MELLÉKLET

Megállapodás a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet 2007. évi, a halászati ágazat munkafeltételeiről szóló egyezményének végrehajtásáról

A TENGERI HALÁSZATI ÁGAZATBAN TEVÉKENYSÉGET FOLYTATÓ MUNKAADÓI ÉS A MUNKAVÁLLALÓI OLDAL (A TOVÁBBIAKBAN: SZOCIÁLIS PARTNEREK),

(1) Az Európai Unió Mezőgazdasági Szövetkezeteinek Általános Szövetsége (COGECA),

(2) Az Európai Közlekedési és Szállítási Dolgozók Szövetsége (ETF), valamint

(3) az Európai Uniós Halászati Vállalkozások Nemzeti Szervezeteinek Szövetsége (Europêche),

tekintettel:

(1) az Európai Unió működéséről szóló szerződésre (EUMSZ) és különösen annak 153–155. cikkére,

(2) a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet (ILO) 2007. évi, a halászati ágazat munkafeltételeiről szóló egyezményére (a továbbiakban: 188. sz. egyezmény vagy egyezmény),

(3) az ILO 2007. évi, a halászati ágazat munkafeltételeiről szóló ajánlására (a továbbiakban: R199),

(4) az ILO 2006. évi, a munkaviszonyról szóló ajánlására (a továbbiakban: R198),

(5) az ILO igazgatótanácsa által a 2010. november 13–19-én tartott 309. ülésen elfogadott, a kikötő szerinti államnak a 2007. évi, a halászati ágazat munkafeltételeiről szóló egyezmény (188. sz. egyezmény) keretében ellenőrzést végző tisztviselőire vonatkozó iránymutatásokra (PSC-F-iránymutatások),

(6) a tagállamoknak a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet 2007. évi halászati munkaügyi egyezményének (188. sz. egyezmény) az Európai Unió érdekében történő megerősítésére való felhatalmazásáról szóló, 2010. június 7-i 2010/321/EU tanácsi határozatra,

(7) az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának címzett, „A 2003/88/EK irányelvben foglalt, a tengerjáró halászhajókon dolgozó munkavállalókra vonatkozó rendelkezések felülvizsgálata” című, 2011. május 31-i COM(2011) 306 végleges bizottsági közleményre,

mivel:

(1) A Nemzetközi Munkaügyi Szervezet (ILO) Nemzetközi Munkaügyi Konferenciájának 96. ülése 2007. június 14-én elfogadta a 2007. évi, a halászati ágazat munkafeltételeiről szóló egyezményt (188. sz. egyezmény).

(2) A 188. sz. egyezmény 437 szavazattal, 2 ellenszavazattal és 22 tartózkodás mellett került elfogadásra. Az Európai Unió részt vevő 27 tagállamának („tagállamok”) jelen lévő összes kormányképviselője (53 szavazat), munkavállalói képviselője (25 szavazat), valamint munkáltatói képviselője (22 szavazat) az egyezmény elfogadása mellett szavazott.

(3) A globalizáció jelentősen befolyásolja a halászati ágazatot, és a halászok jogai támogatásra és védelemre szorulnak.

(4) Az ILO a halászatot más foglalkozásokkal összehasonlítva veszélyes foglalkozásnak tekinti.

(5) A 188. sz. egyezmény célja, hogy tisztességes munkakörülményeket biztosítson a halászoknak a halászhajókon a fedélzeti munkára vonatkozó minimumkövetelmények, a szolgálati feltételek, a szállás és az étkezés, a munkahelyi biztonság és az egészségvédelem, az egészségügyi ellátás és a szociális biztonság tekintetében.

(6) A 188. sz. egyezmény előírja az ILO tagjai számára, hogy a megállapodás követelményeinek betartását biztosító rendszer létrehozásával – a nemzeti jogszabályokkal vagy előírásokkal összhangban – joghatóságot és ellenőrzést gyakoroljanak a lobogójuk alatt közlekedő halászhajók felett.

(7) Az EUMSZ 155. cikke (2) bekezdésének rendelkezései értelmében az uniós szociális partnerek együttesen kérhetik, hogy az európai uniós szinten kötött megállapodások végrehajtása az Európai Bizottság javaslatára tanácsi határozat útján történjen. A szociális partnerek e célból úgy döntöttek, hogy tárgyalásokat folytatnak és – az EUMSZ 135. cikkében meghatározott korlátozásokon belül – megállapodást kötnek a 188. sz. egyezmény egyes részeinek végrehajtásáról.

(8) Az uniós szociális partnerek megítélése szerint ez a kezdeményezés kiemelkedően fontos abból a szempontból, hogy ösztönzi a tagállamokat a megállapodás ratifikálására, és ezáltal elősegíti, hogy az EU-n belül, valamint a világ többi részén is egyenlő feltételek jöjjenek létre a halászhajók fedélzetén dolgozó halászok munka- és életkörülményeivel kapcsolatos kérdések tekintetében.

(9) Az uniós szociális partnerek úgy gondolják, hogy a megállapodás az első lépést jelenti a halászati ágazat szociális vívmányainak kodifikációja felé.

(10) A tengerjáró halászhajókon dolgozók munkaidejének megszervezésére vonatkozó egyes szempontokat jelenleg a 2003/88/EK irányelv 21. cikkének rendelkezései szabályoznak. Ugyan a 188. sz. egyezmény 13. és 14. cikke összességében az irányelvnél alacsonyabb szintű védelmet nyújt a halászoknak, a megállapodás 14. cikkének egyes rendelkezései viszont magasabb védelmi szintet biztosítanak. Az uniós szociális partnerek ezért a hivatkozott rendelkezések összevonásáról állapodtak meg. A folyamat eredményeképpen a védelem szintje összességében növekedett. Az érintett rendelkezések a következők: a védelem minimális szintjének meghatározását megelőzően konzultáció az illetékes hatóság és a tagállami uniós szociális partnerek között; a kimerültség mértékének csökkentésére vonatkozó kiegészítő célkitűzés; kompenzáló pihenőidő biztosítása a pihenőidő minimális, illetve a munkaidő maximális időtartama alól engedélyezett kivételek esetén; vészhelyzetek után fokozott védelem.

(11) Indokolt úgy tekinteni, hogy a 188. sz. egyezménynek az egészségügyi ellátás minőségére, a szállásra, az étkezésre, az életkörülményekre, a kockázati tényezők fennállása vagy betegség esetén járó kártérítésre,valamint a szociális védelemre vonatkozó rendelkezései a halászok munkahelyi biztonságának és egészségvédelmének a hatálya alá tartoznak, tekintettel a halászhajón végzett munka sajátosságaira, többek között a földrajzi elszigeteltségre, a kimerültségre, valamint az elvégzendő munka – leginkább fizikai – jellegére.

(12) A 188. sz. egyezmény minden halászra vonatkozik, vagyis az 1. cikkének e) pontjában meghatározottak szerint minden olyan személyre, akit halászhajó fedélzetén bármilyen minőségben foglalkozás ellátására alkalmaznak vagy foglalkoztatnak, beleértve a fedélzeten dolgozó azon személyeket, akik a fogásban való részesedés alapján részesülnek fizetésben, de leszámítva a révkalauzokat, a haditengerészeket, a kormány állandó szolgálatában álló egyéb személyeket, a halászhajó fedélzetén munkát végző, de szokásosan a szárazföldön dolgozó személyeket, valamint a halászati megfigyelőket. Az EUMSZ-ben meghatározott korlátozások miatt az uniós szociális partnerek nem jogosultak arra, hogy – tanácsi határozat által végrehajtandó – olyan szövegekről állapodjanak meg, amelyek nem munkaszerződéssel, illetve nem munkaviszony keretében foglalkoztatott halászokra vonatkoznak. Ugyanakkor a munkaszerződéssel, illetve munkaviszony keretében foglalkoztatott halászokkal egy hajón lévő említett halászokra vonatkozóan eltérő előírások alkalmazása, illetve az előírások rájuk vonatkozó nem alkalmazása hatással lehet az általános munkahelyi biztonságra és egészségvédelemre, és ezen belül a munkaszerződéssel, illetve munkaviszony keretében foglalkoztatott halászok élet- és munkakörülményeire. A munkaszerződéssel, illetve munkaviszony keretében foglalkoztatott halászok védelme érdekében az uniós szociális partnerek ezért indokoltnak tartják, hogy ez a megállapodás ne csak a munkaszerződéssel, illetve munkaviszony keretében foglalkoztatott halászokra, hanem a velük egyazon hajón lévő valamennyi halászra alkalmazandó legyen.

(13) A megállapodás végrehajtásának megfelelő eszköze az EUMSZ 288. cikke értelmében az irányelv, amely az elérendő célokat illetően köti a tagállamokat, miközben a forma és eszközök megválasztását a nemzeti hatóságokra hagyja.

felkérik a tagállamokat, hogy:

(1) Ratifikálják a 188. sz. egyezményt, tekintettel arra, hogy az egyezményt a tagállamok egyhangúan elfogadták, és mivel jelentős különbségek vannak egyrészről az egyezmény alkalmazási köre és az általa szabályozott területek, másfelől e megállapodás között.

(2) Dolgozzanak ki a 188. sz. egyezmény 41. cikkében említett, az Európai Unió egészében alkalmazandó egységes, érvényes dokumentumot.

(3) A PSC-F-iránymutatások alapján alakítsanak ki a 188. sz. egyezmény hatálya alá tartozó halászhajóknak a kikötő szerint illetékes állam általi ellenőrzésére vonatkozó, az Európai Unió egészében alkalmazandó összehangolt politikát.

közösen kérik:

e megállapodás tanácsi irányelv általi végrehajtását.

A KÖVETKEZŐKBEN ÁLLAPODTAK MEG:

1. RÉSZ

FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK ÉS HATÁLY

FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK

1. cikk

E megállapodás alkalmazásában:

a) halászati művelet : hal vagy a tengerek más biológiai erőforrásainak kifogása, illetve kifogása és feldolgozása;

b) kereskedelmi halászat : valamennyi halászati művelet a megélhetési halászat és a hobbihorgászat kivételével;

c) illetékes hatóság : az a miniszter, minisztérium, kormányhivatal vagy a tagállam által kijelölt egyéb hatóság, akinek vagy amelynek jogában áll az érintett rendelkezés tárgyára vonatkozóan törvényerejűnek minősülő rendeleteket, utasításokat, illetve egyéb szabályzatokat kibocsátani és érvényre juttatni;

d) konzultáció : az illetékes hatóság által az érintett munkaadók és munkavállalók képviseleti szervezeteivel, különösen – amennyiben vannak – a halászhajó-tulajdonosok és a halászok képviseleti szervezeteivel folytatott konzultáció;

e) halászhajó-tulajdonos vagy tulajdonos : a halászhajó tulajdonosa vagy olyan egyéb szervezet vagy személy – így például üzemben tartó, ügynök, vagy a hajót személyzet nélkül bérlő személy –, amely vagy aki a tulajdonostól átvállalta a hajó üzemeltetésének felelősségét, és e felelősség átvállalásával egyidejűleg elfogadta, hogy magára veszi az e megállapodás értelmében a halászhajó-tulajdonosokra háruló kötelességeket és felelősséget, függetlenül attól, hogy ezen kötelességek és felelősség meghatározott részét rajta kívül a halászhajó-tulajdonos nevében más szervezet vagy személy teljesíti és vállalja;

f) halász : a halászhajókon a 2. cikkben meghatározott feltételekkel, bármilyen beosztásban alkalmazásban álló, foglalkoztatott vagy munkát végző összes személy, a kikötői révkalauzok és a kikötőben horgonyzó halászhajó fedélzetén munkát végző, de szokásosan a szárazföldön dolgozó személyek kivételével;

g) halászati munkaszerződés : a halász fedélzeti élet- és munkakörülményeit szabályozó munkaszerződés, alapokmány vagy egyéb hasonló megállapodás vagy szerződés;

h) halászhajó vagy hajó : valamelyik tagállam lobogója alatt hajózó, vagy valamelyik tagállam korlátlan fennhatósága alatt lajstromozott, a tulajdonviszonyoktól függetlenül bármilyen típusú olyan hajó, amelyet kereskedelmi halászatra használnak vagy e célra szántak;

i) hosszúság (L) : a hajógerinc felső élétől számított legkisebb oldalmagasság 85 %-ánál húzott vízvonalon mért teljes hosszúság 96 %-a vagy az orrtőke elülső élétől a vízvonal síkjában a kormányszár tengelyéig mért hosszúság, amennyiben az a nagyobb; a vízszintestől eltérő lejtésű gerinccel épített hajó hosszúságának mérésére szolgáló vízvonalnak párhuzamosnak kell lennie a tervezési vízvonallal;

j) a függélyek közötti hosszúság (LBP) : az elülső és a hátsó függélyek közötti távolság; az elülső függélynek egybe kell esnie a hosszúság (L) méréséhez használt vízvonal síkjában található orrtőke elülső élével; a hátsó függélynek pedig egybe kell esnie az szóban forgó vízvonal síkjában található kormányszár tengelyével;

k) hajóparancsnok : a halászhajót irányító halász;

l) toborzás vagy munkaközvetítés : olyan köz- vagy magánszektorbeli személy, vállalat, intézmény, ügynökség vagy egyéb szervezet, aki vagy amely halászhajó-tulajdonosok megbízásából halászokat toboroz, illetve a tulajdonosoknak halászokat közvetít ki;

m) magán-munkaközvetítő ügynökség : olyan magánszektorbeli személy, vállalat, intézmény, ügynökség vagy egyéb szervezet, aki vagy amely halászokat alkalmaz vagy bíz meg abból a célból, hogy halászhajó-tulajdonosok rendelkezésére bocsássa; a halászok feladatainak kiosztását és a szóban forgó feladatok elvégzésének felügyeletét a tulajdonos végzi.

HATÁLY

2. cikk

(1) A megállapodás – annak eltérő rendelkezése hiányában – a következőkre alkalmazandó:

a) a kereskedelmi halászatot folytató halászhajókon bármilyen beosztásban, munkaszerződés keretében vagy munkaviszonyban foglalkoztatott halászokra;

b) az a) pontban említett halászokkal egy hajón lévő többi halászra, az általános biztonság és egészségvédelem biztosítása érdekében.

(2) Amennyiben kétség merül fel azt illetően, hogy egy adott hajó kereskedelmi halászatot folytat-e, a kérdésben konzultációt követően az illetékes hatóság dönt.

(3) Az e megállapodás által a 24 méteres és annál hosszabb hajókon dolgozó halászok számára biztosított védelmet a tagállamok konzultációt követően – részben vagy teljesen – a 24 méternél rövidebb hajókon dolgozó halászokra is kiterjeszthetik.

3. cikk

(1) Amennyiben e megállapodás alkalmazása a halászok konkrét szolgálati feltételeire vagy a halászhajó érintett műveleteire tekintettel jelentős egyedi problémákat okoz, a tagállamok konzultációt követően, objektív okokból kizárhatják a halászok vagy halászhajók egyes, korlátozott számú kategóriáját a megállapodás követelményeinek vagy egyes rendelkezéseinek hatálya alól.

(2) Az előző bekezdés szerinti kizárás esetén az illetékes hatóság szükség szerint intézkedéseket hoz abból a célból, hogy az e megállapodás szerinti előírásokat a megállapodás hatálybalépésétől számított legfeljebb 5 éven belül fokozatosan kiterjessze az összes érintett halászra és halászhajóra.

(3) E cikk alkalmazása semmilyen körülmények között sem adhat alapot a munkavállalók védelmének a megállapodás hatálybalépésének időpontjában az uniós jog által szabályozott területeken már elért általános szinthez képest történő csökkentésére.

4. cikk

E megállapodás rendelkezései nem érintik azokat a jogszabályokat, döntéseket, szokásokat vagy a halászhajó-tulajdonosok és halászok között fennálló megállapodásokat, amelyek az e megállapodásban előírtaknál kedvezőbb feltételeket biztosítanak a halászok számára.

2. RÉSZ

ÁLTALÁNOS ALAPELVEK

A HALÁSZHAJÓ-TULAJDONOSOK, A HAJÓPARANCSNOKOK ÉS A HALÁSZOK FELADATAI

5. cikk

(1) Ez a cikk a 93/103/EK irányelv sérelme nélkül alkalmazandó.

(2) A halászhajó-tulajdonost teljes körű felelősség terheli annak biztosításáért, hogy a hajóparancsnok rendelkezzen a megállapodás követelményeinek való megfeleléshez szükséges erőforrásokkal és eszközökkel.

(3) A hajón lévő halászok biztonságának és a hajó biztonságos üzemeltetésének garantálása érdekében a hajóparancsnok többek között a következő feladatokat végzi:

a) felügyeli és biztosítja, hogy a halászok – a lehetőségekhez mérten – a legjobb biztonsági és egészségügyi körülmények mellett végezzék a munkájukat;

b) a halászok munkáját a biztonság és az egészség szem előtt tartásával, és ezen belül a kimerültség megelőzésének biztosításával irányítja;

c) elősegíti a munkahelyi biztonsággal és egészségvédelemmel kapcsolatos ismeretek növelésére irányuló képzéseket; valamint

d) biztosítja a hajózási biztonsági követelményeknek való megfelelést, valamint figyeli a kapcsolódó bevált hajózási módszereket.

(4) A halászhajó-tulajdonos nem korlátozza a hajóparancsnokot abban, hogy a hajón lévő halászok, a hajó, a hajózás vagy a hajó üzemeltetésének biztonsága szempontjából szakmai megítélése szerint szükséges döntéseket meghozza.

(5) A halászok betartják a hajóparancsnok törvényes utasításait és megfelelnek az alkalmazandó biztonsági és egészségvédelmi intézkedéseknek.

3. RÉSZ

A HALÁSZHAJÓN VÉGZETT MUNKÁRA VONATKOZÓ MINIMUMKÖVETELMÉNYEK

ALSÓ KORHATÁR

6. cikk

(1) Ez a cikk a 94/33/EK irányelv sérelme nélkül alkalmazandó.

(2) A halászhajón végzett munka alsó korhatára 16 év, feltéve, hogy az érintett fiatal a nemzeti jog értelmében már nem tanköteles. Az illetékes hatóság ugyanakkor engedélyezhet 15 éves alsó korhatárt a halászati szakképzésben részt vevő, a nemzeti jog értelmében már nem tanköteles személyek számára.

(3) Az illetékes hatóság a nemzeti jogszabályoknak és gyakorlatnak megfelelően engedélyezheti, hogy a 15 évesek könnyű munkát végezzenek az iskolai szünetben. Ebben az esetben konzultációt követően meghatározza az engedélyezett munka típusát, a munkavégzésre vonatkozó feltételeket és a szükséges pihenőidőt.

(4) A halászhajókon végzett olyan tevékenységek esetében, amelyek természetüknél vagy a végzésükre jellemző körülményeknél fogva valószínűleg veszélyeztetik a fiatalok egészségét, biztonságát, testi, szellemi és szociális fejlődését, oktatását vagy erkölcsét, az alsó korhatár legalább 18 év.

(5) Az e cikk (4) bekezdésének hatálya alá tartozó tevékenységtípusok meghatározása nemzeti jogszabályok útján vagy – konzultációt követően – az illetékes hatóság által, az érintett kockázatok és az alkalmazandó nemzetközi előírások figyelembevételével történik.

(6) Nemzeti jogszabályok vagy az illetékes hatóság – konzultációt követően – hozott döntése révén engedélyezhető, hogy az e cikk (4) bekezdésében említett tevékenységeket 16 éves kortól kezdődően lehessen végezni, feltéve, hogy az érintett fiatal a nemzeti jog értelmében már nem tanköteles, és biztosított egészségének, biztonságának, testi, szellemi és szociális fejlődésének, oktatásának és erkölcsének teljes körű védelme, valamint megfelelő tájékoztatásban, illetve szakképzésben részesült és a hajóra szállást megelőzően részt vett alapfokú biztonsági képzésben. Be kell tartani a 94/33/EK irányelv 7. cikke (3) bekezdésének követelményeit.

(7) Tilos 18 évnél fiatalabb halászokat éjszakai munkára alkalmazni. E cikk alkalmazásában az „éjszaka” meghatározása a nemzeti joggal és gyakorlattal összhangban történik. Az éjszaka legalább kilencórás időszakot fed le, amely legkésőbb éjfélkor kezdődhet, és legkorábban hajnali 5 órakor érhet véget. Az illetékes hatóság a 94/33/EK irányelv 9. cikke szerinti követelmények betartása mellett eltekinthet az éjszakai munkavégzésre vonatkozó korlátozás szigorú betartatásától, amennyiben:

a) az károsan befolyásolná az érintett halászok hatékony – az elfogadott programok és időbeosztás alapján történő – képzését; vagy

b) valamely adott feladatkör sajátos jellege vagy valamely jóváhagyott képzési program megköveteli, hogy a kivétel hatálya alá tartozó halászok éjszakai munkát végezzenek, a hatóság pedig – konzultációt követően – úgy ítéli meg, hogy az adott munka nem fogja károsan befolyásolni az érintett halászok egészségét, illetve jólétét.

(8) E cikk rendelkezései nem érintik a tagállamokra az általuk ratifikált olyan nemzetközi munkaügyi egyezményekből eredő kötelezettségeket, amelyek az e cikk hatálya alá tartozó fiatal halászok védelmére vonatkozóan kedvezőbb feltételeket garantálnak.

ORVOSI VIZSGÁLAT

7. cikk

(1) Halász csak a feladatai ellátására való alkalmasságot tanúsító érvényes orvosi igazolással dolgozhat halászhajón.

(2) Az illetékes hatóság konzultációt követően, a halászok biztonságának és egészségének, a hajó méretének, az orvosi ellátás és az evakuálási lehetőségek rendelkezésre állásának, az út időtartamának, a műveleti területnek és a halászati művelet típusának a figyelembevételével mentességet adhat e cikk (1) bekezdésének alkalmazása alól.

(3) Az e cikk (2) bekezdésében említett kivételek nem alkalmazandók a 24 méteres és annál hosszabb hajókon dolgozó, illetve az általában három napnál hosszabb időt a tengeren töltő halászokra. Sürgős esetekben az illetékes hatóság engedélyezheti, hogy egy halász az orvosi igazolás beszerzéséig meghatározott korlátozott ideig a szóban forgó halászhajón dolgozzon, feltéve, hogy a halász rendelkezik nemrég lejárt orvosi igazolással.

8. cikk

Valamennyi tagállam elfogadja a következőkről rendelkező jogszabályokat, előírásokat vagy egyéb intézkedéseket:

a) az orvosi vizsgálatok jellege,

b) az orvosi igazolások formai és tartalmi követelményei,

c) az orvosi igazolás megfelelően képesített orvos általi, illetve a kizárólag a látással kapcsolatos igazolás esetében olyan személy általi kiállítása, akit az illetékes hatóság az ilyen igazolás kiállítására megfelelően képesítettnek ismer el; ezek a személyek orvosi szakvéleményük kialakítása során teljes mértékben függetlenek,

d) az orvosi vizsgálatok gyakorisága és az orvosi igazolások érvényességi ideje;

e) a tagállam által szakértőként kinevezett, független orvos által végzendő további vizsgálathoz való jog, amely vizsgálat eredménye véglegesnek tekintendő, i. abban az esetben, ha valaki számára nem állítottak ki orvosi igazolást vagy ha az általa végezhető feladatokra vonatkozóan korlátozásokat állapítottak meg; ii. abban az esetben, ha valaki a vizsgálat során jelezte, hogy nem találja magát alkalmasnak a halászhajón végzendő feladatai ellátására, de az orvos szakértő mégis orvosi igazolást állít ki arról, hogy a szóban forgó személy egészségügyi állapota alapján alkalmas halászhajón feladatai ellátására; iii. abban az esetben, ha valaki számára nem állítottak ki orvosi igazolást vagy ha az általa végezhető feladatokra vonatkozóan korlátozásokat állapítottak meg, és a szóban forgó elutasítás, illetve korlátozás egészségügyi okai megszűntek.

f) egyéb előírt követelmények.

9. cikk

A 24 méteres és annál hosszabb hajókon vagy az általában három napnál hosszabb időt a tengeren töltő halászhajók esetében a 7. és 8. cikkben említett minimumkövetelményeken kívül:

a) az orvosi igazoláson szerepelnie kell legalább annak, hogy: i. az adott halász hallása és látása megfelelő a hajón végzendő feladatok ellátásához, valamint ii. az érintett halász nem szenved olyan betegségben, amelyet vélhetően súlyosbítana a tengeri szolgálat, vagy amely alkalmatlanná tenné a tengeri szolgálatra, illetve amely veszélyeztetné a fedélzeten tartózkodó többi személy biztonságát és egészségét;

b) az orvosi igazolás legfeljebb kétéves időtartamra érvényes, kivéve, ha a halász 18. életévét még nem töltötte be, amely esetben az érvényesség időtartama legfeljebb 1 év;

c) ha az igazolás érvényessége egy hajóút során jár le, az igazolás az út végéig érvényes.

4. RÉSZ

SZOLGÁLATI FELTÉTELEK

SZEMÉLYZET

10. cikk

(1) A tagállamok jogszabályokat, előírásokat vagy egyéb intézkedéseket fogadnak el, amelyek előírják a tagállam lobogója alatt hajózó vagy a tagállam korlátlan fennhatósága alatt lajstromozott hajók tulajdonosai számára, hogy a biztonságos hajózás és a hajó biztonságos üzemeltetése érdekében hajóikon gondoskodjanak a hozzáértő hajóparancsnok irányítása alatt álló megfelelő számú és képzettségű személyzetről.

(2) Az illetékes hatóság a 24 méteres és annál hosszabb hajókra az e cikk (1) bekezdésében meghatározott követelményeken túl meghatározza a hajózásbiztonságot garantáló minimális személyzetet, feltüntetve a szükséges halászok számát és képesítésüket.

(3) Az illetékes hatóság konzultációt követően megállapíthat az e cikk (2) cikkében szereplőktől eltérő követelményeket is. A tagállam ugyanakkor megbizonyosodik arról, hogy a szóban forgó alternatív követelmények:

a) eredményeképpen teljes körűen megvalósul ennek és a 11. cikknek a tárgya és általános célja,

b) hatályba léptetik e cikk (2) bekezdését, valamint

c) nem veszélyeztetik a halászok biztonságát és egészségét.

MUNKAIDŐ ÉS PIHENŐIDŐ

11. cikk

(1) a) A 2003/88/EK irányelv 3–6., 8. és 21. cikke nem vonatkozik az ezen megállapodás hatálya alá tartozó halászokra. b) A tagállamok ugyanakkor jogszabályokat, előírásokat vagy egyéb intézkedéseket fogadnak el, amelyek értelmében a tagállam lobogója alatt hajózó hajók tulajdonosai kötelesek biztosítani, hogy a halászok elegendő pihenőidőre legyenek jogosultak, valamint hogy heti átlagos munkaidejük – legfeljebb tizenkét hónapos referencia-időszakra számítva – ne haladja meg a 48 órát.

(2) a) A tagállamok konzultációt követően az (1) bekezdés b) pontjában, valamint a (3) és (4) bekezdésben meghatározott korlátozások mellett meghozzák a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy a halászok biztonságának és egészségének védelmével összhangban és a kimerültség mértékének csökkentése érdekében: i. meg legyen határozva egy olyan, a munkaórák maximális számában kifejezett munkaidő, amelyet egy adott időtartam során nem lehet túllépni; vagy ii. meg legyen határozva az egy adott időtartam során biztosítandó minimális pihenőidő. b) A munkaidő felső és a pihenőidő alsó határát jogszabályok, előírások vagy közigazgatási rendelkezések vagy kollektív szerződések útján, illetve a szociális partnerek közötti megállapodásokban kell meghatározni.

(3) A munkaidőre és a pihenőidőre a következő korlátok vonatkoznak:

a) a maximális munkaidő nem lehet több mint: i. 24 órás időszak alatt 14 óra; ii. 7 napos időszak alatt 72 óra; vagy

b) a minimális pihenőidő nem lehet kevesebb mint: i. 24 órás időszak alatt 10 óra; ii. 7 napos időszak alatt 77 óra.

(4) A pihenőidőt nem lehet kettőnél több részre osztani, amelyek közül az egyik legalább 6 óra hosszú kell, hogy legyen, és két egymást követő pihenőidő között nem lehet több mint 14 óra.

(5) A munkavállalók biztonság- és egészségvédelmével kapcsolatos általános irányelveknek megfelelően, objektív, technikai vagy munkaszervezési okokból a tagállamok kivételeket tehetnek, és ezen belül referencia-időszakokat állapíthatnak meg, az (1) bekezdés b) albekezdésében, valamint a (3) és (4) bekezdésben említett korlátok tekintetében. Az ilyen kivételeknek – amennyire csak lehet – meg kell felelniük az előírt rendelkezéseknek, azonban lehetővé tehetnek gyakoribb vagy hosszabb szabadságot, vagy a halászoknak nyújtott kompenzáló szabadságot.

A kivételeket a következő módon kell meghatározni:

a) jogszabályok, előírások vagy közigazgatási rendelkezések útján, feltéve, hogy sor kerül konzultációra, és a felek törekednek a szociális párbeszéd valamennyi releváns formájának előmozdítására; vagy

b) kollektív szerződések vagy a szociális partnerek megállapodásai útján.

(6) A (5) bekezdés szerinti kivételeknek a (3) bekezdésben meghatározott korlátozások melletti engedélyezése esetén az érintett halászok a lehető leghamarabb kompenzáló pihenőidőt kapnak.

(7) E cikk rendelkezései nem érintik a hajókapitány azon jogát, hogy a halász számára bármilyen olyan munkaidőt előírjon, amely a hajó, a fedélzeten tartózkodó személyek vagy a fogás közvetlen biztonságához, illetve a tengeren veszélybe került más hajóknak vagy személyeknek való segítségnyújtás céljából szükséges. Ennek megfelelően a hajóparancsnok felfüggesztheti a pihenőidőre vonatkozó beosztást, és a halász számára a helyzet normalizálódásáig bármilyen szükséges munkaidőt előírhat. A helyzet normalizálódását követően – amilyen hamar észszerűen lehetséges – a hajóparancsnok gondoskodik arról, hogy azok a halászok, akik a beosztás szerinti pihenőidőszakban szolgálatot teljesítettek, megfelelő pihenőidőt kapjanak.

(8) A tagállamok előírhatják, hogy a lobogójuk alatt hajózó vagy korlátlan fennhatóságuk alatt lajstromozott olyan halászhajókon tartózkodó halászok, amelyek a nemzeti jogszabályok vagy a szokásos gyakorlat értelmében a naptári év egy hónapnál hosszabb meghatározott időszakában nem üzemelhetnek, a 2003/88/EK irányelv 7. cikkével összhangban éves szabadságot vegyenek ki az érintett időszak alatt.

A LEGÉNYSÉG JEGYZÉKE

12. cikk

A halászhajók a legénységről jegyzéket vezetnek, amelynek egy példányát a szárazföldön tartózkodó meghatalmazott személyeknek a hajó indulása előtt átadják vagy közvetlenül a hajó indulását követően közlik velük. Az illetékes hatóság meghatározza, kinek, mikor és milyen célból kell ezeket az információkat eljuttatni.

HALÁSZATI MUNKASZERZŐDÉS

13. cikk

A 14–18. cikk a 91/533/EK irányelv sérelme nélkül alkalmazandó.

14. cikk

Minden tagállam jogszabályokat, előírásokat vagy egyéb intézkedéseket fogad el, amelyek:

a) előírják, hogy a lobogójuk alatt közlekedő vagy korlátlan fennhatóságuk alatt lajstromozott hajókon dolgozó halászokat egy számukra érthető és e megállapodás rendelkezéseivel összhangban álló halászati munkaszerződésnek kell védeni; valamint

b) meghatározzák azokat a minimális adatokat, amelyeket az e megállapodás I. mellékletében szereplő rendelkezéseknek megfelelően a halászati munkaszerződésnek tartalmaznia kell.

15. cikk

Minden tagállam elfogadja a következőkre vonatkozó jogszabályokat, előírásokat vagy egyéb intézkedéseket:

a) az annak biztosítására vonatkozó eljárások, hogy a halász a halászati munkaszerződés megkötése előtt áttekinthesse az abban foglalt feltételeket és tanácsot kérhessen azokkal kapcsolatban;

b) adott esetben nyilvántartás vezetése a halásznak a munkaszerződés keretében végzett munkájáról; valamint

c) a halászati munkaszerződéssel kapcsolatos viták rendezésére szolgáló eszközök.

16. cikk

A halászati munkaszerződésnek, amelynek egy példánya a halászt illeti meg, a fedélzeten kell tartani, és azt a halász, valamint a nemzeti jognak és gyakorlatnak megfelelően kérésre más érintett felek rendelkezésére kell bocsátani.

17. cikk

E megállapodás 14–16. cikke és I. melléklete nem alkalmazandó a hajót egyedül üzemeltető halászhajó-tulajdonosokra.

18. cikk

A halászhajó-tulajdonos feladata annak biztosítása, hogy minden egyes halász rendelkezzen írásbeli halászati munkaszerződéssel, amelyet annak minden aláíró fele aláír, és amely a halásznak e megállapodás követelményeivel összhangban elfogadható fedélzeti munka- és életkörülményeket biztosít.

HAZAUTAZTATÁS

19. cikk

(1) A tagállamok biztosítják, hogy a lobogójuk alatt hajózó vagy korlátlan fennhatóságuk alatt lajstromozott, idegen kikötőbe belépő halászhajókon tartózkodó halászok jogosultak legyenek a hazautaztatásra abban az esetben, ha halászati munkaszerződésük lejárt vagy legalább egy aláíró fele azt alapos indokokkal felmondja, illetve ha a halász többé nem képes ellátni a halászati munkaszerződése értelmében fennálló feladatait, illetve az adott sajátságos körülmények között már nem várható el tőle, hogy ellássa azokat. Ez az említett hajón dolgozó azon halászokra is vonatkozik, akiket ugyanazon okokból a hajóról az idegen kikötőbe helyeznek át.

(2) Az e cikk (1) bekezdésében említett hazautaztatás költségét a halászhajó-tulajdonos viseli, kivéve abban az esetben, ha a halászról – a nemzeti jogszabályoknak, előírásoknak vagy egyéb intézkedéseknek megfelelően – bebizonyosodott, hogy a halászati munkaszerződéséből eredő kötelezettségeit illetően súlyos mulasztást követett el.

(3) A tagállamok jogszabályok, előírások vagy más intézkedések útján meghatározzák azokat a pontos körülményeket, amelyek feljogosítják az e cikk (1) bekezdésének hatálya alá tartozó halászokat a hazautaztatásra, a hajón töltendő szolgálati időszak azon maximális hosszát, amelynek alapján az említett halászok jogosultak a hazautaztatásra, valamint azokat a célállomásokat, ahová a halászok a hazautaztatás keretében küldhetők.

(4) Ha a halászhajó-tulajdonos nem gondoskodik az e cikkben említett hazautaztatásról, a hajó lobogója szerinti tagállamnak kell megszerveznie az érintett halász hazautaztatását és jogosult annak költségeit a halászhajó-tulajdonossal megtéríttetni.

(5) A nemzeti jogszabályok nem érinthetik a halászhajó tulajdonosának arra vonatkozó jogát, hogy harmadik személyekkel fennálló szerződéses megállapodások értelmében megtéríttessék a hazautaztatás költségeit.

MUNKAERŐ-PIACI MAGÁNSZOLGÁLTATÁSOK

20. cikk

(1) Ez a cikk a 2008/104/EK irányelv sérelme nélkül alkalmazandó.

(2) E cikk alkalmazásában a munkaerő-piaci magánszolgáltatások a magánszektorbeli toborzást és munkaközvetítést, valamint a magán-munkaközvetítő ügynökségek szolgáltatásait jelentik.

(3) A tagállamok:

a) megtiltják, hogy a munkaerő-piaci magánszolgáltatások keretében olyan eszközöket, mechanizmusokat vagy jegyzékeket használjanak, amelyek célja meggátolni a halászok foglalkoztatását; valamint

b) megtiltják, hogy a halászra közvetlenül vagy közvetve, részben vagy teljesen a munkaerő-piaci magánszolgáltatásokkal összefüggő díj vagy egyéb költség háruljon.

(4) E cikk rendelkezései nem akadályozhatják a 188. sz. egyezményt ratifikáló tagállamokat azon lehetséges joguk gyakorlásában, hogy a 188. sz. egyezmény keretében egyes feladataikat – az egyezmény által előírt korlátokon belül – magán-munkaközvetítő ügynökségekhez utalják.

5. RÉSZ

MUNKAHELYI BIZTONSÁG ÉS EGÉSZSÉGVÉDELEM

ÉTKEZTETÉS ÉS ELSZÁLLÁSOLÁS

21. cikk

(1) A 22–25. cikk a 93/103/EK irányelv sérelme nélkül alkalmazandó.

(2) A 22–25. cikket végrehajtó nemzeti rendelkezéseknek kellőképpen figyelemmel kell lenniük a higiéniai, valamint az általános biztonsági, egészségügyi és kényelmi feltételekre.

22. cikk

Minden tagállam jogszabályokat, előírásokat vagy egyéb intézkedéseket fogad el a lobogója alatt hajózó vagy korlátlan fennhatósága alatt lajstromozott halászhajókon biztosított fedélzeti szállásra, étkezésre és ivóvízellátásra vonatkozóan.

23. cikk

A tagállamok jogszabályokat, előírásokat vagy egyéb intézkedéseket fogadnak el, amelyek előírják, hogy az adott tagállam lobogója alatt hajózó vagy korlátlan fennhatósága alatt lajstromozott halászhajókon a fedélzeti szállásnak a hajón teljesített szolgálathoz és a halászok fedélzeten töltött tartózkodási idejéhez mérten kellő méretűnek, színvonalúnak és megfelelően felszereltnek kell lennie. Az említett intézkedéseknek esettől függően különösen a következőkre kell vonatkozniuk:

a) a halászhajó építési vagy átalakítási tervének elfogadása a szállás tekintetében;

b) a lakóterek és a konyha karbantartása;

c) szellőztetés, fűtés, hűtés és világítás;

d) a túlzott zaj és rezgés csökkentése;

e) helyszín, méret, építési anyagok, a hálóhelyiségek berendezése és felszerelése, étkezők és más lakóterek;

f) szaniterhelyiségek, többek között mosdók és mosóhelyiségek, valamint elégséges mennyiségű meleg- és hidegvízellátás; valamint

g) az e megállapodás követelményeinek nem megfelelő szállással kapcsolatos panaszok megválaszolására szolgáló eljárások.

24. cikk

Minden tagállam elfogadja a következőket előíró jogszabályokat, előírásokat vagy egyéb intézkedéseket:

a) a hajóra vitt és ott felszolgált étel megfelelő minőségű, tápértékű és mennyiségű legyen;

b) az ivóvíz elegendő mennyiségű és megfelelő minőségű legyen; valamint

c) az ételt és a vizet a halászhajó-tulajdonos a halászoknak díjmentesen biztosítsa; ugyanakkor a nemzeti jogszabályoknak megfelelően lehetőség legyen a költségek működési költségként való megtéríttetésére, ha a költségmegosztási rendszert szabályozó kollektív szerződés vagy a halászati munkaszerződés úgy rendelkezik.

25. cikk

A tagállamok által a 22–24. cikknek megfelelően elfogadandó jogszabályok, előírások és egyéb intézkedések maradéktalanul hatályba léptetik e megállapodás II. mellékletét.

EGÉSZSÉGVÉDELEM ÉS ORVOSI ELLÁTÁS, VÉDELEM A MUNKÁVAL ÖSSZEFÜGGŐ MEGBETEGEDÉSEK, SÉRÜLÉS VAGY HALÁL ESETÉN

26. cikk

A tagállamok jogszabályokat, előírásokat vagy egyéb intézkedéseket fogadnak el, amelyek előírják, hogy az adott tagállam lobogója alatt hajózó vagy korlátlan fennhatósága alatt lajstromozott halászhajókon tartózkodó halászok:

a) jogosultak legyenek a szárazföldön történő orvosi ellátás igénybevételére, valamint az őket érő súlyos sérülés vagy betegség esetén arra, hogy ellátás céljából időben a szárazföldre kerüljenek;

b) a halászhajó-tulajdonos által biztosított egészségvédelemben és orvosi ellátásban részesüljenek: i. a fedélzeten, vagy ii. amíg a halász a társadalombiztosítási védelméért felelős országon kívüli kikötőben tartózkodik; valamint

c) munkával összefüggő betegség vagy sérülés esetén hozzáférjenek megfelelő orvosi ellátáshoz a nemzeti jogszabályoknak, előírásoknak és gyakorlatnak megfelelően.

27. cikk

A tagállamok jogszabályokat, előírásokat vagy egyéb intézkedéseket fogadnak el, amelyek előírják, hogy a 26. cikk b) pontjában említett egészségvédelem és orvosi ellátás:

a) a 92/29/EGK irányelv és az alábbi 28. cikk rendelkezéseinek hatálya alá tartozzon a halász fedélzeti tartózkodása esetén; valamint

b) magában foglalja az orvosi kezelést, valamint az orvosi ellátás ideje alatt a kapcsolódó anyagi segítségnyújtást és támogatást, ha a halász a társadalombiztosítási védelméért felelős országon kívüli kikötőben tartózkodik.

28. cikk

Minden tagállam elfogadja a következőket előíró jogszabályokat vagy egyéb intézkedéseket:

a) a halászhajón tartandó gyógyszerek és az orvosi eszközök tekintetében a 92/29/EGK irányelv 2. cikke (1) bekezdése b) pontjának követelményein túlmenően a műveleti terület is irányadó;

b) a 92/29/EGK irányelv 5. cikke (3) bekezdésének követelményein túlmenően a halászok előírt speciális képzése keretében figyelembe kell venni a hajón tartózkodó halászok számát, a műveleti területet és az út hosszát;

c) a 92/29/EGK irányelv 5. cikkének (1) bekezdésében említett útmutató az e cikk b) pontjában említett képzett halász számára érthető nyelven és formátumban legyen elkészítve;

d) a 92/29/EGK irányelv 6. cikkének (1) bekezdésében említett orvosi konzultáció műholdas összeköttetés révén is rendelkezésre álljon, valamint az adott tagállam lobogója alatt hajózó vagy korlátlan fennhatósága alatt lajstromozott halászhajók az említett konzultáció megszervezése céljából fel legyenek szerelve rádiós vagy műholdas kommunikációs rendszerrel; valamint

e) az adott tagállam lobogója alatt hajózó vagy korlátlan fennhatósága alatt lajstromozott halászhajókon legyen egy példány az illetékes hatóság által elfogadott vagy jóváhagyott orvosi kézikönyv vagy a hajókra vonatkozó nemzetközi orvosi kézikönyv (International Medical Guide for Ships) legutolsó kiadásából.

29. cikk

Minden tagállam elfogadja a következőket előíró jogszabályokat vagy egyéb intézkedéseket:

a) a 26. cikk b) pontjában és a 28. cikkben előírt orvosi ellátást a tagállam nemzeti jogszabályaival és gyakorlatával összeegyeztethető mértékben a halász ingyen vehesse igénybe; valamint

b) a halászhajó-tulajdonos a halász hazautaztatásáig állja az orvosi ellátás azon költségeit, amely alól a halász e cikk a) bekezdése értelmében mentesül, amennyiben a halász társadalombiztosítási védelméért felelős ország e költségeket társadalombiztosítási rendszere keretében nem fedezi; valamint

c) a halászhajó-tulajdonos a halász hazautaztatásáig állja az orvosi ellátás azon költségeit, amely alól a halász e cikk a) bekezdése értelmében mentesül, amennyiben a halász társadalombiztosítási védelméért felelős ország e költségeket társadalombiztosítási rendszere keretében nem fedezi.

30. cikk

A nemzeti jogszabályok megengedhetik, hogy a halászhajó-tulajdonos ne viselje a 29. cikk b) és c) pontjában említett orvosi ellátás költségét, ha a sérülés nem a halászhajón teljesített szolgálat során következett be vagy ha a betegséget, illetve fogyatékosságot a felvételnél eltitkolták vagy ha a halászhajó-tulajdonos bizonyítja, hogy a sérülés vagy betegség a halász szándékos kötelességszegésének tudható be.

31. cikk

(1) A tagállamok intézkedéseket hoznak, hogy a halászok számára a munkával összefüggő megbetegedés, sérülés vagy halál esetén – a nemzeti jogszabályoknak, előírásoknak és gyakorlatnak megfelelően – védelmet biztosítsanak.

(2) A munkahelyi balesetek miatti sérülés vagy betegség esetén a halász a nemzetközi jogszabályoknak és előírásoknak megfelelően megfelelő kártérítésben részesül.

(3) Amennyiben a halász társadalombiztosítási védelméért felelős ország a társadalombiztosítási rendszere keretében nem fedezi az e cikk (1) bekezdésében, ebből következően pedig a (2) bekezdésében említett védelmet, a halászhajó-tulajdonosának kell arról gondoskodnia.

32. cikk

Figyelemmel a halászati ágazat jellegzetességeire, a halászhajó-tulajdonost a 29. és 31. cikk alapján terhelő pénzügyi felelősség biztosítható a következők révén:

a) a halászhajó-tulajdonosok felelősségén alapuló rendszer, vagy

b) kötelező biztosítási, üzemi balesetbiztosítási vagy egyéb rendszerek.

MUNKAHELYI BIZTONSÁG ÉS EGÉSZSÉGVÉDELEM, BALESETMEGELŐZÉS

33. cikk

A 34–36. cikk a 89/391/EGK, a 92/29/EGK és a 93/103/EK irányelv sérelme nélkül alkalmazandó.

34. cikk

Minden tagállam elfogadja a következőkre vonatkozó jogszabályokat, előírásokat vagy egyéb intézkedéseket:

a) a munkavégzéshez kapcsolódó balesetek, a foglalkozási megbetegedések és a halászhajón végzett munkával kapcsolatos kockázatok megelőzése, és ennek részeként kockázatértékelés és -kezelés, a halászok képzése és fedélzeti irányítása;

b) a halászok képzése az általuk használandó halászeszközök egyes típusainak kezeléséről, valamint a végrehajtandó halászati műveletekkel kapcsolatos tudnivalókról;

c) a halászhajó-tulajdonosok, halászok és egyéb érintettek kötelezettségei, kellő figyelemmel a 18 évnél fiatalabb halászok biztonságára és egészségére;

d) az adott tagállam lobogója alatt hajózó vagy korlátlan fennhatósága alatt lajstromozott halászhajókon bekövetkező balesetek bejelentése és vizsgálata; valamint

e) a munkahelyi biztonsággal és egészségvédelemmel foglalkozó vegyes bizottságok vagy egyéb megfelelő szervek létrehozása.

35. cikk

(1) E cikk követelményei minden halászhajóra alkalmazandóak, figyelemmel a hajón tartózkodó halászok számára, a műveleti területre és az út hosszára.

(2) Az illetékes hatóság:

a) konzultációt követően előírja a halásztulajdonosok számára, hogy a nemzeti jogszabályoknak, előírásoknak, kollektív szerződéseknek és gyakorlatnak megfelelően, az érintett halászhajóhoz kötődő sajátos veszélyek és kockázatok figyelembevételével alakítsanak ki fedélzeti eljárásokat a munkavégzéshez kapcsolódó balesetek, sérülések és megbetegedések megelőzésére; valamint

b) előírja, hogy a halászhajó-tulajdonosok, hajóparancsnokok, halászok és más érintett személyek elégséges és megfelelő iránymutatást, oktatási anyagot vagy más megfelelő információt kapjanak arról, hogyan kell felmérni és kezelni a fedélzeti biztonsággal és egészséggel összefüggő kockázatokat.

(3) A halászhajó-tulajdonosok:

a) biztosítják, hogy a hajón lévő összes halász megfelelő egyéni védőöltözetet és -felszerelést kapjon;

b) biztosítják, hogy a hajón lévő összes halász részesüljön az illetékes hatóság által jóváhagyott alapszintű biztonsági képzésben; valamint

c) biztosítják, hogy a halászok megfelelően és kellőképpen megismerjék az eszközöket és azok működtetésének módszereit, beleértve a releváns biztonsági intézkedéseket még a felszerelés használatát vagy az érintett műveletben való részvételt megelőzően.

36. cikk

A halászattal kapcsolatos kockázatértékelés elvégzésére a halászok, illetve adott esetben képviselőik részvételével kerül sor.

6. RÉSZ

MÓDOSÍTÁSOK

37. cikk

(1) Az egyezmény bármely rendelkezésének bármilyen módosítását követően, amennyiben e megállapodás aláíró feleinek bármelyike kéri, e megállapodás és mellékleteinek alkalmazását felül kell vizsgálni.

(2) Az uniós jogszabályoknak az e megállapodást érintő módosulásait követően, e megállapodás valamely aláíró felének kérésére bármikor el kell végezni e megállapodás értékelését és felülvizsgálatát.

7. RÉSZ

ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK

38. cikk

Az aláíró felek azzal a feltétellel kötik meg ezt a megállapodást, hogy az csak az egyezmény hatálybalépését követően lép hatályba. Az egyezmény tizenkét hónappal azt követően lép hatályba, hogy azt az ILO tagállamaiból – amelyek közül nyolc rendelkezik tengerparttal – tíz ratifikálta és azt a Nemzetközi Munkaügyi Hivatal főigazgatója nyilvántartásba vette.

FENTIEK HITELÉÜL az alulírottak aláírták e megállapodást.