ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(18)

A szakoktatás és szakképzés európai minőségbiztosítási referenciakeretének (EQAVET) létrehozásáról szóló, 2009. június 18-i európai parlamenti és tanácsi ajánlás (16) referenciakeretet hozott létre, amely támogatja a tagállamokat szakképzési rendszereik minőségének javításában, és hozzájárul a szakképzés-politikai fejlemények tagállamok közötti fokozott átláthatóságához. Végrehajtásának tíz éve alatt az EQAVET ösztönözte a nemzeti minőségbiztosítási rendszerek reformját, de nem járult hozzá jelentősen a minőségbiztosítási intézkedések átláthatóságának javításához. Emellett az EQAVET-et elsősorban az iskolai alapú szakmai alapképzésben alkalmazták. Ezért ebbe az ajánlásba be kell építeni a 2009. évi EQAVET referenciakeretet, valamint olyan elemeket is, amelyek az EQAVET végrehajtásának a tanulási eredmények minőségével, a tanúsítással és az értékeléssel, az érdekelt felekkel folytatott konzultációval, a tanárok és az oktatók szerepével, a munkaalapú tanulással, továbbá a szakképzés rugalmasságával kapcsolatos hiányosságait hivatottak kiküszöbölni. A kölcsönös tanulás javítása, a szakképzés terén rendelkezésre álló minőségbiztosítási intézkedések átláthatóságának és következetességének fokozása, valamint az uniós tagállamok közötti kölcsönös bizalom megerősítése érdekében be kell vezetni a rendszerszintű minőségbiztosítás uniós szintű szakértői értékelését.
(8)

A WHO 2020. szeptember 11-én ideiglenes iránymutatást (9) tett közzé a Covid19 kimutatására szolgáló antigén gyorstesztek alkalmazásáról, amely útmutatást nyújt az országoknak e tesztek lehetséges szerepéről és a tesztek gondos kiválasztásának fontosságáról. Amint azt a WHO is hangsúlyozta, bár az antigén gyorstesztek megoldást kínálhatnak a SARS-CoV-2-fertőzés különböző helyzetekben és forgatókönyvek szerint történő diagnosztizálására, klinikai teljesítőképességük (egyelőre) nem optimális, ezért óvatosan kell eljárni.
(14)

A Covid19-világjárvány az Unióban példa nélküli gazdasági recessziót váltott ki, amely valószínűleg drámaian magas ifjúsági munkanélküliségi rátát és NEET-rátát hoz vissza. Az Unió gazdasága 2020-ban várhatóan jelentős mértékben visszaesik, az EU történetének eddigi legsúlyosabb válságát idézve elő. Mindez leginkább azokat a fiatalokat fogja sújtani, akik már a világjárvány előtt is bizonytalan helyzetben voltak a munkaerőpiacon, vagy akadályokba ütköztek az elhelyezkedés terén, míg azok, akik most lépnek be a munkaerőpiacra, nehezebben fogják tudni megszerezni első munkahelyüket. A jelenlegi válság fényében szükséges ezért megerősíteni az ifjúsági garanciát.
(13)

A WHO 2020. szeptember 11-én ideiglenes iránymutatást tett közzé a Covid19 kimutatására szolgáló antitest gyorstesztek alkalmazásáról (9), amely útmutatást nyújt az országoknak e tesztek lehetséges szerepéről és a tesztelés gondos megválasztásának fontosságáról. Amint azt a WHO is hangsúlyozta, bár az antitest gyorstesztek megoldást kínálhatnak a SARS-CoV-2-fertőzés különböző helyzetekben és forgatókönyvek szerint történő diagnosztizálására, klinikai teljesítőképességük (egyelőre) nem optimális, ezért óvatosan kell eljárni.
(16)

Ez az ajánlás nem értelmezhető úgy, mint amely megkönnyíti vagy ösztönzi a szabad mozgásra vonatkozó, a világjárvány miatt bevezetett korlátozások elfogadását, hanem koordinált megközelítést kíván biztosítani arra az esetre, ha egy tagállam ilyen korlátozások bevezetéséről döntene. A szabad mozgásra vonatkozó korlátozások bevezetéséről továbbra is a tagállamok döntenek. E döntéseknek meg kell felelniük az uniós jog követelményeinek. A tagállamok emellett továbbra is rugalmasan dönthetnek arról, hogy még az ezen ajánlásban felvázolt kritériumok és küszöbértékek teljesülése esetén sem vezetnek be korlátozásokat.
5.

A hálózaton keresztül összegyűjtött információk alapján a Bizottságnak különösen az alábbiakról kell tájékoztatnia a hálózatot: a) a helyzet áttekintése, beleértve az előrejelzést és a lehetséges következményeket; lehetőség szerint az érintett harmadik országoktól származó és az azokról szóló információkat is meg kell osztani; b) a válság által érintett tagállamok és a származási, tranzit- és/vagy célországnak minősülő harmadik országok jelenlegi kapacitásai, valamint az EU és más tagállamok jelenlegi kapacitásai a válság kezelésére; c) az uniós és tagállami segítségnyújtás jelenlegi szintje; d) a hiányosságok és a szükségletek értékelése; e) lehetséges intézkedések az uniós intézmények, az uniós szervek, az uniós ügynökségek és a tagállamok szintjén az alábbi eszköztárból. Amennyiben egy tagállam a migrációs és menekültügyi válsághelyzetek és vis maior helyzetek kezeléséről szóló rendeletjavaslat 2. cikkének (1) bekezdése vagy 6. cikkének (1) bekezdése alapján indokolással ellátott kérelmet nyújtott be, a hálózaton keresztül összegyűjtött információk támogathatják a Bizottság elemzését és intézkedéseit az említett javaslat 2. és 6. cikkében előírtak szerint. Amennyiben a Bizottság a menekültügyről és migrációkezeléséről szóló rendeletjavaslat 47. cikke alapján értékel egy tagállamban fennálló migrációs helyzetet, a hálózaton keresztül összegyűjtött információk támogathatják a migrációs nyomásról szóló, az említett javaslat 48. cikkében előírt bizottsági jelentést. A polgári védelmi segítségnyújtás tekintetében a tagállamok közötti koordinációt a Veszélyhelyzet-reagálási Koordinációs Központon keresztül kell biztosítani.
5.

2020-ban és 2021-ben a tagállamoknak folytatniuk kell az áttelepítéssel kapcsolatos tevékenységeiket a koronavírus-világjárvány mellett lehetséges mértékben, és vállalásaik teljesítése során a következőkre kell összpontosítaniuk: a) a szíriai konfliktus miatt lakóhelyüket elhagyni kényszerülő szíriai állampolgárok, harmadik országbeli állampolgárok és hontalan személyek folyamatos áttelepítésének biztosítása Törökországból a 2016. márciusi EU–Törökország nyilatkozat végrehajtásának támogatása érdekében; ez magában foglalja azt is, hogy működésbe lép a Törökországgal közös önkéntes humanitárius befogadási rendszer, amennyiben teljesül annak valamennyi előfeltétele, és a Törökország és az EU közötti jogellenes határátlépések megszűnnek, vagy legalábbis lényegesen és tartósan csökkennek; b) a Libanonból és Jordániából való folyamatos áttelepítés biztosítása; c) a közép-mediterrán térség helyzetének további stabilizálásához való hozzájárulás a védelemre szorulók Líbiából, Nigerből, Csádból, Egyiptomból, Etiópiából és Szudánból történő áttelepítése révén, ideértve az UNHCR által Nigerben és Ruandában fenntartott, a legkiszolgáltatottabb helyzetű migránscsoportok Líbiából való veszélyhelyzeti evakuációjához alkalmazott ideiglenes mechanizmusokat is.
(17)

Litvánia egészségügyi eredményei – részben a nem megfelelő hatékonyságú és alulfinanszírozott egészségügyi rendszer miatt – tartósan elmaradnak a többi tagállamétól. A jelenlegi világjárvány további nyomásnak tette ki a rendszert, és rávilágított többek között olyan egyéb strukturális kihívásokra, mint a szolgáltatások csak lassan javuló minősége, az egészségügyi alapellátásra fordított beruházások alacsony volumene, valamint a hatékonyabb és a szükségleteket jobban kielégítő kórházi hálózat kialakítása terén tett előrelépés hiánya. A Covid19-válság rávilágít arra is, hogy a munkaerőhiány, valamint a szolgáltatások és a szükségletek területi eloszlása közötti összhang hiánya egészségügyi egyenlőtlenségeket eredményez. Litvániának mozgósítania kell a jelenlegi válság kezeléséhez és a litván egészségügyi rendszer rezilienciájának jövőbeni fejlesztéséhez szükséges erőforrásokat. Míg az ország az azonnali fellépést arra összpontosítja, hogy a világjárvány ideje alatti életmentés céljából megerősítse az egészségügyi dolgozók, valamint a kritikus fontosságú orvosi eszközök és felszerelések alkotta kapacitásokat, a hosszabb távú beruházásokat is fokozni kell annak érdekében, hogy javuljon az egészségügyi rendszer rezilienciája, és ezáltal folytathassa tevékenységeit, optimális teljesítményt nyújthasson, illetve felkészülhessen az újabb sokkhatásokra. Ennek megvalósításához elegendő forrást kell elkülöníteni az egészségügyi rendszer hozzáférhetőségének, hatékonyságának és minőségének javítására, hogy a rendszer jobban tudjon reagálni a krónikus betegségekben szenvedők növekvő száma, az idősödés és a tartós egészségügyi egyenlőtlenségek jelentette kihívásokra. Az alapellátás és az e-egészségügy fejlesztése központi szerepet játszik e tekintetben. Litvániának továbbá azt is biztosítania kell, hogy az egészségügyi ellátás megfizethetőségének közelmúltbeli javulása ne kerüljön veszélybe. Végezetül a jövőbeli reziliencia biztosításához arra is szükség lesz, hogy a rendszer jobban képes legyen az egészségtelen életmód csökkentésére (amely többek között az egyik fő oka Litvánia gyenge egészségügyi eredményeinek), valamint hogy több erőfeszítés irányuljon a tartós ápolási-gondozási ágazatnak az öregedő népesség ellátására való felkészítésére.
(20)

A gazdaság helyreállításának elősegítése érdekében fontos lesz a kiforrott közberuházási projektek előreütemezése és a magánberuházások ösztönzése, többek között kapcsolódó reformok révén. Csehország nemzeti energia- és klímaterve szerint fontos beruházásokra van szükség a sikeres éghajlati és energetikai átálláshoz, valamint a klímasemlegesség felé történő elmozduláshoz. Ez különösen igaz a megújuló energiaforrások, az energiahatékonyság, az infrastruktúra és az átviteli rendszer bizonyos részei előmozdítására. Az éghajlatváltozás hatásai már most is láthatók aszályok és áradások formájában, amelyek jelentős gazdasági veszteségeket okoznak. A légszennyezés szintén állandó probléma. Ugyanakkor a környezetszennyezési adók nagyon alacsonyak. A szén továbbra is uralja a villamosenergia-ágazatot, és három cseh régióban továbbra is a gazdasági tevékenység fontos hajtóereje. A projektgazdák behatárolt fejlesztési kapacitása és a cseh hatóságok által nyújtott korlátozott tanácsadási támogatás továbbra is jelentős akadálya annak, hogy az említett régiókban lehetővé váljon a kettős – éghajlati és digitális – átállással kapcsolatos projektek szilárd portfóliójának kidolgozása. Összességében a szénről való átállás várhatóan jelentős társadalmi-gazdasági következményekkel fog járni, de eddig kevesen voltak hajlandóak beruházni a nulla, illetve alacsony üvegházhatásúgáz-kibocsátású technológiákba. A megújulóenergia-termelés szintje elmarad az uniós átlagtól. Az ágazat nem rendelkezik pénzügyi ösztönzőkkel, és nincs megfelelő jogi és intézményi keret továbbfejlesztésének támogatásához. Úgy tűnik továbbá, hogy kevéssé ismertek az energiahatékonyság szélesebb körű előnyei. Az elektromos közlekedésre való átállás eddig meglehetősen lassú volt, és a közúti közlekedés egyre inkább az egyik fő energiafogyasztóvá válik. A közlekedési adók alacsonyak, és nem a szén-dioxid-kibocsátáson alapulnak. Az elektromos járművek feltöltésére szolgáló infrastruktúra még mindig kezdeti stádiumban van. A hulladékgazdálkodás teljesítménye az ambiciózusabb célokat is figyelembe véve továbbra is mérsékelt. Hiányzik a gazdaság körforgásos potenciáljának fejlesztésére irányuló átfogó stratégia. A bizottsági javaslat tárgyát képező Méltányos Átállást Támogató Alap 2021–2027-es időszakra vonatkozó programozása elősegítheti Csehországban a klímasemleges gazdaságra való átállás által jelentett egyes kihívások kezelését, különösen a 2020. évi országjelentés D. mellékletében ismertetett területeken. Így Csehország a lehető legjobban kihasználhatná ezt az alapot.
(12)

Ha a tagállamok elfogadnak oltási igazolásokat abból a célból, hogy eltekintsenek az uniós joggal összhangban a Covid19 terjedésének korlátozása érdekében bevezetett korlátozásoktól – például a karantén alá helyezéstől / önkéntes karanténra kötelezéstől vagy a SARS-CoV-2 fertőzésre vonatkozó teszteléstől –, akkor elvben el kellene tekinteniük e kötelezettségektől azoknak a harmadik országokban lakóhellyel rendelkező utazóknak az esetében is, akik legkésőbb 14 nappal az EU+-térségbe való belépést megelőzően már megkapták egy olyan Covid19-oltóanyag utolsó ajánlott dózisát, amelyet a 726/2004/EK rendelet alapján engedélyeztek az EU-ban. A tagállamok úgy is dönthetnek, hogy mentesítik a korlátozások alól azokat az utazókat is, akiket olyan Covid19-oltóanyaggal oltottak be, amely szerepel a WHO sürgősségi felhasználási engedélyt kapott oltóanyagokat tartalmazó listáján. Egyik rendelkezés sem alkalmazandó azonban abban az esetben, ha egy tagállam a vészfék alkalmazásához folyamodott. A digitális zöldigazolványról szóló rendeletek elfogadásáig és az alkalmazás kezdőnapjáig, valamint addig, amíg a Bizottság nem fogad el végrehajtási jogi aktust a harmadik országok oltási igazolványainak a digitális zöldigazolvánnyal egyenértékűként való kezelésére vonatkozóan, a tagállamok számára lehetővé kell tenni, hogy nemzeti jogszabályaik alapján elfogadják a harmadik országok által kiállított, legalább a minimális adatkészletet tartalmazó oltási igazolványokat, figyelembe véve, hogy ellenőrizni tudják-e az igazolvány hitelességét, érvényességét és sértetlenségét, valamint azt, hogy az tartalmazza-e az összes releváns adatot.
(2)

Annak érdekében, hogy a nemzeti szinten hozott határozatok ne befolyásolják hátrányosan az elektronikus hírközlés belső piacát vagy a szabályozási keret célkitűzéseit, a nemzeti szabályozó hatóságoknak be kell jelenteniük a Bizottságnak, a BEREC-nek és a többi tagállam nemzeti szabályozó hatóságának a kódex 32. cikkének (3) bekezdése szerinti intézkedéstervezeteket. Ez a bejelentés tehát lényeges eljárási szabályt képez. Következésképpen e követelmény be nem tartása – a korábban bejelentett szabályozási kötelezettségeket meghatározó vagy módosító határozattervezetek esetében is – az intézkedés nemzeti joggal összhangban történő megsemmisítését vonhatja maga után. (3)
(6)

A szennyvízmegfigyelést a Covid19-re vonatkozó felügyeleti és tesztelési stratégiákhoz kapcsolódó kiegészítő jellegű, független megközelítésének kell tekinteni. Amint azt a Covid19-tesztelési stratégiákról és azokon belül az antitest gyorstesztek alkalmazásáról szóló, 2020. október 28-i bizottsági ajánlás (4) is kiemeli, a Covid19-re való felkészültség és az arra való reagálás alapvető tényezői a megbízható tesztelési stratégiák és az elegendő tesztelési kapacitás. Emellett, ahogy azt a Bizottság „A Covid19-cel szembeni téli védekezés” című, 2020. december 2-i (5) és az „Egységes fellépés a Covid19-világjárvány leküzdéséért” című, 2021. január 19-i (6) közleményében hangsúlyozta, a tesztelés továbbra is alapvető elemét képezi a Covid19-világjárvány nyomon követésének, megfékezésének és enyhítésének. Ezért a nemzeti tesztelési stratégiákat sürgősen aktualizálni kell az új variánsok figyelembevétele érdekében, mivel ezek központi szerepet töltenek be a Covid19-járvány megfékezésére irányuló stratégiák szempontjából. A SARS-CoV-2 szennyvízben való jelenlétének megfigyelése fontos kiegészítő és független információkkal szolgálhat a folyamatban lévő Covid19-világjárvánnyal kapcsolatos népegészségügyi döntéshozatalhoz. Következésképpen a szennyvízmegfigyelést szisztematikusabban be kell építeni a SARS-CoV-2 vírus kimutatására irányuló nemzeti tesztelési stratégiákba.
(10)

A gazdasági szakirodalom azt mutatja, hogy a munkaerő-felvétel ösztönzése nagyobb átlagos foglalkoztatási előnyökkel járhat, mint más típusú aktív munkaerőpiaci politikák. A képzési programok mellett közép- és hosszú távú hatásaik is a legnagyobbak, mivel javítják a munkavállalók foglalkoztathatóságát és készségeit. A munkaerő-felvétel és az átmenet ösztönzése a munkahelyi képzéssel együtt a képzés más formáinál eredményesebb lehet a munkaerőpiac szempontjából releváns készségek biztosításában. Célzottság nyomon követés és a folyamatos foglalkoztatási követelmények révén csökkenthető annak kockázata, hogy ezek az ösztönzők olyan munkahelyekhez is hozzájárulhatnak, amelyeket egyébként is létrehoztak volna. Ráadásul ez a kockázat válság idején alacsonyabb, amikor a munkaerő-felvételi és átképzési intézkedések nagyobb valószínűséggel járnak pozitív hatással. (11)
6.

Az új 7. pont helyébe a következő szöveg lép: „A tagállamoknak elő kell írniuk, hogy azok a személyek, akik bármely alapvető vagy nem alapvető ok, feladat vagy szükséglet miatt utaznak – a szállításban dolgozók és a határ menti ingázó munkavállalók kivételével –, legkorábban 72 órával az indulás előtt végzett, polimeráz láncreakciós (PCR) teszt alapján negatív Covid19-teszteredménnyel rendelkezzenek, és e teszteredmény megfelelő igazolását a hatóságok által meghatározott formában benyújtsák. Ha indulás előtt nem lehetséges elvégezni a tesztet, a 6. pont a) és b) alpontjában említett személyek számára lehetővé kell tenni, hogy azt a nemzeti eljárásokkal összhangban a megérkezésük után végeztessék el. Ez nem érinti azokat a kötelezettségeket, amelyek értelmében az érkezést követően további intézkedéseknek kell alávetniük magukat, beleértve a karantént is. Ezen túlmenően a tagállamok legfeljebb 14 napos időszakra előírhatnak önkéntes karantént, karantént és kontaktkövetést, valamint szükség esetén ugyanezen időszak alatt további Covid19-tesztelést, feltéve, hogy ugyanazon harmadik országból visszatérő saját állampolgáraik számára is ugyanezeket a követelményeket írják elő. Az olyan harmadik országból érkező utazók esetében, ahol a vírus valamely aggodalomra okot adó variánsát mutatták ki, a tagállamoknak ilyen követelményeket kell előírniuk, mindenekelőtt az érkezést követő karantént, illetve az érkezéskor vagy azt követően végzett további tesztelést. A II. mellékletben meghatározott alapvető feladattal vagy szükséglettel kapcsolatban tett utazások tekintetében: — a tagállamok úgy dönthetnek, hogy összehangolt módon eltekintenek a fenti intézkedések némelyikétől vagy mindegyikétől azokban az esetekben, amikor az ilyen intézkedés akadályozná az utazás célját; — a szállítást végzők, a tengerészek és a határ menti ingázó munkavállalók számára a tagállamok az EU+ térségbe való belépéshez legfeljebb érkezéskor végzett negatív antigén gyorstesztet írhatnak elő. Abban az esetben, ha a szállítást végzők olyan országból érkeznek, amelyben a vírus aggodalomra okot adó variánsainak magas előfordulási gyakoriságát mutatták ki, a tagállamok az indulást megelőzően elvégzett negatív antigén gyorstesztet írhatnak elő; — a légi személyzetet mentesíteni kell a tesztelés alól, ha egy harmadik országban 12 óránál rövidebb ideig tartózkodnak, kivéve, ha olyan harmadik országból érkeznek, ahol aggodalomra okot adó variánst mutattak ki, amely esetben arányos tesztelésen kell átesniük. Ez nem érinti a tagállamok által esetlegesen előírt általános népegészségügyi követelményeket, például a fizikai távolságtartást és a maszk viselésének követelményét.”
(16)

A Bizottság 2021. évi tavaszi gazdasági előrejelzése alapján aktualizált közép-, illetve hosszú távú adósságfenntarthatósági elemzés szintén a nagy középtávú fenntarthatósági kockázatok meglétéről tanúskodik. Az alapul vett 10 éves előrejelzés szerint a GDP-arányos államadósság-ráta az előrejelzés tárgyidőszakában tovább nő, és annak végére 90 % közelébe kerül. Az adósságfenntarthatósági kockázatok mögött a nagy költségvetési hiányok, a lakosság öregedésének költségei, valamint az adósságpályának a makropénzügyi sokkhatásokra való érzékenysége áll. Az adósságfenntarthatósági kockázatok mögöttes tényezői közül a legfontosabb a 2019 nyarán elfogadott, de egyelőre 2022 végéig elhalasztott nyugdíjemelés. Az adósságfenntarthatósági kockázatokat tovább növeli az államadósság szerkezete – és különösen az a körülmény, hogy az államkötvények jelentős hányadát külföldi pénznemben bocsátották ki és külföldiek birtokolják –, bár a Román Nemzeti Bank másodlagos piaci beavatkozásai segítettek abban, hogy az állam forrásbevonási költségei 2020-ban kedvező szinten maradtak. Szintén növelik a kockázatokat a vállalkozásoknak és az önfoglalkoztatóknak a Covid19-válság idején nyújtott állami garanciákból származó függő kötelezettségek (a GDP 1,4 %-a). Az előrejelzés a bruttó finanszírozási igény növekedését is jelzi. Ezzel szemben a Next Generation EU keretében finanszírozott reformok és beruházások – eredményes végrehajtásuk esetén – várhatóan kedvező hatást gyakorolnak a következő évek GDP-növekedésére, ezáltal pedig az államadósság fenntarthatóságára is.
(11)

A költségvetési előrejelzéseket alátámasztó makrogazdasági forgatókönyv 2021 és 2022 tekintetében reális. A 2021. évi stabilitási program szerint a reál-GDP 2021-ben a tervek szerint 4 %-kal, 2022-ben pedig 4,9 %-kal bővül. Ez összhangban van a Bizottság 2021. tavaszi előrejelzésével. A Covid19-válság különösen súlyosan érintette a sok személyes kontaktust igénylő ágazatokat. A makrogazdasági kilátásokat érintő kockázatok továbbra is lefelé mutatnak, ami Portugália beutazó turizmustól való nagy fokú függőségének tudható be, mely ágazat helyreállítását továbbra is jelentős bizonytalanság jellemzi.
e)

Oceanográfiai műholdas termékek Egyes Sentinel-műholdak kifejezetten óceánmegfigyelésre szolgálnak olyan eszközökkel, mint a magasságmérők, a sugárzásmérők és a külön spektrális sávokkal rendelkező optikai műszerek. E három érzékelőtípus (például fedélzeti Sentinel3, Sentinel6) referencia-megfigyelést végez az óceánok állapotára és fizikájára vonatkozó információk levezetéséhez az óceánokra (áramlatok, hullámok, tengerszint, tengerjég, hőmérséklet, sótartalom) vonatkozó előrejelzések elkészítése érdekében. Számos optikai képforrással együtt ezek az érzékelők a tengerek biogeokémiai összetételének megfigyelését is biztosítják (a kapcsolódó előrejelzések is esetében is).
(16)

A GMU-szerkezet kiteljesítése továbbra is alapvető fontosságú. A fennmaradó hiányosságok megszüntetése tovább fokozhatja az euróövezet stabilitását és rezilienciáját, és következésképpen megerősítené az euro nemzetközi szerepét, amely az elmúlt években nagyjából stabil maradt. A további lépéseknek tekintetbe kell venniük Európának a Covid19-válságra adott átfogó gazdaságpolitikai válaszából levont tanulságokat. A rövid távú stabilizáló hatásán és a fellendülés támogatásában betöltött szerepén túl, a Next Generation EU rendelkezik azon potenciállal, hogy hosszú távon is hatást gyakoroljon a GMU-ra a növekedést fokozó befektetések és strukturális reformok ösztönzése, valamint az euróövezet jövőbeli sokkhatásokkal szembeni rezilienciájának növelése révén. Az euróban denominált adósság – többek között zöld és szociális beruházási kötvények – nagyvolumenű kibocsátása mélységét és likviditását fog biztosítani a kiváló minőségű, euróban denominált hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok piacának, és hozzájárulhat az euro nemzetközi szerepének megerősítéséhez. Mindazonáltal fontos elemek továbbra is hiányoznak a GMU-ban, így például a teljes bankunió és az elmélyített tőkepiaci unió. A bankunió megerősítése továbbra is kulcsfontosságú. Ez igényli valamennyi elem – köztük az európai betétbiztosítási rendszerrel foglalkozó magas szintű munkacsoport által tárgyalt elemek – tekintetében a munka folytatását haladéktalanul és változatlan ambíciószint mellett, konszenzusos alapon. Az európai felügyeleti mechanizmus reformcsomag folytatása, valamint – tekintettel a kockázatcsökkentés terén elért haladásra és az eurócsoport 2020. november 30-i nyilatkozatában körvonalazott további intézkedésekre – a 806/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel létrehozott (10) Egységes Szanálási Alap közös védőhálója hatálybalépésének 2022 elejére történő előrehozatala újabb fontos lépést jelent a bankunió kiteljesítésének és a GMU megerősítésének irányába. További munkára van szükség a szanálás során történő likviditásnyújtás jelenlegi formáját érintő korlátozások megszüntetésére irányuló megoldásokat illetően. A 2020. szeptemberi új cselekvési terv által jelzetteknek megfelelően a tőkepiaci unió elmélyítése kulcsfontosságú prioritás. Egy erős és reziliens GMU fontos lesz az euro nemzetközi szerepének megerősítése és az Uniónak „Az európai gazdasági és pénzügyi rendszer: a nyitottság, az erő és a reziliencia előmozdítása” című, 2021. január 19-i bizottsági közleményben meghatározottak szerinti gazdasági és pénzügyi autonómiájának biztosítása szempontjából is, ugyanakkor teljes mértékben tiszteletben tartja az Unió belső piacát, és az euróövezeten kívüli tagállamok felé nyitott és átlátható módon folyik a megvalósítása,