MELLÉKLET

„VALLE d'ITRIA”

PGI-IT-A0604-AM04

A kérelem benyújtásának időpontja: 2016.6.24.

A TERMÉKLEÍRÁS MÓDOSÍTÁSÁRA IRÁNYULÓ KÉRELEM

1. A módosításra vonatkozó szabályok

Az 1308/2013/EU rendelet 105. cikke – Nem kisebb jelentőségű módosítás

2. A módosítás leírása és indokolása

2.1. Megjelölés és borok: új bortípusok hozzáadása

Leírás: Átkerült a termékleírás 1. cikkébe az összes olyan Valle d'Itria IGT borkategória, amelyek korábban a 2. cikk (1) bekezdésében szerepeltek („Bianco, ideértve a gyöngyözőbort, a pezsgőt, a túlérett szőlőből készült bort és a Passito bort; Rosso, ideértve a gyöngyözőbort, a túlérett szőlőből készült bort, a Passito és Novello bort; Rosato, ideértve a gyöngyözőbort és a Novello bort”).

A típusok felsorolása vörös és rozé pezsgőborokkal, valamint a szőlőfajta meghatározásával a típusokra történő hivatkozással is kiegészült.

A felsorolás tehát az alábbiak szerint került frissítésre és átfogalmazásra:

„a) Bianco, ideértve a gyöngyözőbort, a pezsgőt, a túlérett szőlőből készült bort és a Passito bort;

b) Rosso, ideértve a gyöngyözőbort, a pezsgőt, a túlérett szőlőből készült bort, a Passito és Novello bort;

c) Rosato, ideértve a gyöngyözőbort, a pezsgőt és a Novello bort;

d) bor a szőlőfajta meghatározásával az alábbi 2. cikkben rögzített feltételekkel összhangban”.

Indokolás: A termékleírás felülvizsgálata azt a célt szolgálta, hogy valamennyi előállított bor következetesen az 1. cikkben (Megjelölés és borok) szerepeljen.

A vörös és rozé pezsgők beillesztését indokolja a termőterület e bortípusok előállítására való hagyományos alkalmassága, az elsősorban őshonos szőlőfajtákból származó új borok iránti nagy piaci érdeklődés, valamint a pezsgőkre, különösen a gyöngyözőbor kategóriában már megtalálható könnyű vörös- és rozéborokra folyamatosan jellemző pozitív piaci trend.

E módosítás a termékleírás 1. cikkét és az egységes dokumentum „A borok leírása” című szakaszát érinti.

2.2. Megjelölés és borok

Leírás: Törlésre került a „mustokra” történő általános hivatkozás.

Indokolás: A hatályos uniós jogszabályok szerint egy OFJ használata nem korlátozható a „mustok” kategóriára, hanem csak a „részben erjedt szőlőmust” kategóriára, e termékleírás azonban nem szabályozza ezt a kategóriát.

E módosítás a termékleírás 1. cikkére vonatkozik és nem érinti az egységes dokumentumot.

2.3. A szőlőfajták kombinációja

Leírás: A Marchione, Maresco, Minutolo és Ottavianello őshonos szőlőfajták feltüntetése a termékleírás 2. cikkének (2) bekezdésében foglalt listán, amely a „Valle d'Itria” IGT borok címkéin meghatározható szőlőfajtákra vonatkozik. A „Valle d'Itria” IGT termőterületét magukban foglaló megyékben történő termesztésre alkalmas szőlőfajták vonatkozó, a termékleíráshoz mellékelt listája frissítésre került.

A módosítás indokolása: A javasolt módosítás a Valle d'Itria térség régi, egyfajtás szőlőültetvényein – főleg ritkásan elszórt, azonosítatlan növényekként – fennmaradt számos egyéb helyi fajta helyreállítása, jellemzése, nyilvántartásba vétele, termelékenységi és borászati feljavítása után vált lehetővé, különösen a nyitott közepű metszéssel nevelt régi pugliai szőlőültetvényeken hagyományosan előforduló kisebb őshonos fajták esetében, amelyeket csaknem mindig szélesebb körben termesztett és más kisebb fajták kísérnek. Az egészségi állapotuk alapján kiválogatott és feljavított fajták közelmúltbeli újrafelfedezése és felerősítése egyúttal új lehetőséget jelentett a pugliai termelők tevékenységének kivételes és egyedi tulajdonságú helyi borokkal történő megalapozásához.

— Magas savtartalmának és aromakomponenseinek köszönhetően a Marchione fajta alkalmas száraz borok és pezsgők előállítására, valamint a Valle d'Itria térségből származó fehérborok aromás összetettségének fokozását/differenciálását és érzékszervi jellemzőinek javítását célzó keverésre;

— Magas cukor- és savtartalma miatt a Maresco fajta pezsgő előállítására alkalmas;

— Kiváló fizikai tulajdonságainak köszönhetően az Ottavianello fajta jól alkalmazható például olyan gyöngyözőbor és pezsgő típusú rozé- és vörösborok előállításához, amelyek könnyű, azonnal fogyasztható borokat eredményeznek;

— Savassága és aromái miatt a Minutolo fajta ideális alapként szolgál pezsgők és különleges borok előállításához. Az egészségi állapota alapján kiválogatott és feljavított Minutolo szőlőfajta közelmúltbeli újrafelfedezése és felerősítése új lehetőséget jelentett a pugliai termelők helyzetének megerősítéséhez a helyi fehérborok piacán. A kisebb őshonos fajták felerősítésével kapcsolatos alapvető munkát, nevezetesen a növényegészségügyi állapot javítását, a feltételezett klónok azonosítását, majd az azt követő tanúsítási eljárásokat, valamint a mikrovinifikáció útján történő alkalmassági elemzéseket a Locorotondóban található Basile Caramia Mezőgazdasági Kutató, Kísérleti és Oktató Központ (CRSFA) végezte.

E módosítás a termékleírás 2. cikkét és az egységes dokumentum „A borok leírása” című szakaszát érinti.

2.4. Kapcsolat a földrajzi környezettel

A termékleírás és az egységes dokumentum módosításának leírása: Hozzáadásra kerültek a környezethez fűződő kapcsolat részletei, a termékkategóriák szerinti leírással együtt. Emellett a földrajzi területre vonatkozó olyan további információk hozzáadása történt, amelyek fontosak a kapcsolat, a minőség, a hírnév vagy az adott földrajzi eredetnek tulajdonítható egyéb jellemzők és az említett elemek közötti okozati összefüggés szempontjából. Magyarázatok hozzáadása történt a termékek sajátos minőségével, hírnevével és jellemzőivel összefüggő földrajzi árujelző alapját illetően.

Indokolás: A termékleírás összhangba hozása a hatályos jogi követelményekkel.

E módosítás a termékleírás 8. cikkét és az egységes dokumentum „Kapcsolat a földrajzi területtel” című szakaszát érinti.

2.5. Ellenőrző szervezet

Leírás: A termékleírás formai módosítása a jogi hivatkozás frissítése céljából: A „61/2010. sz. törvényerejű rendelet 13. cikke” szöveg helyébe a „238/2016. sz. törvény 64. cikke” lép. Ennek megfelelően történt meg a műszaki dokumentáció 2. mellékletének frissítése is.

E módosítás a termékleírás 9. cikkére vonatkozik és nem érinti az egységes dokumentumot.

2.6. Szőlőtermelési szabványok

Leírás: A (4) bekezdés szerinti, „A gyöngyözőbor és pezsgő típusok előállításához felhasznált szőlők – eltérés útján – 0,5 térfogatszázalékkal alacsonyabb minimális természetes alkoholtartalmat biztosítanak” szöveg helyébe a következő lép: „A gyöngyözőbor és pezsgő típusok előállításához felhasznált szőlőknek 9,5 térfogatszázalék minimális természetes alkoholtartalmat kell biztosítaniuk”.

A módosítás indokolása: A minimális természetes alkoholtartalom 9,5 térfogatszázalékban került meghatározásra a gyöngyözőbor és pezsgő típusokhoz, megszüntetve ezzel az eltérés útján történő 0,5 térfogatszázalékos csökkentés lehetőségét; ez a termelőknek szánt egyértelmű jelzés célját szolgálja.

E módosítás a termékleírás 4. cikkére vonatkozik és nem érinti az egységes dokumentumot.

2.7. Borászati szabványok

Az (5) bekezdés utolsó albekezdése törlésre került: „A hatályos jogszabályban meghatározott mentesség sérelme nélkül, amely 2012. december 31-ig biztosítja a borászati műveleteknek a körülhatárolt termőterületen kívül történő végzését”.

Indokolás: Ezt a formai módosítást az eltérést biztosító, a 607/2009/EK bizottsági rendelet (1) 6. cikkében foglalt rendelkezés törlés miatti érvénytelensége indokolja.

E módosítás a termékleírás 5. cikkére vonatkozik és nem érinti az egységes dokumentumot.

2.8. Fogyasztási jellemzők

1. A „Valle d'Itria” Rosso Frizzante bor esetében a „rózsaszín” helyébe „vörös” lép a szín leírásánál.

A módosítás indokolása: A „Valle d'Itria” Rosso Frizzante bor színével kapcsolatos elírás formai korrekciója a fogyasztási jellemzők egységessége érdekében.

2. A túlérett szőlőből készült „Valle d'Itria” Rosso és Bianco borok minimális tényleges alkoholtartalmánál a „11,0 térfogatszázalék” helyébe „12,0 térfogatszázalék” lép.

A módosítás indokolása: A termékleírás összhangba hozása a hatályos jogszabály által a 16. kategóriához („Túlérett szőlőből készült bor”) rögzített, az 1308/2013/EU rendelet VII. mellékletének II. részében szereplő értékekkel.

3. A „Valle d'Itria” Rosso Spumante és Rosato Spumante borok esetében fogyasztási jellemzők hozzáadása történt;

A módosítás indokolása: Mivel a Valle d'Itria IGT esetében már meglévő pezsgők kategóriája vörös- és rozéborokkal egészült ki, el kellett végezni a vonatkozó leíró elemek hozzáadását;

4. A „Valle d'Itria” Rosso Frizzante és Rosato Frizzante borok minimális összes alkoholtartalmánál a „9,5 térfogatszázalék” helyébe „10,5 térfogatszázalék” lép.

A módosítás indokolása: A növelés összhangban áll az e borokhoz a Valle d'Itria IGT termőterületen ténylegesen mért értékekkel; a cél tehát az e boroknál elért minőségi színvonal előmozdítása.

5. A „Valle d'Itria” Rosso Novello boroknál a minimális összes savtartalom „5,0 g/l” értékével egészültek ki a fogyasztási jellemzők.

A módosítás indokolása: Ez egy formai módosítás; a korábbi termékleírásban nem szerepelt, ezért most történt meg a fenti érték hozzáadása.

E módosítás a termékleírás 6. cikkét és az egységes dokumentum „A borok leírása” című szakaszát érinti.

EGYSÉGES DOKUMENTUM

1. A termék elnevezése

Valle d'Itria

2. A földrajzi árujelző típusa

OFJ – oltalom alatt álló földrajzi jelzés

3. A szőlőből készült termékek kategóriái

1. Bor

4. Pezsgő

8. Gyöngyözőbor

16. Túlérett szőlőből készült bor

4. A bor(ok) leírása

„Valle d'Itria” OFJ Bianco bor (1), a szőlőfajta meghatározásával

Szín: változó intenzitású szalmasárga, esetleg változó intenzitású zöldes árnyalatokkal;

Aroma: kellemes, finom, gyümölcsös, gyakran fehér húsú gyümölcsre emlékeztető jegyekkel, esetleg citrus- vagy virágaromákkal, a felhasznált szőlőfajták szerinti eltérésekkel;

Íz: friss, száraztól közepesen szárazig;

Minimális összes alkoholtartalom: 10,5 térfogatszázalék;

Minimális cukormentes kivonat: 15,0 g/l.

Általános analitikai jellemzők Maximális összes alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális tényleges alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális összes savtartalom 4,5 g/l, borkősavban kifejezve Maximális illósavtartalom (milliekvivalens/liter) Maximális összes kén-dioxid-tartalom (mg/l)

Ha nincs feltüntetve érték, a nemzeti és uniós jogszabályokban rögzített határértékek alkalmazandók.

„Valle d'Itria” OFJ Bianco túlérett szőlőből készült bor (16), a szőlőfajta meghatározásával

Szín: szalmasárga és aranyszínű között;

Aroma: sajátos, finom, átható, esetenként érett fehér gyümölcsös, kandírozott gyümölcsös vagy egyéb jellemző felhangokkal, a felhasznált szőlőfajtáktól függően változó intenzitással;

Íz: száraztól édesig, jellemző, harmonikus;

Minimális összes alkoholtartalom: 15,0 térfogatszázalék;

Minimális cukormentes kivonat: 22,0 g/l.

Általános analitikai jellemzők Maximális összes alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális tényleges alkoholtartalom (térfogatszázalék) 12 Minimális összes savtartalom 4 g/l, borkősavban kifejezve Maximális illósavtartalom (milliekvivalens/liter) Maximális összes kén-dioxid-tartalom (mg/l)

Ha nincs feltüntetve érték, a nemzeti és uniós jogszabályokban rögzített határértékek alkalmazandók.

„Valle d'Itria” IGT Bianco gyöngyözőbor (8), a szőlőfajta meghatározásával

Hab: finom és szertefoszló;

Szín: változó intenzitású szalmasárga, esetenként a felhasznált szőlőfajtáktól függően változó intenzitású zöldes árnyalatokkal;

Aroma: finom és gyümölcsös, gyakran fehér húsú gyümölcsös aromákkal, esetenként a felhasznált szőlőfajtáktól függően változó intenzitású virág- vagy citrusaromákkal;

Íz: száraztól félédesig, harmonikus;

Minimális összes alkoholtartalom: 9,5 térfogatszázalék;

Minimális cukormentes kivonat: 15,0 g/l.

Általános analitikai jellemzők Maximális összes alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális tényleges alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális összes savtartalom 4,5 g/l, borkősavban kifejezve Maximális illósavtartalom (milliekvivalens/liter) Maximális összes kén-dioxid-tartalom (mg/l)

Ha nincs feltüntetve érték, a nemzeti és uniós jogszabályokban rögzített határértékek alkalmazandók.

„Valle d'Itria” OFJ „Passito” bor (1), a szőlőfajta meghatározásával

Szín: szalmasárga és aranyszínű között;

Aroma: sajátos, finom, átható; finom érett gyümölcs, esetenként mézes és sárgabarackos ízjegyekkel, a felhasznált szőlőfajtáktól függően változó intenzitással;

Íz: száraztól édesig, jellemző, harmonikus;

Minimális összes alkoholtartalom: 15,0 térfogatszázalék;

Minimális cukormentes kivonat: 22,0 g/l.

Általános analitikai jellemzők Maximális összes alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális tényleges alkoholtartalom (térfogatszázalék) 11 Minimális összes savtartalom 4 g/l, borkősavban kifejezve Maximális illósavtartalom (milliekvivalens/liter) Maximális összes kén-dioxid-tartalom (mg/l)

Ha nincs feltüntetve érték, a nemzeti és uniós jogszabályokban rögzített határértékek alkalmazandók.

„Valle d'Itria” OFJ Bianco Spumante pezsgő (4), a szőlőfajta meghatározásával

Hab: finom és hosszú ideig érezhető;

Szín: változó intenzitású szalmasárga, esetleg aranyszínű árnyalatokkal;

Aroma: édes illatú, komplex, érett gyümölcsös aromák, esetenként fehér virágokra vagy citrusra emlékeztető jegyekkel a felhasznált szőlőfajtáktól függően, és a másodlagos erjesztésre jellemző felhangokkal;

Íz: friss, testes, finom, harmonikus, legfeljebb félédes;

Minimális összes alkoholtartalom: 9,5 térfogatszázalék;

Minimális cukormentes kivonat: 14,0 g/l.

Általános analitikai jellemzők Maximális összes alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális tényleges alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális összes savtartalom 5 g/l, borkősavban kifejezve Maximális illósavtartalom (milliekvivalens/liter) Maximális összes kén-dioxid-tartalom (mg/l)

Ha nincs feltüntetve érték, a nemzeti és uniós jogszabályokban rögzített határértékek alkalmazandók.

„Valle d'Itria” OFJ Rosso bor (1), a szőlőfajta meghatározásával

Szín: rubinpiros és gránátpiros között;

Aroma: kellemes, sajátos piros gyümölcsös aromák, esetleg éréssel erősödő fűszeres ízjegyekkel;

Íz: száraztól közepesen szárazig, harmonikus;

Minimális összes alkoholtartalom: 11,5 térfogatszázalék;

Minimális cukormentes kivonat: 20,0 g/l.

Általános analitikai jellemzők Maximális összes alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális tényleges alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális összes savtartalom 4,5 g/l, borkősavban kifejezve Maximális illósavtartalom (milliekvivalens/liter) Maximális összes kén-dioxid-tartalom (mg/l)

Ha nincs feltüntetve érték, a nemzeti és uniós jogszabályokban rögzített határértékek alkalmazandók.

„Valle d'Itria” OFJ Rosso Spumante pezsgő (4)

Hab: finom és hosszú ideig érezhető;

Szín: változó intenzitású vörös;

Aroma: finom, gyümölcsös, gyakran érett piros gyümölcsös aromákkal és a másodlagos erjesztésre jellemző felhangokkal;

Íz: száraztól félédesig, harmonikus;

Minimális összes alkoholtartalom: 11,0 térfogatszázalék;

Minimális cukormentes kivonat: 15,0 g/l.

Általános analitikai jellemzők Maximális összes alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális tényleges alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális összes savtartalom 5,0 g/l, borkősavban kifejezve Maximális illósavtartalom (milliekvivalens/liter) Maximális összes kén-dioxid-tartalom (mg/l)

Ha nincs feltüntetve érték, a nemzeti és uniós jogszabályokban rögzített határértékek alkalmazandók.

„Valle d'Itria” OFJ Rosso túlérett szőlőből készült bor (16), a szőlőfajta meghatározásával

Szín: rubinpiros, amely idővel gránátpirossá válik;

Aroma: sajátos, finom, átható piros gyümölcsös, esetenként lekváros aromák, esetleg a bor érésével erősödő fűszeres ízjegyekkel;

Íz: édestől szárazig, jellemző, harmonikus;

Minimális összes alkoholtartalom: 15,0 térfogatszázalék;

Minimális cukormentes kivonat: 24,0 g/l.

Általános analitikai jellemzők Maximális összes alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális tényleges alkoholtartalom (térfogatszázalék) 12 Minimális összes savtartalom 4 g/l, borkősavban kifejezve Maximális illósavtartalom (milliekvivalens/liter) Maximális összes kén-dioxid-tartalom (mg/l)

Ha nincs feltüntetve érték, a nemzeti és uniós jogszabályokban rögzített határértékek alkalmazandók.

„Valle d'Itria” OFJ Rosso Frizzante gyöngyözőbor (8), a szőlőfajta meghatározásával

Hab: finom és szertefoszló;

Szín: változó intenzitású vörös;

Aroma: finom, gyümölcsös; érett gyümölcsös aromák, a felhasznált szőlőfajtáktól függően esetenként piros gyümölcsös és egyéb jellegzetes felhangok;

Íz: száraztól félédesig, harmonikus;

Minimális összes alkoholtartalom: 10,5 térfogatszázalék;

Minimális cukormentes kivonat: 15,0 g/l.

Általános analitikai jellemzők Maximális összes alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális tényleges alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális összes savtartalom 4,5 g/l, borkősavban kifejezve Maximális illósavtartalom (milliekvivalens/liter) Maximális összes kén-dioxid-tartalom (mg/l)

Ha nincs feltüntetve érték, a nemzeti és uniós jogszabályokban rögzített határértékek alkalmazandók.

„Valle d'Itria” OFJ Rosso Novello bor, a szőlőfajta meghatározásával

Szín: változó intenzitású rubinpiros;

Aroma: intenzív, kellemes, esetenként sajátos piros gyümölcsös aromákkal és a szén-dioxidos áztatásra jellemző felhangokkal; a felhasznált szőlőfajtákra jellemző aromák;

Íz: száraztól közepesen szárazig, sajátos;

Minimális összes alkoholtartalom: 11,0 térfogatszázalék;

Minimális cukormentes kivonat: 16,0 g/l.

Általános analitikai jellemzők Maximális összes alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális tényleges alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális összes savtartalom 5 g/l, borkősavban kifejezve Maximális illósavtartalom (milliekvivalens/liter) Maximális összes kén-dioxid-tartalom (mg/l)

Ha nincs feltüntetve érték, a nemzeti és uniós jogszabályokban rögzített határértékek alkalmazandók.

„Valle d'Itria” OFJ Rosso Passito bor, a szőlőfajta meghatározásával

Szín: rubinpiros, amely idővel gránátpirossá válik;

Aroma: sajátos, finom, átható, esetenként érett piros gyümölcsös vagy lekváros aromákkal és a felhasznált szőlőfajtáktól függően jellemző felhangokkal;

Íz: édestől szárazig, jellemző, harmonikus;

Minimális összes alkoholtartalom: 15,0 térfogatszázalék;

Minimális cukormentes kivonat: 24,0 g/l.

Általános analitikai jellemzők Maximális összes alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális tényleges alkoholtartalom (térfogatszázalék) 11 Minimális összes savtartalom 4 g/l, borkősavban kifejezve Maximális illósavtartalom (milliekvivalens/liter) Maximális összes kén-dioxid-tartalom (mg/l)

Ha nincs feltüntetve érték, a nemzeti és uniós jogszabályokban rögzített határértékek alkalmazandók.

„Valle d'Itria” OFJ Rosato bor, a szőlőfajta meghatározásával

Szín: változó intenzitású rózsaszín;

Aroma: sajátos, gyümölcsös, gyakran piros gyümölcsös aromákkal;

Íz: száraztól közepesen szárazig, harmonikus;

Minimális összes alkoholtartalom: 11,0 térfogatszázalék;

Minimális cukormentes kivonat: 16,0 g/l.

Általános analitikai jellemzők Maximális összes alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális tényleges alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális összes savtartalom 4,5 g/l, borkősavban kifejezve Maximális illósavtartalom (milliekvivalens/liter) Maximális összes kén-dioxid-tartalom (mg/l)

Ha nincs feltüntetve érték, a nemzeti és uniós jogszabályokban rögzített határértékek alkalmazandók.

„Valle d'Itria” OFJ Rosato Spumante pezsgő (4)

Hab: finom és hosszú ideig érezhető;

finoman intenzív;

változó intenzitású rózsaszín;

Aroma: finom, gyümölcsös, esetenként piros gyümölcsös aromákkal és a másodlagos erjesztésre jellemző felhangokkal;

Íz: száraztól félédesig, harmonikus, sajátos;

Minimális összes alkoholtartalom: 11,0 térfogatszázalék;

Minimális cukormentes kivonat: 15,0 g/l.

Általános analitikai jellemzők Maximális összes alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális tényleges alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális összes savtartalom 5,0 g/l, borkősavban kifejezve Maximális illósavtartalom (milliekvivalens/liter) Maximális összes kén-dioxid-tartalom (mg/l)

Ha nincs feltüntetve érték, a nemzeti és uniós jogszabályokban rögzített határértékek alkalmazandók.

„Valle d'Itria” OFJ Rosato Frizzante gyöngyözőbor (8), a szőlőfajta meghatározásával

Hab: finom és szertefoszló;

Szín: változó intenzitású rózsaszín;

Aroma: finom, gyümölcsös, gyakran piros gyümölcsös aromákkal;

Íz: száraztól félédesig, harmonikus, sajátos;

Minimális összes alkoholtartalom: 10,5 térfogatszázalék;

Minimális cukormentes kivonat: 15,0 g/l.

Általános analitikai jellemzők Maximális összes alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális tényleges alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális összes savtartalom 4,5 g/l, borkősavban kifejezve Maximális illósavtartalom (milliekvivalens/liter) Maximális összes kén-dioxid-tartalom (mg/l)

Ha nincs feltüntetve érték, a nemzeti és uniós jogszabályokban rögzített határértékek alkalmazandók.

„Valle d'Itria” OFJ Rosato Novello bor, a szőlőfajta meghatározásával

Szín: változó intenzitású rózsaszín;

Aroma: sajátos, gyümölcsös, esetenként piros gyümölcsös aromákkal, a szén-dioxidos áztatásból adódó felhangokkal, a felhasznált szőlőfajtákra jellemző aromákkal;

Íz: száraztól közepesen szárazig, harmonikus;

Minimális összes alkoholtartalom: 11,0 térfogatszázalék;

Minimális cukormentes kivonat: 14,0 g/l.

Általános analitikai jellemzők Maximális összes alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális tényleges alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális összes savtartalom 5 g/l, borkősavban kifejezve Maximális illósavtartalom (milliekvivalens/liter) Maximális összes kén-dioxid-tartalom (mg/l)

Ha nincs feltüntetve érték, a nemzeti és uniós jogszabályokban rögzített határértékek alkalmazandók.

5. Borkészítési eljárások

a. Alapvető borászati eljárások

Nincsenek.

b. Maximális hozamok

„Valle d'Itria” IGT Bianco, Rosso és Rosato borok, a szőlőfajta meghatározásával

22 000 kg szőlő hektáronként

„Valle d'Itria” IGT Bianco, Rosso és Rosato borok, a szőlőfajta meghatározásával

176 hektoliter hektáronként

„Valle d'Itria” IGT Bianco, Rosso és Rosato túlérett szőlőből készült borok, a szőlőfajta meghatározásával

22 000 kg szőlő hektáronként

„Valle d'Itria” IGT Bianco, Rosso és Rosato túlérett szőlőből készült borok, a szőlőfajta meghatározásával

110 hektoliter hektáronként

6. Körülhatárolt földrajzi terület

A „Valle d'Itria” földrajzi árujelző használatára jogosult borok előállításához felhasznált szőlő termőterülete a következő települések teljes közigazgatási területét magában foglalja: Bari megyében Alberobello és Locorotondo; Brindisi megyében Ceglie Messapica, Cisternino, Fasano és Ostuni; Taranto megyében Crispiano és Martina Franca.

7. Fontosabb borszőlőfajták

Marchione B.

Maresco B.

Minutolo B.

Ottavianello N.

Barbera N.

Aleatico N.

Aglianico N. – Ellenica

Bombino Bianco B. – Bombino

Bombino Nero N. – Bombino

Cabernet Franc N. – Cabernet

Cabernet Sauvignon N. – Cabernet

Chardonnay B.

Falanghina B.

Fiano B.

Greco B.

Greco Bianco B. – Greco

Lambrusco Maestri N. – Lambrusco

Malbech N.

Malvasia Nera di Brindisi N. – Malvasia

Malvasia Nera di Lecce N. – Malvasia

Merlot N.

Montonico Bianco B. – Montonico

Moscatello Selvatico B.

Negro Amaro N. – Negroamaro

Pampanuto B. – Verdeca

Moscato Bianco B. – Moscato

Negroamaro Precoce N.

Notardomenico N.

Petit Verdot N

Pinot Bianco B. – Pinot

Pinot Grigio – Pinot

Pinot Nero N. – Pinot

Primitivo N. – Zinfadel

Refosco dal Peduncolo Rosso N. – Refosco

Riesling Italico B. – Riesling

Sangiovese N. – Sangioveto

Sauvignon B. – Sauvignon Blanc

Semillon B.

Susumaniello N. – Sussumariello

Sylvaner Verde B. – Silvaner

Syrah N. – Shiraz

Uva di Troia N. – Nero di Troia

Verdeca B.

Verdicchio Bianco B. – Verdicchio

Vermentino B. – Favorita B.

Manzoni Bianco B. – Incrocio Manzoni 6.0.13 B.

Aglianicone N.

Bianco d'Alessano B.

Malvasia Bianca Lunga B. – Malvasia

Malvasia Nera di Basilicata N. – Malvasia

Montepulciano N.

Piedirosso N. – Palombina

Piedirosso N. – Per' e Palummo

Piedirosso N. – Piede di Colombo

Piedirosso N. – Piede di Palumbo

Traminer Aromatico Rs. – Gewürztraminer

Trebbiano Toscano B. – Trebbiano

Cococciola B.

Greco Nero N. – Greco

Grillo B.

Lacrima N.

Malvasia Bianca B. – Malvasia

Mostosa B.

Trebbiano Giallo B. – Trebbiano

Asprino Bianco B. – Asprinio

Antinello B.

Somarello Rosso N.

Riesling Renano B. – Riesling

Francavidda B. – Francavilla

Impigno B.

Malvasia Bianca di Candia B. – Malvasia

8. A kapcsolat(ok) leírása

A) „Valle d'Itria” IGT borok – A földrajzi terület részletei.

A kapcsolat szempontjából releváns természeti tényezők

A termékleírásban meghatározott, „Valle d'Itria” elnevezésű földrajzi terület a „Murgia dei Trulli” néven ismert nagyobb terület része. A térképen a terület Bari megye délkeleti részén található. Talajtani szempontból a területre jellemzőek a mészkő bomlásából származó klasszikus vörös talajok, amelyek vas- és alumínium-oxidok és -hidroxidok alkotta oldhatatlan maradványok. A káliumban gazdag és szerves anyagban viszonylag szegény talajok ideális közeget jelentenek a kiváló minőségű fehérborok előállításához használt szőlőfajták termesztéséhez. Az agyagos és iszapos-agyagos talajokban nagy mennyiségben előforduló kövek és sziklák az összes alkotóelem mintegy 60 %-át teszik ki. A szőlővel betelepített területek tengerszint feletti magassága 280 és 418 méter közötti, azaz átlagosan 138 méter. A szelíd lejtők főleg délkeleti fekvésűek. A meleg és száraz éghajlathoz nagyon változékony esőzés társul; a csapadék mennyisége az adott évtől függően 400 és 800 mm között alakul, ám ennek mintegy 70 %-a ősszel és télen hullik le. A szőlő áprilistól szeptemberig tartó termesztési időszakát nagyon alacsony, mintegy 300 mm-es csapadékszint jellemzi. Egyáltalán nem ritkák az eső nélküli nyarak. A sokéves nyilvántartások szerint a magas átlaghőmérsékletek ritkán mennek 30 °C fölé vagy esnek 0 °C alá. A nyári legkisebb hőmérsékletek ritkán esnek 18 °C alá.

A kapcsolat szempontjából releváns emberi tényezők A bor egyedi jellemzőit meghatározó tényezők a szőlőfajta és a környezet azzal, hogy ez utóbbi a természetet (éghajlat és talaj) és az embereket (hagyományok, technikák, jártasság) egyaránt jelenti. A termőterületen meglévő, a bor jellemzőit befolyásoló emberi tényezők ezért alapvető fontosságúak. A „Valle d'Itria” borok előállítására szolgáló terület mezőgazdasági tájképét az emberek letelepedése előtt a terület természetes növénytakarójának számító spontán mediterrán vegetációval keveredő tölgy- és magyaltölgy-erdők maradványai jellemzik. A messzáp és peucetius népek idejére visszanyúló letelepedés kezdete óta eltelt évszázadok során a terület komoly változásokon ment keresztül. A vidéki tájra manapság jellemző elegáns és egyenes terméskő falak határolják azt a mezőgazdasági területet, amely az idők során lassan alakult ki és amelyen az e termékleírás szerinti borok előállítására szolgáló szőlőültetvények telepítése megtörtént. Valle d'Itria szerves részét képezi a szőlővel szimbiózist alkotó kő, amely a híres „trulli” házakon keresztül meghatározza a terület vizuális arculatát. A történelem során az emberi tényezők különleges szerepet játszottak a termelés alábbi technikai vonatkozásainak pontos meghatározásában:

— A fajták kombinációja a szőlőültetvényeken. A kérdéses borok előállítására alkalmas szőlőfajták azok, amelyeket a földrajzi területen mindig is hagyományosan termesztettek;

— Művelési rendszerek, telepítési távolságok és metszésmódok. Ezek szintén hagyományos elemek, amelyek azt célozzák, hogy a lehető legjobb legyen a szőlő elrendezése a területen, lehetővé téve a könnyebb növényápolást és az észszerű lombozatkezelést, ezáltal biztosítva a kellő nagyságú és kitettségű levélfelületeket, illetve azt, hogy a terméshozamok a termékleírás szerinti határértékeken belül maradjanak. A területen elsősorban hagyományos bakművelést, módosított támrendszeres bakművelést és álló lombú kordonművelést alkalmaznak: az első 20 %-ot, a második 50 %-ot, a harmadik pedig 30 %-ot tesz ki az egészen belül.

Az alkalmazott metszésmódok a következők: rövidcsapos metszés bakműveléshez (a metszés során a 2 vagy 3 kar mindegyikén 2 csapot hagynak meg 3 vagy 4 rüggyel) és vegyes metszés módosított bakműveléshez és álló lombú kordonműveléshez (csap és szálvessző körülbelül 8–10 rüggyel). - a bor előállítása a csendes borok készítéséhez a területen régóta használt hagyományos gyakorlatok útján történik, megfelelően elkülönítve a pezsgő típust, amelyet természetes másodlagos erjesztéssel kell nyerni. A szőlőtermelésnek manapság nagy lökést adott a terület közepén található CRSFA kutatóközpont (Centro di Ricerche Sperimentazione e Formazione in Agricoltura – Mezőgazdasági Kutató, Kísérleti és Oktató Központ) tevékenysége. E központ a kisebb őshonos fajták feljavítása mellett évtizedek óta végzi a klónszelekció és fejlesztés komoly feladatát. A fiatal mezőgazdasági termelők és szőlészek képzése szintén fontos, nem utolsósorban a Locorotondóban régóta működő Basile Caramia mezőgazdasági főiskolának köszönhetően, amely egyike a szőlészetre és borászatra szakosodott kevés olaszországi intézménynek, ahol a térség legtöbb borásza és számos szőlész végezte tanulmányait.

B) A terméknek az alapvetően vagy kizárólag a földrajzi környezetből levezethető minőségi jellemzőire vagy tulajdonságaira vonatkozó adatok.

A „Valle d'Itria” IGT borok valamennyi kategóriája és típusa kiegyensúlyozott kémiai és fizikai tulajdonságokat mutat, ízük és aromájuk pedig főleg a felhasznált szőlőfajtákra jellemző aromákat tükrözi.

Ezek az érzékszervi és analitikai tulajdonságok közvetlenül következnek a szőlőültetvények meszes/agyagos talajtípusaiból, valamint a különösen kedvező területi és éghajlati viszonyokból. E talajok kedveznek azon aromaanyagok szintézisének, amelyek fokozzák a borok aromagazdagságát, a szőlő cukorkoncentrációját és ezáltal a majdani borok potenciális alkoholtartalmát. Az agyagos és iszapos-agyagos talajokban nagy mennyiségben előforduló kövek és sziklák sok esetben az összes alkotóelem mintegy 60 %-át teszik ki. Ez utóbbi körülmény segíti a víztöbblet megfelelő elvezetését, ily módon korlátozva a gombás betegségek által a növényre és magukra a szőlőszemekre gyakorolt hatást.

A 280 és 418 méter közötti tengerszint feletti magasságú, tehát jó magassági eloszlású szőlőültetvények, az elsősorban délkeleti fekvésű, szelíd lejtők, valamint a nappali és éjszakai hőmérsékletek jelentős eltérései, illetve az érési időszakot jellemző mérsékelt hőmérsékletek ideális feltételeket biztosítanak a testes, strukturált és jó aromaintenzitású borok előállításához.

A borok (1. kategória) jellegzetesen gyümölcsös profilúak, a vörösboroknál piros gyümölcsös aromákkal, a fehérboroknál pedig a citrus, méz vagy fehér virágok jegyeit hordozva, de a savasság és a cukortartalom között mindig jó egyensúlyt mutatva.

A rozéborok esetenként átható, érett piros gyümölcsös vagy lekváros és a felhasznált szőlőfajtákra jellemző felhangokat mutatnak.

A változó intenzitású rubinpiros vagy rózsaszín Novello boroknál gyümölcsös, esetenként piros gyümölcsös aromák, a szén-dioxidos áztatásból adódó felhangok és a felhasznált szőlőfajtákra jellemző aromák figyelhetők meg. A száraztól közepesen szárazig terjedő ízhez társuló jó savasság és elsődleges aromák a szükségesnél kicsit előbb leszüretelt fekete szőlőnek köszönhetők.

A Passito borok íze az édestől a szárazig terjed, de mindig harmonikus. A vörösborok esetenként érett piros gyümölcsre vagy érett gyümölcsből készült finom lekvárra emlékeztető sajátos, finom és átható aromájához, és a fehérborok esetenként mézes vagy sárgabarackos jegyeihez társuló jó alkoholtartalom és gazdag extrakttartalom annak az eredménye, hogy a szőlőt a nap és szél hatásának kitéve a növényen hagyják megszáradni, illetve a szárítást a fürtök felakasztásával vagy hűvös, jól szellőző helyeken felállított szitákra való helyezésével végzik.

A pezsgők (4. kategória) színe minden típusnál a változó intenzitású, esetleg aranyszínű árnyalatú szalmasárgától a változó intenzitású rózsaszínig terjed finom, gyümölcsös, esetenként piros gyümölcsös aroma, fehér virágokra vagy citrusra emlékeztető jegyek és a másodlagos erjesztésre jellemző felhangok, valamint száraztól félédesig terjedő, harmonikus ízzel. Készítésük hűvösebb és napfénynek kevésbé kitett helyeken termelt szőlőből történik; így érhető el a szőlőszemek magasabb savtartalma és a bor nagyobb frissessége. Emellett a megfelelő talajviszonyok és a magas káliumtartalom ideális cukortartalmat garantálnak.

A gyöngyözőborok (8. kategória) színe változó intenzitású szalmasárga, esetenként a felhasznált szőlőfajtáktól függően változó intenzitású zöldes árnyalatokkal; aromájuk finom és gyümölcsös, gyakran fehér húsú gyümölcsös aromákkal, esetenként a felhasznált szőlőfajtáktól függően változó intenzitású virág- vagy citrusaromákkal; száraztól félédesig terjedő ízük harmonikus és gyümölcsös, érett gyümölcsös vagy piros gyümölcsös aromákkal. A káliumban gazdag talajoknak és a kedvező éghajlati viszonyoknak köszönhető savasság miatt e borokat nagy frissesség is jellemzi. E kategória abból az ősi hagyományból ered, hogy az utolsó szüretből készülő bor palackozását már október végén elvégzik, amikor még fermentálatlan cukor is található benne. A borokat előzetes szűrés nélkül palackozták, így csak természetes ülepedésük zajlott le és megmaradtak bennük a továbbra is aktív élesztők. A palackban ilyen körülmények között lezajló másodlagos erjesztés szén-dioxiddal dúsította és gyöngyözővé tette a borokat.

A túlérett szőlőből készült borokhoz (16. kategória) felhasznált szőlő a napfénynek és szélnek leginkább kitett dombos területekről származik, ahol általános régi szokás az, hogy a legegészségesebb fürtöket a növényen hagyják túlérni, mert így a száraz, meleg éghajlatnak köszönhetően édesebb, melegebb és simább borok készíthetők. A talajviszonyok és éghajlati körülmények miatt e borok finom, vörösboroknál piros gyümölcsös, esetenként lekváros aromákat, esetleg a bor érésével erősödő fűszeres felhangokat, a fehérboroknál pedig érett fehér húsú gyümölcsös vagy kandírozott gyümölcsös aromákat mutatnak, a savasság és a cukortartalom között mindig jó egyensúlyt tartva.

Az A) pontban említett adatok és a B) pontban említett adatok közötti okozati összefüggés leírása.

A dombos felszín és a délkeleti fekvésű lejtők hozzájárulásával kialakuló napos és jól szellőző környezet biztosítja a talaj természetes vízelvezetését és különösen alkalmas a „Valle d'Itria” IGT borok előállításához megfelelő szőlőültetvények számára.

A talajok szerkezete, illetve kémiai és fizikai struktúrája meghatározó hatást gyakorol a szőlő élettanára, ily módon segítve a „Valle d'Itria” borok fizikai, kémiai és érzékszervi jellemzőinek kialakulását.

A termőterület meleg, száraz éghajlata – jellemzően alacsony csapadékszinttel, nyáron ritka, júliusban és augusztusban pedig teljesen elmaradó esővel, illetve még szeptemberben és októberben is sok napsütéssel – teszi lehetővé a szőlő lassú és teljes beérését, ez pedig komoly mértékben járul hozzá a „Valle d'Itria” borok minőségi jellemzőihez.

A vidéki népesség intenzív tevékenysége meghatározó szerepet játszott a terület borászati jellemzőinek kialakulásában. A Magna Graecia időszakban nagyon jó volt a pugliai borok kereskedelmi hírneve. Puglia középső területén, a görög, majd római Gnathia település körül – amely Valle d'Itria területét is magában foglalta – külön borászati hagyomány alakult ki, amelynek keretén belül széles körű volt a Bianco d'Alessano szőlőfajta alkalmazása. A régészeti kutatások a térség több kikötőjében tártak fel bortároló tartályokat, az ezekben tartott borral töltötték meg a Földközi-tenger körüli célállomásokra továbbított amforákat.

A kizárólag Pugliában ismert „mir” tájszó használata egy már korábban létező borászati civilizációra utal; e szó fordítása „merum” volt a latin népeknél, akik így hívták az eredeti, igazi és őszinte borokat, miközben az ezektől eltérő borok esetében a „vinum” szót használták. Ezek szerint tehát a „mir” szót már Puglia japig és messzáp őslakosai is használták, akik az i.e. 11. század során telepedtek le Puglia déli részén. A kérdéses területen több ezer éves múltra visszatekintő és számos dokumentummal igazolt pugliai borkészítés története általános és alapvető bizonyítéka az emberi tényezők és a „Valle d'Itria” borok minőségi jellemzői közötti szoros kapcsolatnak és kölcsönhatásnak. Bizonyítja, hogy az adott területet évszázadok óta jellemző emberi beavatkozás miként eredményezte a – tudományos és technológiai fejlődésnek köszönhetően napjainkra már tökéletesített és kifinomított – hagyományos szőlőtermesztési és borászati technikák továbbadását a híres „Valle d'Itria” borok létrehozása érdekében.

9. További alapvető feltételek

—

A termékleíráshoz vezető link

https://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/13251

(1) A Bizottság 607/2009/EK rendelete (2009. július 14.) a 479/2008/EK tanácsi rendeletnek a bizonyos borászati termékekre vonatkozó oltalom alatt álló eredetmegjelölések és földrajzi jelzések, hagyományos kifejezések, valamint e termékek címkézése és kiszerelése tekintetében történő végrehajtására vonatkozó egyes részletes szabályok megállapításáról (HL L 193., 2009.7.24., 60. o.).