartama 63

4.4.10 Üvegházhatású gázok kibocsátása és elnyelése 66

4.4.11 Kompenzációk 69

4.5 Többfunkciós folyamatok kezelése 69

4.5.1 Hozzárendelés az állattenyésztésben 70

4.6 Adatgyűjtési követelmények és minőségi követelmények 78

4.6.1 Vállalatspecifikus adatok 78

4.6.2 Másodlagos adatok 79

4.6.3 Alkalmazandó adatkészletek 79

4.6.4 Veszély alapú kizárás 79

4.6.5 Adatminőségi követelmények 80

5. Környezeti lábnyomra vonatkozó hatásvizsgálat 87

5.1. Osztályozás és jellemzés 87

5.1.1. Osztályozás 87

5.1.2. Jellemzés 87

5.2. Normalizálás és súlyozás 88

5.2.1. A környezeti lábnyomra vonatkozó hatásvizsgálat eredményeinek normalizálása 88

5.2.2. A környezeti lábnyomra vonatkozó hatásvizsgálat eredményeinek súlyozása 88

6. A termék környezeti lábnyomára vonatkozó eredmények értelmezése 88

6.1. Bevezetés 88

6.2. A termékek környezeti lábnyomára vonatkozó modell megalapozottságának értékelése 88

6.3. A kritikus pontok azonosítása: a leginkább releváns hatáskategóriák, életciklusszakaszok, folyamatok és elemi áramok 89

6.3.1. A leginkább releváns hatáskategóriák azonosítására szolgáló eljárás 89

6.3.2. A leginkább releváns életciklusszakaszok azonosítására szolgáló eljárás 89

6.3.3. A leginkább releváns folyamatok azonosítására szolgáló eljárás 90

6.3.4. A leginkább releváns elemi áramok azonosítására szolgáló eljárás 90

6.3.5. Negatív számok kezelése 91

6.3.6. A követelmények összefoglalása 91

6.3.7. Példa 91

6.4. Következtetések és ajánlások 94

7. A termékek környezeti lábnyomáról szóló jelentések 94

7.1. Bevezetés 94

7.1.1. Összefoglalás 94

7.1.2. Az EF-nek megfelelő összesített adatkészlet 94

7.1.3. Fő jelentés 94

7.1.4. Validálási nyilatkozat 95

7.1.5. Mellékletek 95

7.1.6. Bizalmas jelentés 95

8. A PEF-vizsgálatok, PEF-jelentések és a kommunikációs eszközök hitelesítése és validálása 95

8.1. A hitelesítés hatókörének meghatározása 95

8.2. Hitelesítési eljárás 96

8.3. Hitelesítő(k) 96

8.3.1. A hitelesítő(k)re vonatkozó minimumkövetelmények 97

8.3.2. A vezető hitelesítő szerepe a hitelesítési munkacsoportban 98

8.4. Hitelesítési és validálási követelmények 98

8.4.1. A PEF-vizsgálat hitelesítésére és validálására vonatkozó minimumkövetelmények 99

8.4.2. Hitelesítési és validálási módszerek 100

8.4.3. Az adatok titkossága 100

8.5. A hitelesítési/validálási folyamat eredményei 101

8.5.1. A hitelesítési és validálási jelentés tartalma 101

8.5.2. A validálási nyilatkozat tartalma 101

8.5.3. A hitelesítési és validálási jelentés, valamint a validálási nyilatkozat érvényessége 102

Hivatkozások 103

Ábrák jegyzéke 108

Táblázatok jegyzéke 109

Rövidítések

ADEME Agence de l'Environnement et de la Maîtrise de l'Energie AF hozzárendelési tényező (allocation factor) AR hozzárendelési arány (allocation ratio) B2B üzleti B2C fogyasztói BoC összetevők jegyzéke (bill of components) BoM anyagjegyzék (bill of materials) BP bevált gyakorlat (best practice) BSI Brit Szabványügyi Intézet CF (characterisation factor) jellemzési tényező CFC klór-fluor-szénhidrogén CFF körforgásos lábnyom számítási képlete (Circular Footprint Formula) CPA a termékek tevékenység szerinti osztályozása DC elosztóközpont (distribution centre) DMI szárazanyag-felvétel (dry matter intake) DNM adatigénymátrix (Data Needs Matrix) DQR adatminőség-értékelés (Data Quality Rating) EB Európai Bizottság EF környezeti lábnyom (environmental footprint) EI környezeti hatás (environmental impact) EMAS környezetvédelmi vezetési és hitelesítési rendszer EMS környezetközpontú irányítási rendszer EoL életciklus vége (end of life) EPD környezetvédelmi terméknyilatkozat FU funkcionális egység (functional unit) GE bruttó energiabevitel (gross energy intake) ÜHG üvegházhatású gáz GR földrajzi reprezentativitás (geographical representativeness) GRI globális jelentéstételi kezdeményezés (Global Reporting Initiative) GWP globális felmelegedési potenciál (global warming potential) ILCD életciklusadatok nemzetközi referenciarendszere (International Reference Life Cycle Data System) ILCD-EL életciklus-adatok nemzetközi referenciarendszere – beviteli szint (International Reference Life Cycle Data System – Entry Level) IPCC Éghajlatváltozási Kormányközi Testület ISIC gazdasági tevékenységek nemzetközi ágazati osztályozási rendszere ISO Nemzetközi Szabványügyi Szervezet IUCN Világszövetség a természet és a természeti erőforrások megőrzéséért JRC Közös Kutatóközpont LCA életciklus-értékelés (life cycle assessment) LCDN életciklusadatokkal foglalkozó hálózat (Life Cycle Data Network) LCI életciklusleltár LCIA életciklus-hatásvizsgálat LCT életciklus-szemlélet (life cycle thinking) LT élettartam (lifetime) NACE az Európai Unión belül folyó gazdasági tevékenységek statisztikai osztályozási rendszere (Nomenclature Générale des Activités Economiques dans les Communautés Européennes) NDA titoktartási megállapodás NGO nem kormányzati szervezet NMVOC nem metán illékony szerves vegyületek OEFSR a szervezetek környezeti lábnyomára vonatkozó ágazati szabályok (organization environmental footprint sectorial rules) P precizitás PAS nyilvánosan hozzáférhető előírások (publicly available specification) PCR termékkategória-szabályok (product category rules) PEF termék környezeti lábnyoma (product environmental footprint) PEFCR a termékek környezeti lábnyomára vonatkozó kategóriaszabályok (product environmental footprint category rules) PEF-RP a reprezentatív termék PEF-vizsgálata (PEF study of the representative product) RF referenciaáram (reference flow) RP reprezentatív termék (representative product) SB rendszerhatár (system boundary) SMRS fenntarthatóság-mérési és jelentéstételi rendszer (sustainability measurement & reporting system) SS alátámasztó vizsgálat (supporting study) TeR technológiai reprezentativitás (technological representativeness) TiR időbeli reprezentativitás (time representativeness) TS technikai titkárság (Technical Secretariat) UNEP az ENSZ Környezetvédelmi Programja UUID univerzálisan egyedi azonosító (Universally Unique Identifier) WBCSD Üzleti Világtanács a Fenntartható Fejlődésért WRI Világ Erőforrásai Intézet

Szóhasználat: „kell”, „ajánlott”, „lehetséges” és ezekkel egyenértékű megfogalmazások

Ezen I. melléklet szóhasználata pontosan tükrözi, hogy követelményről, ajánlásról vagy a vállalatok által választható lehetőségről van-e szó.

A „kell”, „kötelező”, a felszólító mód, valamint az ezzel egyenértékű megfogalmazás a PEF-vizsgálat ezen módszernek megfelelő elvégzéséhez szükséges kötelezettséget jelöl.

Az „ajánlott”, „javasolt” és ezzel egyenértékű megfogalmazás nem kötelező jellegű előírásoknál használatos. Az „ajánlott”, „javasolt” és ezzel egyenértékű formában megfogalmazott előírásoktól való eltérést a vizsgálat végzőjének indokolnia kell és átláthatóvá kell tennie.

A „lehetséges”, „megengedett” és ezzel egyenértékű megfogalmazás szabadon választható lehetőséget jelöl.

Fogalommeghatározások

Tevékenységre vonatkozó adatok: életciklusleltárok (LCI) modellezése során a folyamatokhoz társuló információk. A folyamatláncok összesített LCI-eredményeit, amelyek az adott folyamat során végzett tevékenységeket tükrözik, egyenként meg kell szorozni a hozzájuk tartozó, tevékenységre vonatkozó adattal (1), majd ezekből együttesen származtatjuk az adott folyamathoz társuló környezeti lábnyomot.

A tevékenységre vonatkozó adatok közé tartozik például a felhasznált villamosenergia-mennyiség kilowattórában kifejezve, a felhasznált tüzelőanyag mennyisége, a folyamat kimenete (pl. hulladék), a berendezések üzemóráinak száma, a megtett távolság, az épület alapterülete stb.

A „nem elemi áram” szinonimája.

Savasodás: EF-hatáskategória, amely a savasodást okozó anyagok környezetbe kerüléséből eredő hatásokat foglalja magában. A nitrogén-oxidok, az ammónia és a kén-oxidok kibocsátása a gázok mineralizációja esetén hidrogénion (H+) képződéshez vezet. A protonok alacsony pufferkapacitású területeken történő kiszabadulása fokozza a talajok és a víz savasodását, ami erdőpusztuláshoz és a tavak elsavasodásához vezet.

Kiegészítő környezeti információk: a környezeti lábnyom hatáskategóriáin kívül a PEF-eredményekkel együtt kiszámított és közzétett környezeti információk.

Kiegészítő technikai információk: a PEF-eredményekkel együtt kiszámított és közzétett nem környezeti információk.

Összesített adatkészlet: termékrendszer teljes vagy részleges életciklusa, amely – az elemi áramok mellett (és esetleg nem releváns mennyiségű hulladékáram és radioaktív hulladék mellett) – csak a folyamat termékét (termékeit) tartalmazza referenciaáramként a bemenő/kimenő listán, más árukat és szolgáltatásokat azonban nem.

Az összesített adatkészleteket „életciklusleltár-eredmény” adatkészleteknek is nevezik. Az összesített adatkészlet összesítésére horizontálisan és/vagy vertikálisan is sor kerülhetett.

Hozzárendelés: a multifunkcionalitás problémájának megoldására szolgáló megközelítés. A hozzárendelés „egy folyamat vagy egy termékrendszer bemenő és kimenő áramainak a vizsgált termékrendszer és egy vagy több másik termékrendszer közötti megosztása”.

Alkalmazásspecifikus: annak a konkrét alkalmazásnak az általános vonatkozása, amelynek során az anyagot felhasználják. Például a palackokban lévő PET átlagos újrafeldolgozási aránya.

Leíró-jellemző: az átlagos körülmények statikus – a piac által közvetített hatásokat kizáró – megjelenítésére szolgáló folyamatalapú modellezés.

Átlagolt adat: közvetlen adatok termeléssel súlyozott átlagértéke.

Háttérfolyamatok: a termék életciklusának azon folyamatai, amelyek esetében az adatokhoz való közvetlen hozzáférés nem lehetséges. Például az életciklus felfelé irányuló folyamatainak többsége, és általában valamennyi lefelé irányuló folyamat a háttérfolyamatok részének minősül.

Referenciamutató: olyan szabvány vagy hivatkozási pont, amelyhez képest bármilyen összehasonlítás végezhető. A PEF összefüggésében a „referenciamutató” kifejezés az uniós piacon értékesített reprezentatív termék átlagos környezeti teljesítményére utal.

Anyagjegyzék: az anyagjegyzék vagy termékszerkezet (anyagjegyzék, BoM vagy kapcsolódó jegyzék) a PEF-vizsgálat tárgyát képező termék gyártásához szükséges nyersanyagok, részegységek, közbenső egységek, alkomponensek, alkotórészek, valamint azok mennyiségei jegyzéke. Egyes ágazatokban ez megegyezik az összetevők jegyzékével.

Üzleti (B2B): vállalatok, például a gyártó és a nagykereskedő vagy a nagykereskedő és a kiskereskedő közötti ügyletek.

Fogyasztói (B2C): a vállalatok és a fogyasztók, például a kiskereskedők és a fogyasztók közötti ügyletek.

Jellemzés: az egyes osztályozott bemenetek/kimenetek által a megfelelő EF-hatáskategóriájukhoz történő hozzájárulás nagyságrendjének kiszámítása, és e hozzájárulások összesítése az egyes kategóriákon belül.

Ehhez a leltárban szereplő adatokat lineárisan meg kell szorozni az egyes érintett anyagokhoz és EF-hatáskategóriákhoz tartozó jellemzési tényezőkkel. Például az „éghajlatváltozás” elnevezésű EF-hatáskategória esetében a referenciaanyag a szén-dioxid, a referenciaegység pedig a kilogramm szén-dioxid-egyenérték.

Jellemzési tényező: egy jellemzési modellből származó olyan tényező, amelynek alkalmazásával egy hozzárendelt életciklusleltár-eredményt az EF-hatáskategória mutatószámának közös egységévé alakítják.

Osztályozás: a be- és kilépő anyag és energia életciklusleltárban táblázatba foglalt értékeinek hozzárendelése EF-hatáskategóriákhoz aszerint, hogy az egyes anyagok potenciálisan milyen mértékben járulnak hozzá az egyes szóban forgó EF-hatáskategóriákhoz.

Éghajlatváltozás: Az üvegházhatásúgáz-kibocsátást eredményező összes bemenetet és kimenetet figyelembe vevő EF-hatáskategória. A következmények közé tartozik a megnövekedett globális átlaghőmérséklet és a hirtelen regionális éghajlati változások.

Mellékfunkció: azonos elemi folyamatból vagy termékrendszerből eredő két vagy több funkció egyike.

Az EF-vizsgálat megrendelője: szervezet (vagy szervezetek csoportja), például kereskedelmi társaság vagy nonprofit szervezet, amely a PEF-módszerrel és – adott esetben – a vonatkozó PEFCR-rel összhangban finanszírozza az EF-vizsgálatot.

Vállalatspecifikus adatok: egy vagy több létesítménytől származó, közvetlenül mért vagy gyűjtött adatok (telephely-specifikus adatok), amelyek reprezentatívak a vállalat tevékenységeire nézve (a „vállalat” szó a „szervezet” szinonimájaként értendő). Más néven „elsődleges adatok”. A reprezentativitás szintjének meghatározásához mintavételi eljárás alkalmazható.

Vállalatspecifikus adatkészlet: vállalatspecifikus adatokból összeállított (bontott vagy összesített) adatkészlet. A tevékenységre vonatkozó adatok többnyire vállalatspecifikusak, míg a mögöttes alfolyamatok a háttéradatbázisokból származó adatkészletek.

Összehasonlító állítás: egy terméknek egy azonos funkcióval rendelkező versengő termékkel szembeni magasabb értékére vagy egyenértékűségére vonatkozó, környezeti jellegű állítás (beleértve a termékkategória referenciamutatóját).

Összehasonlítás: két vagy több termék (grafikus vagy más jellegű) összehasonlítása a PEF-vizsgálat eredményei és az azokat alátámasztó PEFCR-ek alapján, az összehasonlító állítás kivételével.

Fogyasztó: a társadalom azon tagja, aki személyes célra árut, vagyontárgyat vagy szolgáltatást vásárol vagy használ.

Társtermék: azonos elemi folyamatból vagy termékrendszerből származó két vagy több termék egyike.

Az üzem elhagyásáig tartó életciklus (bölcsőtől a kapuig): a nyersanyag-kitermeléstől (bölcső) a gyártó „kapujáig” tartó részleges termékellátási lánc. Nem tartozik ide az ellátási lánc forgalmazási, tárolási és felhasználási szakasza, valamint az életciklus végéhez kapcsolódó szakasz.

A teljes életciklus (bölcsőtől a sírig): egy termék életciklusa, amelybe beletartozik a nyersanyag-kitermelési, a feldolgozási, a forgalmazási, a tárolási, a felhasználási és az ártalmatlanítási vagy újrafeldolgozási szakasz. Az életciklus valamennyi szakasza esetében figyelembe kell venni az összes releváns bemenetet és kimenetet.

Kritikai átvizsgálás: a PEFCR-ek és a PEF-módszer elvei és előírásai közötti következetesség biztosítására irányuló folyamat.

Adatminőség: az adatok azon tulajdonságai, amelyek az előírt követelmények teljesítésére való alkalmasságukhoz kapcsolódnak. Az adatok minősége számos szempontot foglal magában, például a technológiai, földrajzi és időbeli reprezentativitást, valamint a leltárban szereplő adatok teljességét és pontosságát.

Adatminőség-értékelés: egy adatkészlet minőségi követelményeinek szemikvantitatív értékelése technológiai reprezentativitás, földrajzi reprezentativitás, időbeli reprezentativitás és precizitás alapján. Adatminőségen a dokumentált adatkészlet minőségét kell érteni.

Késleltetett kibocsátás: az egyszeri kibocsátással szemben a hosszabb időn keresztül megvalósuló kibocsátásokat jelenti, például hosszú élettartam vagy a végső ártalmatlanítás szakaszai során.

Közvetlen elemi áramok (más néven elemi áramok): adott folyamattal összefüggésben közvetlenül fellépő valamennyi kimenő kibocsátás és bemenő erőforrás-felhasználás. Ilyenek például a kémiai folyamatból származó kibocsátások vagy a közvetlenül a helyszínen lévő kazánból származó diffúz kibocsátások.

Közvetlen földhasználat-változás: egy adott típusú földhasználatról egy másik típusra való átállás, amely egyetlen földterületen történik, és másik rendszerben nem okoz változást.

Közvetlenül hozzárendelhető: a meghatározott rendszerhatáron belül létrejövő valamely folyamat, tevékenység vagy hatás.

Bontás: az a folyamat, amely az összesített adatkészletet az elemi folyamathoz tartozó kisebb adatkészletekre bontja (horizontálisan vagy vertikálisan). A bontás segíthet az adatok konkrétabbá tételében. A bontási folyamat soha nem veszélyeztetheti az eredeti összesített adatkészlet minőségét és következetességét, illetve nem fenyegethet annak veszélyeztetésével.

Lefelé irányuló (downstream): a termékellátási lánc említett pontjánál később, annak alsóbb szakaszain történő.

Ökotoxicitás, édesvíz: EF-hatáskategória, amelybe egy adott ökoszisztémára gyakorolt, az egyes fajokat károsító, valamint az ökoszisztéma szerkezetét és funkcióját megváltoztató mérgező hatások tartoznak. Az ökotoxicitás az ökoszisztéma egészségére közvetlen hatást gyakorló anyagok kiengedése által okozott, számos különböző toxikológiai mechanizmus eredménye.

EF kommunikációs eszközök: minden olyan lehetséges mód, amely felhasználható az EF-vizsgálat eredményeinek megismertetésére az érdekelt felekkel (pl. címkék, környezetvédelmi terméknyilatkozatok, környezetbarát jellegre vonatkozó állítások, weboldalak, infografikák stb.).

EF-nek megfelelő adatkészlet: a környezeti lábnyomra vonatkozó szabályoknak megfelelően létrehozott adatkészlet, amelyet a JRC főigazgatósága rendszeresen frissít (2).

Villamos energia nyomon követése (3): a villamosenergia-termelési jellemzők villamosenergia-fogyasztáshoz való hozzárendelésének folyamata.

Elemi áramok: az életciklusleltárban az elemi áramok „a vizsgált rendszerbe belépő olyan anyagot vagy energiát” jelölnek, „amely az ember által végzett előzetes átalakítás nélkül a környezetből származik, illetve a vizsgált rendszerből kilépő olyan anyagot vagy energiát, amelyet az ember által végzett későbbi átalakítás nélkül engednek ki a környezetbe”.

Az elemi áramok közé tartoznak például azok a természetből származó erőforrások vagy levegőbe, vízbe és talajba irányuló kibocsátások, amelyek közvetlenül kapcsolódnak az EF-hatáskategóriák jellemzési tényezőihez.

Környezeti tényező: a szervezet tevékenységeinek vagy termékeinek olyan eleme, amely hatással van, vagy hatással lehet a környezetre.

Környezeti lábnyomra vonatkozó (EF-) hatásvizsgálat: a termékek környezeti lábnyomára vonatkozó elemzés szakasza, amelynek célja a termék teljes életciklusának ideje alatt egy termékrendszerre gyakorolt lehetséges környezeti hatások nagyságrendjének és jelentőségének megértése és értékelése. A hatásvizsgálat módszerei hatásjellemzési tényezőket biztosítanak az elemi áramok tekintetében, hogy a hatást összesítve azt korlátozott számú középponti és/vagy kármutatószámban fejezzék ki.

Környezeti lábnyomra vonatkozó (EF-) hatásvizsgálati módszer: az életciklusleltár adatainak a valamely érintett környezeti hatáshoz való hozzájárulás mértékeként történő mennyiségi kifejezésére szolgáló eljárás.

Környezeti lábnyom hatáskategóriája (EF-hatáskategória): az erőforrás-felhasználás vagy a környezeti hatás osztálya, amelyre az életciklusleltár adatai vonatkoznak.

Környezeti lábnyom hatáskategóriájának (EF-hatáskategória) mutatószáma: egy EF-hatáskategória számszerűsíthető megjelenítése.

Környezeti hatás: a környezet bármilyen – akár kedvező, akár kedvezőtlen – változása, amely részben vagy egészben a szervezet tevékenységéből, termékeiből vagy szolgáltatásaiból ered.

Környezeti mechanizmus: egy adott EF-hatáskategóriához tartozó fizikai, kémiai és biológiai folyamatok rendszere, amely az életciklusleltár eredményeit az EF-kategóriák mutatószámaihoz kapcsolja.

Eutrofizáció: EF-hatáskategória, amely azokra a szennyvizek kivezetéséből és trágyázott termőterületről származó tápanyagokra (főként nitrogén és foszfor) vonatkozik, amelyek felgyorsítják az algák és más vízi növényzet növekedését.

A szerves anyag lebomlása oxigénigényes, ami oxigénhiányhoz, és egyes esetekben halpusztuláshoz vezet. Az eutrofizáció a kibocsátott anyagok mennyiségét az elpusztult biomassza lebomlásához szükséges oxigén mennyiségében kifejezett közös mérőszámként jeleníti meg.

Az eutrofizáció okozta hatások értékeléséhez három EF-hatáskategóriát alkalmazunk: eutrofizáció, szárazföldi; eutrofizáció, édesvízi; eutrofizáció, tengeri.

Külső közzététel: közzététel bármely érdekelt fél számára, amely nem a vizsgálat megrendelője vagy azzal foglalkozó szakember.

Extrapolált adatok: egy adott folyamatból származó adatok, amelyeket – feltételezve, hogy megfelelően reprezentatívak – egy olyan hasonló folyamat leírásához használnak, amelyhez nem állnak rendelkezésre adatok.

Áramlási diagram: az értékelés tárgyát képező termék életciklusának egy vagy több feldolgozási szakaszában létrejövő áramok sematikus ábrázolása.

Fő elemi áramok: közvetlen elemi áramok (kibocsátások és erőforrások), amelyek esetében az elsődleges adatokhoz (vagy vállalatspecifikus információkhoz) való hozzáférés lehetséges.

Főfolyamatok: a termék életciklusának azon folyamatai, amelyek esetében az adatokhoz való közvetlen hozzáférés lehetséges. A főfolyamatokhoz tartoznak például a gyártó telephelye és a gyártó vagy alvállalkozói által irányított más folyamatok (például áruszállítás, központi irodai szolgáltatások stb.).

Funkcionális egység: az értékelés alatt álló termék által biztosított funkció(k) és/vagy szolgáltatás(ok) minőségi és mennyiségi vonatkozásai. A funkcionális egység meghatározása választ ad a „mi?”, „mennyi?”, „mennyire jól?” és „mennyi ideig?” kérdésekre.

Az üzemen belüli életciklus (kaputól kapuig): részleges szervezeti ellátási lánc, amely csak azokat a folyamatokat tartalmazza, amelyeket adott szervezeten vagy telephelyen belül végeztek el a termékkel kapcsolatban.

Az üzem elhagyása utáni életciklus (kaputól a sírig): részleges szervezeti ellátási lánc, amely csak a forgalmazási, a tárolási, a felhasználási, valamint az ártalmatlanítási vagy újrafeldolgozási szakaszokat foglalja magában.

Globális felmelegedési potenciál: meghatározott időszak során felhalmozódott adott anyag egységnyi tömegének sugárzási kényszerét kifejező mérőszám. Egy referenciaanyag (például szén-dioxid-egyenérték egységek) és egy meghatározott időtartam (például 20 GWP, 100 GWP és 500 GWP – 20, 100, illetve 500 évre) értékében kerül kifejezésre.

A sugárzási kényszerre (az anyag kibocsátása által okozott energiaáram) vonatkozó információk, valamint az arra vonatkozó információk összekapcsolásával, hogy az mennyi ideig marad a légkörben, a globális felmelegedési potenciál a globális átlagos felszíni hőmérséklet változásainak és ezek nyomán a különböző éghajlati paraméterek, valamint azok hatásai változásainak, például a viharok gyakoriságának és intenzitásának, az esőzési intenzitásnak, az árvizek gyakoriságának stb. befolyásolására való képességet jelöli.

Horizontális átlagolás: az elemi folyamathoz tartozó több adatkészlet vagy összesített folyamathoz tartozó adatkészletek összesítésének a művelete, melynek során mindegyik adatkészlet azonos referenciaáramot biztosít a folyamathoz tartozó új adatkészlet létrehozása érdekében.

Humán toxicitás – rákkeltő: EF-hatáskategória, amelybe a levegő belélegzése, étel/víz fogyasztása vagy a bőrön keresztül való felszívódás útján felvett mérgező anyagok által az emberi egészségre gyakorolt, rákos megbetegedésekhez kapcsolódó káros hatások tartoznak.

Humán toxicitás – nem rákkeltő: EF-hatáskategória, amelybe a levegő belélegzése, étel/víz fogyasztása vagy a bőrön keresztül való felszívódás útján felvett mérgező anyagok által az emberi egészségre gyakorolt káros hatások tartoznak, feltéve, hogy ezek nem szállópor/belélegzett szervetlen anyagok vagy ionizáló sugárzás által okozott, nem rákkeltő hatások.

Független külső szakértő: hozzáértő személy, akit az EF-vizsgálat megrendelője vagy az EF-módszer alkalmazója nem foglalkoztat sem teljes, sem részmunkaidős munkakörben, és aki nem vesz részt az EF-vizsgálat alkalmazási körének meghatározásában vagy az EF-vizsgálat elvégzésében.

Közvetett földhasználat-változás: amikor egy adott földhasználat iránti igény változásokat okoz a rendszer határain kívül, azaz más típusú földhasználatban. Ezek a közvetett hatások főként a föld iránti igény gazdasági modellezése vagy a tevékenységek világszinten történő áthelyezésének modellezése segítségével mutathatók ki.

Bemenő áramok: egy elemi folyamatba belépő termék-, anyag- vagy energiaáram. A termékek és anyagok többek között nyersanyagok, közbenső termékek és társtermékek.

Közbenső termék: adott elemi folyamatból származó kimenet, amely ugyanakkor a rendszeren belül további átalakítást igénylő, más elemi folyamatok bemenetét képezi. A közbenső termék olyan termék, amely további feldolgozást igényel, mielőtt értékesíthetővé válik a végső fogyasztó számára.

Ionizáló sugárzás, emberi egészség: EF-hatáskategória, amelybe a radioaktív kibocsátások által az emberi egészségre gyakorolt káros hatások tartoznak.

Földhasználat: EF-hatáskategória, amely a földterület különböző tevékenységek, úgymint mezőgazdaság, útépítés, lakásépítés, bányászat stb. általi használatára (elfoglalására) és átalakítására vonatkozik.

A területfoglalás esetében figyelembe veszik a földhasználat hatásait, az érintett terület nagyságát és a használat időtartamát (a talaj minőségében bekövetkező változások területtel és időtartammal szorzott értéke). A föld átalakítása esetében a föld tulajdonságaiban bekövetkezett változás mértékét és az érintett terület nagyságát mérlegelik (a talaj minőségében bekövetkező változások területtel szorzott értéke).

Vezető hitelesítő: a hitelesítési munkacsoportban részt vevő személy, aki a csoport többi hitelesítőjéhez képest további felelősségi körökkel rendelkezik.

Életciklus: egy termékrendszer egymást követő és egymással kapcsolatban álló szakaszai a nyersanyagbeszerzéstől vagy a természeti erőforrásokból történő előállítástól a végső ártalmatlanításig.

Életciklus-szemlélet: a termékhez kapcsolódó erőforrásáramokat és környezeti beavatkozásokat az ellátási lánc szempontjából veszi figyelembe, ideértve valamennyi szakaszt a nyersanyagbeszerzéstől a feldolgozáson, a forgalmazáson és a felhasználáson át az életciklus végéhez kapcsolódó folyamatokig, valamint valamennyi vonatkozó környezeti hatást (ahelyett, hogy egyetlen adott kérdésre összpontosítana).

Életciklus-értékelés: adott termékrendszer életciklusához kapcsolódó bemenetek és kimenetek, valamint a lehetséges környezeti hatások összeállítása és kiértékelése.

Életciklus-hatásvizsgálat (LCIA): az életciklus-értékelés szakasza, amelynek célja a teljes életciklus során valamely rendszerre gyakorolt lehetséges környezeti hatások nagyságrendjének és jelentőségének megértése és vizsgálata.

Az életciklus-hatásvizsgálat alkalmazott módszerei hatásjellemzési tényezőket biztosítanak az elemi áramok tekintetében, hogy a hatást korlátozott számú középponti és/vagy kármutatószámban összesítsék.

Életciklusleltár (LCI): az elemi, hulladék- és termékáramok cseréinek együttes halmaza adott LCI-adatkészleten belül.

Életciklusleltár-adatkészlet (LCI-adatkészlet): meghatározott termék vagy egyéb referenciaegység (pl. telephely, folyamat) életciklusadatait tartalmazó dokumentum vagy fájl, amely a leíró metaadatokon túlmenően magában foglalja az életciklusleltár kvantitatív adatait. Az LCI adatkészlet lehet egy elemi folyamathoz tartozó adatkészlet, részben összesített vagy összesített adatkészlet.

Rakteljesítmény: egy jármű egy útra vonatkozó tényleges terhelésének aránya a teljes terheléshez vagy kapacitáshoz (például tömeg vagy térfogat) képest.

Anyagspecifikus: valamely anyag általános jellemzője. Például a polietilén-tereftalát (PET) újrafeldolgozási aránya.

Multifunkcionalitás: Amennyiben egy folyamat vagy létesítmény egynél több funkciót tölt be, azaz számos árut és/vagy szolgáltatást („társtermékeket”) hoz létre, az „többfunkciós”. Ezekben az esetekben a folyamathoz kapcsolódó valamennyi bemenetet és kibocsátást meg kell osztani a vizsgált termék és a többi társtermék között, egyértelműen meghatározott eljárások szerint.

Nem elemi (vagy összetett) áramok: az életciklusleltárban a nem elemi áramok közé tartozik egy rendszerben minden bemenet (például villamos energia, anyagok, szállítási folyamatok) és kimenet (például hulladék, melléktermékek), amelyek elemi áramokká történő alakításához további modellezési lépések szükségesek.

A „tevékenységre vonatkozó adatok” szinonimája.

Normalizálás: a jellemzést követő lépés a normalizálás, melynek során az életciklus-hatásvizsgálat eredményeit elosztják olyan normalizálási tényezőkkel, amelyek egy adott referenciaegységhez (például egy ország teljes területe vagy az átlagpolgár) tartozó leltár egészét képviselik.

Az életciklus-hatásvizsgálat normalizált eredményei a vizsgált rendszer hatásainak relatív részesedését fejezik ki, referenciaegységenként megadva azoknak az egyes hatáskategóriákhoz való összes hozzájárulását.

Az életciklus-hatásvizsgálat különböző hatástémakörökre vonatkozó normalizált eredményeit egymás mellett feltüntetve láthatóvá válik, hogy a vizsgált rendszer mely hatáskategóriákra van leginkább és legkevésbé hatással.

Az életciklus-hatásvizsgálat normalizált eredményei csak a vizsgált rendszernek a teljes hatáspotenciálhoz történő hozzájárulását tükrözik, az egyes kategóriákra vonatkozó teljes hatás súlyosságát/relevanciáját nem. A normalizált eredmények dimenzió nélküliek, de nem összeadhatók.

A szervezeti környezeti lábnyomra vonatkozó ágazati szabályok (OEFSR-ek): ágazatspecifikus, életcikluson alapuló szabályok, amelyek az OEF-vizsgálatokra irányuló általános módszertani útmutatót további pontosításokkal egészítik ki egy adott ágazat szintjén.

Az OEFSR-ek segíthetnek abban, hogy az OEF-vizsgálat középpontjába a legjelentősebb szempontok és paraméterek kerüljenek, így a költségek csökkentésével hozzájárulhatnak az eredmények relevanciájának, megismételhetőségének és következetességének javításához az OEF-módszer átfogó követelményein alapuló vizsgálathoz képest. Csak az Európai Bizottság által vagy azzal együttműködve kidolgozott, illetve az Európai Bizottság által elfogadott vagy uniós jogi aktusként elfogadott OEFSR-ek tekinthetők e módszerrel összhangban állónak.

Kimeneti áramok: egy elemi folyamatból kilépő termék-, anyag- vagy energiaáram. A termékek és anyagok többek között nyersanyagok, közbenső termékek, társtermékek és kibocsátások. A kimeneti áramokat úgy kell tekinteni, hogy az elemi áramokra is kiterjednek.

Ózonlebontás: EF-hatáskategória, amely a sztratoszferikus ózonnak az ózonkárosító anyagok, például a hosszú élettartamú klór- és brómtartalmú gázok (pl. klór-fluor-szénhidrogének – CFC-k, hidroklór-fluor-szénhidrogének – HCFC-k, halonok) kibocsátásából eredő bomlását tükrözi.

Részben lebontott adatkészlet: LCI-vel rendelkező adatkészlet, amely elemi áramokat és tevékenységre vonatkozó adatokat tartalmaz, és amely teljes, összesített LCI-adatkészletet eredményez az azt alátámasztó kiegészítő adatkészletekkel együtt.

1. szinten részben lebontott adatkészlet: az 1. szinten részben lebontott adatkészlet az ellátási láncon eggyel lejjebb lévő szinthez tartozó elemi áramokat és tevékenységre vonatkozó adatokat tartalmazza, miközben az összes kiegészítő alátámasztó adatkészlet összesített formában van.

1. ábra

Példa 1. szinten részben lebontott adatkészletre

L1442022HU110120211215HU0001.00012176A Bizottság (EU) 2021/2279 ajánlása(2021. december 15.)a környezeti lábnyom meghatározására szolgáló módszereknek a termékek és a szervezetek életciklus-alapú környezeti teljesítményének mérésére és ismertetésére szolgáló alkalmazásárólAZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 191. és 292. cikkére,mivel:(1)A környezettel kapcsolatos döntések meghozatala szempontjából az érintettek széles köre számára elengedhetetlen, hogy a termékek és a szervezetek környezeti teljesítményéről megbízható és pontos mérések alapján információk álljanak rendelkezésre.(2)A termékek környezeti lábnyomának és a szervezetek környezeti lábnyomának meghatározására szolgáló módszerek (a továbbiakban: környezeti lábnyom meghatározására szolgáló módszerek) lehetővé teszik a vállalatok számára környezeti teljesítményük mérését és ismertetését, és ezáltal a piacon való versenyt, megbízható környezeti információk alapján. Részletes utasításokat tartalmaznak a termékek és szervezetek környezetre gyakorolt hatásainak modellezésére és kiszámítására vonatkozóan. A környezeti lábnyom meghatározására szolgáló módszerek a meglévő, nemzetközileg elfogadott gyakorlatokra, mutatókra és szabályokra épülnek.(3)A Bizottság 2013-ban elfogadta a termékek és a szervezetek életciklus-alapú környezeti teljesítményének mérésére és ismertetésére szolgáló egységes módszerek alkalmazásáról szóló 2013/179/EU bizottsági ajánlástA Bizottság 2013/179/EU ajánlása (2013. április 9.) a termékek és a szervezetek életciklus-alapú környezeti teljesítményének mérésére és ismertetésére szolgáló egységes módszerek alkalmazásáról (HL L 124., 2013.5.4., 1. o.).. Az ajánlás a tagállamoknak, a vállalatoknak, a magánszervezeteknek és a pénzügyi közösségnek szól, és két mellékletet tartalmaz, amelyek a javasolt módszereket tartalmazzák.(4)A Bizottság az érdekelt felek széles körének – többek között az iparnak és különösen a kkv-knak – egy kísérleti szakaszban történő részvételével kialakította a környezeti lábnyom meghatározására szolgáló módszerek továbbfejlesztésének keretét.(5)A 2013 és 2018 közötti kísérleti szakaszban az érdekelt felek aktív részvételével sor került a termékspecifikus szabályok (a termékek környezeti lábnyomára vonatkozó kategóriaszabályok, PEFCR-ek) és az ágazatspecifikus szabályok (a szervezetek környezeti lábnyomára vonatkozó ágazati szabályok, OEFSR-ek) kidolgozásának tesztelésére, amelynek eredményeként 19 PEFCR-t és 2 OEFSR-t véglegesítettek.(6)A környezeti lábnyom meghatározására szolgáló módszereket számos műszaki vonatkozás tekintetében is aktualizálták, például: 1. a lényegesség elvének alkalmazása (cselekedj ott, ahol számít); 2. a piacon jelen lévő átlagos termék/szervezet – más néven reprezentatív termék/szervezet – környezeti lábnyom profiljának megfelelő referenciaérték meghatározása; 3. a legfontosabb szempontok modellezésével kapcsolatos megállapodások az éghajlatváltozás, a villamos energia, a közlekedés, az infrastruktúra és berendezések, a csomagolás, az életciklus vége és a mezőgazdaság vonatkozásában; 4. a normalizálás és a súlyozás belefoglalása; 5. útmutatás azzal kapcsolatban, hogy hogyan vehető figyelembe a biológiai sokféleség kiegészítő környezeti információként; 6. néhány hatásvizsgálati módszer fejlesztése, különös tekintettel a toxicitással kapcsolatos módszerekre (humán toxicitás – rákkeltő hatások; humán toxicitás – nem rákkeltő hatások; édesvíz, vízhasználat, földhasználat, erőforrások és szállópor ökotoxicitása); 7. a jellemzési tényezők meghatározása a REACH adatai alapján; 8. valamint a környezeti lábnyomra vonatkozó szabályoknak megfelelő adatkészletekről szóló útmutató.(7)A kísérleti szakasz eredményeit a Fenntartható termékek a körforgásos gazdaságban – Az uniós termékpolitikai keret hozzájárulása a körforgásos gazdasághoz című, 2019. évi bizottsági szolgálati munkadokumentumbanSWD(2019)91 final. mutatták be. Ugyanez a szolgálati munkadokumentum feltüntette a környezeti lábnyom meghatározására szolgáló módszerek lehetséges alkalmazásait is az uniós szintű szakpolitika kidolgozása során. 2019 óta, és az iparhoz intézett, részvételi szándék kifejezésére való felhívást követően a Bizottság folyamatosan dolgozza ki a termékek környezeti lábnyomára vonatkozó új kategóriaszabályokat.(8)A Tanács a 2019. októberi következtetéseibenhttps://www.consilium.europa.eu/media/40928/st12791-en19.pdf üdvözölte a környezeti lábnyomra vonatkozó uniós módszertan kísérleti bevezetését, valamint az összes olyan kezdeményezést, amelynek célja, hogy támogassa a környezeti hatásokkal kapcsolatos kommunikációt a környezeti lábnyomra vonatkozó kísérleti projekt alapján.(9)Az európai zöld megállapodásCOM(2019) 640 final. célja, hogy mozgósítsa az iparágakat a tiszta és körforgásos gazdaság érdekében, és hangsúlyozza, hogy ahhoz, hogy a vásárlók fenntarthatóbb döntéseket hozhassanak, és csökkenthető legyen a zöldrefestés kockázata, megbízható, összehasonlítható és ellenőrizhető információkra van szükség.(10)A tisztább és versenyképesebb Európát szolgáló, körforgásos gazdaságra vonatkozó új cselekvési terv című közleményébenCOM(2020) 98 final. a Bizottság azt kiemelte, hogy a vállalatoknak a termékek és szervezetek környezeti lábnyomának meghatározására szolgáló módszerekkel kell igazolniuk környezeti állításaikat, és elkötelezte magát e módszerek uniós ökocímkébe való beépítésének tesztelése mellett.(11)Az Új fogyasztóügyi stratégia – A fogyasztói reziliencia erősítése a fenntartható helyreállítás érdekében című közleményCOM(2020) 696 final. szerint az önkéntes vállalati fellépés ösztönzése érdekében a Bizottság azt tervezi, hogy együttműködik a gazdasági szereplőkkel, így bátorítva őket arra, hogy önkéntesen vállalják azt, hogy a fogyasztókat tájékoztatják a vállalat környezeti lábnyomáról, javítják fenntarthatóságukat és csökkentik a környezetre gyakorolt hatást.(12)A Tanács 2020. decemberi következtetéseiben megállapította, hogy a termékek környezeti lábnyomának meghatározására szolgáló módszer alapvető módszertanná válhat a különböző uniós termékpolitikai eszközök és a fenntartható termékek kerete tekintetében, ugyanakkor figyelembe kell venni más alkalmas módszereket is.(13)A környezeti lábnyom meghatározására szolgáló módszerek használatát már előirányozták uniós szakpolitikák és jogszabályok, például a taxonómiai rendeletAz Európai Parlament és a Tanács (EU) 2020/852 rendelete (2020. június 18.) a fenntartható befektetések előmozdítását célzó keret létrehozásáról, valamint az (EU) 2019/2088 rendelet módosításáról (HL L 198., 2020.6.22., 13. o.)., a fenntartható akkumulátorokra vonatkozó kezdeményezésCOM(2020) 798 final. és a környezettudatos fogyasztásra vonatkozó vállaláshttps://ec.europa.eu/info/sites/default/files/working_document_for_the_green_consumption_pledges_0.pdf összefüggésében.(14)E fejlemények fényében a 2013/179/EU bizottsági ajánlást naprakésszé kell tenni annak érdekében, hogy integrálják a kísérleti szakaszban, különösen a kategória- és ágazati szabályok terén elért technikai fejleményeket, és ezáltal szilárd alapot biztosítsanak a szakpolitika továbbfejlesztéséhez és végrehajtásához. Az ajánlásnak meg kell könnyítenie a vállalatok számára környezeti teljesítményük megbízható, ellenőrizhető és összehasonlítható információk alapján történő kiszámítását, más szereplők (például közigazgatási szervek, nem kormányzati szervezetek, üzleti partnerek) számára pedig az ilyen információkhoz való hozzáférést. Emellett elő kell segítenie a környezeti lábnyomra vonatkozó uniós adatbázis létrehozását is.(15)Előfordul, hogy a kkv-k nem rendelkeznek megfelelő szaktudással és erőforrásokkal az életciklus-alapú környezeti teljesítményre vonatkozó adatszolgáltatási kérelmek kezeléséhez. Ennek megfelelően a Bizottság mellett a tagállamok és az iparszövetségek feladata is, hogy támogatást nyújtson a kkv-k számára.(16)Amint új, nemzetközileg elfogadott megközelítések alakulnak ki, várhatóan sor kerül a környezeti lábnyomra vonatkozó módszerek frissítésére az új mutatók vagy modellezési szabályok beépítése érdekében. Ezeket a szempontokat egy bizottsági szakértői csoport, a környezeti lábnyommal foglalkozó technikai tanácsadó testület tárgyalja. Jelenleg például a biológiai sokféleséggel kapcsolatos hatásokat vizsgálják.(17)A körforgásos gazdaságra vonatkozó új cselekvési tervben bejelentetteknek megfelelően a Bizottság meg fogja vizsgálni a szén-dioxid-eltávolítás tanúsítására vonatkozó szabályozási keret kidolgozásának lehetőségét, amely szilárd és átlátható szén-dioxid-elszámoláson alapul a szén-dioxid-eltávolítás hitelességének nyomon követése és ellenőrzése érdekében. Ez a keret a környezeti lábnyom meghatározására szolgáló módszerrel összhangban kerül kidolgozásra, és szükség esetén tükröződni fog ezen ajánlás jövőbeni frissítéseiben.(18)Míg ez az ajánlás a környezeti hatásokra összpontosít, globális összefüggésben egyre fontosabb szerepet játszanak a gazdasági és társadalmi hatásokkal – többek között a munkaügyi gyakorlatokkal – kapcsolatos aggályok. A Bizottság továbbra is szorosan figyelemmel fogja kísérni ezeket a fejleményeket, valamint az EU-ban fogyasztott olyan termékek ellátási láncra gyakorolt környezeti, társadalmi és gazdasági hatásának elemzésére szolgáló módszereket, amelyek az ellátási lánc mentén harmadik országokban fejtenek ki hatást.(19)Ez az ajánlás felváltja a 2013/179/EK bizottsági ajánlást,ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:1.CÉL ÉS HATÁLY1.1.Ez az ajánlás mindenfajta termék – ideértve az árukat és a szolgáltatásokat – és szervezet életciklus-alapú környezeti teljesítményének mérésével és/vagy ismertetésével kapcsolatos programokban és politikákban ösztönözni kívánja a környezeti lábnyom meghatározására szolgáló módszerek alkalmazását.1.2.Az ajánlás címzettjei a tagállamok, valamint azok a magán- és állami vállalkozások, amelyek termékük vagy szervezetük életciklus-alapú környezeti teljesítményét mérik vagy mérni szándékozzák, és/vagy a kapott adatokról tájékoztatják vagy tájékoztatni kívánják az Unióban érdekelt félként működő magán-, állami és civil társadalmi szereplőket.1.3.Ez az ajánlás nem vonatkozik annak a kötelező uniós jogi aktusnak a végrehajtására, amely a termékek vagy szervezetek életciklus-alapú környezeti teljesítményének kiszámításához külön módszertant határoz meg. Erre az ajánlásra azonban az uniós jogszabályok vagy szakpolitikák a termékek vagy szervezetek életciklus-alapú környezeti teljesítményének kiszámítására szolgáló módszerként hivatkozhatnak.2.FOGALOMMEGHATÁROZÁSOKEzen ajánlás alkalmazásában:a)termék környezeti lábnyomának (a továbbiakban: PEF) meghatározására szolgáló módszer: egy termék teljes életciklusra vetített, potenciális környezeti hatásának mérésére és ismertetésére szolgáló általános módszer, az I. mellékletben meghatározottak szerint;b)szervezet környezeti lábnyomának (a továbbiakban: OEF) meghatározására szolgáló módszer: egy szervezet teljes életciklusra vetített, potenciális környezeti hatásának mérésére és ismertetésére szolgáló általános módszer, a III. mellékletben meghatározottak szerint;c)termék környezeti lábnyoma: a termék környezeti lábnyomának meghatározására szolgáló módszer szerint végrehajtott, a termék környezeti lábnyomára vonatkozó vizsgálat eredménye;d)szervezet környezeti lábnyoma: a szervezet környezeti lábnyomának meghatározására szolgáló módszer szerint végrehajtott, a szervezet környezeti lábnyomára vonatkozó vizsgálat eredménye;e)a termékek környezeti lábnyomára vonatkozó kategóriaszabályok (a továbbiakban: PEFCR-ek): termékkategória-specifikus, életcikluson alapuló szabályok, amelyek a termékek környezeti lábnyomára vonatkozó vizsgálatokra irányuló általános módszertani útmutatót egy adott termékkategória szintjére vonatkozó további pontosításokkal egészítik ki. Ha létezik a termék környezeti lábnyomára vonatkozó kategóriaszabály, azt kell használni az adott termékkategóriába tartozó termék környezeti lábnyomának kiszámításához;f)a szervezetek környezeti lábnyomára vonatkozó ágazati szabályok (a továbbiakban: OEFSR-ek): ágazatspecifikus, életcikluson alapuló szabályok, amelyek a szervezetek környezeti lábnyomára vonatkozó vizsgálatokra irányuló általános módszertani útmutatót egy adott ágazat szintjére vonatkozó további pontosításokkal egészítik ki. Ha létezik a szervezet környezeti lábnyomára vonatkozó ágazati szabály, azt kell használni az adott ágazatba tartozó szervezet környezeti lábnyomának kiszámításához;g)életciklus-alapú környezeti teljesítmény: a potenciális környezeti hatások számszerűsített értéke, amely olyan mérésen alapul, amely az ellátási lánc szempontjából veszi figyelembe egy adott termék vagy szervezet összes releváns életciklusszakaszát;h)az életciklus-alapú környezeti teljesítmény ismertetése: az életciklus-alapú környezeti teljesítménnyel összefüggő adatok közzététele, többek között az üzleti partnerek, a befektetők, a köztestületek vagy a fogyasztók felé;i)szervezet: saját funkciókkal és igazgatással rendelkező társaság, vállalat, cég, vállalkozás, hatóság vagy intézmény vagy ezek része vagy kombinációja, függetlenül attól, hogy jogi személyiséggel rendelkezik-e, illetve a közjog vagy a magánjog alá tartozik-e;j)program: magánvállalatoknak vagy azok szövetségének, köz-magán társulásoknak, kormányzati vagy nem kormányzati szervezeteknek a profitorientált vagy nonprofit kezdeményezése, amely előírja az életciklus-alapú környezeti teljesítmény mérését vagy ismertetését;k)iparszövetség: szövetségi tagként magánvállalkozásokat, vagy helyi, regionális, nemzeti vagy nemzetközi szinten egy adott ágazatba tartozó magánvállalkozásokat tömörítő szervezet;l)pénzügyi közösség: pénzügyi szolgáltatásokat (köztük pénzügyi tanácsadást) biztosító szereplők, beleértve a bankokat, a befektetőket és a biztosítótársaságokat is.3.A PEF-MÓDSZER ÉS AZ OEF-MÓDSZER ALKALMAZÁSA A TAGÁLLAMI POLITIKÁKBANA tagállamok:3.1.A termékek és a szervezetek életciklus-alapú környezeti teljesítményének mérésével vagy ismertetésével összefüggő, önkéntes alapú politikák kapcsán alkalmazzák a PEF-módszert vagy az OEF-módszert, valamint a kapcsolódó, termékek környezeti lábnyomára vonatkozó kategóriaszabályokat és szervezetek környezeti lábnyomára vonatkozó ágazati szabályokat, egyúttal pedig gondoskodnak arról, hogy ezek a politikák ne akadályozzák az áruk szabad mozgását az Unión belül.3.2.Az életciklus-alapú környezeti teljesítménnyel összefüggésben a PEF-módszer vagy az OEF-módszer, illetve a kapcsolódó PEFCR-ek és OEFSR-ek alkalmazásán alapuló adatokat vagy kijelentéseket hitelesnek tekintik a termékek és a szervezetek életciklus-alapú környezeti teljesítményének mérésével vagy ismertetésével foglalkozó nemzeti programjaik szempontjából.3.3.Lépéseket tesznek a környezeti lábnyomra vonatkozó szabályoknak megfelelő adatkészletekre meghatározott követelmények szerinti nemzeti adatbázisok létrehozása, gondozása és rendelkezésre bocsátása, valamint a meglévő nyilvános adatbázisok ilyen adatokkal való feltöltése érdekében, mely révén bővítik a kiváló minőségben rendelkezésre álló életciklusadatok körét. Biztosítják a különböző adatbázisok koherenciáját egymás között.3.4.Hozzájárulnak a Bizottság erőfeszítéseihez az EF-követelményeknek megfelelő, jó minőségű adatkészletek rendelkezésre állása terén.3.5.A kkv-k számára segítséget és eszközöket nyújtanak termékeik vagy szervezetük életciklus-alapú környezeti teljesítményének méréséhez, javításához és ismertetéséhez a PEF-módszer vagy az OEF-módszer, illetve a PEFCR-ek és az OEFSR-ek alapján. Ennek során a hatóságoknak kerülniük kell a meglévő eszközök megkettőzését, amennyiben azok megfelelnek a célnak.3.6.Az állami szervezetek életciklus-alapú környezeti teljesítményének mérésével vagy ismertetésével kapcsolatban ösztönzik az OEF-módszer és a kapcsolódó OEFSR-ek alkalmazását.3.7.Elősegítik és támogatják a PEF- és OEF-módszerek nemzetközi szintű alkalmazását, többek között többoldalú fórumokon, vagy az életciklus-alapú környezeti teljesítmény mérésére vagy ismertetésére irányuló programokhoz kapcsolódóan. Ennek során a hatóságoknak fontolóra kell venniük, hogy segítséget és eszközöket biztosítsanak az uniós partnerországok kkv-i számára az általuk előállított közbenső termékek vagy félkész termékek életciklus-alapú környezeti teljesítményének méréséhez és javításához.4.A PEF-MÓDSZER ÉS AZ OEF-MÓDSZER VÁLLALATOK ÉS EGYÉB MAGÁNSZERVEZETEK ÁLTALI ALKALMAZÁSAA termékek vagy a szervezetek életciklus-alapú környezeti teljesítményének mérését vagy ismertetését felvállaló vállalkozások és magánszervezetek:4.1.Termékeik vagy szervezetük életciklus-alapú környezeti teljesítményének mérése vagy ismertetése során alkalmazzák a PEF-módszert és az OEF-módszert, valamint a kapcsolódó PEFCR-eket és OEFSR-eket.4.2.Részt vállalnak a nyilvános adatbázisok gondozásából, és azokat kiváló minőségű életciklusadatokkal töltik fel a környezeti lábnyomra vonatkozó szabályoknak megfelelő adatkészletekre meghatározott követelményekkel összhangban. Hozzájárulnak a Bizottság erőfeszítéseihez az EF-követelményeknek megfelelő, jó minőségű adatkészletek rendelkezésre állása terén.4.3.Az ellátási láncukba tartozó vállalatokat, különösen a kkv-kat adott esetben támogatják abban, hogy a PEF és az OEF, illetve a PEFCR-ek és az OEFSR-ek alapján nyújtott adatokkal rendelkezzenek és javítani tudják szervezetük és termékeik életciklus-alapú környezeti teljesítményét.Az iparszövetségek:4.4.Tagjaik körében népszerűsítik a PEF-módszer és az OEF-módszer, valamint a PEFCR-ek és az OEFSR-ek alkalmazását.4.5.Részt vállalnak a nyilvános adatbázisok gondozásából, és azokat kiváló minőségű életciklusadatokkal töltik fel a környezeti lábnyomra vonatkozó előírásoknak megfelelő adatkészletekre meghatározott követelményekkel összhangban. Hozzájárulnak a Bizottság erőfeszítéseihez az EF-követelményeknek megfelelő, jó minőségű adatkészletek rendelkezésre állása terén.4.6.Egyszerűsített számítási eszközökkel és szaktanácsokkal segítik kkv-tagjaikat termékeik vagy szervezetük életciklus-alapú környezeti teljesítményének kiszámításában a PEF-módszer vagy az OEF-módszer, valamint a kapcsolódó PEFCR-ek és OEFSR-ek alapján.4.7.Elősegítik és támogatják a PEF- és OEF-módszerek nemzetközi szintű alkalmazását, többek között többoldalú fórumokon, vagy az életciklus-alapú környezeti teljesítmény mérésére vagy ismertetésére irányuló programokhoz kapcsolódóan.5.A PEF- ÉS OEF-MÓDSZEREK, VALAMINT A KAPCSOLÓDÓ PEFCR-EK ÉS OEFSR-EK ALKALMAZÁSA AZ ÉLETCIKLUS-ALAPÚ KÖRNYEZETI TELJESÍTMÉNY MÉRÉSÉVEL VAGY ISMERTETÉSÉVEL KAPCSOLATOS PROGRAMOKBAN5.1.Az életciklus-alapú környezeti teljesítmény mérésével vagy ismertetésével kapcsolatos programok során a termékek és szervezetek életciklus-alapú környezeti teljesítményének mérésére vagy ismertetésére szolgáló referenciamódszerként a PEF-módszert és az OEF-módszert, valamint a kapcsolódó PEFCR-eket/OEFSR-eket kell alkalmazni.6.A PEF- ÉS OEF-MÓDSZEREK, VALAMINT A KAPCSOLÓDÓ PEFCR-EK ÉS OEFSR-EK ALKALMAZÁSA A PÉNZÜGYI KÖZÖSSÉGBENA pénzügyi közösség tagjai adott esetben:6.1.Támogatják az életciklus-alapú környezeti teljesítménnyel összefüggésben a PEF-módszer vagy az OEF-módszer, valamint a kapcsolódó PEFCR-ek és OEFSR-ek alkalmazásával kiszámított értékek használatát az életciklus-alapú környezeti teljesítménnyel kapcsolatos pénzügyi kockázatok értékelése során.6.2.Támogatják az OEF-vizsgálatok eredményeinek használatát a fenntarthatósági indexek környezeti komponensére vonatkozó teljesítményszintek felmérése során.6.3.Elősegítik és támogatják a PEF- és OEF-módszerek nemzetközi szintű alkalmazását, többek között többoldalú fórumokon, vagy az életciklus-alapú környezeti teljesítmény mérésére vagy ismertetésére irányuló programokhoz kapcsolódóan.7.HITELESÍTÉS7.1.Ha a PEF- és OEF-vizsgálatokat harmadik felek tudomására hozzák, a vizsgálatokat hitelesíteni kell a PEF- és OEF-módszerek követelményeinek, valamint a PEFCR-ekben és az OEFSR-ekben szereplő bármely konkrét javallatnak megfelelően.8.JELENTÉSTÉTEL AZ AJÁNLÁS VÉGREHAJTÁSÁRÓL8.1.A Bizottság felkéri a tagállamokat, hogy az ezen ajánlás alapján hozott intézkedéseikről évente adjanak tájékoztatást. Az első ilyen jelentést ezen ajánlás elfogadásának napja után egy évvel kell benyújtani. A jelentésben az alábbi adatok szerepeljenek:a)a PEF-módszer és az OEF-módszer, valamint a kapcsolódó PEFCR-ek és OEFSR-ek alkalmazásának módja a politikai kezdeményezés(ek)ben;b)a kezdeményezés által érintett termékek és szervezetek száma;c)az életciklus-alapú környezeti teljesítménnyel kapcsolatos ösztönzők;d)az életciklusadatok minőségének javításával kapcsolatos kezdeményezések;e)az életciklus-alapú környezeti teljesítmény adatainak közzétételéhez, valamint az életciklus-alapú környezeti teljesítmény javításához a kkv-knak nyújtott támogatás ismertetése;f)a módszerek használatából adódó későbbi problémák vagy szűk keresztmetszetek.9.A KORÁBBI AJÁNLÁS HATÁLYON KÍVÜL HELYEZÉSEA 2013/179/EK bizottsági ajánlás hatályát veszti. A hatályon kívül helyezett ajánlásra való hivatkozásokat ezen ajánlásra való hivatkozásokként kell értelmezni.Kelt Brüsszelben, 2021. december 15-én.a Bizottság részérőlVirginijus Sinkevičiusa Bizottság tagja

Szállópor: EF-hatáskategória, amelybe a szállópor és előanyagainak (nitrogén-oxidok, kén-oxidok, ammónia) kibocsátása által az emberi egészségre gyakorolt káros hatások tartoznak.

A termékek környezeti lábnyomára vonatkozó kategóriaszabályokat alátámasztó vizsgálat: PEF-vizsgálat a PEFCR tervezete alapján. Ezt a PEFCR tervezetében hozott döntések megerősítésére használják a végleges PEFCR közzététele előtt.

PEF-profil: A PEF-vizsgálat számszerűsített eredményei. Tartalmazza a különböző hatáskategóriákhoz kapcsolódó hatások számszerűsítését, valamint azokat a kiegészítő környezeti információkat, amelyek bejelentését szükségesnek találják.

PEF-jelentés: a PEF-vizsgálat eredményeit összefoglaló dokumentum.

A reprezentatív termék PEF-vizsgálata (PEF-RP): a reprezentatív termék(ek)en végzett PEF-vizsgálat, amelynek célja a leginkább releváns életciklusszakaszok, folyamatok, elemi áramok, hatáskategóriák, valamint a PEFCR hatálya alá tartozó termékkategória/-alkategóriák referenciamutatójának meghatározásához szükséges más lényeges követelmények azonosítása.

PEF-vizsgálat: a PEF-eredmények kiszámításához szükséges valamennyi intézkedés azonosítására használt kifejezés. Magában foglalja a modellezést, az adatgyűjtést és az eredmények elemzését. A PEF-vizsgálatok eredményei a PEF-jelentések alapjául szolgálnak.

Fotokémiai ózonképződés: EF-hatáskategória, amely a troposzféra talajszintjén az illékony szerves vegyületek (VOC) és a szén-monoxid (CO) nitrogén-oxidok (NOx) és napfény jelenlétében történő fotokémiai oxidációja által előidézett ózonképződés mértékét jelöli.

A talajszinti troposzferikus ózon magas koncentrációja szerves anyagokkal reakcióba lépve károsítja a növényzetet, az ember légútjait és az ember által készített anyagokat.

Sokaság: statisztikai vizsgálat tárgyát képező – nem feltétlenül élő – egyedek véges vagy végtelen összessége.

Elsődleges adatok: a PEF-módszer alkalmazójának vagy a PEFCR alkalmazójának az ellátási láncán belüli konkrét folyamatokból származó adatok.

Ezek az adatok lehetnek tevékenységre vonatkozó adatok vagy fő elemi áramok (életciklusleltár). Az elsődleges adatok telephely-specifikusak, vállalatspecifikusak (ha több telephely tartozik ugyanahhoz a termékhez) vagy ellátásilánc-specifikusak.

Elsődleges adatok mérőórák leolvasása, beszerzési nyilvántartások, közüzemi számlák, mérnöki modellek, közvetlen ellenőrzés, anyag- vagy termékmérlegek, sztöchiometria, illetve a PEF-módszer alkalmazója vagy a PEFCR értékláncán lévő konkrét folyamatokból származó adatok megszerzésére szolgáló egyéb módszerek révén nyerhetők.

E módszer alkalmazásában az „elsődleges adatok” kifejezés a „vállalatspecifikus adatok” vagy az „ellátásilánc-specifikus adatok” szinonimájának tekintendő.

Termék: bármely áru vagy szolgáltatás.

Termékkategória: egyenértékű funkciók betöltésére alkalmas termékek (vagy szolgáltatások) csoportja.

Termékkategória-szabályok (PCR-ek): egy vagy több termékkategóriához tartozó III. típusú környezetvédelmi nyilatkozatok kidolgozásakor alkalmazandó egyedi szabályok, követelmények és iránymutatások csoportja.

A termékek környezeti lábnyomára vonatkozó kategóriaszabályok (PEFCR-ek): termékkategória-specifikus, életcikluson alapuló szabályok, amelyek a PEF-vizsgálatokra irányuló általános módszertani útmutatót egy adott termékkategóriára vonatkozó további pontosításokkal egészítik ki.

A PEFCR-ek segíthetnek abban, hogy a PEF-vizsgálat középpontjába a legjelentősebb szempontok és paraméterek kerüljenek, így a költségek csökkentésével hozzájárulhatnak az eredmények relevanciájának, megismételhetőségének és következetességének javításához a PEF-módszer átfogó követelményein alapuló vizsgálathoz képest.

Csak az Európai Bizottság által vagy azzal együttműködve kidolgozott, illetve a Bizottság által elfogadott vagy uniós jogi aktusként elfogadott PEFCR-ek tekinthetők e módszerrel összhangban állónak.

Termékáram: egy másik termékrendszerből belépő vagy oda kilépő termékek.

Termékrendszer: az elemi és termékáramokat magukban foglaló elemi folyamatok összessége, amely egy vagy több meghatározott funkciót tölt be, és modellezi a termék életciklusát.

Nyersanyag: egy termék előállításához használt alapanyag vagy másodlagos anyag.

Referenciaáram: egy adott termékrendszer folyamataiból származó kimenetek mértéke, amely a funkcionális egység által kifejezett funkció betöltéséhez szükséges.

Felújítás: az összetevők funkcionális és/vagy kielégítő állapotba való helyreállításának folyamata az eredeti (ugyanazon funkciót biztosító) specifikációhoz képest, olyan módszerek alkalmazásával, mint felületjavítás, újrafestés stb. Esetleg sor került a felújított termékek tesztelésére és megfelelő működésének ellenőrzésére.

Kiengedés: az anyagok levegőbe, valamint vízbe és talajba történő kibocsátása.

Reprezentatív termék (modell): ez lehet valódi vagy virtuális (nem létező) termék. A virtuális terméket az adott termékkategóriába vagy alkategóriába tartozó valamennyi létező technológia/anyag átlagos európai piaci értékesítéssel súlyozott jellemzői alapján kell kiszámítani.

Indokolt esetben más súlyozás is alkalmazható – például tömegen (anyagtonna) alapuló súlyozott átlag vagy termékegységeken (darab) alapuló súlyozott átlag.

Reprezentatív minta: egy vagy több változó tekintetében reprezentatív minta az a minta, amelyben ezeknek a változóknak az eloszlása pontosan ugyanolyan (vagy hasonló), mint abban a sokaságban, amelynek a minta egy részhalmazát képezi.

Erőforrás-felhasználás, fosszilis: EF-hatáskategória, amelybe a nem megújuló fosszilis természeti erőforrások (pl. földgáz, szén, kőolaj) felhasználása tartozik.

Erőforrás-felhasználás, ásványi anyagok és fémek: EF-hatáskategória, amelybe a nem megújuló abiotikus természeti erőforrások (ásványi anyagok és fémek) felhasználása tartozik.

Felülvizsgálat: annak biztosítására irányuló eljárás, hogy a PEFCR kidolgozásának vagy felülvizsgálatának folyamata a PEF-módszerben és a II. melléklet A. részében előírt követelményekkel összhangban történjen.

Felülvizsgálati jelentés: a felülvizsgálati folyamat dokumentálása, amely tartalmazza a felülvizsgálati nyilatkozatot, a felülvizsgálati folyamatra vonatkozó valamennyi lényeges információt, a bíráló(k) részletes észrevételeit és a kapcsolódó válaszokat, valamint az eredményt. A dokumentumon szerepelnie kell a bíráló (vagy a vezető bíráló, ha felülvizsgálati testület bevonására kerül sor) elektronikus vagy saját kezű aláírásának.

Felülvizsgálati testület: szakértők (bírálók) csoportja, amely felülvizsgálja a PEFCR-t.

Bíráló: független külső szakértő, aki elvégzi a PEFCR felülvizsgálatát, és adott esetben részt vesz egy felülvizsgálati testületben.

Minta: egy nagyobb sokaság jellemzőit tartalmazó részhalmaz. A statisztikai vizsgálatok során mintákat használnak, ha a sokaság mérete túl nagy ahhoz, hogy a vizsgálat minden lehetséges tagra vagy megfigyelésre kiterjedjen. A mintának reprezentálnia kell a teljes sokaságot, és nem tükrözhet elfogultságot valamely adott jellemző irányában.

Másodlagos adatok: nem a PEF-vizsgálatot végző vállalat ellátási láncán zajló konkrét folyamatból származó adatok.

Olyan adatokra vonatkozik, amelyeket a vállalat nem közvetlenül gyűjt, mér vagy becsül meg, hanem valamely harmadik fél életciklusleltár-adatbázisából vagy más forrásokból szerez.

A másodlagos adatok közé tartoznak az ágazatra jellemző átlagolt adatok (pl. közzétett termelési adatokból, kormányzati statisztikákból és ágazati szövetségektől, szakirodalmi tanulmányokból, műszaki szakértői tanulmányokból és szabadalmakból származó adatok), valamint pénzügyi adatokon is alapulhatnak, és tartalmazhatnak közelítő adatokat, továbbá egyéb generikus adatokat.

Elsődleges adatok horizontális összesítését követően azok másodlagos adatoknak tekintendők.

Érzékenységelemzés: a módszerekkel és az adatokkal kapcsolatos választások által a PEF-vizsgálat eredményeire gyakorolt hatások becslésére szolgáló szisztematikus eljárások.

Telephely-specifikus adatok: egy létesítményből (a termelés helyszínéről) származó, közvetlenül mért vagy gyűjtött adatok.

Más néven „elsődleges adatok”.

Egyetlen összesített pontszám: az összes környezeti hatáskategória súlyozott EF-eredményeinek összege.

Közvetlen adatok: egy adott létesítmény vagy létesítménycsoport tevékenységeit leíró, közvetlenül mért vagy gyűjtött adatok.

Más néven „elsődleges adatok”.

Albontás: a többfunkciós folyamatok vagy létesítmények bontása az egyes folyamatok vagy létesítmények kimeneteihez közvetlenül kapcsolódó bemenő áramok elkülönítése céljából. Az egyes folyamatok esetében megvizsgálják, hogy a folyamat bontható-e. Amennyiben lehetséges az albontás, csak az érintett termékekhez/szolgáltatásokhoz közvetlenül hozzárendelhető elemi folyamatokra vonatkozó leltáradatokat ajánlott összegyűjteni.

Részsokaság: statisztikai vizsgálat tárgyát képező – nem feltétlenül élő – egyedek véges vagy végtelen összessége, amely a teljes sokaság homogén részhalmazát képezi.

A „réteg” szinonimája.

Alfolyamatok: az 1. szintű folyamatok tevékenységeinek leírására használt folyamatok (= építőelemek). Az alfolyamatok (részben) összesített formában is bemutathatók (lásd: 1. ábra).

Részminta: egy részsokaságból vett minta.

Ellátási lánc: a PEF-módszer alkalmazójának a működéséhez kapcsolódó valamennyi felfelé és lefelé irányuló (upstream és downstream) tevékenység, beleértve az értékesített termékek fogyasztók általi felhasználását és az értékesített termékek fogyasztói felhasználás utáni, életciklus végi kezelését.

Ellátásilánc-specifikus: a vállalat egyedi ellátási láncának egy konkrét vonatkozására utal. Például egy adott vállalat által előállított alumínium újrafeldolgozott tartalma.

Rendszerhatár: a vizsgálatban figyelembe vett, illetve abból kizárt szempontok meghatározása. Például a „bölcsőtől a koporsóig” típusú EF-elemzés esetében a rendszerhatár magában foglal minden tevékenységet a nyersanyag-kitermeléstől a feldolgozási, forgalmazási, tárolási és felhasználási szakaszokon át az ártalmatlanítási vagy újrafeldolgozási szakaszig.

Rendszerhatárábra: a PEF-vizsgálathoz meghatározott rendszerhatár grafikus ábrázolása.

Időszakos széntárolás: ha egy termék csökkenti a légkörben található ÜHG-k koncentrációját, vagy negatív kibocsátást eredményez azáltal, hogy kivonja és bizonyos ideig tárolja a szenet.

III. típusú környezetvédelmi nyilatkozat: előre meghatározott paraméterek felhasználásával számszerűsített környezeti adatokat, és adott esetben kiegészítő környezeti információkat biztosító környezetvédelmi nyilatkozat.

Bizonytalanságelemzés: a PEF-vizsgálat eredményeit érintő, az adatok változatosságából és a választáshoz kapcsolódó bizonytalanságból eredő bizonytalanság értékelésére szolgáló eljárás.

Elemi folyamat: az életciklusleltárban figyelembe vett legkisebb egység, amelynek tekintetében a bemeneti és kimeneti adatokat számszerűsítik.

Elemi folyamat, feketedoboz: folyamatlánc vagy üzemi szintű elemi folyamat. Ez magában foglalja a horizontálisan átlagolt elemi folyamatokat a különböző telephelyeken. Ide tartoznak azok a multifunkcionális elemi folyamatok is, amelyek során a különböző társtermékek a feketedobozon belül különböző feldolgozási lépéseken mennek keresztül, ami hozzárendelési problémákat okoz ezen adatkészlet tekintetében (4).

Elemi folyamat, egyetlen művelet: elemi művelet típusú elemi folyamat, amely nem osztható tovább. Magában foglalja az elemi műveleti típus többfunkciós folyamatait (5).

Felfelé irányuló (upstream): a beszerzett termékek/szolgáltatások ellátási láncában a rendszerhatáron való belépést megelőzően történő.

A PEFCR alkalmazója: a PEFCR alapján PEF-vizsgálatot végző érdekelt fél.

A PEF-módszer alkalmazója: a PEF-módszeren alapuló PEF-vizsgálatot végző érdekelt fél.

A PEF-eredmények alkalmazója: a PEF-eredményeket bármely belső vagy külső célra felhasználó érdekelt fél.

Validálás: annak megerősítése a környezeti lábnyomot ellenőrző hitelesítő által, hogy a PEF-vizsgálatban, a PEF-jelentésben és a kommunikációs eszközökben szereplő információk és adatok megbízhatók, hitelesek és helyesek.

Validálási nyilatkozat: bizonyító erejű dokumentum, amely összegezi a hitelesítők vagy a hitelesítési munkacsoport által az EF-vizsgálattal kapcsolatban levont következtetéseket. Ez a dokumentum kötelező, és tartalmaznia kell a hitelesítő vagy – hitelesítő testület bevonása esetén – a vezető hitelesítő elektronikus vagy saját kezű aláírását.

Hitelesítés: a környezeti lábnyomot ellenőrző hitelesítő által végzett megfelelőségértékelési eljárás annak igazolására, hogy a PEF-vizsgálat elvégzésére az I. mellékletnek megfelelően került sor.

Hitelesítési jelentés: a hitelesítési folyamat és a megállapítások dokumentálása, beleértve a hitelesítő(k) részletes észrevételeit, valamint a kapcsolódó válaszokat. Ez a dokumentum kötelező, de lehet bizalmas. A dokumentumnak tartalmaznia kell a hitelesítő vagy – hitelesítő testület bevonása esetén – a vezető hitelesítő elektronikus vagy saját kezű aláírását.

Hitelesítési munkacsoport: az EF-vizsgálatot, az EF-jelentést és az EF kommunikációs eszközöket ellenőrző hitelesítők csoportja.

Hitelesítő: független külső szakértő, aki az EF-vizsgálat hitelesítését végzi, és adott esetben részt vesz egy hitelesítési munkacsoportban.

Vertikális összesítés: technikai vagy mérnöki alapú összesítés, amely egyetlen létesítményen vagy folyamatláncon belül közvetlenül kapcsolódó elemi folyamatok vertikális összesítésére vonatkozik. A vertikális összesítés magában foglalja az elemi folyamathoz tartozó adatkészletek (vagy összesített folyamat-adatkészletek) összevonását, valamilyen áramban összekapcsolva.

Hulladék: olyan anyagok és tárgyak, amelyeket birtokosa ártalmatlanítani kíván vagy köteles.

Vízfelhasználás: EF-hatáskategória, amely adott vízgyűjtő területen az emberek és a vízi ökoszisztémák igényeinek kielégítését követően megmaradó relatív rendelkezésre álló vízmennyiséget mutatja területenkénti bontásban. Felméri a vízmegvonás lehetőségét az emberekre vagy az ökoszisztémákra nézve, azon feltételezés alapján, hogy minél kevesebb rendelkezésre álló víz marad területenként, annál valószínűbb, hogy egy másik felhasználó hiányt fog szenvedni.

Súlyozás: az elemzés eredményeinek értelmezését és ismertetését elősegítő lépés. A PEF-eredményeket különböző – %-ban kifejezett – súlyozási tényezőkkel szorozzák meg, amelyek a figyelembe vett hatáskategóriák észlelt viszonylagos jelentőségét tükrözik. A környezeti lábnyomra vonatkozó súlyozott eredmények az egyes hatáskategóriák között közvetlenül összehasonlíthatók, illetve valamennyi hatáskategóriát figyelembe véve egyetlen általános pontszámban is összesíthetők.

Kapcsolat más módszerekkel és szabványokkal

A PEF-módszerben meghatározott minden egyes követelmény kidolgozására a hasonló, széles körben elismert, termékekre vonatkozó környezeti elszámolási módszerek és útmutatók ajánlásainak figyelembevételével került sor.

Ezek a módszertani útmutatók a következők voltak:

ISO-szabványok, különösen:

a) EN ISO 14040:2006 Környezetközpontú irányítás. Életciklus-értékelés. Alapelvek és keretek;

b) EN ISO 14044:2006 Környezetközpontú irányítás. Életciklus-értékelés. Követelmények és útmutatók;

c) EN ISO 14067:2018 Üvegházhatású gázok. Termékek szénlábnyoma. Követelmények és irányelvek a számszerűsítéshez;

d) ISO 14046:2014 Környezetközpontú irányítás. Vízlábnyom. Alapelvek, követelmények és irányelvek;

e) EN ISO 14020:2001 Környezeti címkék és nyilatkozatok. Általános elvek;

f) EN ISO 14021:2016 Környezeti címkék és nyilatkozatok. Saját nyilatkozatot tartalmazó környezeti állítások (II. típusú környezeti címkézés);

g) EN ISO 14025:2010 Környezetvédelmi címkék és nyilatkozatok. III. típusú környezetvédelmi nyilatkozatok. Alapelvek és eljárások;

h) ISO 14050:2020 Környezetközpontú irányítás. Szótár;

i) CEN ISO/TS 14071:2016 Környezetközpontú irányítás. Életciklus-értékelés. Kritikai átvizsgálási folyamatok és bírálói kompetenciák: az EN ISO 14044:2006 szabványhoz kapcsolódó további követelmények és irányelvek;

j) ISO 17024:2012 Megfelelőségértékelés. Személyek tanúsítását végző testületek általános követelményei;

k) PEF-útmutató, a termékek és a szervezetek életciklus-alapú környezeti teljesítményének mérésére és ismertetésére szolgáló egységes módszerek alkalmazásáról szóló 2013/179/EU bizottsági ajánlás (2013. április) melléklete;

l) az Európai Bizottság Közös Kutatóközpontja által kidolgozott ILCD-kézikönyv (6);

m) az ökológiai lábnyomra vonatkozó szabványok (7);

n) az üvegházhatású gázokról szóló jegyzőkönyv – A termékéletciklussal kapcsolatos elszámolásra és jelentéstételre vonatkozó szabvány (8) (Világ Erőforrásai Intézet [WRI] és Üzleti Világtanács a Fenntartható Fejlődésért [WBCSD]);

o) BPX-30-323-0:2015 General principles for an environmental communication on mass market products (A tömegpiaci termékekről szóló környezeti szempontú közlemény általános elvei) (Agence de la transition écologique, ADEME) (9);

p) PAS 2050:2011 szabvány, Specification for the assessment of the life cycle greenhouse gas emissions of goods and services (Az áruk és szolgáltatások életciklusa során bekövetkező üvegházhatásúgáz-kibocsátások értékelésére vonatkozó előírások) (Brit Szabványügyi Intézet – BSI);

r) FAO, 2016. Az állati takarmányok ellátási láncainak környezeti teljesítménye: Értékelési iránymutatások. LEAP (Livestock Environmental Assessment and Performance – Az állatállományok környezeti értékelése és teljesítménye) partnerség.

Az elemzett módszerek és az elemzés eredményének részletes leírását lásd: „A termékek és szervezetek környezeti lábnyomára vonatkozó meglévő módszertanok elemzése: ajánlások, indokok és összehangolás” (11).

1. A termékek környezeti lábnyomára vonatkozó kategóriaszabályok (PEFCR-ek)

A PEFCR elsődleges célja, hogy következetes és konkrét szabályrendszert határozzon meg az adott termékkategóriába tartozó termékek releváns környezeti információinak kiszámításához. Fontos cél, hogy arra összpontosítsunk, ami egy adott termékkategória szempontjából a legfontosabb, hogy a PEF-vizsgálatok könnyebben és gyorsabban elvégezhetővé és olcsóbbá váljanak.

Ugyanilyen fontos cél az összehasonlítások és összehasonlító állítások lehetővé tétele minden olyan esetben, amikor ez megvalósítható, releváns és helyénvaló. Összehasonlítások és összehasonlító állítások csak akkor megengedettek, ha a PEF-vizsgálatok elvégzésére a PEFCR-rel összhangban kerül sor. Minden PEF-vizsgálatot a PEFCR-nek megfelelően kell elvégezni, ha az adott termékre vonatkozóan rendelkezésre áll PEFCR.

A PEFCR-ek kidolgozására irányadó követelményeket a II. melléklet A. része tartalmazza. A PEFCR tovább pontosíthatja a PEF-módszerben előírt követelményeket, és amennyiben a PEF-módszer több választási lehetőséget kínál, új követelményekkel egészítheti ki azokat. A cél annak biztosítása, hogy a PEFCR-ek kidolgozása a PEF-módszerrel összhangban történjen, valamint hogy azok biztosítsák a PEF-vizsgálatok összehasonlíthatóságának megvalósításához, valamint megismételhetőségének, következetességének, relevanciájának, célirányosságának és hatékonyságának javításához szükséges előírásokat.

A PEFCR-eknek – lehetőség szerint, és a különböző alkalmazási körülményeket szem előtt tartva – ajánlott összhangban állniuk a termékkategória-szabályokra vonatkozó, meglévő nemzetközi útmutatókkal. Ha más rendszerekből más termékkategória-szabályok is rendelkezésre állnak, ezeket fel kell sorolni és értékelni kell. Ezek alapul szolgálhatnak a PEFCR kidolgozásához, a II. mellékletben meghatározott követelményekkel összhangban.

1.1. Megközelítés és példák a lehetséges alkalmazásra

A PEF-módszer szabályai lehetővé teszik a gyakorló szakemberek számára, hogy olyan PEF-vizsgálatokat végezzenek, amelyek fokozottabban megismételhetők, következetesek, megalapozottak, ellenőrizhetők és összehasonlíthatók. A PEF-vizsgálatok eredményei képezik az EF-információk nyújtásának alapját, és azok számos lehetséges alkalmazási területen felhasználhatók.

A PEF-vizsgálatok alkalmazásai a vizsgált termék(ek)re vonatkozó meglévő PEFCR nélkül a következőket foglalják magukban:

1. belső alkalmazások: a) folyamatoptimalizálás egy termék életciklusának összes szakaszában; b) a környezetvédelmi vezetéshez nyújtott támogatás; c) a környezetvédelmi szempontból kritikus pontok meghatározása; d) a teljes életciklusra vetített környezeti hatásokat minimalizáló termékdesign támogatása; e) a környezeti teljesítmény javítása és nyomon követése;

2. külső alkalmazások (például üzleti – B2B – és fogyasztói – B2C – alkalmazások): a) a PEF-re vonatkozó politikák alkalmazása vagy betartása; b) a vásárlói és fogyasztói igények kielégítése; c) marketing; d) együttműködés az ellátási láncok mentén a termék optimalizálása érdekében az életciklus valamennyi szakaszában; e) részvétel harmadik felek rendszereiben, amelyek környezeti állításokhoz kapcsolódnak vagy nagyobb láthatóságot biztosítanak olyan termékeknek, amelyek kiszámítják és ismertetik az életciklus-alapú környezeti teljesítményüket. A vizsgált termékre vonatkozó meglévő PEFCR-rel összhangban elvégzett PEF-vizsgálatoknak a fent felsoroltakon kívüli alkalmazásai a következőket foglalják magukban: — PEF-vizsgálatokon alapuló összehasonlítások és összehasonlító állítások (amelyek egy termék környezeti teljesítményének egy másik termékhez viszonyított, általánosan magasabb értékére vagy általános egyenértékűségére vonatkozó állítások, az ISO 14040:2006 szabvány alapján); — összehasonlítás és összehasonlító állítások a termékkategóriára vonatkozó referenciamutatóhoz képest, majd más termékeknek a referenciamutatóval összevetett teljesítményük szerinti rangsorolása; — az adott termékcsoportra jellemző jelentős környezeti hatások azonosítása; — az életciklus-alapú környezeti teljesítménnyel jellemzett termékeknek nagyobb láthatóságot biztosító hírnévrendszerek; — zöld közbeszerzés (állami és vállalati).

2. Általános tudnivalók a termékek környezeti lábnyomára vonatkozó vizsgálatokkal (PEF-vizsgálatokkal) kapcsolatban

2.1. A módszer alkalmazása

Ez a módszer előírja a PEF-vizsgálat elvégzéséhez szükséges szabályokat, és azt folytatólagosan, egy termék környezeti lábnyomának kiszámítása során végrehajtandó módszertani szakaszok sorrendjében ismertetjük.

Szükség esetén az egyes szakaszok a módszertani lépés általános leírásával, valamint a szükséges megfontolások és az ezeket alátámasztó példák áttekintésével kezdődnek.

Amennyiben a PEFCR-ek létrehozásához kiegészítő követelmények meghatározására kerül sor, ezeket a II. mellékletben tüntetjük fel.

2.2. A termékek környezeti lábnyomára vonatkozó vizsgálatok alapelvei

A PEF-vizsgálat elvégzéséhez a következő két követelménynek kell teljesülnie:

i. az anyagjegyzéknek a vizsgált termékre jellemzőnek kell lennie;

ii. a gyártási folyamatok modellezésének vállalatspecifikus adatokon kell alapulnia (pl. az adott termék anyagainak/összetevőinek összeszereléséhez szükséges energia).

Megjegyzés: A több terméket előállító vállalatok esetében a tevékenységre vonatkozó adatoknak (beleértve az anyagjegyzéket is) a vizsgálat alá vont termékre jellemzőnek kell lenniük.

Megbízható, megismételhető és ellenőrizhető PEF-vizsgálatok végzése érdekében be kell tartani néhány elemzési alapelvet. Ezek az elvek átfogó útmutatást biztosítanak a PEF-módszer alkalmazásához. Ezeket a PEF-vizsgálatok valamennyi szakasza tekintetében figyelembe kell venni – a cél és az alkalmazási kör meghatározásától az adatgyűjtésen és a hatásvizsgálaton keresztül a jelentéstételig és a vizsgálat eredményeinek ellenőrzéséig.

Ezen útmutató felhasználóinak a PEF-vizsgálat végzése során be kell tartaniuk az alábbi alapelveket:

1. Relevancia

A termékek környezeti lábnyomának számszerűsítése céljából alkalmazott valamennyi módszer és valamennyi gyűjtött adat a lehető legnagyobb mértékben releváns kell legyen a vizsgálat szempontjából.

2. Teljesség

A termékek környezeti lábnyomának számszerűsítése magában kell foglaljon valamennyi, környezeti szempontból releváns anyag- és energiaáramot és a meghatározott rendszerhatár betartásához szükséges más környezeti beavatkozást, valamint az adatokra vonatkozó követelményeket és az alkalmazott hatásvizsgálati módszereket.

3. Következetesség

A PEF-vizsgálat valamennyi lépésénél szigorúan követni kell ezt a módszert a belső következetesség és az összehasonlíthatóság biztosítása érdekében.

4. Pontosság

Minden észszerű erőfeszítést meg kell tenni a termékrendszer modellezésével és az eredmények jelentésével kapcsolatos bizonytalanságok csökkentése érdekében.

5. Átláthatóság

A termékek környezeti lábnyomára vonatkozó adatokat úgy kell közzétenni, hogy a célfelhasználók számára biztosítsák a döntéshozatalhoz, az érdekeltek számára pedig az adatok megalapozottságának és megbízhatóságának értékeléséhez szükséges alapvető információkat.

2.3. A termékek környezeti lábnyomára vonatkozó vizsgálat szakaszai

A PEF-vizsgálatok PEF-módszer szerinti elvégzése során számos szakaszt kell végrehajtani – ezek a célmeghatározás, az alkalmazási kör meghatározása, az életciklusleltár, a környezeti lábnyomra vonatkozó hatásvizsgálat, valamint a PEF-eredmények értelmezése és a termékek környezeti lábnyomára vonatkozó jelentéstétel – lásd a 2. ábrát.

2. ábra

A termékek környezeti lábnyomára vonatkozó vizsgálat szakaszai

L1442022HU110120211215HU0001.00012176A Bizottság (EU) 2021/2279 ajánlása(2021. december 15.)a környezeti lábnyom meghatározására szolgáló módszereknek a termékek és a szervezetek életciklus-alapú környezeti teljesítményének mérésére és ismertetésére szolgáló alkalmazásárólAZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 191. és 292. cikkére,mivel:(1)A környezettel kapcsolatos döntések meghozatala szempontjából az érintettek széles köre számára elengedhetetlen, hogy a termékek és a szervezetek környezeti teljesítményéről megbízható és pontos mérések alapján információk álljanak rendelkezésre.(2)A termékek környezeti lábnyomának és a szervezetek környezeti lábnyomának meghatározására szolgáló módszerek (a továbbiakban: környezeti lábnyom meghatározására szolgáló módszerek) lehetővé teszik a vállalatok számára környezeti teljesítményük mérését és ismertetését, és ezáltal a piacon való versenyt, megbízható környezeti információk alapján. Részletes utasításokat tartalmaznak a termékek és szervezetek környezetre gyakorolt hatásainak modellezésére és kiszámítására vonatkozóan. A környezeti lábnyom meghatározására szolgáló módszerek a meglévő, nemzetközileg elfogadott gyakorlatokra, mutatókra és szabályokra épülnek.(3)A Bizottság 2013-ban elfogadta a termékek és a szervezetek életciklus-alapú környezeti teljesítményének mérésére és ismertetésére szolgáló egységes módszerek alkalmazásáról szóló 2013/179/EU bizottsági ajánlástA Bizottság 2013/179/EU ajánlása (2013. április 9.) a termékek és a szervezetek életciklus-alapú környezeti teljesítményének mérésére és ismertetésére szolgáló egységes módszerek alkalmazásáról (HL L 124., 2013.5.4., 1. o.).. Az ajánlás a tagállamoknak, a vállalatoknak, a magánszervezeteknek és a pénzügyi közösségnek szól, és két mellékletet tartalmaz, amelyek a javasolt módszereket tartalmazzák.(4)A Bizottság az érdekelt felek széles körének – többek között az iparnak és különösen a kkv-knak – egy kísérleti szakaszban történő részvételével kialakította a környezeti lábnyom meghatározására szolgáló módszerek továbbfejlesztésének keretét.(5)A 2013 és 2018 közötti kísérleti szakaszban az érdekelt felek aktív részvételével sor került a termékspecifikus szabályok (a termékek környezeti lábnyomára vonatkozó kategóriaszabályok, PEFCR-ek) és az ágazatspecifikus szabályok (a szervezetek környezeti lábnyomára vonatkozó ágazati szabályok, OEFSR-ek) kidolgozásának tesztelésére, amelynek eredményeként 19 PEFCR-t és 2 OEFSR-t véglegesítettek.(6)A környezeti lábnyom meghatározására szolgáló módszereket számos műszaki vonatkozás tekintetében is aktualizálták, például: 1. a lényegesség elvének alkalmazása (cselekedj ott, ahol számít); 2. a piacon jelen lévő átlagos termék/szervezet – más néven reprezentatív termék/szervezet – környezeti lábnyom profiljának megfelelő referenciaérték meghatározása; 3. a legfontosabb szempontok modellezésével kapcsolatos megállapodások az éghajlatváltozás, a villamos energia, a közlekedés, az infrastruktúra és berendezések, a csomagolás, az életciklus vége és a mezőgazdaság vonatkozásában; 4. a normalizálás és a súlyozás belefoglalása; 5. útmutatás azzal kapcsolatban, hogy hogyan vehető figyelembe a biológiai sokféleség kiegészítő környezeti információként; 6. néhány hatásvizsgálati módszer fejlesztése, különös tekintettel a toxicitással kapcsolatos módszerekre (humán toxicitás – rákkeltő hatások; humán toxicitás – nem rákkeltő hatások; édesvíz, vízhasználat, földhasználat, erőforrások és szállópor ökotoxicitása); 7. a jellemzési tényezők meghatározása a REACH adatai alapján; 8. valamint a környezeti lábnyomra vonatkozó szabályoknak megfelelő adatkészletekről szóló útmutató.(7)A kísérleti szakasz eredményeit a Fenntartható termékek a körforgásos gazdaságban – Az uniós termékpolitikai keret hozzájárulása a körforgásos gazdasághoz című, 2019. évi bizottsági szolgálati munkadokumentumbanSWD(2019)91 final. mutatták be. Ugyanez a szolgálati munkadokumentum feltüntette a környezeti lábnyom meghatározására szolgáló módszerek lehetséges alkalmazásait is az uniós szintű szakpolitika kidolgozása során. 2019 óta, és az iparhoz intézett, részvételi szándék kifejezésére való felhívást követően a Bizottság folyamatosan dolgozza ki a termékek környezeti lábnyomára vonatkozó új kategóriaszabályokat.(8)A Tanács a 2019. októberi következtetéseibenhttps://www.consilium.europa.eu/media/40928/st12791-en19.pdf üdvözölte a környezeti lábnyomra vonatkozó uniós módszertan kísérleti bevezetését, valamint az összes olyan kezdeményezést, amelynek célja, hogy támogassa a környezeti hatásokkal kapcsolatos kommunikációt a környezeti lábnyomra vonatkozó kísérleti projekt alapján.(9)Az európai zöld megállapodásCOM(2019) 640 final. célja, hogy mozgósítsa az iparágakat a tiszta és körforgásos gazdaság érdekében, és hangsúlyozza, hogy ahhoz, hogy a vásárlók fenntarthatóbb döntéseket hozhassanak, és csökkenthető legyen a zöldrefestés kockázata, megbízható, összehasonlítható és ellenőrizhető információkra van szükség.(10)A tisztább és versenyképesebb Európát szolgáló, körforgásos gazdaságra vonatkozó új cselekvési terv című közleményébenCOM(2020) 98 final. a Bizottság azt kiemelte, hogy a vállalatoknak a termékek és szervezetek környezeti lábnyomának meghatározására szolgáló módszerekkel kell igazolniuk környezeti állításaikat, és elkötelezte magát e módszerek uniós ökocímkébe való beépítésének tesztelése mellett.(11)Az Új fogyasztóügyi stratégia – A fogyasztói reziliencia erősítése a fenntartható helyreállítás érdekében című közleményCOM(2020) 696 final. szerint az önkéntes vállalati fellépés ösztönzése érdekében a Bizottság azt tervezi, hogy együttműködik a gazdasági szereplőkkel, így bátorítva őket arra, hogy önkéntesen vállalják azt, hogy a fogyasztókat tájékoztatják a vállalat környezeti lábnyomáról, javítják fenntarthatóságukat és csökkentik a környezetre gyakorolt hatást.(12)A Tanács 2020. decemberi következtetéseiben megállapította, hogy a termékek környezeti lábnyomának meghatározására szolgáló módszer alapvető módszertanná válhat a különböző uniós termékpolitikai eszközök és a fenntartható termékek kerete tekintetében, ugyanakkor figyelembe kell venni más alkalmas módszereket is.(13)A környezeti lábnyom meghatározására szolgáló módszerek használatát már előirányozták uniós szakpolitikák és jogszabályok, például a taxonómiai rendeletAz Európai Parlament és a Tanács (EU) 2020/852 rendelete (2020. június 18.) a fenntartható befektetések előmozdítását célzó keret létrehozásáról, valamint az (EU) 2019/2088 rendelet módosításáról (HL L 198., 2020.6.22., 13. o.)., a fenntartható akkumulátorokra vonatkozó kezdeményezésCOM(2020) 798 final. és a környezettudatos fogyasztásra vonatkozó vállaláshttps://ec.europa.eu/info/sites/default/files/working_document_for_the_green_consumption_pledges_0.pdf összefüggésében.(14)E fejlemények fényében a 2013/179/EU bizottsági ajánlást naprakésszé kell tenni annak érdekében, hogy integrálják a kísérleti szakaszban, különösen a kategória- és ágazati szabályok terén elért technikai fejleményeket, és ezáltal szilárd alapot biztosítsanak a szakpolitika továbbfejlesztéséhez és végrehajtásához. Az ajánlásnak meg kell könnyítenie a vállalatok számára környezeti teljesítményük megbízható, ellenőrizhető és összehasonlítható információk alapján történő kiszámítását, más szereplők (például közigazgatási szervek, nem kormányzati szervezetek, üzleti partnerek) számára pedig az ilyen információkhoz való hozzáférést. Emellett elő kell segítenie a környezeti lábnyomra vonatkozó uniós adatbázis létrehozását is.(15)Előfordul, hogy a kkv-k nem rendelkeznek megfelelő szaktudással és erőforrásokkal az életciklus-alapú környezeti teljesítményre vonatkozó adatszolgáltatási kérelmek kezeléséhez. Ennek megfelelően a Bizottság mellett a tagállamok és az iparszövetségek feladata is, hogy támogatást nyújtson a kkv-k számára.(16)Amint új, nemzetközileg elfogadott megközelítések alakulnak ki, várhatóan sor kerül a környezeti lábnyomra vonatkozó módszerek frissítésére az új mutatók vagy modellezési szabályok beépítése érdekében. Ezeket a szempontokat egy bizottsági szakértői csoport, a környezeti lábnyommal foglalkozó technikai tanácsadó testület tárgyalja. Jelenleg például a biológiai sokféleséggel kapcsolatos hatásokat vizsgálják.(17)A körforgásos gazdaságra vonatkozó új cselekvési tervben bejelentetteknek megfelelően a Bizottság meg fogja vizsgálni a szén-dioxid-eltávolítás tanúsítására vonatkozó szabályozási keret kidolgozásának lehetőségét, amely szilárd és átlátható szén-dioxid-elszámoláson alapul a szén-dioxid-eltávolítás hitelességének nyomon követése és ellenőrzése érdekében. Ez a keret a környezeti lábnyom meghatározására szolgáló módszerrel összhangban kerül kidolgozásra, és szükség esetén tükröződni fog ezen ajánlás jövőbeni frissítéseiben.(18)Míg ez az ajánlás a környezeti hatásokra összpontosít, globális összefüggésben egyre fontosabb szerepet játszanak a gazdasági és társadalmi hatásokkal – többek között a munkaügyi gyakorlatokkal – kapcsolatos aggályok. A Bizottság továbbra is szorosan figyelemmel fogja kísérni ezeket a fejleményeket, valamint az EU-ban fogyasztott olyan termékek ellátási láncra gyakorolt környezeti, társadalmi és gazdasági hatásának elemzésére szolgáló módszereket, amelyek az ellátási lánc mentén harmadik országokban fejtenek ki hatást.(19)Ez az ajánlás felváltja a 2013/179/EK bizottsági ajánlást,ELFOGADTA EZT AZ AJÁNLÁST:1.CÉL ÉS HATÁLY1.1.Ez az ajánlás mindenfajta termék – ideértve az árukat és a szolgáltatásokat – és szervezet életciklus-alapú környezeti teljesítményének mérésével és/vagy ismertetésével kapcsolatos programokban és politikákban ösztönözni kívánja a környezeti lábnyom meghatározására szolgáló módszerek alkalmazását.1.2.Az ajánlás címzettjei a tagállamok, valamint azok a magán- és állami vállalkozások, amelyek termékük vagy szervezetük életciklus-alapú környezeti teljesítményét mérik vagy mérni szándékozzák, és/vagy a kapott adatokról tájékoztatják vagy tájékoztatni kívánják az Unióban érdekelt félként működő magán-, állami és civil társadalmi szereplőket.1.3.Ez az ajánlás nem vonatkozik annak a kötelező uniós jogi aktusnak a végrehajtására, amely a termékek vagy szervezetek életciklus-alapú környezeti teljesítményének kiszámításához külön módszertant határoz meg. Erre az ajánlásra azonban az uniós jogszabályok vagy szakpolitikák a termékek vagy szervezetek életciklus-alapú környezeti teljesítményének kiszámítására szolgáló módszerként hivatkozhatnak.2.FOGALOMMEGHATÁROZÁSOKEzen ajánlás alkalmazásában:a)termék környezeti lábnyomának (a továbbiakban: PEF) meghatározására szolgáló módszer: egy termék teljes életciklusra vetített, potenciális környezeti hatásának mérésére és ismertetésére szolgáló általános módszer, az I. mellékletben meghatározottak szerint;b)szervezet környezeti lábnyomának (a továbbiakban: OEF) meghatározására szolgáló módszer: egy szervezet teljes életciklusra vetített, potenciális környezeti hatásának mérésére és ismertetésére szolgáló általános módszer, a III. mellékletben meghatározottak szerint;c)termék környezeti lábnyoma: a termék környezeti lábnyomának meghatározására szolgáló módszer szerint végrehajtott, a termék környezeti lábnyomára vonatkozó vizsgálat eredménye;d)szervezet környezeti lábnyoma: a szervezet környezeti lábnyomának meghatározására szolgáló módszer szerint végrehajtott, a szervezet környezeti lábnyomára vonatkozó vizsgálat eredménye;e)a termékek környezeti lábnyomára vonatkozó kategóriaszabályok (a továbbiakban: PEFCR-ek): termékkategória-specifikus, életcikluson alapuló szabályok, amelyek a termékek környezeti lábnyomára vonatkozó vizsgálatokra irányuló általános módszertani útmutatót egy adott termékkategória szintjére vonatkozó további pontosításokkal egészítik ki. Ha létezik a termék környezeti lábnyomára vonatkozó kategóriaszabály, azt kell használni az adott termékkategóriába tartozó termék környezeti lábnyomának kiszámításához;f)a szervezetek környezeti lábnyomára vonatkozó ágazati szabályok (a továbbiakban: OEFSR-ek): ágazatspecifikus, életcikluson alapuló szabályok, amelyek a szervezetek környezeti lábnyomára vonatkozó vizsgálatokra irányuló általános módszertani útmutatót egy adott ágazat szintjére vonatkozó további pontosításokkal egészítik ki. Ha létezik a szervezet környezeti lábnyomára vonatkozó ágazati szabály, azt kell használni az adott ágazatba tartozó szervezet környezeti lábnyomának kiszámításához;g)életciklus-alapú környezeti teljesítmény: a potenciális környezeti hatások számszerűsített értéke, amely olyan mérésen alapul, amely az ellátási lánc szempontjából veszi figyelembe egy adott termék vagy szervezet összes releváns életciklusszakaszát;h)az életciklus-alapú környezeti teljesítmény ismertetése: az életciklus-alapú környezeti teljesítménnyel összefüggő adatok közzététele, többek között az üzleti partnerek, a befektetők, a köztestületek vagy a fogyasztók felé;i)szervezet: saját funkciókkal és igazgatással rendelkező társaság, vállalat, cég, vállalkozás, hatóság vagy intézmény vagy ezek része vagy kombinációja, függetlenül attól, hogy jogi személyiséggel rendelkezik-e, illetve a közjog vagy a magánjog alá tartozik-e;j)program: magánvállalatoknak vagy azok szövetségének, köz-magán társulásoknak, kormányzati vagy nem kormányzati szervezeteknek a profitorientált vagy nonprofit kezdeményezése, amely előírja az életciklus-alapú környezeti teljesítmény mérését vagy ismertetését;k)iparszövetség: szövetségi tagként magánvállalkozásokat, vagy helyi, regionális, nemzeti vagy nemzetközi szinten egy adott ágazatba tartozó magánvállalkozásokat tömörítő szervezet;l)pénzügyi közösség: pénzügyi szolgáltatásokat (köztük pénzügyi tanácsadást) biztosító szereplők, beleértve a bankokat, a befektetőket és a biztosítótársaságokat is.3.A PEF-MÓDSZER ÉS AZ OEF-MÓDSZER ALKALMAZÁSA A TAGÁLLAMI POLITIKÁKBANA tagállamok:3.1.A termékek és a szervezetek életciklus-alapú környezeti teljesítményének mérésével vagy ismertetésével összefüggő, önkéntes alapú politikák kapcsán alkalmazzák a PEF-módszert vagy az OEF-módszert, valamint a kapcsolódó, termékek környezeti lábnyomára vonatkozó kategóriaszabályokat és szervezetek környezeti lábnyomára vonatkozó ágazati szabályokat, egyúttal pedig gondoskodnak arról, hogy ezek a politikák ne akadályozzák az áruk szabad mozgását az Unión belül.3.2.Az életciklus-alapú környezeti teljesítménnyel összefüggésben a PEF-módszer vagy az OEF-módszer, illetve a kapcsolódó PEFCR-ek és OEFSR-ek alkalmazásán alapuló adatokat vagy kijelentéseket hitelesnek tekintik a termékek és a szervezetek életciklus-alapú környezeti teljesítményének mérésével vagy ismertetésével foglalkozó nemzeti programjaik szempontjából.3.3.Lépéseket tesznek a környezeti lábnyomra vonatkozó szabályoknak megfelelő adatkészletekre meghatározott követelmények szerinti nemzeti adatbázisok létrehozása, gondozása és rendelkezésre bocsátása, valamint a meglévő nyilvános adatbázisok ilyen adatokkal való feltöltése érdekében, mely révén bővítik a kiváló minőségben rendelkezésre álló életciklusadatok körét. Biztosítják a különböző adatbázisok koherenciáját egymás között.3.4.Hozzájárulnak a Bizottság erőfeszítéseihez az EF-követelményeknek megfelelő, jó minőségű adatkészletek rendelkezésre állása terén.3.5.A kkv-k számára segítséget és eszközöket nyújtanak termékeik vagy szervezetük életciklus-alapú környezeti teljesítményének méréséhez, javításához és ismertetéséhez a PEF-módszer vagy az OEF-módszer, illetve a PEFCR-ek és az OEFSR-ek alapján. Ennek során a hatóságoknak kerülniük kell a meglévő eszközök megkettőzését, amennyiben azok megfelelnek a célnak.3.6.Az állami szervezetek életciklus-alapú környezeti teljesítményének mérésével vagy ismertetésével kapcsolatban ösztönzik az OEF-módszer és a kapcsolódó OEFSR-ek alkalmazását.3.7.Elősegítik és támogatják a PEF- és OEF-módszerek nemzetközi szintű alkalmazását, többek között többoldalú fórumokon, vagy az életciklus-alapú környezeti teljesítmény mérésére vagy ismertetésére irányuló programokhoz kapcsolódóan. Ennek során a hatóságoknak fontolóra kell venniük, hogy segítséget és eszközöket biztosítsanak az uniós partnerországok kkv-i számára az általuk előállított közbenső termékek vagy félkész termékek életciklus-alapú környezeti teljesítményének méréséhez és javításához.4.A PEF-MÓDSZER ÉS AZ OEF-MÓDSZER VÁLLALATOK ÉS EGYÉB MAGÁNSZERVEZETEK ÁLTALI ALKALMAZÁSAA termékek vagy a szervezetek életciklus-alapú környezeti teljesítményének mérését vagy ismertetését felvállaló vállalkozások és magánszervezetek:4.1.Termékeik vagy szervezetük életciklus-alapú környezeti teljesítményének mérése vagy ismertetése során alkalmazzák a PEF-módszert és az OEF-módszert, valamint a kapcsolódó PEFCR-eket és OEFSR-eket.4.2.Részt vállalnak a nyilvános adatbázisok gondozásából, és azokat kiváló minőségű életciklusadatokkal töltik fel a környezeti lábnyomra vonatkozó szabályoknak megfelelő adatkészletekre meghatározott követelményekkel összhangban. Hozzájárulnak a Bizottság erőfeszítéseihez az EF-követelményeknek megfelelő, jó minőségű adatkészletek rendelkezésre állása terén.4.3.Az ellátási láncukba tartozó vállalatokat, különösen a kkv-kat adott esetben támogatják abban, hogy a PEF és az OEF, illetve a PEFCR-ek és az OEFSR-ek alapján nyújtott adatokkal rendelkezzenek és javítani tudják szervezetük és termékeik életciklus-alapú környezeti teljesítményét.Az iparszövetségek:4.4.Tagjaik körében népszerűsítik a PEF-módszer és az OEF-módszer, valamint a PEFCR-ek és az OEFSR-ek alkalmazását.4.5.Részt vállalnak a nyilvános adatbázisok gondozásából, és azokat kiváló minőségű életciklusadatokkal töltik fel a környezeti lábnyomra vonatkozó előírásoknak megfelelő adatkészletekre meghatározott követelményekkel összhangban. Hozzájárulnak a Bizottság erőfeszítéseihez az EF-követelményeknek megfelelő, jó minőségű adatkészletek rendelkezésre állása terén.4.6.Egyszerűsített számítási eszközökkel és szaktanácsokkal segítik kkv-tagjaikat termékeik vagy szervezetük életciklus-alapú környezeti teljesítményének kiszámításában a PEF-módszer vagy az OEF-módszer, valamint a kapcsolódó PEFCR-ek és OEFSR-ek alapján.4.7.Elősegítik és támogatják a PEF- és OEF-módszerek nemzetközi szintű alkalmazását, többek között többoldalú fórumokon, vagy az életciklus-alapú környezeti teljesítmény mérésére vagy ismertetésére irányuló programokhoz kapcsolódóan.5.A PEF- ÉS OEF-MÓDSZEREK, VALAMINT A KAPCSOLÓDÓ PEFCR-EK ÉS OEFSR-EK ALKALMAZÁSA AZ ÉLETCIKLUS-ALAPÚ KÖRNYEZETI TELJESÍTMÉNY MÉRÉSÉVEL VAGY ISMERTETÉSÉVEL KAPCSOLATOS PROGRAMOKBAN5.1.Az életciklus-alapú környezeti teljesítmény mérésével vagy ismertetésével kapcsolatos programok során a termékek és szervezetek életciklus-alapú környezeti teljesítményének mérésére vagy ismertetésére szolgáló referenciamódszerként a PEF-módszert és az OEF-módszert, valamint a kapcsolódó PEFCR-eket/OEFSR-eket kell alkalmazni.6.A PEF- ÉS OEF-MÓDSZEREK, VALAMINT A KAPCSOLÓDÓ PEFCR-EK ÉS OEFSR-EK ALKALMAZÁSA A PÉNZÜGYI KÖZÖSSÉGBENA pénzügyi közösség tagjai adott esetben:6.1.Támogatják az életciklus-alapú környezeti teljesítménnyel összefüggésben a PEF-módszer vagy az OEF-módszer, valamint a kapcsolódó PEFCR-ek és OEFSR-ek alkalmazásával kiszámított értékek használatát az életciklus-alapú környezeti teljesítménnyel kapcsolatos pénzügyi kockázatok értékelése során.6.2.Támogatják az OEF-vizsgálatok eredményeinek használatát a fenntarthatósági indexek környezeti komponensére vonatkozó teljesítményszintek felmérése során.6.3.Elősegítik és támogatják a PEF- és OEF-módszerek nemzetközi szintű alkalmazását, többek között többoldalú fórumokon, vagy az életciklus-alapú környezeti teljesítmény mérésére vagy ismertetésére irányuló programokhoz kapcsolódóan.7.HITELESÍTÉS7.1.Ha a PEF- és OEF-vizsgálatokat harmadik felek tudomására hozzák, a vizsgálatokat hitelesíteni kell a PEF- és OEF-módszerek követelményeinek, valamint a PEFCR-ekben és az OEFSR-ekben szereplő bármely konkrét javallatnak megfelelően.8.JELENTÉSTÉTEL AZ AJÁNLÁS VÉGREHAJTÁSÁRÓL8.1.A Bizottság felkéri a tagállamokat, hogy az ezen ajánlás alapján hozott intézkedéseikről évente adjanak tájékoztatást. Az első ilyen jelentést ezen ajánlás elfogadásának napja után egy évvel kell benyújtani. A jelentésben az alábbi adatok szerepeljenek:a)a PEF-módszer és az OEF-módszer, valamint a kapcsolódó PEFCR-ek és OEFSR-ek alkalmazásának módja a politikai kezdeményezés(ek)ben;b)a kezdeményezés által érintett termékek és szervezetek száma;c)az életciklus-alapú környezeti teljesítménnyel kapcsolatos ösztönzők;d)az életciklusadatok minőségének javításával kapcsolatos kezdeményezések;e)az életciklus-alapú környezeti teljesítmény adatainak közzétételéhez, valamint az életciklus-alapú környezeti teljesítmény javításához a kkv-knak nyújtott támogatás ismertetése;f)a módszerek használatából adódó későbbi problémák vagy szűk keresztm