A BIZOTTSÁG (EU) 2019/1198 VÉGREHAJTÁSI RENDELETE

(2019. július 12.)

a Kínai Népköztársaságból származó asztali és konyhai kerámiaáruk behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vámnak az (EU) 2016/1036 rendelet 11. cikkének (2) bekezdése szerinti hatályvesztési felülvizsgálatot követő kivetéséről

AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,

tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,

tekintettel az Európai Unióban tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2016. június 8-i (EU) 2016/1036 európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 11. cikke (2) bekezdésére,

mivel:

1. AZ ELJÁRÁS

1.1. Hatályban levő intézkedések

(1) 2013 májusában a 412/2013/EU tanácsi végrehajtási rendelettel (2) a Tanács végleges dömpingellenes vámot vetett ki a Kínai Népköztársaságból (a továbbiakban: Kína) származó asztali és konyhai kerámiaáruk behozatalára. A jelenleg hatályos egyedi dömpingellenes vámok mértéke 13,1 % és 26,1 % közötti. A mintában nem szereplő együttműködő exportáló gyártókra kivetett vám mértéke 17,9 %, minden más vállalat a 36,1 %-os maradékvám hatálya alá tartozik (a továbbiakban: az eredeti intézkedések). Az eredeti intézkedések bevezetéséhez vezető vizsgálat megnevezése a továbbiakban: az eredeti vizsgálat.

1.2. Hatályvesztési felülvizsgálat megindítása

(2) Az eredeti intézkedések közelgő hatályvesztéséről szóló értesítés közzétételét (3) követően az asztali és konyhai kerámiaáruk teljes uniós termelésének 2017-ben több mint 28 %-át képviselő Étkészletek és Dísztermékek Gyártóinak Európai Szövetsége (a továbbiakban: a FEPF vagy a kérelmező) hatályvesztési felülvizsgálat megindítása iránti kérelmet nyújtott be. A kérelmező azzal érvelt, hogy az eredeti intézkedések hatályvesztése valószínűleg a dömping folytatódását és az uniós gazdasági ágazatot ért kár folytatódását vagy megismétlődését eredményezné.

(3) A Bizottság 2018. május 15-én az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett értesítéssel (4) (a továbbiakban: az eljárás megindításáról szóló értesítés) bejelentette az eredeti intézkedésekre vonatkozó, az Európai Unióban tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló 2016. június 8-i (EU) 2016/1036 európai parlamenti és tanácsi rendelet (a továbbiakban: az alaprendelet) (5) 11. cikkének (2) bekezdése szerinti hatályvesztési felülvizsgálat megindítását.

1.3. Vizsgálat

1.3.1. Felülvizsgálati időszak és figyelembe vett időszak

(4) A dömping folytatódására vonatkozó vizsgálat a 2017. április 1. és 2018. március 31. közötti időszakra (a továbbiakban: a felülvizsgálati időszak) terjedt ki. A kár folytatódásának vagy megismétlődésének valószínűségére vonatkozó értékelés szempontjából releváns tendenciák vizsgálata a 2014. január 1-jétől a felülvizsgálati időszak végéig tartó időszakra (a továbbiakban: a figyelembe vett időszak) terjedt ki.

1.3.2. Érdekelt felek

(5) A Bizottság az eljárás megindításáról szóló értesítésben felkérte az érdekelt feleket, hogy vegyenek részt a vizsgálatban. Ennek keretében a Bizottság értesítette a hatályvesztési felülvizsgálat megindításáról a következő feleket: a kérelmezőt, az ismert uniós gyártókat és azok érintett szövetségeit, az ismert kínai exportáló gyártókat, az ismert független uniós importőröket, valamint a kínai hatóságokat.

(6) Valamennyi érdekelt fél felkérést kapott arra, hogy az eljárás megindításáról szóló értesítésben megállapított határidőn belül ismertesse álláspontját, szolgáltasson információt és mindezeket támassza alá bizonyítékokkal. Az érdekelt felek arra is lehetőséget kaptak, hogy írásban meghallgatást kérjenek a Bizottság vizsgálattal megbízott szolgálatai és/vagy a kereskedelmi ügyekben eljáró meghallgató tisztviselő előtt.

(7) A kérelmező által képviselt panaszos uniós gyártók a nevük bizalmas kezelését kérték a Bizottságtól, hogy elkerüljék a kínai helyi hatóságok és/vagy a kínai magánszereplők megtorló intézkedéseinek esetleges kockázatát. Álláspontjuk szerint a panaszosok kilétének felfedése komoly negatív hatással lenne üzleti tevékenységükre és kapcsolatukra kínai partnereikkel, amelyekhez szorosan kötődnek.

(8) A Bizottság megvizsgálta az erre vonatkozó kérelmeket és az ezek alátámasztására nyújtott bizonyítékokat. Arra a következtetésre jutott, hogy valóban vannak a megtorló intézkedések jelentős kockázatára utaló bizonyítékok. Ennek alapján biztosította a panaszos gyártók kilétének bizalmas kezelését (6).

1.3.3. Mintavétel

(9) A Bizottság az eljárás megindításáról szóló értesítésben jelezte, hogy az alaprendelet 17. cikkével összhangban mintavételt végezhet az érdekelt felek körében.

1.3.3.1. Mintavétel az uniós gyártók körében

(10) A Bizottság az eljárás megindításáról szóló értesítésben közölte továbbá, hogy az alaprendelet 17. cikkének (1) bekezdésével összhangban ideiglenesen kiválasztott egy uniós gyártókból álló mintát. Az eljárás megindítása előtt 25 uniós gyártó bocsátotta rendelkezésre a minta kiválasztásához kért információkat és jelezte együttműködési szándékát a Bizottságnak. A Bizottság ennek alapján ideiglenesen egy négy gyártóból álló mintát választott ki, amelyet az uniós gazdasági ágazatra vonatkozóan reprezentatívnak ítélt (7). A kiválasztás a gyártók által a hasonló termékből előállított volumenen, a gyártók méretén és Unión belüli földrajzi elhelyezkedésén, valamint a termékszegmensen alapult. A minta négy uniós gyártót tartalmazott, amelyek minden főbb terméktípust lefednek és négy tagállamban találhatók; közülük kettő kis- és középvállalkozás (kkv) (8). Az előzetes minta a 2017. évi becsült teljes uniós termelés több mint 10 %-át tette ki.

(11) Az előzetes minta összeállítását követően a mintában szereplő gyártók egyike tájékoztatta a Bizottságot, hogy tévesen minősítette magát kkv-nak, miközben valójában nem az. A minta reprezentativitásának megőrzése érdekében a Bizottság további egy kkv felvételével helyesbítette az előzetes mintát (9). Az ennek eredményeként előállt mintában öt uniós gyártó szerepelt, amelyek minden főbb terméktípust lefednek és öt tagállamban találhatók; közülük kettő kis- és középvállalkozás (kkv). (10) A minta az uniós gazdasági ágazat 2017. évi becsült teljes termelésének több mint 10 %-át tette ki.

(12) A könnyűipari és a kézműipari termékek behozatalával és kivitelével foglalkozó kínai kereskedelmi kamara (a továbbiakban: a CCCLA) észrevételezte, hogy az eredeti vizsgálat 20 %-os arányához képest a mintában szereplő vállalatok 10 % felett meghatározott reprezentativitási aránya igen alacsony. A Bizottság megítélése szerint azonban tekintettel az asztali kerámiaáruk ágazatának tagoltságára, valamint arra, hogy a mintában egyaránt szerepelnie kell nagy- és kisvállalkozásoknak, amelyek eltérő terméktípusokat állítanak elő és más-más tagállamban találhatók, a minta arra a legnagyobb reprezentatív eladási mennyiségre terjedt ki, amely a rendelkezésre álló idő alatt észszerűen megvizsgálható.

1.3.3.2. Mintavétel az importőrök körében

(13) A Bizottság – annak érdekében, hogy eldönthesse, szükséges-e a mintavétel, és ha igen, kiválaszthassa a mintát – felkérte a független importőröket, hogy nyújtsák be az eljárás megindításáról szóló értesítésben meghatározott információkat. A Bizottságnál tizenöt importőr jelentkezett, közülük tizenkettő adta meg a kért információkat. A benyújtott válaszok számára tekintettel a Bizottság úgy határozott, hogy korlátozott számú importőrt vizsgál meg, ezért mintát választott ki. Az alaprendelet 17. cikkének (1) bekezdésével összhangban a Bizottság a felülvizsgálat tárgyát képező terméknek a rendelkezésre álló idő alatt észszerűen megvizsgálható legnagyobb uniós reprezentatív behozatali és eladási mennyiségét képviselő két vállalatot választotta ki (11). A mintavételi szakaszban közölt adatok alapján a mintában szereplő vállalatok a felülvizsgálati időszak alatt az érintett termékek behozatalának 2–5 %-át tették ki.

1.3.3.3. Mintavétel a kínai exportáló gyártók körében

(14) A Bizottság – annak érdekében, hogy eldönthesse, szükséges-e a mintavétel, és ha igen, kiválaszthassa a mintát – felkérte az összes ismert kínai exportáló gyártót, hogy nyújtsák be az eljárás megindításáról szóló értesítésben meghatározott információkat. Ezenfelül felkérte a Kínai Népköztársaság Európai Unió mellett működő képviseletét, hogy amennyiben még vannak olyan további exportáló gyártók, amelyek érdeklődést tanúsíthatnak a vizsgálatban való részvétel iránt, nevezze meg azokat, és/vagy vegye fel velük a kapcsolatot.

(15) Ötszázharmincnégy (534) kínai exportáló gyártó vagy gyártói csoport küldte vissza a mintavételi formanyomtatványt és járult hozzá ahhoz, hogy szerepeljen a mintában. Az együttműködő kínai exportáló gyártók együttesen a kínai asztali és konyhai kerámiaáruk uniós értékesítési volumenének mintegy 82 %-át, értékének pedig 76 %-át adták a felülvizsgálati időszak alatt. A kínai exportáló gyártók által szolgáltatott információk elemzését követően a Bizottság úgy határozott, hogy az alaprendelet 17. cikkének (1) bekezdésével összhangban minta használatával az exportáló gyártók észszerű számára korlátozza vizsgálata terjedelmét. 2018. június 29-én (az ügy aktájához fűzött t18.007505. sz. feljegyzés) a Bizottság a felülvizsgálati időszak alatt az Unióba irányuló legnagyobb értékesítési volumen alapján az exportáló gyártók három csoportjából álló mintát választott ki. Az Eurostat adatai szerint a mintában szereplő három vállalatcsoport a felülvizsgálati időszakban az Unióba irányuló teljes kínai export mintegy 8,8 %-át tudhatta magáénak (12).

(16) A CCCLA észrevételezte, hogy az eredeti vizsgálat csaknem 20 %-os arányához képest a mintában szereplő vállalatok reprezentativitása igen alacsony. A Bizottság megítélése szerint azonban az asztali kerámiaáruk ágazatának tagoltságára tekintettel az Unióba irányuló bejelentett exportértékesítésük szempontjából legnagyobb három csoport kiválasztása adta a rendelkezésre álló idő alatt észszerűen megvizsgálható legnagyobb reprezentatív exportmennyiséget.

(17) 2018. július 25-én a mintában szereplő csoportok egyike (13) tájékoztatta a Bizottság szolgálatait arról a döntéséről, hogy visszalép az együttműködéstől, és nem nyújt be kitöltött kérdőívet. Ezt követően az alaprendelet 17. cikkének (4) bekezdésével összhangban a Bizottság úgy határozott, hogy új mintát választ ki további egy csoport felvételével, amely a felülvizsgálati időszak alatt a negyedik legnagyobb uniós értékesítéssel rendelkezett (14).

1.3.4. Kérdőívek és ellenőrző látogatások

(18) A Bizottság kérdőívet küldött a kínai exportáló gyártók mintában szereplő három csoportjának, a kínai kormánynak, a mintában szereplő öt uniós gyártónak, valamint a mintában szereplő két független importőrnek. A Bizottság teljes kitöltött kérdőívet kapott a kínai exportáló gyártók két csoportjától, a mintában szereplő négy uniós gyártótól és a mintában szereplő két importőrtől.

(19) Az egyik kis uniós gyártó tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem tud érdemi választ adni a kérdőívre, ezért visszalépett az együttműködéstől. Az eljárás késői szakaszából adódóan a mintába felvett vállalat nem volt helyettesíthető. A vállalat visszalépése hatással volt a minta reprezentativitására, mivel a szűkített mintában a három nagyvállalat mellett két kkv helyett csak egy szerepelt. A módosított minta azonban az uniós gazdasági ágazat 2017. évi becsült teljes termelésének több mint 10 %-át tette ki, kiterjedt az összes érintett termékszegmensre (a porcelánokra, a kőedényekre és az agyagedényekre), egyaránt magában foglalt nagyvállalatokat és kkv-kat, ugyanakkor a földrajzilag is reprezentatív maradt (négy tagállamot tartalmazott (15)).

(20) A mintába felvett kínai exportáló gyártók egy csoportja erőteljesen hiányos kérdőívet nyújtott be: a belföldi értékesítésre és a költségekre vonatkozó szakaszokat üresen hagyták, így a Bizottság nem kapta meg a vizsgálathoz szükségesnek tartott valamennyi információt. Ennek megfelelően a Bizottság tájékoztatta a csoportot, hogy a csoport tekintetében az alaprendelet 18. cikkében foglaltak szerint a rendelkezésre álló tényekre alapozhatja a megállapításait (16).

(21) A Bizottság minden olyan információt ellenőrzött, amelyet szükségesnek tartott ahhoz, hogy megállapítsa a dömping és a kár folytatódásának a valószínűségét, továbbá az uniós érdeket. A következő érdekelt felek telephelyein került sor ellenőrző látogatásra: a) Kínai exportáló gyártók: — Hunan Hualian China Industry Co., Ltd., Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd. és kapcsolt vállalkozásaik (a továbbiakban: a Hunan Hualian csoport), Hunan tartomány, Kína. — Guangdong Songfa Ceramics Co., Ltd., Chaozhou Lianjun Ceramics Co., Ltd. és kapcsolt vállalkozásaik (a továbbiakban: a Songfa csoport), Kuangtung tartomány, Kína. b) Uniós gyártók: — A mintában szereplő uniós gyártók közül négy telephelyén ellenőrző látogatásra került sor. c) Független importőrök: — Ritzenhoff & Breker GmbH & Co. KG, Bad Driburg, Németország. — Ritzenhoff AG, Marsberg, Németország.

1.3.5. Bizalmas adatkezelés iránti kérés

(22) A (7) preambulumbekezdésben ismertetett, a panaszos uniós gyártók által az eljárás megindítási szakaszában benyújtott kérelméhez hasonlóan a mintában szereplő uniós gyártók – az alaprendelet 19. cikkének (1) bekezdésével összhangban – arra kérték a Bizottságot, hogy kezelje bizalmasan a kilétüket, mert tartanak a vizsgálatban érintett vevőik vagy versenytársaik megtorló intézkedéseitől. A Bizottság a bizalmas adatkezelés iránti kéréseket egyedileg, azok érdeme alapján értékelte. Megállapította, hogy valóban vannak minden esetben arra utaló bizonyítékok, hogy jelentős a veszélye a megtorló intézkedéseknek, ezért elfogadta, hogy e vállalatok neve ne kerüljön nyilvánosságra (17). A Bizottság továbbá úgy ítélte meg, hogy nem lenne helyénvaló nyilvánosan megnevezni azt az öt tagállamot, amelyben a mintában szereplő vállalatok találhatók, mivel ezáltal az érintett vállalatok is óhatatlanul azonosíthatóvá válnának.

(23) A CCCLA a végső nyilvánosságra hozatalt megelőzően és azt követően egyaránt azt állította, hogy mivel a mintában szereplő uniós gyártók neve nem nyilvános, súlyosan sérül a többi érdekelt fél védelemhez való joga. Először is a szervezet szerint nem kapott tájékoztatást az uniós gyártók és az azonos ágazathoz tartozó kínai vállalatok közötti kapcsolatokról. Az ügy aktájához fűzött feljegyzésben azonban, amelyben értékeli az uniós gyártók által benyújtott bizonyítékokat, a Bizottság megjelölte azokat a kínai vállalatokkal fennálló kapcsolatokat, amelyeket veszélyeztethet az uniós gyártók kilétének nyilvánosságra hozatala (18). Másodszor: a CCCLA bírálata szerint az anonimitás akadályozza abban, hogy érdemi észrevételeket nyújtsanak be a minta reprezentativitására vonatkozóan, abban, hogy eldönthessék, hogy a mintában szereplő vállalat márkás vagy nem márkás termékeket gyárt-e, továbbá abban, hogy ellenőrizhessék a Bizottság kárra vonatkozó ténymegállapításainak helyességét.

(24) A Bíróság ítélkezési gyakorlata szerint a védelemhez való jog védelmét szükség esetén össze kell egyeztetni a bizalmas adatkezelés elvével, amelyet az alaprendelet 19. cikke kifejezetten kimond (19). Ez az összeegyeztetés lehetővé teszi nem bizalmas jellegű összefoglalók átadását (például értéktartományok és/vagy relatív mennyiségek formájában) azokban az esetekben, amikor ez a tájékoztatás nem eredményezi az üzleti titok felfedését, ez a lehetőség azonban nem abszolút.

(25) Ezt az elvet követve a Bizottság a jelenlegi vizsgálat során gondoskodott arról, hogy az érdekelt felek általi betekintésre rendelkezésre bocsátott akták alapján valamennyi lényeges kérdés ellenőrizhető és kezelhető legyen. Az aktákban feljegyzések találhatók a minta kiválasztásáról és reprezentativitásáról, a mintában szereplő uniós gyártók értéktartományokat és/vagy relatív mennyiségeket tartalmazó nyílt beadványairól, valamint az említett vállalatokkal és azok képviselőivel folytatott egyéb releváns kommunikációról, például a mintában szereplő egyes vállalatok által előállított márkás termékek százalékos arányáról. A mintában szereplő vállalatok kiválasztásakor, valamint a kárra vonatkozó ténymegállapítások megfogalmazásakor a Bizottság kizárólag azokat az információkat használta fel, amelyek nyílt változatát az érdekelt felek részére nyilvánosságra hozta. E vállalatok nevének nyilvánosságra hozatala esetén ezért az érdekelt felek nem jutottak volna olyan további információkhoz, amelyek relevánsak lennének a Bizottság által tett ténymegállapítások helyességének ellenőrzése szempontjából. Ezért a Bizottság úgy ítélte meg, hogy a nyilvánosságra hozott dokumentumok útján az érdekelt felek rendelkezésére bocsátott információk elegendő mértékben biztosítják az érdekelt felek védelemhez való jogát, ugyanakkor az uniós gyártók nevének nyilvánosságra hozatala valószínűleg helyrehozhatatlan és aránytalan gazdasági kárt okozott volna a számukra. A Bizottság ezért elutasította ezt az állítást.

1.3.6. Az alaprendelet 2. cikkének (6a) bekezdése szerinti eljárás a rendes érték megállapításához

(26) Mivel a vizsgálat megindításakor elegendő arra utaló bizonyíték állt rendelkezésre, hogy az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének b) pontja értelmében jelentős torzulások állnak fenn Kínában, a Bizottság helyénvalónak ítélte, hogy a vizsgálatot az alaprendelet 2. cikkének (6a) bekezdése alapján indítsa meg.

(27) Következésképpen a 2. cikk (6a) bekezdésének alkalmazásához szükséges adatok összeggyűjtése érdekében a Bizottság az eljárás megindításáról szóló értesítésben felkérte az ismert kínai gyártókat, hogy bocsássák rendelkezésre az értesítés III. mellékletében a felülvizsgálat tárgyát képező termék előállításához felhasznált alapanyagokra vonatkozóan kért információkat. A mintavételi választ visszaküldő két gyártó benyújtotta a III. mellékletben kért információkat is.

(28) Az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének b) pontja értelmében vett vélt jelentős torzulásokra irányuló vizsgálatához szükségesnek tartott információk összegyűjtése érdekében a Bizottság emellett kérdőívet küldött a kínai kormánynak is. A kérdőív útján a kínai kormány lehetőséget kapott arra, hogy kifejtse álláspontját a kérelmező által benyújtott kérelemmel, a jelentős torzulások fennállására vonatkozóan rendelkezésre álló egyéb bizonyítékokkal, így különösen a jelentéssel, valamint azzal kapcsolatban, hogy a szóban forgó ügyben helyénvaló-e az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének alkalmazása. A felkérésre nem érkezett válasz.

(29) Az eljárás megindításáról szóló értesítésben a Bizottság felkérte továbbá az érdekelt feleket, hogy az értesítésnek az Európai Unió Hivatalos Lapjában való közzétételétől számított 37 napon belül ismertessék álláspontjukat és szolgáltassanak információkat az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdése alkalmazásának helyénvalóságát illetően, és mindezt támasszák alá bizonyítékokkal.

(30) Az eljárás megindításáról szóló értesítésben a Bizottság jelezte továbbá hogy a rendelkezésére álló bizonyítékokra tekintettel az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének a) pontja szerint megfelelő reprezentatív országot kiválasztása lehet szükséges ahhoz, hogy a rendes értéket torzulástól mentes árak, illetve referenciaértékek alapján határozhassa meg.

(31) 2018. július 18-án a Bizottság közzétette az aktához fűzött első feljegyzést (20) (a továbbiakban: a 2018. július 18-i feljegyzés), amelyben az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdése e) pontja második franciabekezdésének megfelelően az érdekelt felek állásfoglalását kérte azon releváns forrásokkal kapcsolatban, amelyeket felhasználhat a rendes érték meghatározásához. Az eljárás megindításáról szóló értesítés III. mellékletére kapott válaszok alapján a Bizottság teljes körűen – többek között az alapanyagokra, az energiára és a munkaerőre is kiterjedően – felsorolta azokat a termelési tényezőket, amelyeket az exportáló gyártók felhasználnak az asztali és konyhai kerámiaáruk előállításához. Ezenkívül a torzulástól mentes árak, illetve referenciaértékek megválasztására vonatkozó szempontok alapján a Bizottság a következő három lehetséges reprezentatív országot jelölte meg: Brazíliát, Thaiföldet és Törökországot.

(32) A Bizottság lehetőséget biztosított az érdekelt feleknek észrevételeik megtételére. Észrevételek a CCCLA-tól és a kérelmezőtől érkeztek a Bizottsághoz.

(33) A Bizottság az érdekelt felektől kapott észrevételekre a rendes érték megállapításához felhasznált forrásokra vonatkozó második, 2018. október 9-i feljegyzésben (21) reagált (a továbbiakban: a 2018. október 9-i feljegyzés). A 2018. október 9-i feljegyzésben a Bizottság megállapította továbbá a termelési tényezők jegyzékét, és arra a következtetésre jutott, hogy az adott szakaszban Törökország tekinthető a leginkább megfelelő reprezentatív országnak az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdése a) pontjának első franciabekezdése alapján. A Bizottság felkérte az érdekelt feleket, hogy tegyenek észrevételt ezzel kapcsolatban. Észrevételek a CCCLA-tól és a kérelmezőtől érkeztek a Bizottsághoz. Ez a rendelet az alábbi 3.2.3. szakaszban reagál ezekre az észrevételekre.

1.3.7. Az eljárás további menete

(34) 2019. április 26-án a Bizottság nyilvánosságra hozta azokat a lényeges tényeket és szempontokat, amelyek alapján fenn kívánja tartani a dömpingellenes vámokat (a továbbiakban: végső nyilvánosságra hozatal). A Bizottság a felek számára 20 napos időszakot biztosított a tájékoztatással kapcsolatos észrevételeik megtételére. A CCCLA kérésére 2019. május 17-én nyilvános meghallgatásra került sor.

(35) A Bizottság megfontolta és indokolt esetben figyelembe vette az érdekelt felek által benyújtott észrevételeket.

2. AZ ÉRINTETT TERMÉK ÉS A HASONLÓ TERMÉK

2.1. Az érintett termék

(36) Az érintett termék azonos az eredeti vizsgálattal érintett termékkel, tehát a Kínai Népköztársaságból származó, jelenleg az ex 6911 10 00, ex 6912 00 21, ex 6912 00 23, ex 6912 00 25 és ex 6912 00 29 KN-kódok (TARIC-kódok: 6911100090, 6912002111, 6912002191, 6912002310, 6912002510 és 6912002910) alá tartozó asztali és konyhai kerámiaáruk, kivéve a kerámia fűszerdarálókat és a kerámiadaráló részeit, a kerámia kávédarálókat, a kerámia késélezőket, a kerámia élezőket, a kerámiából készült, vágáshoz, őrléshez, reszeléshez, szeleteléshez, kaparáshoz és hámozáshoz használt konyhai eszközöket, valamint a pizza vagy kenyér sütéséhez használt kordierit kerámia pizzaköveket (a továbbiakban: az érintett termék).

(37) Az asztali és konyhai kerámiaáruk készülhetnek porcelánból (ezen belül kínai porcelánból vagy csontporcelánból is), közönséges agyagból, kőből, kerámiából vagy fazekasművészeti anyagokból, illetve más anyagokból. A kerámia végterméket a fő nyersanyagok, például az agyag, a kaolin, a földpát és a kvarc típusa és összetétele határozza meg.

(38) Az asztali és konyhai kerámiaáruk a kereskedelmi forgalomban rengeteg különböző formában kaphatók, amelyek az idők során változtak. A legkülönbözőbb helyeken használatosak, pl. a háztartásban, szállodákban, éttermekben és ápolási intézményekben, és elsődleges rendeltetésük szerint élelmiszerekkel kerülnek érintkezésbe.

2.2. A hasonló termék

(39) Az eredeti vizsgálat megállapította, hogy az uniós gazdasági ágazat által az Unión belül gyártott és értékesített asztali és konyhai kerámiaáruk, a Kínában belföldi értékesítésre gyártott asztali kerámiaáruk, valamint a Kínából az Unióba importált asztali és konyhai kerámiaáruk ugyanazokkal az alapvető fizikai és kémiai tulajdonságokkal rendelkeznek, és végfelhasználásuk is azonos. Ezért ezeket az alaprendelet 1. cikkének (4) bekezdése értelmében hasonló termékeknek kell tekinteni.

3. A DÖMPING FOLYTATÓDÁSÁNAK VALÓSZÍNŰSÉGE

(40) Az alaprendelet 11. cikke (2) bekezdésének megfelelően a Bizottság megvizsgálta, hogy valószínűsíthető-e, hogy a hatályban lévő intézkedések hatályvesztése a Kínából érkező dömping folytatódásával járna.

3.1. Együttműködés a mintában szereplő vállalatok részéről

(41) Az Eurostat adatai alapján a felülvizsgálati időszak alatt Kína 376 421 tonna asztali és konyhai kerámiaárut exportált az Unióba, összesen 671 978 000 EUR értékben. Ugyanerre az időszakra vonatkozóan az együttműködő kínai exportáló gyártók bejelentett exportmennyisége és exportjuk értéke 292 866 tonna és 484 020 950 EUR volt, ami 78 %-os, illetve 72 %-os részesedésnek felelt meg. Egy olyan tagolt ágazatban, mint az asztali kerámiaáruké, ez magas szintű együttműködésnek tekinthető.

(42) A mintában szereplő négy csoport egyike kitöltött kérdőív benyújtása nélkül visszalépett az együttműködéstől, egy másik csoport pedig erőteljesen hiányos kérdőívet nyújtott be, amelyből a Bizottság nem kapta meg a szükségesnek tartott valamennyi információt. Ezenfelül a mintában szereplő harmadik csoport az ellenőrző látogatás során úgy döntött, hogy visszalép az együttműködéstől (22). Ennek a csoportnak az ellenőrzése során a Bizottság megállapította, hogy a kérdőívre adott válaszokban szolgáltatott adatok az azokat alátámasztó bizonyítékok hiányában nem ellenőrizhetők megfelelően. Így különösen a vállalat nem nyújtott be dokumentációt a termelési output igazolására, sem pedig a nyersanyagoknak, illetve a késztermékeknek a felülvizsgálati időszak alatti szállításával kapcsolatos dokumentációt. Bizonyos elektronikus dokumentumok – például a felülvizsgálati időszak alatti szállítási ügyletekhez kapcsolódó megrendelések és beszerzési szerződések – ugyancsak nem álltak rendelkezésre a vállalat telephelyén. Ezenkívül legalább egy ügylet esetében a benyújtott dokumentáció nem felelt meg a Bizottság által a vállalat beszállítójától kapott és ellenőrzött információknak, illetve dokumentációnak. A fenti megállapítások alátámasztják azt a következtetést, hogy a benyújtott információk nem voltak megbízhatók, továbbá, hogy a felülvizsgálati időszak alatti uniós exportértékesítés kapcsán a termelésre és az eredetre vonatkozóan tett nyilatkozatok részben valótlanok voltak.

(43) Így a mintában szereplő négy csoport közül három a kezdeti megállapodás ellenére végül nem működött együtt a vizsgálat során. A Bizottság tájékoztatta a szóban forgó vállalatokat és a kínai hatóságokat (23), hogy az alaprendelet 18. cikkével összhangban a rendelkezésre álló tényekre alapozhatja a dömping folytatódásával és/vagy megismétlődésével kapcsolatos megállapításait.

3.2. Dömping a felülvizsgálati időszak alatt

3.2.1. Rendes érték

(44) Az alaprendelet 2. cikkének (1) bekezdése szerint „[a] rendes érték rendszerint az exportáló országban a független vevők által a szokásos kereskedelmi forgalom keretében ténylegesen fizetett vagy fizetendő árakon alapszik.”

(45) Az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének a) pontja szerint azonban „[a]bban az esetben, ha […] megállapítást nyer, hogy az exportáló országban fennálló, b) pont szerinti jelentős torzulások következtében nem helyénvaló az exportáló országbeli belföldi árak és költségek alkalmazása, a rendes értéket a torzulásoktól mentes árakat vagy referenciaértékeket tükröző előállítási és értékesítési költségek alapján kell képezni”, továbbá annak „tartalmaznia kell az igazgatási, értékesítési és általános költségek, valamint a nyereség torzulástól mentes és észszerű összegét” (az igazgatási, értékesítési és általános költségek a továbbiakban: SGA-költségek).

(46) Az alábbiakban bővebben kifejtett módon a Bizottság a jelenlegi vizsgálatban arra a következtetésre jutott, hogy a rendelkezésre álló bizonyítékok alapján helyénvaló az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének alkalmazása.

3.2.2. Jelentős torzulások fennállása

3.2.2.1. Bevezetés

(47) Az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének b) pontjában foglalt meghatározás szerint „[j]elentős torzulások azok a torzulások, amelyek akkor következnek be, ha a jelentett árak vagy költségek – a nyersanyag- és energiaköltségeket is beleértve – jelentős kormányzati beavatkozás hatására nem szabadpiaci erőviszonyok eredményei. A jelentős torzulások fennállásának értékelése során – többek között – figyelembe kell venni az alábbiak közül egy vagy több elem lehetséges hatását: — a kérdéses piacot jelentős mértékben olyan vállalkozások szolgálják ki, amelyek az exportáló ország hatóságainak tulajdonában vannak, ellenőrzése vagy szakpolitikai felügyelete vagy irányítása alatt állnak, — az állami jelenlét a vállalatokban lehetővé teszi az állam számára, hogy befolyást gyakoroljon az árak és a költségek tekintetében, — a belföldi beszállítókat előnyben részesítő vagy a szabadpiaci erőviszonyokat más módon befolyásoló közpolitikák vagy intézkedések, — a csődjogi, társasági jogi és ingatlanjogi szabályozás hiánya, diszkriminatív alkalmazása vagy nem megfelelő érvényesítése, — a bérköltségek torzult volta, — közpolitikai célokat megvalósító vagy az államtól más tekintetben nem függetlenül tevékenykedő intézmények által nyújtott finanszírozás vehető igénybe.”

(48) Az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének b) pontja szerint azt, hogy fennállnak-e a 2. cikk (6a) bekezdésének a) pontja értelmében vett jelentős torzulások, többek között az előbbi rendelkezésben nem teljes körűen felsorolt elemek figyelembevételével kell értékelni. Az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének b) pontja értelmében a jelentős torzulások fennállásának értékelése során figyelembe kell venni ezek közül egy vagy több elem lehetséges hatását az érintett terméket exportáló országban érvényes árakra és költségekre. Mivel a felsorolás nem együttesen teljesítendő feltételeket tartalmaz, valójában nem szükséges mindegyik elemet figyelembe venni a jelentős torzulások megállapításához. Ezenkívül egy vagy több felsorolt elem megléte ugyanazon ténybeli körülmények alapján igazolható. A 2. cikk (6a) bekezdésének a) pontja szerinti jelentős torzulásokra vonatkozó következtetést azonban az összes rendelkezésre álló bizonyíték alapján kell meghozni.A torzulások fennállásának átfogó értékelésekor figyelembe vehető az exportáló ország általános háttere és helyzete is, különösen mivel a Kína alkotmányát és teljes jogrendszerét megalapozó „szocialista piacgazdaság” eszméje kiterjedt hatásköröket biztosít a kormánynak a gazdasági beavatkozásra, amelynek révén az árak és a költségek nem a szabadpiaci erőviszonyoknak megfelelően alakulnak.

(49) Az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének c) pontja úgy rendelkezik, hogy „[a]mennyiben a Bizottság megalapozott jelzésekkel rendelkezik a b) pontban említettek szerinti torzulások egy adott országban vagy az ország egy adott ágazatában való fennállásáról, és amennyiben az e rendelet eredményes alkalmazása szempontjából helyénvaló, a Bizottságnak jelentést kell készítenie, nyilvánosságra hoznia és rendszeresesen frissítenie, amelyben leírja a b) pontban említett piaci körülményeket az adott országban vagy ágazatban”.

(50) Erre vonatkozóan a Bizottság előzőleg piacvédelmi vizsgálatok céljára bizottsági szolgálati munkadokumentumot állított össze a Kínai Népköztársaság gazdaságának jelentős torzulásairól (a továbbiakban: a jelentés). A jelentés rámutatott a gazdaság számos szintjén meglévő számottevő kormányzati beavatkozásokra, többek között a termelés számos kulcsfontosságú tényezőjét (például a földterületeket, az energiát, a tőkét, a nyersanyagokat és a munkaerőt), valamint egyes ágazatokat (például a kerámiaágazatot) érintő konkrét torzulásokra. A megindítási szakaszban a jelentés bekerült a vizsgálat iratai közé. A kérelem a jelentést kiegészítő releváns bizonyítékokat is tartalmazott.

(51) A kérelem a jelentést kiegészítve alátámasztotta továbbá a 2. cikk (6a) bekezdésének b) pontja szerinti, fent említett jelentős torzulásokra vonatkozó állításokat.

(52) Először is a kérelmező a kérelem 3.B.i. szakaszában hivatkozott a jelentésnek a Kínában fennálló jelentős torzulásokra vonatkozó megállapításaira. A kérelmező a kérelméhez csatolt külön dokumentummal (a továbbiakban: „THINK!DESK-jelentés”) is kiegészítette ezt az információt (24).

(53) A fenti dokumentumok alapján a kérelmező azt állította, hogy torzulások állnak fenn egyes termelési tényezők tekintetében. Ezenkívül a kérelmező azt állította, hogy kapcsolatok léteznek a kínai politikai döntéshozók, valamint az asztali és konyhai árut gyártó vállalatok „viszonylag nagy létszámúnak” minősíthető igazgatósága között.

(54) A kérelmező kérelme emellett példákkal támasztja alá azt, hogy az asztali és konyhai áruk gyártói az elmúlt években jelentős állami támogatásban részesültek. A THINK!DESK-jelentés rávilágít a kínai hatóságok által a kerámiaágazatnak nyújtott pénzbeli ellenszolgáltatásokra, valamint az ágazatot támogató intézkedésekre. Ezenkívül a fenti jelentés olyan gazdaságpolitika meglétét említi, amelynek célja az innovatív kapacitások növelése és a technológia fejlesztése a kerámiaágazatban. E tekintetben megemlít bizonyos pénzügyi támogató intézkedéseket, amelyeket a kormányok az igazgatás minden szintjén végrehajtanak (25).

(55) Egyéb támogató intézkedések mellett a kérelmező bizonyította az állami exporttámogatás meglétét, amely HÉA-visszatérítés vagy az állami tulajdonú China Export & Credit Insurance Corporation (a továbbiakban: Sinosure) által nyújtott exporthitel-biztosítás formájában valósul meg, és amelynek révén a kínai kerámiaáru-gyártók előnyre tettek szert (26). A THINK!DESK-jelentés továbbá megerősíti, hogy a kerámiaágazat helyi gazdaságok számára képviselt jelentősége miatt a regionális önkormányzatok erőteljes pénzügyi és nem pénzügyi támogatást nyújtanak az ágazatnak (27). Emellett a vállalkozások a forgalomba hozatal, valamint a szabadalmi és védjegyoltalom kapcsán is részesültek pénzügyi támogatásban (28).

(56) A kérelmező a jelentésre és a THINK!DESK-jelentésre támaszkodva fogalmazta meg állítását az állam jelenlegi domináns szerepéről a kínai gazdaságban, és jutott arra a következtetésre, hogy az asztali és konyhai kerámiaáruk ágazatában jelentős piaci torzulások állnak fenn.

(57) A Bizottság megvizsgálta, hogy az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének b) pontja értelmében fennálló jelentős torzulások következtében helyénvaló-e a Kínában érvényes belföldi árak és költségek alkalmazása. A Bizottság ezt a vizsgálat irataiban rendelkezésre álló bizonyítékok, ezen belül a nyilvánosan hozzáférhető forrásokra támaszkodó jelentésben foglalt bizonyítékok alapján végezte el. Az elemzés kiterjedt a kínai gazdaság egészében végrehajtott jelentős kormányzati beavatkozások vizsgálatára, valamint a felülvizsgálat tárgyát képező termék szempontjából releváns ágazat konkrét piaci helyzetére.

(58) Az eljárás megindításáról szóló értesítés 5.2.2. szakasza alapján, valamint az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének c) pontjával összhangban az érdekelt felek lehetőséget kaptak arra, hogy megcáfolják a vizsgálat megindításakor a vizsgálat irataiban foglalt, a jelentős torzulások fennállására utaló bizonyítékokat, észrevételt tegyenek azokkal kapcsolatban, vagy kiegészítsék azokat. Az exportáló gyártók egyike sem élt a felkínált lehetőséggel. Az exportáló gyártók ezenfelül az exportáló gyártóknak szóló kérdőív keretében kifejezett felkérést kaptak arra, hogy amennyiben a megítélésük szerint költségeik részben vagy egészben jelentős torzulástól mentesek, fogalmazzák meg az erre vonatkozó állításokat, és azokat bizonyítékokkal támasszák alá. Az exportáló gyártók egyike állította azt, hogy nyersanyagárai torzulástól mentesek. A helyszínen azonban az ellenőrzést megelőző kifejezett kérés ellenére sem adott át az állítást alátámasztó bizonyítékot. Az exportáló gyártó ezenfelül a (42) preambulumbekezdésben kifejtett módon az együttműködéstől is visszalépett.

(59) A nyilvánosságra hozatalt követően a CCCLA azt állította, hogy a WTO dömpingellenes megállapodása nem rendelkezik az országjelentés észrevételezésének eljárási lépéseiről. A Bizottság megjegyezte, hogy az állítás az új módszertan WTO-előírásoknak való megfelelésére vonatkozóan megfogalmazott álláspontjához kapcsolódik, amellyel a (126) és (127) preambulumbekezdés foglalkozik. A Bizottság ezért elutasította az állítást.

(60) A nyilvánosságra hozatalt követően a CCCLA azt állította továbbá, hogy a kínai exportáló gyártók a vizsgálat egyik szakaszában sem kaptak érdemi lehetőséget annak bizonyítására, hogy egyedileg nem érintették őket a jelentésben és a THINK!DESK-jelentésben említett jelentős torzulások. A CCCLA azt is állította, hogy az új uniós dömpingellenes módszertan (a 2017. december 12-i (EU) 2017/2321 európai parlamenti és tanácsi rendelet) szerint az egyedi exportőrnek már nincs lehetősége annak bizonyítására, hogy az egész országra állítólagosan jellemző helyzettől elkülönítetten kezelhető, szemben a Kínára az alaprendelet előző változata 2. cikkének (7) bekezdése szerint alkalmazandó módszertannal, amely az egyes exportőrök számára megfelelő igazolás mellett lehetővé tette a piacgazdasági elbánást. A CCCLA ennek megfelelően azt állította, hogy a Bizottság megsértette a gondos ügyintézés, a jogszerű eljárás, valamint a védelemhez való jog elveit a szervezet és az összes kínai exportőr tekintetében, továbbá megsértette az Európai Unió Alapjogi Chartájának 41. cikkét is.

(61) A Bizottság emlékeztet arra, hogy a gondos ügyintézés elvét, amennyiben az konkrét jog, például az Európai Unió Alapjogi Chartájának 41. cikkében foglalt rendelkezések szerint az ügyek pártatlanul, méltányosan és észszerű időn belül történő intézéséhez való jog formájában jut kifejezésre, uniós jogi normának kell tekinteni, amelynek célja, hogy az egyéneket meghatározott jogokkal ruházza fel. Az ítélkezési gyakorlat szerint a gondos ügyintézés elve önmagában nem ruház jogokat a magánszemélyekre – kivéve, ha meghatározott jogokat nevesít (29). E tekintetben megjegyzést érdemel, hogy a CCCLA állításaival szemben a hatályvesztési felülvizsgálat során minden fél lehetőséget kapott arra, hogy észrevételt tegyen a jelentős torzulások fennállásával, az érintett termékkel való összefüggéssel, valamint mindennek az üzleti tevékenységére gyakorolt hatásával kapcsolatban. Az exportáló gyártóknak lehetőségük volt arra, hogy kitöltsék a kérdőív F-5. szakaszát. Egy exportáló gyártó megkísérelhette volna bizonyítékokkal alátámasztani azt az állítását, hogy nyersanyagköltségei torzulástól mentesek voltak. Az (58) preambulumbekezdésben említett módon a lehetőséggel e felek egyike sem élt. Az érdekelt felek ennélfogva az érintett exportáló gyártók esetében jelentős torzulások fennállására vonatkozó állításukkal összefüggésben nem hivatkozhatnak a gondos ügyintézés az Európai Unió Alapjogi Chartájának 41. cikkében rögzített elvére. Ezenkívül a dömpingellenes jogszabályok különféle változatainak elvont összevetésén alapuló elméleti okfejtések a Charta 41. cikkével összefüggésben nem relevánsak, mivel a Bizottságot a jog szerint a hatályos jogszabályi rendelkezések kötik. Ezzel együtt a Bizottság felhívja a figyelmet arra is, hogy az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdése a) pontja második alpontjának harmadik franciabekezdése szerint a számtanilag képzett rendes érték megállapítása során az exportőrök belföldi költségei „csak abban az esetben alkalmazhatók, ha pontos és megfelelő bizonyítékok alapján egyértelműen megállapítható, hogy azok torzulástól mentesek”. Ez azt jelenti, hogy e követelmény teljesülése esetén egy adott exportáló gyártó egyedi helyzete figyelembe vehető annak érdekében, hogy a rendes érték megállapítása saját költségei alapján történjen. Mindenesetre a Bizottság emlékeztet arra, hogy a CCCLA nem hivatkozhat olyan eljárási jogra, amely közvetlenül és hátrányosan nem érinti, így nem alapozhat igényt olyan konkrét jogok megsértésére, amelyek csak a tagjait érintik közvetlenül.

(62) A Bizottság ezért elutasította a Charta 41. cikkének megsértésére vonatkozó állítást.

3.2.2.2. A Kínában érvényes belföldi árakat és költségeket érintő jelentős torzulások

(63) A kínai gazdasági rendszer alapja az ún. „szocialista piacgazdaság” eszméje. A kínai alkotmányban rögzített gondolat meghatározza Kína gazdaságirányítását. Alapelve, hogy „a termelőeszközök a szocialista állam, vagyis a nép egésze, valamint a dolgozó emberek kollektív tulajdonában vannak”. E felfogás szerint az állami tulajdonú gazdaság „a nemzetgazdaság vezető ereje”, az állam feladata pedig, hogy „biztosítsa annak konszolidációját és növekedését”. (30) Ebből eredően a kínai gazdaság általános berendezkedése nemcsak hogy megengedi, de kifejezetten meg is követeli a számottevő kormányzati beavatkozásokat. Az állami tulajdon magántulajdon feletti felsőbbrendűségének eszméje áthatja a teljes jogrendszert, és valamennyi alapvető jogszabályban általános elvként hangsúlyozott elemként jelenik meg. Ennek ékes példája a kínai ingatlantörvény, amely a szocializmus kezdeti stádiumára hivatkozva az államot olyan alapvető gazdasági rendszer fenntartásával bízza meg, amelyben uralkodó szerepet játszik az állami tulajdon. A szabályozás megtűri az egyéb tulajdoni formákat is: a törvény engedi az állami tulajdonnal párhuzamos fejlődésüket (31).

(64) Ezenkívül a kínai jog szerint a kínai szocialista piacgazdaság fejlesztése a Kínai Kommunista Párt (KKP) vezetésével történik. A kínai állam és a KKP struktúrái minden szinten – jogi, intézményi és személyi szinten is – egymásba fonódva olyan felépítményt alkotnak, amelyben a KKP és az állam szerepei nem különböztethetők meg. A kínai alkotmány 2018. márciusi módosítását követően az alkotmány 1. cikkében való megerősítés révén még hangsúlyosabbá vált a KKP vezető szerepe. A meglévő első mondatot – „[a] szocialista rendszer a Kínai Népköztársaság alaprendszere” – követően a rendelkezés következő mondattal egészült ki: „[a] kínai jellemzőkkel bíró szocializmus meghatározó eleme a Kínai Kommunista Párt vezető szerepe.” (32) Ez szemlélteti a KKP vitán felül álló és egyre kiterjedtebb ellenőrzését Kína gazdasági rendszere felett. A kínai rendszertől elválaszthatatlan vezető szerep és ellenőrzés jelentős mértékben túllépi az olyan országokban szokásos mértéket, ahol a kormányok általános makrogazdasági irányítást gyakorolnak, amelynek keretein belül a szabadpiaci erőviszonyok érvényesülnek.

(65) A kínai állam intervencionista gazdaságpolitikát követve valósítja meg a céljait, amelyek inkább a KKP politikai programjának felelnek meg, és nem a szabadpiacon uralkodó gazdasági viszonyokat tükrözik (33). A kínai hatóságok által alkalmazott intervencionista gazdaságpolitikai eszközök sokrétűek: kiterjednek az ipartervezésre, a pénzügyi rendszerre, valamint a szabályozási környezet szintjére.

(66) Először is az általános igazgatási ellenőrzés szintjén a kínai gazdaság irányát az ipartervezés összetett rendszere határozza meg, amely kihat az országban zajló valamennyi gazdasági tevékenységre. E tervek összessége az ágazatok és horizontális szakpolitikák átfogó és összetett mátrixára kiterjedően a kormányzat mindén szintjén megjelenik. A tartományi szintű tervek részletesek, míg a nemzeti tervek általánosabb célokat határoznak meg. A tervek emellett meghatározzák az adott ágazatok támogatását szolgáló eszközöket, valamint a célkitűzések megvalósításának határidejét is. Egyes tervek jelenleg is konkrét kimeneti célokat rögzítenek, ami a korábbi tervezési ciklusok általános jellemzője volt. A tervek alapján a kormányzati prioritásoknak megfelelően egyedi ipari ágazatokat és/vagy projekteket választanak ki pozitív vagy negatív prioritásként, amelyekhez konkrét fejlesztési célokat rendelnek (ipari korszerűsítés, nemzetközi terjeszkedés stb.). A gazdasági szereplőknek – a magán- és állami tulajdonban lévőknek egyaránt – gyakorlatilag a tervrendszer által megszabott realitáshoz kell igazítaniuk üzleti tevékenységüket. Ez nem csupán a tervek kötelező jellege miatt van így, hanem azért is, mert az illetékes kínai hatóságok a kormányzat valamennyi szintjén a tervek szerint járnak el, és hatáskörüket ennek megfelelően gyakorolva kényszerítik a gazdasági szereplőket a tervekben lefektetett prioritások betartására (lásd még az alábbi 3.2.2.5. szakaszt) (34).

(67) Másodszor: a pénzügyi erőforrások elosztásának szintjén Kína pénzügyi rendszerét az állami tulajdonú kereskedelmi bankok uralják. Hitelezési politikájuk kialakításakor és végrehajtásakor e bankoknak a kormányzat iparpolitikai célkitűzéseihez kell igazodniuk ahelyett, hogy elsődlegesen az adott projekt gazdasági megalapozottságát értékelnék (lásd még az alábbi 3.2.2.8. szakaszt) (35). Ugyanez mondható el a kínai pénzügyi rendszer egyéb elemeiről, pl. a részvény- és kötvénypiacokról, a magántőkepiacokról stb. is. A pénzügyi rendszer e bankszektoron kívüli részeinek intézményi berendezkedése és tevékenysége nem a pénzügyi piacok hatékony működését szolgálja, hanem az állam és a KKP számára biztosítja az ellenőrzés és a beavatkozás lehetőségét (36).

(68) Harmadszor: a szabályozási környezet szintjén a gazdaságra irányuló állam beavatkozások sokféle formát öltenek. Például a közbeszerzési szabályokat rendszeresen használják fel a gazdasági hatékonyságtól eltérő szakpolitikai célok érdekében, ami akadályozza a piacközpontú elvek érvényesülését e téren. A vonatkozó jogszabály kifejezetten arról rendelkezik, hogy a közbeszerzések lebonyolításával az állami politikai intézkedések keretében kitűzött célok megvalósulását kell elősegíteni. Az viszont, hogy e célok jellege továbbra sem meghatározott, széles körű mérlegelési jogkört biztosít a döntéshozó szervek számára (37). Ugyanígy a beruházások terén a kínai kormány jelentős mértékben ellenőrzi és befolyásolja mind az állami, mind a magánberuházások rendeltetését és nagyságrendjét. A beruházások átvilágítása, valamint a beruházásokhoz kapcsolódó különféle ösztönzők, korlátozások és tilalmak fontos hatósági eszközök az iparpolitikai célok támogatásában, például a kulcságazatok feletti állami ellenőrzés fenntartásában, valamint a belföldi ipar megerősítésében (38).

(69) Összefoglalva: a kínai gazdasági modell olyan alaptételekre épül, amelyek biztosítják és ösztönzik a sokrétű kormányzati beavatkozást. Az ilyen jelentős mértékű kormányzati beavatkozások ellentétesek a piaci erőviszonyok szabad érvényesülésével, ennélfogva torzulásokhoz vezetnek az erőforrások piaci elveknek megfelelő elosztásához képest (39).

3.2.2.3. Jelentős torzulások az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdése b) pontjának első franciabekezdése szerint: a kérdéses piacot jelentős mértékben olyan vállalkozások szolgálják ki, amelyek az exportáló ország hatóságainak tulajdonában vannak, ellenőrzése vagy szakpolitikai felügyelete vagy irányítása alatt állnak

(70) Kínában az állam tulajdonában, ellenőrzése és/vagy szakpolitikai felügyelete vagy irányítása alatt működő vállalkozások a gazdaság alapvető részét képezik.

(71) Az állami tulajdon kapcsán elmondható, hogy mivel Kínában jelentős mértékben tagolt az asztali és konyhai kerámiaáruk ágazata, nehéz általános következtetéseket levonni az ágazatot jellemző tulajdonosi viszonyokról. Kérelmében a kérelmező kilenc tőzsdei társaságot vizsgált meg, amelyek viszonylag nagy konyhai- és asztaliáru-gyártóként a termelésük jelentős részét exportálják. A kérelmező szerint a vizsgálat időpontjában a kilenc vállalat közül nyolcban az állam részesedése legfeljebb 5 %-os volt, míg a kilencedikben a különböző állami tulajdonú társaságok együttesen közel 50 %-os részesedéssel rendelkeztek (40). Az asztali és konyhai kerámiaáruk más vezető gyártóinál (41) az állami részesedés mértéke a Jiangsu Gaochun esetében 46,5 %, (42) a Jingdezhen Redleaf Ceramics esetében több mint 30,34 %, (43), míg a Sanyuan Ceramics esetében 33 % volt. (44) A Bizottságnak nincsenek adatai az ágazat többi kínai vállalatáról. A rendelkezésre álló bizonyítékokkal tehát nem támasztható alá olyan megállapítás, amely szerint az asztali és konyhai kerámiaáruk ágazatában jelentős az állami tulajdon mértéke.

(72) Az állami ellenőrzést illetően a kormányzat és a KKP olyan struktúrákat tart fenn, amelyekkel biztosítják folyamatos befolyásukat az állami tulajdonú vállalatok felett. Az állam (és sok tekintetben a KKP is) nem csupán az általános gazdaságpolitikai intézkedések megfogalmazásában és az egyes vállalatoknál történő végrehajtásának felügyeletében játszik tevékeny szerepet, hanem jogot formál arra is, hogy részt vegyen a vállalatok operatív döntéshozatalában. Az asztali és konyhai kerámiaáruk ágazatában a vállalatok feletti állami ellenőrzésére utaló elemeket az alábbi 3.2.2.4. szakasz mutatja be részletesebben.

(73) Az állam által a kerámiaágazat felett gyakorolt szakpolitikai felügyeletet és irányítást az alábbi 3.2.2.4. és 3.2.2.5. szakasz vizsgálja. A kerámiaágazatra irányuló jelentős mértékű, alábbiakban ismertetett kormányzati ellenőrzés és beavatkozás miatt az asztali és konyhai kerámiaáruk magántulajdonú gyártói sem működhetnek a piaci viszonyoknak megfelelően.

(74) A fentiek alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy az asztali és konyhai kerámiaáruk kínai piacát jelentős mértékben olyan vállalkozások szolgálják ki, amelyek a kínai kormány ellenőrzése, vagy szakpolitikai felügyelete vagy irányítása alatt állnak.

3.2.2.4. Jelentős torzulások az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdése b) pontjának második franciabekezdése szerint: az állami jelenlét a vállalatokban lehetővé teszi az állam számára, hogy befolyást gyakoroljon az árak és a költségek tekintetében

(75) A kínai állam a vállalatokon belüli állami jelenlét révén is képes beavatkozni az árak és a költségek alakulásába. Így különösen a KKP állami és magántulajdonú vállalatokba egyaránt beépülő sejtjei révén az állam fontos csatornához jut az üzleti döntések befolyásolásában. A kínai társasági jog szerint minden vállalatnál KKP-szervezetet kell létrehozni (legalább három, a KKP alkotmányában meghatározott taggal (45)), amelynek tevékenységéhez az adott vállalatnak kell biztosítania a körülményeket. Úgy tűnik, korábban nem tartották be minden esetben, illetve érvényesítették szigorúan ezt az előírást. Legkésőbb 2016-tól kezdődően azonban a KKP megerősítette azt az igényét, hogy politikai elvekre tekintettel ellenőrzése alatt tartsa az üzleti döntéseket. A beszámolók szerint ezenkívül a KKP nyomást gyakorol a magánvállalatokra annak érdekében, hogy tekintsék elsődlegesnek a „patriotizmust”, és tanúsítsanak pártfegyelmet (46). 2017. évi értesülések szerint a mintegy 1,86 millió magántulajdonú vállalat 70 %-ában működik pártsejt, a vállalatok pedig egyre inkább arra kényszerülnek, hogy a KKP szervezeteinek engedjék át a végső üzleti döntéshozatal jogát (47). Ezeket a szabályokat általánosan kell alkalmazni a kínai gazdaság minden ágazatában, így a kerámiaágazatban is. Megállapítható tehát, hogy a szabályok az asztali és konyhai kerámiaáruk gyártóira, valamint azok inputjainak beszállítóira is vonatkoznak.

(76) Az asztali és konyhai kerámiaáruk ágazatában kifejezetten szoros a kapcsolat az ilyen áruk kínai gyártói és az állam, ezen belül különösen a KKP döntéshozatali folyamatai között. A THINK!DESK-jelentés olyan személyeket nevez meg, akik az ágazat hat vállalatánál töltenek be vezető pozíciót, ugyanakkor állami vagy közfeladatot is ellátnak (48). Az asztali kerámiaáruk e vezető gyártói közül három kapcsán a Bizottság más források alapján a következőket állapította meg: az egyik legnagyobb uniós piaci exportőr, a mintában szereplő Guangdong Songfa Ceramics Co. Ltd. igazgatótanácsának elnöke és vezérigazgatója a 11. Kínai Országos Népi Gyűlés küldötte, (49) valamint Kuangtung tartomány 12. Népi Gyűlésének tagja (50); egy másik kuangtungi tőzsdei társaság, a Great Wall of Cultural Group Holding Co., Ltd. elnöke Kuangtung tartomány említett 12. Népi Gyűlésének küldöttségi tagja (51); a Guangdong Sitong Group Co., Ltd. tőzsdei társaság elnöke egyúttal a Kínai Népi Politikai Konzultációs Konferencia Csaocsou Városi Bizottságának tagja (52); ugyanezen társaság alelnöke és vezérigazgatója e tisztségei mellett a 13. Csaocsou Városi Népi Gyűlés Állandó Bizottságának tagja (53). Ezenkívül a Bizottság megállapította, hogy a Songfa Ceramics Co., Ltd. igazgatótanácsába 2018-ban választandó nem független igazgatójelölt mindegyike a KKP tagja (54).

(77) A Bizottság a Songfa Ceramics vonatkozásában azt is megállapította, hogy 2017-ben és 2018-ban a társaság olyan pénzügyi transzferek kedvezményezettje volt, amelyek a beszámolójában „a párttagok »a két új szervezettípushoz« kötődő tevékenységével kapcsolatban felmerült költségek támogatása” címén szerepeltek (55). A „két új szervezettípus” kifejezés olyan állami politikát jelöl, amelynek célja helyi szervezetek (lényegében pártsejtek) létrehozása a gazdasági társaságokban és a „társadalmi szervezetekben” (56). A Songfának juttatott pénzügyi transzferek összegétől függetlenül azok megtörténte önmagában is bizonyítja a kerámiagyártó vállalkozások és a KKP közötti szoros kapcsolatot, valamint azt, hogy a KKP fejleszti a vállalaton belüli tevékenységeit.

(78) Az állam jelenléte és beavatkozása a pénzügyi piacokon (lásd még az alábbi 3.2.2.8. szakaszt), valamint a nyersanyagok és egyéb inputok biztosítása terén szintén torzító hatással van a piacra (57).

(79) Mindezek alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy az asztali és konyhai kerámiaáruk ágazatához tartozó vállalatokban, valamint a pénzügyi és az egyéb alapanyag-beszállító ágazatok vállalataiban az állam jelenléte a 3.2.2.3. és azt követő szakaszokban bemutatott keretrendszerrel együttesen lehetővé teszi a kínai kormány számára, hogy beavatkozzon az árak és a költségek tekintetében.

3.2.2.5. Jelentős torzulások az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdése b) pontjának harmadik franciabekezdése szerint: a belföldi beszállítókat előnyben részesítő vagy a szabadpiaci erőviszonyokat más módon befolyásoló közpolitikák vagy intézkedések

(80) A kínai gazdaság irányát jelentős mértékben egy részletesen kidolgozott tervrendszer határozza meg, amely prioritásokat állít fel, és célokat tűz ki a központi és helyi kormányzatok számára. A vonatkozó tervek a kormányzat valamennyi szintjén elkészülnek, és szinte teljes körűen lefedik a gazdasági ágazatokat. A tervezési eszközök kötelező erejű célkitűzéseket rögzítenek, az egyes igazgatási szintek hatóságai pedig figyelemmel kísérik a tervek végrehajtását a kormányzat megfelelő szintjein. Összességében a kínai tervrendszer eredményeként az erőforrások a kormányzat által stratégiaiként kijelölt vagy más okból politikailag fontosnak tartott ágazatokba irányulnak ahelyett, hogy elosztásukat a piaci erőviszonyok határoznák meg (58).

(81) A kínai kerámiaágazat, amelyhez a kerámia fogyasztási cikkek, köztük az asztali és konyhai kerámiaáruk előállítása is tartozik, munkaerő-igényes ágazat, amely Kínában hagyományos értékkel bír, ennek kapcsán pedig a kínai állam különböző tervdokumentumokon keresztül szigorú felügyelete, irányítása és vezetése alatt tartja az ágazat fejlesztését (59). Az asztali és konyhai kerámiaáruk gyártására a 2016 és 2020 közötti időszakra szóló 13. könnyűipari fejlesztési terv átfogó eszközén keresztül Kína könnyűipari szabálykönyve az irányadó. Ez utóbbi terv kifejezetten rögzíti, hogy minden érintett ágazatban (tehát az asztali és konyhai áruk ágazatában is) a Kínai Kommunista Párt Nemzeti Kongresszusán, valamint a 18. Pártkongresszus plenáris ülésein hozott döntések szellemiségét kívánja érvényesíteni. A hatálya alá tartozó ágazatokra (ezen belül az asztali és konyhai kerámiaárukra) vonatkozóan a terv több olyan rendelkezést is tartalmaz, amelyek a kínálat és a kereslet kezelését, a vállalati struktúra szervezését, az értéklánc kezelését, az export szerkezetét, valamint a termelés és a beruházások megtervezését szabályozzák. Az érintett ágazatokban a hozzáadott érték éves növekedéséra vonatkozóan 6–7 %-os célt rögzít. Számos támogatási intézkedést is felsorol, amelyek kiemelt célja a könnyűipari vállalkozások versenyképessé tétele a nemzetközi piacon (60). A kerámiaágazatban a termékfejlesztésre vonatkozóan igen részletes rendelkezéseket ír elő. Többek között az asztali és konyhai kerámiaáruk tekintetében az állam a következő utasításokat fogalmazza meg: „fejlődés az olyan elsődleges alacsony erőforrás-igényű termékek területén, mint a magas minőségi osztályú csontporcelán, a magas kvarctartalmú porcelán, a talkumtartalmú porcelán, a magas földpáttartalmú porcelán, valamint az oldott nehézfémet nem tartalmazó zöld háztartási kerámiatermékek; a vállalkozások innovációs és terméktervezési kapacitásának erősítése; a termékek hozzáadott értékének növelése; a hagyományos kerámiaművészeti technikák megőrzésének és fejlesztésének erősítése; fejlődés az elsődleges finomkerámia-művészeti termékek terén; fejlődés az olyan nagy tisztaságú, rendkívüli finomságú, kiemelkedő teljesítményű kerámiaanyagok terén, mint a nagy szilárdságú, nagy ellenálló képességű, hőálló, korrózióálló, termikus sokknak ellenálló, olvadt fémnek ellenálló stb., kerámiaanyagok, valamint a nagyteljesítményű kerámia hőcserélő anyagok, nagyteljesítményű új kerámia membránanyagok, és a csúcsminőségű háztartási kerámiaanyagok.” (61) A terv a vállalatok exporttevékenységére vonatkozó rendelkezéseket is tartalmaz: „[…] Olyan új és feltörekvő piacok meghódítása, mint a Közel-Kelet, Oroszország, Afrika, Európa, Délkelet-Ázsia, Nyugat-Ázsia, Dél-Amerika, Közép-Amerika stb.; „a termelési kapacitás terén a nemzetközi együttműködés megerősítése, a márkás terméket gyártó vállalkozások megerősítése [a külföldi piacok elérése céljából], logisztikai és forgalmazó központok létrehozására a főbb értékesítési piacokon, […]” (62). A fenti célok megvalósítását célzó intézkedésként a terv a piacra lépést szabályozó eszközök – nevezetesen bizonyos ágazatokban a beruházásokat korlátozó jogszabályok – alkalmazását írja elő Kína számára: „Az Államtanács jegyzék formájában egyértelműen meghatározza azokat az ágazatokat, területeket, üzleti szektorokat, amelyekben beruházási művelet nem, vagy csak korlátozottan hajtható végre.” Ezenfelül a tervben az állam számos olyan támogató intézkedést sorol fel, amelyek keretében az érintett ágazatok (ideértve az asztali és konyhai kerámiaáruk gyártását is) támogatást vehetnek igénybe; az intézkedések közé tartoznak például az innovációs alapok, a kedvezményes hitelek, az exportösztönzők, a pénzügyi transzferek, az adókedvezmények, a földhasználati díjak elengedése, vagy a foglalkoztatás stabilizációjára irányuló programok. Az ügy irataiban megtalálható – a kérelmező által benyújtott kérelmen, valamint az asztali és konyhai kerámiaáruk több gyártójának éves jelentésein alapuló – bizonyítékok példákkal szemléltetik az említett támogatási intézkedéseket (63).

(82) A kínai kormány beavatkozása az asztali és konyhai kerámiaáruk ágazatában nemcsak a fent ismertetett központi tervben nyilvánvaló, de a felülről lefelé irányuló, a nemzeti intézkedésektől az önkormányzatokig az igazgatás valamennyi szintjén kiadott tervdokumentumok teljes skáláján keresztül is tetten érhető. Figyelemre méltó Kuangtung tartomány példája, ahol a vizsgálatban együttműködő exportáló gyártók közül a legtöbb található, és ahol Kínán belül a legnagyobb mennyiségben állítják elő a kerámiatermékeket (64). Az ágazatot ebben a tartományban 2016–2018 között regionális terv szabályozta (Technológiai irányvonal és cselekvési terv Kuangtung tartomány kerámiaágazatának átalakításához és korszerűsítéséhez, a továbbiakban: a Kuangtung tartományi cselekvési terv) (65). A központi tervdokumentumokkal összhangban a Kuangtung tartományi cselekvési terv fő célkitűzései között kiemelten szerepel az „ipari struktúrák folyamatos optimalizálása: a magas hozzáadott értékű termékek arányának jelentős növelésével; az új iparosítási modell legalább két nemzeti demonstrációs bázisának kiépítésével; valamint legalább a következő szereplők támogatásával: két ipari klaszter (50 milliárd RMB felett), 1-2 olyan vállalkozás (-csoport), amelynek főtevékenységből származó éves árbevétele meghaladja a 10 milliárd RMB összeget, továbbá 40 olyan vállalkozás, amelyek főtevékenységből származó éves árbevétele meghaladja az 1 milliárd RMB összeget.” (66) Az említett cselekvési terv utasít „az ipar fejlettségi szintjének javítására” is, amelynek eszközei többek között „az ipari klaszterek optimalizálása: a kerámiagyártó bázisok, például Fosan, Csaocsou, Mejcsou és Csingjüan kiépítésének tovább gyorsítása”, „az ágazati értéklánc kiterjesztése: aktív integráció a kerámiaágazat globális értékláncába”, valamint „aktív részvétel a nemzetközi cserékben és együttműködésben: az erőforrások két típusának (67), valamint a piacok két típusának (68) teljes körű kihasználása, a külföldi beruházásokra irányuló stratégia végrehajtása, az ágazat nemzetközi versenyképességének javítása.” (69) A 13. ötéves könnyűipari tervhez illeszkedő Kuangtung tartományi cselekvési terv kifejezetten a Kuangtung tartománybeli kerámiaáru-gyártók számára fogalmaz meg termékfejlesztési iránymutatásokat: „A háztartási kerámia(művészeti) termékek tekintetében: csúcsminőségű, teljes termékkészletek, valamint háztartási kerámiatermékből átalakított művészeti termékek és kerámiaművészeti termékből átalakított háztartási termékek fejlesztése; üvegkerámia, megerősített porcelán, csontporcelán, magnéziumtartalmú porcelán, magas kvarctartalmú porcelán, magas minőségi osztályú zománc stb. közös termékfejlesztése; finom színezett mázak fejlesztése.” (70) Végül a rendelkezések végrehajtása tekintetében a cselekvési terv meghatározza a szerepek konkrét megoszlását, és ezekhez végrehajtási feladatokat rendel, nevezetesen: a Tartományi Gazdasági és Információs Technológiai Bizottság feladata, hogy „járjon élen a kerámiaágazat átalakításának és korszerűsítésének koordinálásában és irányításában a tartomány egészében”, a Tartományi Környezetvédelmi Osztály feladata „a helyi környezetvédelmi hatóságok felügyelete és irányítása, amelyek a jogszabályi előírásoknak megfelelően végzik a kerámiaágazati projektek környezetvédelmi értékelését és jóváhagyását, környezetvédelmi engedélyezését, valamint napi környezetvédelmi felügyeletét és irányítását”, a tartományi föld- és erőforrásügyi, pénzügyi, adóügyi és villamosenergia-ügyi osztályok feladata, hogy „feladataik ellátásával biztosítsák a vonatkozó szakpolitikák megfelelő végrehajtását”, az egyes városok illetékes gazdasági és információs technológiai hatóságainak feladata pedig, hogy „biztosítsák az érintett osztályok szoros koordinációját és együttműködését, valamint a közös irányítást annak érdekében, hogy a tervezett ütemezésnek megfelelően haladéktalanul létrejöjjenek a kulcsfontosságú vállalkozások átalakítására és korszerűsítésére irányuló projektek.” (71)

(83) Ahogyan ezt az előző preambulumbekezdés Kuangtung tartomány tekintetében szemléltette, a tartományi kerámiaágazat irányítása egészen a helyi szintig terjed. Például a Kuangtung tartományi cselekvési tervben említett egyik kulcsfontosságú kerámiatermelő központban (72), Csaocsou városában kerámiaterméket gyártó vállalatok helyi ágazati terv hatálya alá is tartoznak. Ez Csaocsou város ütemterve és cselekvési terve a kerámiaágazat átalakításához és technológiai korszerűsítéséhez (73) (a továbbiakban: a Csaocsou cselekvési terv), amely maga is a városra vonatkozó általános ipari terv (a Csaocsou város gazdasági és társadalmi fejlődésére vonatkozó 13. ötéves terv) (74) előírásait teljesíti. A Csaocsou cselekvési terv konkrét utasításokat tartalmazott arra vonatkozóan, hogy a városnak iparszerkezet és termelés tekintetében mit kell teljesítenie. A célok között szerepelt például, hogy a városban legalább öt olyan gyártó telepedjen le, amelynek éves termelése meghaladja az 500 millió RMB értéket, vagy az, hogy 2018-ig a városban letelepedett vállalatok közül legalább tízet vezessenek be a tőzsdére (speciális állami intézkedések támogatásával (75)). A Csaocsou cselekvési terv termékstruktúra tekintetében is meghatározta a város céljait: a tervidőszak végére a nagyvállalatok legalább 10 %-a alkalmazzon csúcstechnológiát, az újonnan bevezetett termékek aránya pedig érje el a forgalom legalább 10 %-át (76).

(84) Csaocsou nem az egyetlen olyan város, ahol a vállalatok működését államilag tervezik meg: a Kuangtung tartományi cselekvési tervben említett másik nagy kerámiagyártó bázison, Fosan városában található kerámiagyártók Fosan város 2010–2020 közötti időszakra szóló, a modern kerámiaipar kialakítására irányuló helyhatósági tervének (a továbbiakban: a Fosan-terv) hatálya alá tartoznak (77). Ez utóbbi dokumentum szerint – azon alapelv mentén, amely szerint nagyszámú vállalkozást támogatni kell, egyes vállalkozásokat át kell alakítani és korszerűsíteni kell, egyeseket pedig meg kell szüntetni – a meglévő helyi kerámiaágazatnak új formát kell kapnia, amelynek révén az alacsony kategóriából a csúcskategóriába kerülhet (78). A Fosan-terv fokozatos mennyiségi és minőségi eredménycélokat tűzött ki a helyi vállalatok számára, amelynek értelmében az ágazat a folyamatos fejlődés és a mérsékelt növekedés fenntartásával 2012-ig eléri az évi 72 milliárd RMB összegű termelési volument; 10 vállalkozás éves termelése meghaladja az 1 milliárd RMB értéket; fokozatosan kialakulnak a csúcsminőségű, az egészségügyi, a művészeti és a speciális kerámiaáruk ágazatai, valamint a kreatív kerámiaágazatok; az ágazat a folyamatos fejlődés és a mérsékelt növekedés fenntartásával 2015-ig eléri az évi 80 milliárd RMB összegű termelési volument; két vállalkozás éves termelése meghaladja az 2 milliárd RMB értéket, 15 vállalkozás éves termelése pedig az 1 milliárd RMB értéket; a teljes kerámiaágazaton belül jelentősen nő a csúcsminőségű, az egészségügyi, a művészeti és a speciális kerámiaáruk ágazatainak, valamint a kreatív kerámiaágazatok részesedése; míg közép- és hosszú távon (2016–2020 között ) a Fosan-tervvel összhangban termelési volumene révén Kínának meg kell őriznie vezető pozícióját a kerámiaágazatban, valamint jelentős részesedését az ágazati világpiacon, olyan mutatóinak pedig, mint a kerámiagyártás teljes kibocsátási értéke és mennyisége, a nyereség, a K+F-kiadások aránya, a teljes gazdasági tartalom stb., kellően magas szintet kell elérniük ahhoz, hogy Fosan ténylegesen a világ „kerámiaipari fővárosává” válhasson. (79)

(85) A Bizottság az asztali és konyhai áruk ágazatára vonatkozóan felsorolt bizonyítékokat elegendőnek ítélte annak megállapításához, hogy a kerámiaágazatban közpolitikák vagy intézkedések befolyásolják a szabadpiaci erőviszonyokat.

(86) Ezzel szemben a CCCLA a nyersanyagokat érintő torzulások tekintetében azt állította, hogy a felülvizsgálat tárgyát képező termék előállításához felhasznált nyersanyagok esetében nem áll fenn torzulás. A CCCLA nem nyújtott bizonyítékot állításának alátámasztására. A Bizottság megjegyzi, hogy bár a felülvizsgálat tárgyát képező termék előállításához felhasznált nyersanyagok tekintetében nem lett volna köteles ilyen elemzést végezni annak megállapításához, hogy az asztali áruk ágazatában közpolitikák befolyásolják a szabadpiaci erőviszonyokat, tetemes számú dokumentumot talált olyan közpolitikákra és intézkedésekre vonatkozóan, amelyek potenciálisan befolyásolhatják a piaci erőviszonyok szabad érvényesülését az asztali és konyhai kerámiaáruk előállításához felhasznált nyersanyagok piacán.

(87) A kínai kerámiaágazatban széles körben használt kvarcot (HR-kód: 250510) illetően Csianghszi tartomány (80) ásványi erőforrásokra vonatkozó, a 2016–2020 közötti időszakra szóló átfogó terve (81) a kvarclisztet az állampolitikai irányítás körébe tartozó anyagok közé sorolja, amelynek esetében különösen növelni kell az ellátás biztonságát és kapacitását (82). A kvarclisztet a kitermelésre és hasznosításra vonatkozó állami mennyiségi szabályozási mechanizmus is tartalmazza olyan ásványi anyagként, amelynek bányászatát és kitermelését ösztönözni kell (83). A kerámiagyártáshoz felhasznált kvarchomok az ásványi erőforrásokra vonatkozó, a 2016–2020 közötti időszakra szóló 13. nemzeti ötéves tervben (84) is szerepel olyan ásványi anyagként, amelynél a bányák megnyitása a minimális mérettel kapcsolatos kritériumok teljesüléséhez kötött (85).

(88) Az asztali és konyhai kerámiaáruk gyártási folyamatában szintén használt nyersanyag, a bentonit (HR-kód: 250810) Csianghszi tartomány ásványi erőforrásokra vonatkozó átfogó tervében (lásd fent) olyan ásványi anyagként szerepel, amelynek kitermelését és feltárását fel kell gyorsítani annak érdekében, hogy „az erőforrás adta előnyből minél előbb gazdasági előny származhasson” (86).

(89) Az asztali és konyhai kerámiaáruk gyártásában széles körben használt pigmenteket (HR-kód: 320710) az ipari, technológiai és innovációs kapacitásokra vonatkozó fejlesztési terv (2016–2020) (87) a petrolkémiai ipar és a vegyipar kiemelt fejlesztési területeként említi, ahol az állami utasítás szerint „biztosítani kell mintegy 1 000 tonna ftalocianin pigment, valamint heterociklusos és egyéb szerves pigment fenntartható előállítását”. (88)

(90) A gipsz (HR-kód: 252010) az ásványi erőforrásokra vonatkozó 13. nemzeti ötéves tervben (lásd feljebb) olyan ásványi anyagként szerepel, amelynél a bányák megnyitása a minimális mérettel kapcsolatos kritériumok teljesüléséhez kötött (89).

(91) Végül az asztali és konyhai kerámiaáruk gyártásában az egyik fő nyersanyagként használt kaolint (HR-kód: 2507) számos a kitermelés és a termelés irányítására vonatkozó regionális és helyi tervdokumentum említi. Így különösen Kuanghszi tartomány (90) ásványi erőforrásokra vonatkozó terve (2016–2020) (91) a Hepu kaolin-erőforrásokat feldolgozó ipari bázisra vonatkozó rendelkezéseket rögzít, többek között „a kaolinföld bányászatának bővítését Hepu térségében, a kaolin-mélyfeldolgozási kapacitás és szint növelését, az építőipari, egészségügyi, háztartási és művészeti kerámiatermékek, valamint a papírhoz és festékanyagokhoz kapcsolódóan a kaolinágazat fejlesztésének előtérbe helyezését, az ásványi termékek hozzáadott értékének további növelését; 2020-ig 8-10 kiemelt kaolin-mélyfeldolgozó vállalkozás létrehozását, és Hepu térségének országos szinten kulcsfontosságú kaolintermelő bázissá fejlesztését.” (92) Tartalmaz továbbá olyan rendelkezéseket is, amelyek az ipari kitermelési struktúrák és kapacitások kialakítására irányulnak, beleértve a kaolinellátásra vonatkozó előírásokat is: „A gazdasági és társadalmi fejlődéssel kapcsolatos igényeknek megfelelően határozottan előmozdítjuk a sajátos jellemzők és előnyök, valamint a kialakulóban lévő ásványierőforrás-ágazatok kiaknázását. Az olyan ásványi anyagok előtérbe helyezésével, mint a […], a kaolin, […], az erőforrásokat érintő körülmények szem előtt tartásával a nagy környezetvédelmi teherbírású és általános támogató létesítményekkel támogatott területeken előmozdítjuk a piacon versenyképes nagy és közepes méretű bányák létesítését, továbbá biztosítjuk a hatékony ágazati koncentrációt és méretbővítést a legfontosabb ásványi anyagok ellátási kapacitásának és bányászatának bővítése, valamint felhasználási szintjének növelése érdekében.” (93) Végül a terv szabályozza a bányavállalatok minimális termelési kapacitását azáltal, hogy vállalati kategóriák szerint – ideértve a kaolintermelést is – minimális kitermelési volumeneket határoz meg (94).

(92) A kaolintermelés piaca ugyancsak Kuangtung tartomány ásványi erőforrásokra vonatkozó tervének (2016–2020) (95) hatálya alá tartozik, ami különösen fontos, mivel a Kuangtung tartomány kulcsszerepet tölt be a kerámiagyártásban (lásd a (82) preambulumbekezdést). Hasonlóan Kuanghszi tartomány fent ismertetett tervéhez, Kuangtung tartomány terve is számos rendelkezést rögzít az ásványi anyagok, ezen belül a kaolin kitermelésének és feldolgozásának irányítására és megtervezésére vonatkozóan. Az irányadó fogalmak közé tartozik különösen: „áttörés az ásványkutatásban a stratégiai cselekvés és célmegvalósítás felgyorsításával”, „az erőforrás-feltárási, bányászati és védelmi tervek javítása”, vagy „a kínálati oldali strukturális reformok további előmozdítása” (96).

(93) Ahogy az asztali és konyhai kerámiaáruk gyártása esetében, a kaolinra vonatkozó tervdokumentumok az érintett tartomány szintjétől az önkormányzati szintig terjednek. Például a Kuanghszi tartományban (lásd fent) található Pejhaj városa saját ásványierőforrás-gazdálkodási tervvel rendelkezik (97), amely a kaolin kitermelésére és termelésére vonatkozó rendelkezéseket tartalmaz. A terv az ásványi erőforrások tekintetében különösen a következő bányászati, termelési és felhasználási célokat tűzte ki a város iparszerkezete számára: „2020-ig a város teljes bányászati ágazata számára a stabil gazdasági növekedés biztosítása, 450 millió RMB értékű ásványipari termelés és 9 millió tonnás ásványkitermelési volumen elérése”, továbbá a kaolinra és a kvarchomokra is kiterjedően a következő ágazati célokat: „a meglévő bányászati kapacitásra építve a kaolin és a kvarchomok üveggyártási célú bányászatának és felhasználásának előtérbe helyezése, [továbbá] a kaolin (porcelánföld), a nagy tisztaságú kvarchomok és az egyéb színesfém ásványi termékek legnagyobb feldolgozó, importáló és exportáló bázisának, a legnagyobb kerámiagyártó bázis, valamint a legnagyobb cementgyártó bázis létesítése Kuanghszi tartományban.” (98) A terv 2025-ig teljesítendő célokat is megfogalmaz, többek között a felhasználás és a termelés növelésére vonatkozóan: „a színesfémek és az építőanyagok bányászatának és felhasználásának erőteljes fejlesztése; az olyan mélyfeldolgozási ágazatok fejlesztésének előtérbe helyezése, mint a kaolin, az üveggyártáshoz használt kvarchomok stb.; arra irányuló törekvések, hogy az ásványipari termelés értéke 2025-re elérje a 600 millió RMB összeget […]; a bányászat hatékony és jelentős bővítése és iparosítása; az ásványi erőforrások gazdaságos és intenzív használatának jelentősen növelése”. Emellett a helyi önkormányzatok határozott céljaként „az ásványipar átfogó irányítását” jelöli meg. (99) Az irányítási politika egyik alapeleme a helyi ipar szerkezetének és teljesítményének szabályozása: „A város kiemelt bányászati térségének meghatározása: Hepu kiemelt bányászati térség, területe 542,49 km2. E kiemelt bányászati térségben jelenleg 6 nagy méretű kaolinbánya működik. 2020-ra a kaolinbányák száma e kiemelt bányászati térségben 8 vagy annál kevesebb lehet, nagy, illetve közepes termelési volumennel. A 8 tervezett terület közül 7 már kijelölt terület, egy terület kijelölésére pedig a későbbiekben kerül sor.” (100)

(94) A fent említett tervdokumentumok arra engednek következtetni, hogy a kínai kormány továbbá a szakpolitikai eszközök és irányelvek széles körét alkalmazza az asztali és konyhai kerámiaáruk ágazatának irányítása és fejlesztése céljából, többek között a piac összetételéhez és szerkezetátalakításához, a nyersanyagokhoz, a beruházásokhoz, a kapacitásgazdálkodáshoz, a termékskálához, a tevékenységek elhelyezéséhez, a korszerűsítéshez stb. kapcsolódóan. A felsorolt és egyéb eszközökkel a kínai kormány az ágazat fejlesztését és működését annak valamennyi vonatkozására kiterjedően irányítja és ellenőrzi (101). Elmondható, hogy a kínai kormány politikájának horderejét és az abból eredő torzulásokat az asztali és konyhai kerámiaáruk ágazatában meglévő, az alábbi 3.3.1. szakaszban ismertetett kapacitásfelesleg jelenlegi problémája szemlélteti a legvilágosabban (102).

(95) Összefoglalva: a Bizottság megállapította, hogy a kínai kormány olyan közpolitikákat alkalmaz, amelyek befolyásolják a szabadpiaci erőviszonyokat az asztali és konyhai áruk ágazatában, beleértve az ágazatban felhasznált nyersanyagokat is.

3.2.2.6. Jelentős torzulások az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdése b) pontjának negyedik franciabekezdése szerint: a csődjogi, társasági jogi és ingatlanjogi szabályozás hiánya, diszkriminatív alkalmazása vagy nem megfelelő érvényesítése

(96) A rendelkezésre álló információk szerint a kínai csődjogi rendszer nem alkalmas arra, hogy megvalósítsa olyan elsődleges célkitűzéseit, mint a követelések és tartozások méltányos rendezése, valamint a hitelezők és adósok jogszabályban biztosított jogainak és érdekei védelme. Úgy tűnik, ennek okai abban keresendők, hogy bár formálisan a kínai csődjog hasonló elveken nyugszik, mint más országok megfelelő jogszabályai, a kínai rendszert a jogérvényesítés módszeres hiánya jellemzi. Közismert a csődesetek alacsony száma az ország gazdaságának méretéhez képest, nem utolsósorban azért, mert a fizetésképtelenségi eljárásoknak számos olyan hiányosságuk van, amelyek gyakorlatilag elrettentik a bajba jutott vállalkozásokat attól, hogy csődvédelmet kérjenek. Ezenfelül az állam továbbra is hangsúlyos és tevékeny szerepet tölt be a fizetésképtelenségi eljárásokban, sok esetben közvetlenül befolyásolva azok kimenetelét (103).

(97) Kínában különösen a földterületek tulajdonjogával és a földhasználati jogokkal összefüggésben nyilvánvalóak az ingatlanjog rendszerének hiányosságai (104). Minden földterület a kínai állam tulajdona (a vidéki földterület kollektív, a városi földterület állami tulajdonban van). Kiosztásuk továbbra is kizárólag az államtól függ. Vannak olyan jogszabályi előírások, amelyek célja – például az aukciós eljárások bevezetésével – annak biztosítása, hogy a földhasználati jogok kiosztása átlátható módon és piaci áron történjen. Ezeket az előírásokat azonban rendszeresen figyelmen kívül hagyják, így egyes vevők ingyen vagy piaci ár alatt jutnak földterülethez (105). A hatóságok emellett a földterületek kiosztásakor gyakran törekszenek konkrét politikai célok elérésére, például a gazdasági tervek teljesítésére (106).

(98) A kínai csődjogi és ingatlanjogi szabályozás nem működik megfelelően, ami torzulásokat eredményez Kínában a fizetésképtelen vállalatok életben tartásakor, valamint a kínai földterületek használati jogának kiosztásakor. Az asztali és konyhai kerámiaáruk ágazata is e jogszabályok hatálya alá tartozik. Ezenkívül a Bizottság már korábban megállapította, hogy az ágazatnak előnyre származott a földhasználati jogokkal kapcsolatos olyan műveletekből, amelyeknél állam okozta torzulás állt fenn (107).

(99) A fentiek alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy az asztali és konyhai kerámiaáruk ágazatában a csődjogi és ingatlanjogi szabályozás alkalmazása diszkriminatív volt, vagy azt nem megfelelően érvényesítették.

3.2.2.7. Jelentős torzulások az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdése b) pontjának ötödik franciabekezdése szerint: a bérköltségek torzult volta

(100) Kínában nem fejlődhet ki teljes mértékben piaci alapokon álló bérrendszer, mivel a munkavállalók és a munkáltatók kollektív önszerveződési jogai korlátozottak. Kína nem ratifikálta a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet számos alapvető egyezményét, így különösen azokat, amelyek az egyesülés szabadságára és a kollektív tárgyalásra vonatkoznak (108). A nemzeti jog értelmében egyetlen szakszervezet működik. E szervezet azonban nem független az állami hatóságoktól, a kollektív tárgyalásokban és a munkavállalói jogok védelmében való közreműködése pedig továbbra is kezdetleges (109). Ezenfelül a kínai munkaerő mobilitását korlátozza a háztartások nyilvántartásba vételi rendszere, amely a társadalombiztosítási és egyéb juttatásokat kizárólag az adott közigazgatási területen lakók számára teszi elérhetővé teljes körűen. Ennek eredményeként a regisztrált helyi lakcímmel nem rendelkező munkavállalók kiszolgáltatott foglalkoztatási helyzetbe kerülnek és alacsonyabb jövedelemhez jutnak a regisztrált helyi lakcímmel rendelkezőkhöz képest (110). A fenti ténymegállapításokkal jellemzett körülmények a kínai bérköltségek torzulásához vezetnek.

(101) A már említett módon a felülvizsgálat tárgyát képező termék előállítási költségének jelentős részét a munkaerő teszi ki, mivel munkaerő-igényes folyamatról van szó. A kerámiaágazat, ezen belül az asztali áruk gyártása az előzőekben bemutatott kínai munkajogi rendszer hatálya alá tartozik. Ez utóbbi ágazatot ennélfogva a bérköltségek torzulása közvetlenül (az érintett termék gyártásakor) és közvetetten (az ugyanezen kínai munkajogi rendszer hatálya alá tartozó vállalatoktól származó tőke vagy alapanyagok felhasználásakor) is érinti.

(102) A fentiek alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy az asztali és konyhai kerámiaáruk ágazatában a bérköltségek torzultak.

3.2.2.8. Jelentős torzulások az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdése b) pontjának hatodik franciabekezdése szerint: közpolitikai célokat megvalósító vagy az államtól más tekintetben nem függetlenül tevékenykedő intézmények által nyújtott finanszírozás vehető igénybe

(103) Kínában a vállalati szereplők tőkéhez jutása többféle szempontból torzult.

(104) Először is a kínai pénzügyi rendszert az állami tulajdonú bankok erős pozíciója jellemzi (111), amelyek a finanszírozási eszközök juttatásakor az adott projekt gazdasági életképességétől eltérő szempontokat is figyelembe vesznek. Az állami tulajdonú nem pénzügyi vállalatokhoz hasonlóan a bankok nem csupán tulajdoni jogviszony, hanem személyes kapcsolatok keretében is kötődnek az államhoz (a nagy állami tulajdonú pénzügyi intézmények felső vezetőit végső soron a KKP nevezi ki) (112), továbbá az állami tulajdonú nem pénzügyi vállalatokhoz ugyancsak hasonlóan a bankok rendszeresen hajtanak végre a kormányzat által kidolgozott közpolitikai intézkedéseket. Ennek során a bankok az erre vonatkozó egyértelmű jogszabályi kötelezettség teljesítésével hitelnyújtási tevékenységüket a nemzetgazdasági és társadalmi fejlődés szükségleteinek megfelelően, továbbá az állami iparpolitika iránymutatása szerint végezik (113). Mindezt egyéb meglévő szabályok fokozzák, amelyek a pénzügyi forrásokat a kormányzat által ösztönzöttként kijelölt vagy egyéb szempontból fontosnak tartott ágazatokhoz irányítják (114).

(105) Ismert ugyan, hogy különböző jogszabályi rendelkezések említik a normális banki viselkedés és a prudenciális szabályok tiszteletben tartásának, például a hitelfelvevők hitelképességi vizsgálatának szükségét, megdönthetetlen bizonyítékok, köztük a piacvédelmi vizsgálatok során tett ténymegállapítások támasztják alá azt, hogy az ilyen rendelkezések szerepe másodlagos a különféle jogi eszközök alkalmazása során.

(106) Ezenkívül a kötvény- és hitelminősítések gyakran torzulnak különféle okokból, többek között amiatt, hogy a kockázatértékelést befolyásolja az adott vállalat stratégiai fontossága a kínai kormány számára, valamint az implicit állami kezességvállalás ereje. A becslések határozottan arra utalnak, hogy a kínai hitelminősítések rendszerszerűen a rosszabb nemzetközi minősítéseknek feleltethetők meg.

(107) Következésképpen a hitelezés súlypontja az állami tulajdonú vállalatok, a jó összeköttetésekkel rendelkező magánvállalatok, valamint a kulcsfontosságú ipari ágazatok felé tolódik el, ez pedig azt jelzi, hogy a tőke elérhetősége és költsége nem minden piaci szereplő számára azonos.

(108) Másodszor: a hitelfelvétel költségeit mesterségen alacsonyan tartották a beruházások élénkítése érdekében. Ez túlzott mértékű, viszont egyre alacsonyabb megtérülésű tőkeberuházáshoz vezetett. A folyamatot szemlélteti, hogy a vállalati tőkeáttétel az utóbbi időben a jövedelmezőség drasztikus visszaesése ellenére is nőtt az állami szektorban, ami arra utal, hogy a bankrendszer mechanizmusai nem a normális kereskedelmi reakcióknak megfelelően működnek.

(109) Harmadszor: bár a nominálkamatlábak liberalizációja 2015 októberében megvalósult, az árjelzéseket a kormányzat által előidézett torzulások hatása miatt továbbra sem a szabadpiaci erőviszonyok alakítják. Sőt, a referencia-kamatlábbal megegyező vagy annál alacsonyabb kamat melletti hitelnyújtás aránya továbbra is a teljes kihelyezett állomány 45 %-ának felel meg, a célzott hitelezés alkalmazása pedig a jelek szerint egyre hangsúlyosabb, mivel aránya a romló gazdasági körülmények ellenére határozottan nőtt 2015 óta. A mesterségesen alacsony kamatlábak alulárazást eredményeznek, ez pedig túlzott tőkefelhasználáshoz vezet.

(110) A kínai hitelezés általános bővülése a tőkeallokáció hatékonyságának romlására utal, ugyanakkor nem érzékelhetők a hitelfeltételek olyan szigorításának jelei, amelyre torzulásoktól mentes piaci környezetben lehetne számítani. Mindennek eredményeképpen az elmúlt években rohamosan nőtt a nemteljesítő hitelállomány. A veszélyeztetett hitelállomány bővülésével szembesülő kínai kormány a nemteljesítések elkerülése mellett döntött. Következésképpen a rossz hitelekre egyrészt a hitelek megújítása volt a válasz, ami ún. „zombicégek” létrejöttéhez vezetett, másrészt az adósság átruházása (pl. összefonódások vagy hitel-tőke konverzió formájában), ami viszont nem feltétlenül oldotta meg az általános hitelproblémát vagy kezelte annak elsődleges okait.

(111) Lényegében a piac liberalizációja érdekében legutóbb tett lépések ellenére a kínai vállalati hitelezésben továbbra is jelen vannak azok a rendszerszintű problémák, amelyek az állam mindent átható tőkepiaci jelenlétéből adódnak.

(112) A bemutatott pénzügyi rendszer révén egyaránt előnyhöz jutnak az asztali és konyhai kerámiaáruk gyártói, valamint az ágazat számára nyersanyagot és egyéb inputokat beszállítók is. Így különösen az asztali és konyhai kerámiaáruk egyes kínai gyártói a közelmúltban olyan nem piackonform állami támogatásban részesültek, amely a nem kereskedelmi feltételekkel nyújtott pénzügyi támogatás jellemzőivel rendelkezett (115). Emiatt ez utóbbi támogatás, valamint a pénzügyi rendszerre irányuló általános és számottevő, az előzőekben ismertetett kormányzati beavatkozás minden szinten súlyosan érinti a piaci viszonyokat.

(113) A fentiek alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy az asztali és konyhai kerámiaáruk gyártói olyan finanszírozást vehettek igénybe, amelyet közpolitikai célokat megvalósító vagy az államtól más tekintetben nem függetlenül tevékenykedő intézmények nyújtottak.

3.2.2.9. A bemutatott torzulások rendszerszintű jellege

(114) A Bizottság megjegyezte, hogy a jelentésben bemutatott torzulások jellemzőek a kínai gazdaságra. A rendelkezésre álló bizonyítékok szerint a kínai rendszer jellemzőiről a 3.2.2.2– 3.2.2.5. szakaszban, valamint a jelentés A. részében tett megállapítások az ország egészére és a gazdaság valamennyi ágazatára érvényesek. Ugyanez igaz a termelési tényezőkről a 3.2.2.6–3.2.2.8. szakaszban, valamint a jelentés B. részében közölt jellemzésre is.

(115) A 2018. július 18-i feljegyzéshez fűzött 2018. július 30-i észrevételeiben a CCCLA kifogásolta az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének alkalmazását. Álláspontja szerint a Bizottságnak az előállítási költségekre vonatkozó, más forrásokból származó adatok vizsgálata előtt először is ellenőriznie kell, és a 2. cikk (6a) bekezdésének a) pontjában előírtak szerint egyértelműen meg kell állapítania, hogy az asztali kerámiaáruk kínai ágazatában valóban fennállnak-e az állítólagos jelentős torzulások. 2018. augusztus 13-i kiegészítő észrevételeiben a CCCLA kifejtette, hogy a kínai exportáló gyártók az érintett termék előállításához felhasznált 15 nyersanyagot általában nem importálják, hanem azokat a helyi piacról szerzik be. Emellett érvelése szerint „a panaszos nem állította, hogy jelentős torzulás áll fenn a kínai nyersanyagpiacon, továbbá ezt a Bizottság sem állapította meg abban az »országjelentésében«, amelyet a kínai kerámiaágazatban felhasznált nyersanyagokkal összefüggő esetleges torzulásról készített.” Ezért a CCCLA szerint nem volt indokolt, hogy a Bizottság a szóban forgó 15 nyersanyag esetében a Brazíliából, Thaiföldről és Törökországból érkező behozatal áraival helyettesítse a kínai exportőrök tényleges belföldi beszerzési árait. Ezt a felvetés megismétlődik a 2018. október 19-i észrevételekben is, amelyek szerint a kínai exportáló gyártók által felhasznált nyersanyagokra vonatkozóan a Bizottságnak a tényleges beszerzési árakat kell vizsgálnia.

(116) A Bizottság felkérte a CCCLA-t, hogy az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdése a) pontjának harmadik franciabekezdésében előírtak szerint „pontos és megfelelő bizonyítékokkal” támassza alá az állítását. A lehetőséggel azonban sem a CCCLA, sem annak a mintában szereplő tagvállalatai nem éltek, a mintában szereplő egyik vállalat pedig a helyszíni ellenőrzés során megszüntette az együttműködését.

(117) A Bizottság emlékeztet arra, hogy az asztali és konyhai kerámiaáruk előállítása inputok széles körét igényli. A mintában szereplő vállalatok ezeket az inputokat Kínában szerezték be. Nyilvánvalóan az előzőekben ismertetett rendszerszintű torzulások kihatnak azokra az árakra is, amelyeket az asztali és konyhai kerámiaáruk előállításához ilyen inputot beszerző, illetve arra szerződést kötő gyártó fizet, és megjelenít a költségei között. Például az inputok beszállítói a torzulásokkal érintett munkaerőt foglalkoztatnak. Olyan idegen forrást vonhatnak be, amelyeket szintén érintenek a pénzügyi szektor, illetve a tőkeallokáció torzulásai. Ezenkívül vonatkoznak rájuk a tervrendszer valamennyi kormányzati szinten és gazdasági ágazatban alkalmazott szabályai.

(118) Következésképpen nem csupán az érintett termék belföldi értékesítési árai nem használhatók fel, de érintett valamennyi inputköltség (ezen belül a nyersanyagok, az energia, a földterület, a finanszírozás, a munkaerő stb.), mivel ezek árazását is befolyásolja a jelentés A. és B. részében bemutatott számottevő kormányzati beavatkozás. Sőt, a tőke, a földterületek, a munkaerő, az energia és a nyersanyagok elosztásával összefüggésben bemutatott kormányzati beavatkozás Kína egészében érvényesül. Ebből például az adódik, hogy a Kínában többféle termelési tényező felhasználásával előállított inputra szintén jelentős torzulások hatnak. Ugyanez vonatkozik az input inputjaira, és így tovább.

3.2.2.10. A jelentős torzulásokra vonatkozó megállapításokkal kapcsolatban a nyilvánosságra hozatalt követően tett észrevételek

(119) A nyilvánosságra hozatalt követően a CCCLA számos észrevételt tett az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdése b) pontjának Bizottság általi alkalmazásával kapcsolatban.

(120) A CCCLA először is előadta, hogy a Bizottság által az asztali és konyhai kerámiaáruk kínai ágazatában fennálló jelentős torzulásokra vonatkozóan tett megállapítások nem teljesítik az objektív forrásokkal és a megfelelő bizonyító erővel kapcsolatos követelményeket abban az értelemben, hogy döntően a Bizottság jelentésére, valamint a THINK!DESK-jelentésre támaszkodnak. A Bizottság jelentése nem elemezte tárgyilagosan Kína gazdaságát és gazdaságpolitikáit, szerepe kimerült abban, hogy megkönnyítse a kérelmező számára a jelentős torzulásokra vonatkozó elegendő bizonyíték bemutatását, a Bizottság számára pedig azt, hogy e tekintetben megállapításokat tegyen. Hasonlóképpen a CCCLA véleménye szerint a THINK!DESK-jelentés megkönnyítette a kérelmező számára a kérelmének összeállítását, a Bizottság számára pedig azt, hogy megállapításokat tegyen az asztali és konyhai kerámiaáruk kínai ágazatában fennálló jelentős torzulásokra vonatkozóan. Ebben az értelemben a CCCLA szerint mindkét dokumentum meghatározott céllal készült, így azok nem tekinthetők tárgyilagosnak, a jelentős torzulások elemzésében pedig valószínűleg nem vettek figyelembe minden ténybeli elemet. Ezenfelül a dokumentumok jóval a hatályvesztési felülvizsgálat megindítása előtt készültek, a CCCLA szerint pedig a Bizottság azok tartalmán túlmenően új megállapítást nem tett.

(121) A Bizottság emlékeztetett arra, hogy jelentése az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének c) pontja szerint a vizsgálat iratai között elhelyezett bizonyítéknak minősül. A jelentés közzétételére 2017. december 21-én került sor, így minden félnek (tehát nemcsak egy meghatározott dömpingellenes vizsgálatban érintett feleknek) lehetősége volt a jelentésben foglalt bizonyítékokkal kapcsolatban észrevételt tenni, valamint a bizonyítékok cáfolatára és kiegészítésére is. A Bizottsághoz eddig nem érkezett a jelentés tárgyilagosságát megkérdőjelező megkeresés. Ezenkívül maga a CCCLA sem mutatott be olyan konkrét elemet, amely alapján cáfolhatók lennének a jelentésben foglalt bizonyítékok, illetve jogi következtetések. Ennek megfelelően nem nyert igazolást az, hogy a jelentés nélkülözné a tárgyilagosságot, így a Bizottság elutasította azt az állítást, hogy a jelentés a jelenlegi vizsgálatban nem használható fel. Hasonlóképpen a CCCLA kifogásolhatta volna a THINK!DESK-jelentésben foglalt ténybeli vagy jogi elemek bármelyikét csakúgy, mint a panaszos bármely egyéb beadványát. Mivel a szervezet nem részletezte, hogy az ezekben foglalt információk miért nem tárgyilagosak, a Bizottság elutasította azt az állítást, hogy a vizsgálat során nem használhatta volna fel a THINK!DESK-jelentést.

(122) A CCCLA kifogásolta továbbá azt is, hogy mindkét jelentés jóval a hatályvesztési felülvizsgálat megindítása előtt készült. A szervezet szerint a Bizottság azok tartalmán túlmenően új megállapítást nem tett.

(123) A Bizottság nem értett egyet ezzel a véleménnyel. A jelenlegi vizsgálatban megállapította, hogy a jelentésben foglalt releváns bizonyítékok kapcsolódnak a jelenlegi hatályvesztési felülvizsgálathoz, így figyelembe vette a jelentést annak értékelésekor, hogy Kínában fennállnak-e jelentős torzulások. Hasonlóképpen a Bizottság a THINK!DESK-jelentés tartalmából iránymutatást merített az asztali és konyhai kerámiaáruk ágazata szempontjából kifejezetten releváns egyéb elemek vizsgálatához. A Bizottság ezenkívül hivatkozott a Kínában fennálló horizontális torzulások és az érintett ágazat közötti kapcsolatokra vonatkozó, különösen a 3.2.2.5. szakaszban ismertetett további bizonyítékokra és kutatásokra, amelyek egyaránt számottevően túlmutatnak a jelentésben és a THINK!DESK-jelentésben foglalt bizonyítékokon. A kutatás alapján a Bizottságnak számos további megállapítás megtételére nyílt lehetősége az asztali és konyhai kerámiaáruk ágazatában fennálló jelentős torzulásokról. A Bizottság ezért elutasította a CCCLA állítását.

(124) A CCCLA előadta továbbá, hogy a Bizottság mennyiségi elemzés hiányában tett a jelentős torzulásokra vonatkozó megállapításokat. A CCCLA véleménye szerint az ilyen torzulások elemzését az egyes exportáló gyártók által közölt árak vagy költségek és a szabadpiaci árak, illetve költségek összehasonlításával kell alátámasztani annak érdekében, hogy a torzulások jelentős mértéke megítélhető legyen.

(125) Az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdése b) pontjának első mondatában foglalt meghatározás szerint „[j]elentős torzulások azok a torzulások, amelyek akkor következnek be, ha a jelentett árak vagy költségek – a nyersanyag- és energiaköltségeket is beleértve – jelentős kormányzati beavatkozás hatására nem szabadpiaci erőviszonyok eredményei.” A rendelkezés második mondata iránymutatást ad a Bizottság számára arra vonatkozóan, hogy milyen módon értékelje a jelentős torzulások fennállását: „A jelentős torzulások fennállásának értékelése során – többek között – figyelembe kell venni” [a 2. cikk (6a) bekezdésének b) pontjában felsoroltak] „közül egy vagy több elem lehetséges hatását.” Következésképpen a (48) preambulumbekezdésben kifejtett módon és a 2. cikk (6a) bekezdése b) pontjának megfelelően a Bizottság a jelentős torzulások fennállásának értékelése során az említett rendelkezés franciabekezdéseiben foglalt releváns elemek átfogó értékelése alapján végezte el egy exportáló gyártó árainak, illetve költségeinek és a szabadpiac torzulásoktól mentes árainak, illetve költségeinek tényleges összehasonlítását. Ugyancsak a (48) preambulumbekezdésben meghatározottak szerint a torzulások fennállásának átfogó értékelésekor figyelembe vehető az exportáló ország általános háttere és helyzete, valamint teljes jogrendszere is, amely kiterjedt hatásköröket biztosít a kormánynak a gazdasági beavatkozásra, amelynek révén az árak és a költségek nem a szabadpiaci erőviszonyoknak megfelelően alakulnak. Az előírás szerint a 2. cikk (6a) bekezdése b) pontjának franciabekezdéseiben felsorolt egy vagy több releváns kritérium potenciális hatásának befolyással kell lennie az árak és költségek alakulására, arra vonatkozó jogszabályi előírás viszont nincs, hogy az érintett országban és ágazatban a jelentős torzulások fennállását a torzulásoktól mentes referenciaárak és a az exportáló gyártók költségeinek és árainak összehasonlításán alapuló tényleges mennyiségi elemzés útján lenne szükséges megállapítani. A Bizottság ezért elutasította az állítást.

(126) Végül a CCCLA azzal érvelt, hogy a Kína WTO-csatlakozásáról szóló jegyzőkönyv (a továbbiakban: a jegyzőkönyv) 15. szakaszának hatályvesztését követően az Unió nem térhet el a rendes érték megállapításának standard módszertanától, vagyis ha a dömpingellenes megállapodás másképp nem engedi, akkor kizárólag az exportáló ország belföldi árait és költségeit veheti figyelembe. Erre tekintettel az Uniónak a dömpingellenes megállapodás 2. cikkével összhangban a standard módszertant kell alkalmaznia. A CCCLA azt állította továbbá, hogy a dömpingellenes megállapodás „nem biztosít érdemi lehetőséget a jelentős torzulások megállapítására”. Mivel az erre irányuló konkrét intézkedés jogalapja nem szerepel sem a dömpingellenes megállapodásban, sem az 1994. évi GATT-ban, a jelentős torzulások fennállására vonatkozó ténymegállapítások, ezekből eredően pedig a rendes érték számtani képzése esetén sem teljesülnek a dömpingellenes megállapodás 1., 2., 6.1. és 18.1. cikkében foglalt rendelkezések.

(127) A szóban forgó ügyben a Bizottság az alaprendelet 2. cikkének (6a) bekezdésében foglalt releváns szabályokat alkalmazta. Az uniós jogalkotó e szabályokat az Uniót a WTO-jog szerint terhelő kötelezettségek maradéktalan figyelembevételével fogadta el. A Bizottság felhívta a figyelmet arra, hogy a WTO-jogban nincs olyan abszolút szabály, amely minden esetben előírná a rendes érték belföldi költségek és árak alapján történő számtani képzését. A Bizottság nem értett egyet továbbá azzal az állásponttal, amely szerint a jegyzőkönyv 15. szakasza már ne lenne releváns a Kínát érintő dömpingvizsgálatok szempontjából, ezenkívül emlékeztetett arra, hogy a WTO vitarendezési rendszerében a kérdés tárgyában peres eljárás van folyamatban, amelyben megvédte álláspontját a (d) pont, annak célja, valamint a rendelkezést előkészítő tárgyalások tekintetében. A Bizottság ezért elutasította ezeket az állításokat.

3.2.2.11. Következtetés

(128) A 3.2.2.2–3.2.2.9. szakaszban közölt elemzés, amely többek között vizsgálja az általában a kínai gazdaságra, konkrétan pedig a kerámiaágazatra (és azon belül a felülvizsgálat tárgyát képező termékre) irányuló állami beavatkozásra vonatkozó bizonyítékokat, rámutatott, hogy az árak, illetve költségek – a nyersanyag-, energia- és munkaerőköltségeket is beleértve – az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdése b) pontjának értelmében vett jelentős kormányzati beavatkozás hatására nem szabadpiaci erőviszonyok eredményei. Ez alapján, valamint a kínai kormány együttműködésének hiányában a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy ebben az esetben nem helyénvaló a belföldi árak és költségek alkalmazása a rendes érték megállapításához.

(129) A Bizottság ezért a rendes értéket számtanilag képezte a torzulásoktól mentes árakat vagy referenciaértékeket tükröző előállítási és értékesítési költségek alapján, vagyis ebben az esetben egy megfelelő reprezentatív ország vonatkozó előállítási és értékesítési költségei alapján az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdése a) pontjának megfelelően, a következő szakaszban foglaltak szerint.

3.2.3. Reprezentatív ország

3.2.3.1. Általános megjegyzések

(130) Miután megállapította, hogy az asztali és konyhai kerámiaáruk kínai ágazatában az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének b) pontja értelmében vett jelentős torzulások befolyásolják az árakat és/vagy a költségeket, a Bizottság az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdése a) pontjának megfelelően egy megfelelő reprezentatív ország előállítási és értékesítési költségei alapján számtanilag képezte a rendes értéket.

(131) A reprezentatív ország kiválasztása a következő szempontok alapján történt: (1) Kínához hasonló gazdasági fejlettség. Ebben a vonatkozásban a Bizottság olyan országokat vett figyelembe, amelyek a Világbank adatbázisa alapján Kínához hasonló egy főre jutó bruttó nemzeti jövedelemmel