ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(5)

Az Egészségügyi Világszervezet (WHO) 2005. június 28–30-án szakértői munkaértekezletet tartott a WHO által 1998-ban megállapított toxicitási egyenérték-tényezők (TEF-ek) értékeinek felülvizsgálatáról. Jó néhány TEF-érték, pl. a PCB-k, az oktaklór-vegyületek és a pentaklór-furánok értékei megváltoztak. Az új TEF-értékek hatásáról szóló adatokat és a legújabb előfordulási adatokat az Európai Élelmiszer-biztonsági Hatóság (EFSA) „Results of the monitoring of dioxin levels in food and feed” (Az élelmiszerek és takarmányok dioxintartalmára vonatkozó monitoring eredményei) című tudományos jelentésében (4) gyűjtötték össze. Ezért a beavatkozási szinteket helyénvaló az új TEF-értékek figyelembevételével felülvizsgálni.
(11)

A gazdaság szükséges kiegyensúlyozásának elengedhetetlen alkotóeleme lenne a hazai fogyasztás helyett a magánberuházások fellendítése, ami egyúttal a termelékenységnövekedés ösztönzését is elősegítené. Felmérések azt mutatják, hogy a hitelek rendelkezésre állása és költsége jelentős korlátot állít a magánszféra beruházási és expanziós tervei elé, különösen a banki finanszírozásra utalt kisebb cégek esetében. A kis- és középvállalkozásoknak (kkv-k) történő hitelnyújtás éves növekedési üteme 2009 vége óta negatív volt, a kisvállalkozásoknak történő hitelnyújtás még ennél is meredekebben esett vissza. Ezenfelül, míg a középvállalkozások esetében úgy tűnik, stabilizálódott a referencia-kamatlábak spreadje, a kisvállalkozások esetében valamelyest emelkedett. Az Egyesült Királyság a közelmúltban számos intézkedést, többek között államilag finanszírozott beruházási eszközt vezetett be a kkv-k forráshoz jutásának javítása érdekében, valamint megállapodásra jutott a brit bankokkal, amelyek számára előírta, hogy növeljék a kkv-knak történő bruttó hitelnyújtást. Emellet fontos elismerni azt, hogy a keresleti oldalon kihívásokkal kell szembenézni, valamint hogy a vállalkozásoknak maguknak is szerepet kell vállalniuk a részükre biztosított programokban való részvételben. Annak érdekében, hogy olyan megoldás szülessen, amely rendszeres kormányzati beavatkozás nélkül képes működni, indokolt további reformokat végrehajtani a bankszektorban zajló verseny fokozása, valamint a nem banki finanszírozás kis- és közepes méretű cégek számára hozzáférhető piacai további fejlődésének megkönnyítése céljából.
(9)

Az euróövezet államháztartási egyenlegei – átlagukat tekintve – javulásnak indultak 2010-ben. A Bizottság szolgálatainak változatlan szakpolitikákat feltételező tavaszi előrejelzése alapján ez a javulás várhatóan 2011-ben is folytatódik. Az államadósság azonban továbbra is nőni fog 2012-ig. Ha nem korrigálják az államadósságot a következő években, akkor az alacsony növekedési potenciál és a kedvezőtlen demográfiai változások együttes fennállása miatt veszélybe kerülhet a költségvetések hosszú távú fenntarthatósága. 2010-ben az euróövezetben a költségvetések hiánya a GDP 6 %-ára csökkent, az adósságráta viszont a GDP 85,1 %-ára nőtt. A stabilitási programok 2011. évi célkitűzései szerint az euróövezet költségvetési hiányának 2014-re a GDP 1,3 %-ára kellene csökkennie; az államadósság GDP-hez viszonyított arányának újra csökkenő tendenciát kellene mutatnia, és a 2012-es tetőzést követően 2014-ben újra a GDP 85 %-a alá kellene csökkennie. Az euróövezet egészére vonatkozó konszolidációs pálya íve így összeegyeztethető lenne a kölcsönösen elfogadott kilépési stratégiával, valamint a rendezett államháztartáshoz való visszatérés szükségességével, összefüggésben a fellendülés megerősítésével. A siker valószínűségét növeli, hogy a konszolidáció a tervek szerint az adóbevételek emelése helyett a kiadáscsökkentésre összpontosít. Még néhány intézkedés hatékony végrehajtását ugyanakkor még nem erősítették meg. Az euróövezet számos tagállama ráadásul nemrégiben vezetett be új fiskális szabályokat vagy jelentette be a meglévők megerősítését, de ezek teljes mértékű érvényesüléséhez néhány euróövezeti tagállamban további intézkedésekre lehet szükség. A népesség idősödését figyelembe véve a nyugdíjak és a szociális biztonsági rendszerek reformja még nem megfelelő a hosszú távú, átfogó költségvetési stabilitás biztosításához.
(9)

A lengyel kormány kötelezettséget vállalt arra, hogy az államháztartás hiányát a GDP 3 %-a alá csökkenti 2012-re a tanácsi ajánlásnak megfelelően, valamint arra, hogy biztosítja az államháztartás hosszú távú stabilitását. E célból a lengyel kormány 2011-ben az államháztartás jelentős konszolidációját célzó terv végrehajtásába kezdett, melynek keretében a bevételeket és a kiadásokat is érintő intézkedéseket hozott, köztük az állami beruházási kiadások jelentős csökkentését eredményezőket is. A 2012. évi költségvetésre vonatkozó tervezetet 2011. május 5-én fogadta el a kormány. Várhatóan ez is jelentősen hozzájárul majd a hiány további csökkentéséhez. Ennek ellenére a 2012. évi költségvetésben szereplő intézkedéseken kívül további intézkedések végrehajtására is szükség lehet még annak érdekében, hogy sikerüljön betartani a túlzott hiány kiigazítására vonatkozó 2012-es határidőt. Ugyanakkor a növekedést ösztöző kiadások csökkenése hátrányosan érintené a jövőbeli potenciális növekedést.
3.

A Bizottság arra ösztönzi a tagállamokat, hogy az operatív stratégiai kutatási menetrendbe és a végrehajtási tervbe építsék be a következő intézkedéseket: a) a releváns regionális és nemzeti programokról, kutatási tevékenységekről és az Európai Unió által koordinált kutatási programokról szóló információk cseréjének hatékonyabbá tétele, tekintettel többek között a vonatkozó európai kutatások rendszeresen frissülő feltérképezésére; b) az információk, az erőforrások, a bevált gyakorlatok, a módszerek és az iránymutatások megosztása; c) azon területek vagy kutatási tevékenységek meghatározása, amelyek esetében előnyös lehet az összehangolás, a közös ajánlati felhívás vagy az erőforrások összevonása; d) a c) pontban említett területeken folytatandó közös kutatás szabályainak meghatározása; e) koordináció és szinergiák kialakításának biztosítása a következőkkel: a meglévő európai uniós kutatási és innovációs rendszerek, pl. a keretprogram, ideértve a globális környezetvédelmi és biztonsági megfigyelés (GMES) műveleti fellépéseit megelőző intézkedéseket, a Közös Kutatóközpont és az Európai Technológiai Intézet (ETI) éghajlattal foglalkozó tudományos és innovációs közössége által végzett éghajlatkutatást és az éghajlattal összefüggő kutatást; a kohéziós politikával támogatott kutatási tevékenységek; egyéb vonatkozó közös programozási kezdeményezések; az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodás európai uniós tudásbázisa, amelyet a Bizottság és az Európai Környezetvédelmi Ügynökség kezel. Intenzív kapcsolatok kialakítása a szóban forgó közös programozási kezdeményezés által külön nem kezelt éghajlat-változási területek között, mindenekelőtt a mérséklési és alkalmazkodási opciók kidolgozása, valamint az éghajlatvédelmi fellépések terén; f) szükség esetén a meglévő kutatási infrastruktúrák megosztása, új eszközök – például koordinált adatbankok – kialakítása vagy az éghajlatváltozás folyamatainak és hatásainak tanulmányozására szolgáló modellek kidolgozása; g) a köz- és magánszféra közötti szorosabb együttműködés szorgalmazása, továbbá az éghajlatváltozással összefüggő, illetve általa érintett különféle kutatási tevékenységek és gazdasági ágazatok hozzájárulásával megvalósuló nyílt innováció ösztönzése; h) a tudás, az innováció és az interdiszciplináris módszertani megközelítések exportálása és terjesztése, különös tekintettel a politika érdeklődésére számot tartó eredményekre; i) megfelelő minőségű tudományos információk biztosítása a nemzeti és európai uniós szintű politikai döntéshozatalhoz; j) megfelelő hatékonyságú információcsere kialakítása a releváns nemzeti programok tekintetében; k) a kijelölt éghajlatváltozás-kutatási központok közötti hálózat kiépítése, ideértve az Európai Kutatási Térségen kívüli központokat is; l) a közös előrejelzések megerősítése.
3.

A Bizottság arra ösztönzi a tagállamokat, hogy a stratégiai kutatási menetrendbe és a végrehajtási tervbe építsék be a következő intézkedéseket: a) a vonatkozó nemzeti programokkal, kutatási tevékenységekkel és az Unió által koordinált kutatási programokkal kapcsolatos információk meghatározása és megosztása; b) a közös előrejelzések és a technológiaértékelési kapacitások megerősítése; c) az információk, az erőforrások, a bevált gyakorlatok, a módszerek és az iránymutatások megosztása; d) azon területek, kutatási vagy kísérleti tevékenységek meghatározása, amelyek esetében az összehangolás, a közös ajánlati felhívások vagy pedig az erőforrások (beleértve a pénzügyi forrásokat is) összevonása előnyös lehet; e) a d) pontban említett területeken folytatandó közös kutatás szabályainak meghatározása; f) az Unió meglévő kutatási és innovációs rendszereivel, pl. keretprogrammal és egyéb kapcsolódó közös programozási kezdeményezéssel való együttműködés koordinálásának és kialakításának biztosítása, különösen „Az éghajlati ismeretek összekapcsolása Európa számára”, a „Városi Európa – A városokat érintő globális kihívások, Közös európai megoldások”, valamint az „Egészséges és termékeny tengerek és óceánok” elnevezésű közös programozási kezdeményezések esetében; g) adott esetben a meglévő kutatási infrastruktúrák megosztása vagy új eszközöknek – pl. összehangolt adatbankoknak vagy a vízgazdálkodással kapcsolatos folyamatok vizsgálati modelljeinek – a kialakítása; h) a közszféra és a magánszféra közötti szorosabb együttműködés ösztönzése, továbbá nyílt innováció a vízhez kapcsolódó különböző kutatási tevékenységek és üzleti ágazatok között; i) a tudás, az innováció és a több tudományágat érintő módszertani megközelítések átadása és közzététele, különösen a szakpolitikával kapcsolatos eredmények tekintetében; j) a megfelelő tudományos és technológiai információk beépítése a döntéshozatali folyamatokba nemzeti és uniós szinten egyaránt; k) hálózatok létrehozása a vízgazdálkodás kutatásával foglalkozó központok között.
7.

járuljanak hozzá az Europeana további fejlesztéséhez az alábbiak szerint: a) ösztönözzék a kulturális intézményeket, a kiadókat és a többi jogtulajdonost, hogy digitalizált anyagaikat tegyék közzé az Europeanán, elősegítve ezzel, hogy a platform 2015-ig 30 millió digitalizált objektumhoz, ezen belül kétmillió hang- és audiovizuális anyaghoz nyújthasson közvetlen hozzáférést; b) valamennyi jövőbeni digitalizálási projekt állami támogatásához szabják feltételként, hogy a digitalizált anyagoknak az Europeanára is fel kell kerülniük; c) gondoskodjanak arról, hogy 2015-ig valamennyi köztulajdonban lévő mesterművük elérhető legyen az Europeanán; d) hozzák létre, illetve erősítsék meg nemzeti tartalomszolgáltatóikat, amelyek különféle területeken szolgáltatnak tartalmat az Europeana számára, és meghatározott területeken vagy témakörökben járuljanak hozzá a határokon átnyúló tartalomszolgáltatók munkájához, ami elősegítheti a méretgazdaságos működést; e) a digitalizált anyagok európai szintű kölcsönös felhasználhatósága és az állandó azonosítók következetes használata érdekében gondoskodjanak az Europeana és a kulturális intézmények által közösen meghatározott egységes digitalizálási szabványok használatáról; f) biztosítsák a kulturális intézmények által létrehozott, meglévő metaadatok (digitális objektumok leírásai) széles körű és ingyenes hozzáférhetőségét, hogy azok egyéb szolgáltatásokban, például az Europeanán és innovatív alkalmazásokban is felhasználhatók legyenek; g) dolgozzanak ki egy kommunikációs tervet az Europeanának a nagyközönség, és ezen belül különösen az iskolák körében történő népszerűsítése érdekében, a webhely számára tartalmat szolgáltató kulturális intézményekkel együttműködésben;
(3)

Európának ugyanakkor ki kell aknáznia az urbanizált térben rejlő lehetőségeket. A városi területek képezik az európai gazdaság növekedésének motorját. A városi agglomerációk és a hálózatba szerveződő városok a fejlődés fő húzóerejévé váltak nemcsak társadalmi-gazdasági, hanem technológiai és geopolitikai szempontból is. A városok maguk is innovációs központok, ahol a tudás, a politika és a gyakorlat találkozásából innovatív ötletek jönnek létre és új technológiák kerülnek alkalmazásra; a városok ezenkívül hasznosítani tudják a városfejlesztéssel kapcsolatos kihívások, mozgatóerők és megoldások újszerű szemléletét. Egyre több jel utal arra, hogy a jelentős városi központok hálózatai, amelyeket gyakran „globális városok”-nak hívnak, egyre nagyobb befolyásra tesznek szert nemzetközi szinten; ugyanakkor azonban a kis- vagy közepes méretű városok fontosságát is el kell ismerni, különösen a regionális fejlődésre gyakorolt hatásuk miatt. Európát a városok nagy népsűrűsége és a kis- és közepes méretű városok nagy száma jellemzi; ezeket az adottságokat gazdasági, társadalmi és kulturális szempontból is figyelembe kell venni.
(8)

A Bizottság felkérte az Új és Újonnan Azonosított Egészségügyi Kockázatok Tudományos Bizottságát (Scientific Committee on Emerging and Newly Identified Health Risks – SCENIHR), hogy szolgáltasson tudományos adatokat a „nanoanyag” szabályozási célú fogalommeghatározásának kidolgozásához. A tudományos bizottság „A »nanoanyag« fogalommeghatározásának tudományos alapja”(Scientific basis for the definition of the term „Nanomaterial”) című szakvéleményével kapcsolatban 2010-ben nyilvános konzultációra került sor. A tudományos bizottság 2010. december 8-án kiadott szakvéleménye (5) azt állapítja meg, hogy a méret a nanoanyagok általánosan figyelembe vehető, és egyben mérési szempontból is a legalkalmasabb jellemzője. Egy e célra alkalmas mérettartomány meghatározása elősegítené az egységes értelmezést. A tudományos bizottság a tartomány alsó határát 1 nm-nél javasolta meghúzni. Általánosan elfogadott felső határként a 100 nm-t szokás figyelembe venni, ezen érték megfelelő voltát azonban tudományos adatok nem támasztják alá. Mivel egy egységes felső határérték alkalmazása túlságosan mereven határolná be a nanoanyagok körét, célszerűbb lehet differenciáltabb megközelítésmódot alkalmazni. Szabályozási szempontból, a fogalommeghatározás finomításához célszerű figyelembe venni a darabszám szerinti méreteloszlást, illetőleg az azt leíró jellemzőket: a méret középértékét és szórását. Az anyag méreteloszlásaként azért a darabszám szerinti méreteloszlást célszerű tekinteni (amely az egy adott mérettartományba eső részecskék száma és a teljes részecskeszám hányadosát veszi alapul), nem pedig a nanoanyag nanotartományba eső részecskéinek tömeg szerinti eloszlását, mert előfordulhat, hogy a legtöbb részecske egyetlen, kis tömegű frakcióba esik. A tudományos bizottság néhány olyan konkrét esetet is megjelölt, amikor a fogalommeghatározás alkalmazását segítheti, ha annak megállapítása, hogy az adott anyag a nanoanyagok meghatározott mérettartományába esik-e, a térfogategységre vetített fajlagos felület mint segédmennyiség alapján történik.
(5)

Az Európai Tanács 2011. március 25-én arra is felkérte az Euró Plusz Paktumban részt vevő tagállamokat, hogy vállalásaikat kellő időben nyújtsák be ahhoz, hogy azokat stabilitási vagy konvergenciaprogramjukba, valamint nemzeti reformprogramjukba beépíthessék. A 2011-re vonatkozó konkrét vállalásokat és fellépéseket a portugál nemzeti reformprogramban még nem közölték egyértelműen, azonban várhatóan az Európai Tanácsnak nyújtják be.
(12)

A demográfiai változásokra tekintettel az idősebb munkavállalók foglalkoztatási arányának növelése fontos az államháztartás helyzete, valamint döntő a jövőbeni munkaerő-keresletnek való megfelelés szempontjából. A finn nyugdíjrendszert 2005-ben reformnak vetették alá, és a nyugdíjellátást 2009-ben a várható élettartamon alapuló együtthatóhoz kötötték. Ennek ellenére a törvényes nyugdíjkorhatár jelenleg nem kötődik a várható élettartamhoz. Tekintettel a várható élettartam tovább folytatódó növekedésére, egy ilyen összekapcsolás nemcsak hozzájárulna a munkaerő-kínálathoz, hanem segítené a megfelelő nyugdíjak biztosítását is. A korengedményes nyugdíjazási lehetőségeket csökkentették az elmúlt pár évben, de még mindig indokolt lenne további intézkedéseket hozni az időskorúak foglalkoztatásának ösztönzésére. Például az időskorúaknak szóló kibővített munkanélküli ellátás nagyjából úgy működik, mint az eltörölt munkanélküli nyugdíj. Az elmúlt évtizedben bekövetkezett javulás ellenére az idősebb korú munkavállalók foglalkoztatási aránya és a tényleges nyugdíjkorhatár alacsonynak minősül. Gyakran a rokkantság a korengedményes nyugdíjazás oka. A tényleges nyugdíjkorhatár növelése olyan intézkedéseket tesz szükségessé, amelyek figyelembe veszik a munkakörülmények színvonalát, beleértve a foglalkoztatottak jólétét és egészségét is. Ennek elsősorban azért van jelentősége, mert magas a rokkantsági nyugdíjból élők száma. Finnország 2009 óta mintegy 21 millió EUR-t fordított a munkakörnyezet javítását célzó projektekre. Érdemes lenne értékelésnek alávetni e kezdeményezések hatását. Az egész életen át tartó tanulásban való részvétel aránya mindig is magas volt Finnországban, és az új készségkövetelmények megjelenése, valamint a demográfiai változások miatt továbbra is jelentős marad.
(12)

A megélhetési támogatást évente kétszer automatikusan kiigazítják; a kiigazítás mértéke az aktuális és az azt megelőző hat hónapos fogyasztói árindex változásának felel meg. A támogatási forma a szociális partnerek erős támogatását élvezi, és a kollektív tárgyalások során továbbra is alku tárgyát nem képező elemként kezelik. Egységes alkalmazása ugyanakkor nem teszi lehetővé azt, hogy a bérek tükrözzék az egyes ágazatok közötti termelékenységi különbségeket. A megélhetési támogatás elsődleges hiányossága az, hogy a béreket kizárólag a termékárakhoz köti, a termelékenységi növekedést nem veszi számításba. Másodsorban ez a rendszer leginkább a magas jövedelemmel rendelkezőknek kedvez. Harmadrészt a megélhetési támogatás jelentős hatást gyakorol az államháztartásra is: a béreken és fizetéseken túl meghatározó tényező a nyugdíjak, a kedvezmények és egyéb támogatások tekintetében is.
(14)

Történtek bizonyos strukturális intézkedések a fiatalabb és idősebb munkavállalók foglalkoztatásának javítása és a munkanélküliek nagyobb arányú munkába állítása érdekében. Belgium átfogó reformot indított a munkanélküli ellátások rendszerére vonatkozóan. Ennek ellenére továbbra is strukturális problémák tapasztalhatók a munkaerőpiacon, és többet is lehetne tenni ezek kezelése érdekében. Az egész életen át tartó tanulásban való részvételi arány fokozása, valamint a szakoktatás és -képzés területére irányuló reformok alapvetően fontosak az aktív munkaerő-piaci intézkedések eredményességéhez, különösen az idősebb munkavállalók és a hátrányos helyzetű csoportok, így a migráns háttérrel rendelkező személyek esetében. Nem történt jelentős előrelépés a munkaerő adóterhének csökkentése terén. A legalacsonyabb bérekre vonatkozóan 2011 júniusában új adójóváírást vezettek be, ám ez nem bizonyult elégségesnek ahhoz, hogy orvosolja a legalacsonyabban fizetetteket érintő munkanélküliségi csapdákat. Nem történt elmozdulás a munka adóterhei felől a fogyasztást terhelő adók és/vagy környezetvédelmi adók irányába.
(13)

A finnországi szolgáltatási ágazatban fennálló szabályozási akadályok továbbra is korlátozóak, és a piaci koncentráció nemcsak a kiskereskedelemben, hanem a termelés területein is magas. Az élelmiszer-kiskereskedelmi piacon belül Finnországban a legmagasabb a piaci koncentráció, míg a finn élelmiszerárak Európában a legmagasabbak közé tartoznak. A versenyjogi bírságok Finnországban mindig is alacsonyak voltak, ami kérdéseket vet fel azok visszatartó erejével kapcsolatban. A versenypolitika terén sor került néhány újításra, például elfogadták az új versenytörvényt, valamint új jogszabályt alkottak a területhasználat-tervezés és az építés terén. A kormány emellett elkötelezte magát egy, a verseny fokozását szolgáló új program mellett is. A termék- és szolgáltatási piacok versenyjogi keretfeltételeinek további megszilárdítása érdekében ezt a programot haladéktalanul el kell indítani.
(12)

Dániában a munkatermelékenység növekedése az utóbbi évtizedekben lelassult, ennek egyik oka az oktatási rendszer viszonylag gyenge teljesítménye. Annak ellenére, hogy jelentős összegeket fordítanak az oktatásra, Dániában az iskolai oktatás minősége – az OECD nemzetközi tanulói teljesítménymérése (PISA-felmérés) alapján – csupán átlagosnak nevezhető. Továbbá, a hallgatók más tagállamokhoz képest általában később fejezik be tanulmányaikat, és a szakképzési intézményekből lemorzsolódók aránya viszonylag magas. Az ezen a területen jelentkező kihívások megoldása érdekében a kormány új intézkedések egész sorát jelentette be mind a kötelező, mind a középfokú oktatásra vonatkozóan. A 2012. évi költségvetés szociális záradékok közbeszerzési felhívásokba való belefoglalását is támogatja, valamint az olyan intézkedéseket, amelyek a rendelkezésre álló gyakornoki helyek számának növelése érdekében pénzügyileg vonzóvá teszik a magánvállalkozások számára a gyakornoki helyek felkínálását. A gyakornoki helyek számának növelése témája a tripartit tárgyalásoknak és egy tárcaközi bizottság munkájának is.
(15)

Az osztrák pénzügyi szektor különleges kihívásokkal szembesül, mivel az osztrák bankoknak nagy a közép-, kelet- és dél-európai országokkal szembeni kitettsége, és az említett gazdaságokban továbbra is várható az eszközök minőségének romlása. Azon politikai döntéseket megelőzően, melyek hatása a határokon túl is érvényesül, információcserét és koordinációt kell folytatni az érintett országok felügyeleti hatóságaival. A hatóságoknak a továbbiakban is szigorú felügyelet alatt kell tartaniuk és át kell szervezniük az állami támogatásban részesült bankokat, különösen az államosított hitelintézeteket.
(18)

Intenzívebbé kell tenni a versenyt több hálózatos iparágban (villamosenergia-nagykereskedelem, vasúti ágazat), mivel az ezekre az ágazatokra irányuló eddigi reformok csak részleges eredményekkel jártak. A villamosenergia-piac koncentrációja továbbra is a legnagyobb fokú az Unióban. Míg a villamosenergia-piac új szervezéséről szóló törvény (NOME-törvény) pozitív hatást gyakorolt a versenyre, további lépésekre van szükség az alternatív üzemeltetők villamosenergiatermelési-kapacitásokhoz (pl. vízenergiára alapozott villamosenergia-termelés) való hozzáférésének javítására Franciaországban. A vasúti szállítás terén az új vállalkozások piacra lépése továbbra is korlátozott mind az áruszállítás, mind a nemzetközi személyszállítás terén; az áruszállítást illetően továbbra is fennállnak a megkülönböztetéstől mentes piacra lépés technikai akadályai.