MELLÉKLET

EGYSÉGES DOKUMENTUM

„VALLEGARCÍA”

PDO-ES-02085

A kérelem benyújtásának időpontja: 2015.4.13.

1. Bejegyzendő elnevezés

Vallegarcía

2. A földrajzi árujelző típusa

OEM – oltalom alatt álló eredetmegjelölés

3. A szőlőből készült termékek kategóriái

1. Bor

4. A bor(ok) leírása

Fehérbor

Sötétsárga színű, csonthéjas gyümölcsökre, trópusi gyümölcsökre és fehér virágokra emlékeztető, közepesen erős intenzitású aromákkal jellemzett fehérbor. A háttérben fűszernövények – levendula, rozmaring – jegyei ismerhetők fel, a pirítóst idéző lecsengéssel. Szájba véve lágy, olajos, éles savaktól mentes, friss és lekerekített. A szájpadlás középső részén kellemes, csonthéjas gyümölcsök aromáit idéző ízérzet bontakozik ki, pirítósra emlékeztető, enyhén keserű lecsengéssel.

A maximális összes alkoholtartalom értékének a vonatkozó uniós szabályozással összhangban meghatározott, jogszabályban foglalt határértékeken belül kell lennie.

Általános analitikai jellemzők

Maximális összes alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális tényleges alkoholtartalom (térfogatszázalék) 12,5 Minimális összes savtartalom 4,1 g/l, borkősavban kifejezve Maximális illósavtartalom (milliekvivalens/liter) 12,5 Maximális összes kén-dioxid-tartalom (milligramm/liter) 160

Vörösbor

Mélyvörös színárnyalatú, gránátvörös vagy rubinvörös karimájú, jó külső megjelenésű vörösbor. Közepesen erős intenzitás, piros gyümölcsös zamatok, a mediterrán cserjéseket idéző és ásványi aromák, illetve a levendula balzsamos jegyei és pirított („tósztolt”) fából származó aromák jellemzik. Lekerekített, szájba véve könnyed, kiegyensúlyozott, enyhén tanninos.

A maximális összes alkoholtartalom értékének a vonatkozó uniós szabályozással összhangban meghatározott, jogszabályban foglalt határértékeken belül kell lennie.

Általános analitikai jellemzők

Maximális összes alkoholtartalom (térfogatszázalék) Minimális tényleges alkoholtartalom (térfogatszázalék) 12 Minimális összes savtartalom 4,2 g/l, borkősavban kifejezve Maximális illósavtartalom (milliekvivalens/liter) 20 Maximális összes kén-dioxid-tartalom (milligramm/liter) 150

5. Borkészítési eljárások

a) Alapvető borászati eljárások

Növénytermesztési gyakorlat

A szüretet teljes egészében kézzel végzik, és a szőlőt ládákba helyezik. A szőlőket először a szőlőültetvényen, a fürtök levágásakor válogatják át, majd másodszor a pincészet szőlőátvételi helyiségének válogatóasztalán.

A borkészítési folyamatra vonatkozó korlátozás

A szőlők a tartály felső nyílása feletti magasságban érkeznek be, annak érdekében, hogy a csővezetékben ne nyomódjanak össze, és ily módon kevésbé agresszív kezelésnek legyenek kitéve.

A tartályba öntés során a pép áthalad egy csöves hőcserélőn, amelyben a hőmérséklete lecsökken. Ennek következtében a tartályok egy, szükség esetén a borászok csapatának belátása szerint módosítható időtartamra hidegek maradnak. Ez az erjesztést megelőző áztatás lehetővé teszi a szőlőkben jelen lévő valamennyi aroma vizes oldatba történő kivonatolását, és stabilabbá teszi a színt.

A hidegáztatási folyamatot követően kipréselik a fehér szőlőket, és az így kapott mustot a zavarosságra vonatkozó megfelelő érték (400–800 NTU) eléréséig ülepítik. Az erjedés megindulása után a must egy változó arányú részét áttöltik a használaton kívüli, francia tölgyből készült hordókba, ahol tovább erjesztik és négy-hat hónapig seprőn érlelik. A fehér- és a vörösborok alkoholos erjesztésében természetes és szelektált élesztők egyaránt szerepet kapnak. A fehérborok alacsony – legalább 15, legfeljebb 26 C-os – hőmérsékleten erjednek. Figyelembe kell venni a hordókban erjedő must arányát is. A vörösborok erjedése legalább 15, legfeljebb 30 C-os hőmérsékleten megy végbe. A tartályban tárolás és a héjon áztatás időtartama a borászok csapatának szakmai értékelésétől függően 7 és 28 nap között változik.

A vörösborok fejtése manuálisan történik. A törköly a gravitáció hatására, pumpák alkalmazása nélkül egy pneumatikus présbe jut, majd a kóstolásig terjedő időszakra használt hordókba kerül. Mindezen – akár préselés nélkül (a szőlő saját súlya alatt kicsorgatott), akár préseléssel nyert – bortípusok előállítását és a malolaktikus fermentáció lezárultát követően a borászok bizottsága valamennyi bort megkóstolja, és sor kerül a különböző házasítások elvégzésére. A borokat ezután francia tölgyből készült hordókban érlelik.

A borokat a forgalomba hozataluk előtt változó hosszúságú ideig palackban érlelik.

b) Maximális hozamok

Viognier fajta

11 500 kilogramm szőlő hektáronként

75 hektoliter hektáronként

Syrah fajta

9 250 kilogramm szőlő hektáronként

60 hektoliter hektáronként

Merlot fajta

8 500 kilogramm szőlő hektáronként

55 hektoliter hektáronként

Cabernet Sauvignon fajta

8 500 kilogramm szőlő hektáronként

55 hektoliter hektáronként

Cabernet Franc fajta

11 500 kilogramm szőlő hektáronként

75 hektoliter hektáronként

Petit Verdot fajta

14 600 kilogramm szőlő hektáronként

95 hektoliter hektáronként

6. Körülhatárolt földrajzi terület

A földrajzi terület a Ciudad Real tartomány területén fekvő Retuerta del Bullaque település 9. övezetének 448. kataszteri parcellája. A terület 1 521 hektárra terjed ki.

7. Fontosabb borszőlőfajták

Cabernet Sauvignon

Syrah

Viognier

8. A kapcsolat(ok) leírása

Környezet (természeti és emberi tényezők):

a) Vallegarcía egy, a Raña del Fresno néven ismert, sajátos talajképződménnyel jellemzett különleges geológiai szubsztrátummal rendelkező völgy neve. Ezért az ott termesztett szőlők számos egyedi tulajdonsággal bírnak (nagy intenzitás, kiváló aromák és a szájban hosszan megmaradó íz). Ezenkívül a hasonló éghajlatú területekkel összehasonlítva Vallegarcía talajainak szokatlanul magas a savtartalma és alacsony a pH-értéke. Vallegarcía szőlőit olyan talajokba ültették, amelyek edafológiai besorolása Kasztília–La Mancha egyéb szőlőültetvényeihez képest egyedülálló. A Kasztília–La Mancha-i Egyetemnek (UCLM) a Kasztília–La Mancha szőlőtermesztésre használt talajai által a szőlő összetételére gyakorolt hatás vizsgálatára irányuló kutatási projektje („Suelos vitícolas de Castilla-La Mancha: influencia en la composición de la uva”) keretében Vallegarcía tanulmányozott talajszelvényei a Soil Taxonomy (Soil Survey Staff, 2006) szerinti „Tipikus Palexerult” kategóriába kerültek besorolásra. A „Raña” talajok tipikusan az ultisolok rendjébe tartoznak (Vidal et al., 2004). A kutatási projekt keretében tanulmányozott talajok közül kizárólag a három vallegarcíai szelvény tartozik az említett rendbe. A FAO osztályozási rendszere (2007) szerint az UCLM jelentésében elemzett három szelvény (P1, P2 és P3) besorolása sorrendben „Cutanic Alisol (Ferric, Chromic)”, „Cutanic Alisol (Ferric, Skeletic)” és „Cutanic Alisol (Ferric, Skeletic)” lett. A talajok magas savtartalma a borok pH-értékeiben és harmonikus ízében is tükröződik. Az alacsony kalciumtartalom és a magas szilícium-, vas- és alumíniumtartalom egyáltalán nem jellemző Kasztília–La Mancha szőlőtermesztésre használt talajaira. Érdekes összehasonlítani ezeket a szinteket a terület többnyire szőlőtermesztésre használt meszes talajaira jellemző szintekkel. Az Amorós et al. munkájában (2012b) közölt adatok szerint Vallegarcía talajának kalciumtartalma nagy mértékben különbözik a meszes talajok felső rétegeiben mérhető szintektől (a vonatkozó érték az előbbi esetében 10,4 g∙kg-1, míg az utóbbi esetében 230 g∙kg-1). Ezzel szemben a szilíciumtartalomra (345,9 g∙kg-1) és a vastartalomra (26,5 g∙kg-1) vonatkozó értékek jóval magasabbak a körülhatárolt terület talajainak esetében, mint Kasztília–La Mancha szőlőtermesztésre használt meszes talajainál (127,5 és 16,65 g∙kg-1). A meszes talaj felső rétegében található alumínium mennyisége megközelítőleg 33,4 g∙kg-1, míg Vallegarcía talajaiban az alumíniumtartalom értéke 57,8 g∙kg-1. A talaj alacsony kalciumtartalma sajátos jelleget kölcsönöz Vallegarcía borainak és megkülönbözteti őket Kasztília–La Mancha egyéb boraitól. Megemlítendő, hogy bizonyos ritkaföldfémnek minősülő elemek (cérium, lantán és neodímium) átlagosan nagy mennyiségben (83,5, 44,5 és 36,5 mg∙kg-1) találhatók Vallegarcía talajában az átlagos regionális értékekhez (57,7, 23,5 és 21,6 mg∙kg-1) és globális szintekhez (55, 35,5 and 30,5 mg∙kg-1) viszonyítva. Ezek az elemek savas talajokban általában nagyobb mennyiségben fordulnak elő, mint meszes talajokban (Amorós et al., 2012a).

b) A Bullaque folyó és az azt tápláló vízfolyások, amelyek a körülhatárolt területet övezik, valamint a völgyek hűvössége és a hegyek által az északi szelekkel szemben biztosított védelem olyan mikroklímát teremtenek a szőlőültetvény számára, amely télen és nyáron egyaránt mérsékli a szélsőséges időjárási körülményeket. Ez kedvez a szőlők megfelelő és teljes érésének.

c) A nappali és az éjszakai hőmérsékletek között Vallegarcía tengerszint feletti magasságával összefüggésben jelentkező, nagy fokú ingadozás a régió más részeire jellemzőnél nagyobb csapadékmennyiséggel párosulva hozzájárul a szőlők kiváló tanninszerkezetének kialakulásához, ami fokozza a borok hordós és palackos érlelésre való alkalmasságát.

A bor leírása:

A Vallegarcía borokat lekerekítettség és az éles savak hiánya jellemzi. Kiváló tanninszerkezettel rendelkeznek, amely rendkívül alkalmassá teszi őket a hosszú időn át történő érlelésre és tárolásra. Polifenol-tartalmuk értéke meghaladhatja az 50 meq/l-t, színintenzitásuk értéke pedig a 12 abszorpciós egységet.

A borok intenzitását és aromáinak jellegét mediterrán cserjéket (szuhart, hangát) idéző erőteljes jegyek és balzsamos (kakukkfű-, rozmaring-, levendula-) aromák, valamint az ásványi anyagok (fekete pala, kvarcit) jelentős koncentrációja határozzák meg. Ezek a torok mélyén kesernyés utóízt hagynak maguk után, így a bor íze hosszabb ideig érezhető.

Kapcsolat:

A körülhatárolt terület talajainak magas savtartalma és alacsony pH-értéke egyaránt kivételes. E jellemzők együttesen a torok mélyén kibontakozó, kesernyés utóízt kölcsönöznek a bornak, miáltal a bor íze hosszabb ideig érezhető.

A völgyek hűvössége és a hegyek által az északi szelekkel szemben biztosított védelem mérsékli a szélsőséges időjárási körülményeket, és hozzájárul ahhoz, hogy a borok lekerekítettek, éles savaktól mentesek legyenek. A nappali és az éjszakai hőmérsékletek között a körülhatárolt terület tengerszint feletti magasságával összefüggésben jelentkező, nagy fokú ingadozás a jelentős csapadékmennyiséggel párosulva hozzájárul a szőlők kiváló tanninszerkezetének kialakulásához, ami lehetővé teszi, hogy a borok polifenol-tartalmának értéke meghaladhatja az 50 meq/l-t, színintenzitásuk értéke pedig a 12 abszorpciós egységet.

Noha a körülhatárolt területet körülveszi a Castilla OFJ területe, ez utóbbinak a jellemzői lényegesen eltérőek a szomszédos körülhatárolt terület adottságaitól, tekintettel az alábbiakra:

Természeti tényezők:

A Raña geológiai szubsztrátumot magas savtartalom, alacsony pH-érték, valamint a völgyek hűvössége, a jelentős csapadékmennyiség és a hegyek által az északi szelekkel szemben biztosított védelem jellemzi, mely tényezők egy, a szomszédos területétől nagyon különböző mikroklíma kialakulását eredményezték.

A felső és az alsó talajrétegek pH-értékei közötti jelentős eltérés, ideértve a 2. szelvény esetében megállapított 4,1 pontos maximális eltérést is (pH = 8,9 az Ap esetében és pH = 4,8 a Btg1 esetében), továbbá az alacsony kalciumtartalom, a magas szilícium-, vas- és alumíniumtartalom, valamint a ritkaföldfémek nagy mennyiségben való jelenléte egyértelműen megkülönbözteti Vallegarcíát Kasztília–La Mancha többi részétől.

Emberi tényezők:

A „Vallegarcía” borok és a Castilla OFJ hatálya alá tartozó szomszédos területeken készített borok előállítási módszerei közötti legnyilvánvalóbb különbségek a következők:

Castilla OFJ Vallegarcía Különbségek Fehérborok ≥9 % vol. ≥12 % vol. Magasabb alkoholtartalom Vörösborok ≥10 % vol. ≥12 % vol. Magasabb alkoholtartalom Vörösborok ≤18 meq/l ≤20 meq/l Magasabb illósavtartalom Fehérborok ≤16 000 kg/ha ≤11 500 kg/ha Alacsonyabb hektáronkénti hozam Vörösborok ≤16 000 kg/ha ≤14 600 kg/ha Alacsonyabb hektáronkénti hozam >50 meq/l Több polifenol >12 abszorpciós egység Erőteljesebb szín

A terület a környezete (a Raña néven ismert, magas savtartalmú és alacsony pH-értékű geológiai szubsztrátum és a hegyek által biztosított védelem) alapján került körülhatárolásra. Egyetlen pincészet állít elő bort a területen, és az a kérelmező tulajdonában van

Érdemes megjegyezni, hogy a körülhatárolt terület 1 521 hektárra terjed ki, és e területen a kérelmező tulajdonában lévőn kívül nincs másik szőlőültetvény vagy pincészet.

Mindemellett ha a jövőben további termelők is letelepednek a körülhatárolt földrajzi területen, ők is használhatják a bejegyzett elnevezést, feltéve, hogy teljesítik a termékleírásban meghatározott feltételeket. Ez a lehetőség teljes mértékben reális, tekintve, hogy a körülhatárolt terület kiterjedése 1 521 hektár, vagyis van rajta hely további pincészeteknek is.

9. További alapvető feltételek

Jogi keret:

A nemzeti jogszabályokban

A további feltétel típusa:

Csomagolás a körülhatárolt földrajzi területen

A feltétel leírása:

A borokat a termőhelyen kell palackozni, mivel az előállítási folyamatot minden esetben egy második érlelési szakasz zárja le, amely során az érlelést palackban kell végezni. Ebben az időszakban reduktív folyamat megy végbe, amely lekerekíti a borok ízét és ezáltal javítja a minőségüket. A borok akkor tekinthetők fogyasztásra késznek, amikor már rendelkeznek a termékleírásban az egyes bortípusokra vonatkozóan meghatározott érzékszervi jellemzőkkel.

A termékleíráshoz vezető link

http://pagina.jccm.es/agricul/paginas/comercial-industrial/consejos_new/pliegos/Pliego_Condiciones_Vallegarcia_20180719.pdf