Az Európai Parlament és a Tanács 1774/2002/EK rendelete

(2002. október 3.)

a nem emberi fogyasztásra szánt állati melléktermékekre vonatkozó egészségügyi előírások megállapításáról

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 152. cikke (4) bekezdésének b) pontjára,

tekintettel a Bizottság javaslatára [1],

tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [2],

a Régiók Bizottságával folytatott konzultációt követően,

a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően [3], az egyeztetőbizottság által 2002. szeptember 12-én jóváhagyott közös szövegtervezet figyelembevételével,

mivel:

(1) Az állati hulladékok ártalmatlanítására, feldolgozására és forgalomba hozatalára, továbbá az állati eredetű, illetve halból készült takarmányok kórokozókkal szembeni védelmére vonatkozó állat-egészségügyi előírásokról, valamint a 90/425/EGK irányelv módosításáról szóló, 1990. november 27-i 90/667/EGK tanácsi irányelv [4] rögzítette azon alapelvet, miszerint megfelelő kezelést követően – származásától függetlenül – valamennyi állati hulladék felhasználható takarmányanyagok előállítása céljából.

(2) A fenti irányelv elfogadása óta a Tudományos Operatív Bizottság számos véleményt fogadott el. Ezek lényegi következtetése, hogy az egészségügyi vizsgálatot követően emberi fogyasztásra alkalmatlannak bizonyuló állati melléktermékek nem kerülhetnek be a táplálékláncba.

(3) A fenti tudományos vélemények alapján – a felhasznált állati melléktermékek jellegétől függően – különbséget kell tenni a végrehajtandó intézkedések között. Bizonyos állati anyagok lehetséges felhasználási körét korlátozni kell. Szabályokat kell megállapítani az állati melléktermékek nem takarmányozási célú felhasználására és ártalmatlanítására.

(4) Az utóbbi évek során szerzett tapasztalatok fényében tisztázni kell a 90/667/EGK irányelv és a közösségi környezetvédelmi jogszabályok közötti kapcsolatot. E rendelet nem érintheti a meglevő környezetvédelmi jogszabályok alkalmazását, illetve nem akadályozhatja új környezetvédelmi – különös tekintettel a biológiailag lebontható hulladékra vonatkozó – szabályok kidolgozását. E tekintetben a Bizottság kötelezettséget vállalt arra, hogy 2004 végéig irányelvet dolgoz ki a biológiai hulladékra – beleértve az élelmiszer-hulladékot is – vonatkozóan az ilyen hulladék biztonságos felhasználásának, hasznosításának, újrafeldolgozásának és ártalmatlanításának szabályozása és a lehetséges környezetszennyezés ellenőrzése céljából.

(5) A Bizottság és az Európai Parlament által szervezett, 1997. július 1-jén és 2-án Brüsszelben tartott, a hús- és csontlisztről szóló nemzetközi tudományos konferencia vitát indított a hús- és csontliszt előállításával és takarmányként történő felhasználásával kapcsolatban. A konferencia további véleménynyilvánításra szólított fel e terület jövőbeni politikájával kapcsolatban. 1997 novemberében – a takarmányokra vonatkozó közösségi jogszabályok jövőjével kapcsolatos lehető legszélesebb körű nyilvános vita elindítása érdekében – a Bizottság véglegesítette a hús- és csontlisztről szóló konzultációs anyagot. E konzultációt követően úgy tűnik, hogy általánosan elismert a 90/667/EGK irányelv módosításának szükségessége a legújabb tudományos információkkal történő összhangba hozatal céljából.

(6) Az Európai Parlament a BSE-ről és az állati takarmányok biztonságáról szóló, 2000. november 16-i állásfoglalásában [5] arra szólított fel, hogy e rendelet hatálybalépéséig az állati fehérjék takarmányokban történő felhasználását tiltsák meg.

(7) Tudományos megfontolások arra utalnak, hogy betegségek terjedésének a veszélyével jár, ha egy állatfaj takarmányozása olyan fehérjével történik, amely ugyanazon faj egyedeinek testéből vagy testrészeiből származik. E gyakorlatot ezért elővigyázatosságból be kell tiltani. Végrehajtási szabályokat kell elfogadni annak érdekében, hogy a feldolgozás, tárolás és szállítás valamennyi szakaszában biztosított legyen a takarmányozási célú felhasználásra szánt állati melléktermékek szükséges elkülönítése. Halak és prémes állatok vonatkozásában azonban lehetőséget kell biztosítani ezen általános tilalomtól történő eltérésre, amennyiben azt tudományos megfontolás indokolja.

(8) Az állati eredetű termékeket tartalmazó élelmiszer-hulladék szintén hozzájárulhat a betegségek terjedéséhez. A nemzetközi viszonylatban működő közlekedési eszközökön keletkező összes élelmiszer-hulladékot biztonságos módon kell ártalmatlanítani. A Közösségen belül keletkező élelmiszer-hulladék – a prémes állatok kivételével – haszonállatok takarmányozásához nem használható fel.

(9) 1996 októberétől kezdve a Bizottság Élelmiszerügyi és Állat-egészségügyi Hivatala (ÉÁH) több vizsgálatot hajtott végre a tagállamokban a BSE-vel kapcsolatos lényegi kockázati tényezők és vizsgálati eljárások meglétének és kezelésének felmérése céljából. A felmérés részben a kereskedelmi célú kiolvasztás rendszereivel és az állati eredetű hulladék ártalmatlanításának egyéb módszereivel foglalkozott. A vizsgálatokat követően általános következtetések és különböző ajánlások születtek, különös tekintettel az állati melléktermékek nyomon követhetőségére.

(10) A kórokozók elterjedése és/vagy a szermaradványok szétszórása veszélyének elkerülése érdekében az állati melléktermékeket az érintett tagállam által kijelölt, engedélyezett és felügyelt üzemben kell feldolgozni, tárolni és elkülönítve tartani vagy megfelelő módon ártalmatlanítani. Bizonyos körülmények között – különösen, ha azt a távolság, szállítási idő vagy kapacitási problémák indokolják – a kijelölt feldolgozóüzem, égető- vagy együttégető mű egy másik tagállam területén is lehet.

(11) A hulladékok égetéséről szóló, 2000. december 4-i 2000/76/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet [6] nem kell alkalmazni a hulladékégető művekre akkor, ha a kezelt hulladék kizárólag állati tetemekből áll. Az állat- és a közegészség védelme érdekében az ilyen égetőművekre vonatkozóan minimumkövetelményeket kell megállapítani. A közösségi követelmények elfogadásáig a tagállamok környezetvédelmi jogszabályokat fogadhatnak el az ilyen művekre vonatkozóan. Kevésbé szigorú követelményeket kell alkalmazni – a kezelt anyag által képviselt alacsonyabb veszélynek megfelelően és elkerülve az állati melléktermékek felesleges szállítását – az olyan kis kapacitású hulladékégető művekre, amelyek például a gazdaságokban és a kedvtelésből tartott állatok számára kialakított krematóriumokban találhatók.

(12) Különleges szabályokat kell megállapítani a feldolgozóüzemek ellenőrzésére vonatkozóan, különös tekintettel a feldolgozási módszerek validálási eljárásaira és az önellenőrzésre vonatkozóan.

(13) A nem emberi fogyasztásra szánt állatok takarmányozásának megkönnyítése érdekében az állati melléktermékek felhasználására vonatkozó szabályoktól eltéréseket lehet biztosítani. Az ilyen felhasználásokat az illetékes hatóságoknak kell ellenőrizniük.

(14) Eltérések biztosíthatók annak érdekében is, hogy lehetővé váljék az állati melléktermékek helyszíni, ellenőrzött körülmények között történő ártalmatlanítása. A Bizottságnak meg kell kapnia azon információkat, amelyek lehetővé teszik számára a helyzet megfigyelését és adott esetben a végrehajtási szabályok meghatározását.

(15) Az egészségügyi követelmények egységes alkalmazásának biztosítása érdekében a tagállamokban közösségi vizsgálatokat kell végezni. Az ilyen vizsgálatoknak ellenőrzési eljárásokat is magukban kell foglalniuk.

(16) Az egészségügyi kérdésekkel kapcsolatos közösségi jogszabályok tudományosan megalapozottak. Ennek folytán – szükség esetén – a 97/404/EK [7] és a 97/579/EK bizottsági határozatokkal [8] létrehozott, megfelelő tudományos bizottságokkal kell konzultálni. További tudományos megfontolásra van szükség különösen az állati eredetű termékek szerves műtrágyákban és talajjavító szerekben történő felhasználását illetően. A közösségi szabályok e megfontolástól függő elfogadásáig a tagállamok megtarthatnak vagy elfogadhatnak e rendeletben előírtnál szigorúbb nemzeti szabályokat is, amennyiben e szabályok az alkalmazandó közösségi jogszabályoknak megfelelnek.

(17) Az állati melléktermékek feldolgozásának, összegyűjtésének, tárolásának és ártalmatlanításának pénzügyi támogatását illetően a tagállamokban a különböző megközelítések széles skálája létezik. Annak érdekében, hogy a mezőgazdasági termékek közötti verseny feltételeit ez ne befolyásolja, elemzést kell végezni, és szükség esetén a megfelelő közösségi szintű intézkedéseket meg kell tenni.

(18) Az említettek fényében úgy tűnik, hogy az állati melléktermékekre alkalmazandó közösségi szabályokat alapvetően felül kell vizsgálni.

(19) A nem emberi fogyasztásra szánt állati melléktermékek (így különösen a feldolgozott állati fehérje, a kiolvasztott zsírok, a kedvtelésből tartott állatok eledele, a nyersbőr és az irha, valamint a gyapjú) szerepelnek a Szerződés I. mellékletében található termékjegyzékben. E termékek forgalomba hozatala fontos bevételi forrást képvisel a mezőgazdasági népesség egy része számára. Ezen ágazat ésszerű fejlődésének biztosítása és termelékenységének növelése érdekében az érintett termékekre vonatkozó állat-egészségügyi és közegészségügyi szabályokat közösségi szinten kell megállapítani. Az állatbetegségek elterjedésének jelentős veszélyére tekintettel bizonyos állati melléktermékek forgalomba hozatalára vonatkozóan – különösen a magas egészségügyi minősítésű régiókban – különleges követelményeket kell megállapítani.

(20) Annak biztosítása érdekében, hogy a harmadik országokból behozott termékek higiéniai szabványai legalább egyenlőek vagy egyenértékűek legyenek a Közösség által alkalmazott higiéniai szabványokkal, a harmadik országok és azok létesítményei számára be kell vezetni egy engedélyezési rendszert, valamint egy közösségi vizsgálati eljárást annak biztosítására, hogy az engedélyezési feltételek betartásra kerüljenek. A kedvtelésből tartott állatok eledelének és a kedvtelésből tartott állatok eledele nyersanyagának harmadik országokból történő behozatalára más feltételek vonatkoznak, mint a Közösségben előállított ilyen anyagokra, különösen azon biztosítékok tekintetében, amelyek az egyes hormon- vagy tireosztatikus hatású anyagoknak és a ß-agonistáknak az állattenyésztésben történő felhasználására vonatkozó tilalomról és a 81/602/EGK, 88/146/EGK és 88/299/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 1996. április 29-i 96/22/EK tanácsi irányelvvel [9] összhangban betiltott anyagok szermaradványaira vonatkoznak. Annak biztosítása érdekében, hogy az ilyen kedvtelésből tartott állatok eledelét és az ilyen nyersanyagot csak rendeltetési céljára használják fel, megfelelő ellenőrzési intézkedéseket kell megállapítani ezen eltérések hatálya alá tartozó anyagok behozatalára vonatkozóan.

(21) A Közösségen áthaladó, valamint a Közösségből származó és kivitelre szánt állati melléktermékek állat- és közegészségügyi veszélyt jelenthetnek a Közösségen belül. E mozgásokra ezért alkalmazni kell az e rendeletben megállapított bizonyos követelményeket.

(22) Az állati termékeket kísérő okmány a legjobb eszköz arra, hogy biztosítsák a rendeltetési hely illetékes hatóságát azt illetően, hogy az adott szállítmány az e rendeletben foglalt rendelkezéseknek megfelel. Az egészségügyi bizonyítványt meg kell őrizni bizonyos behozott termékek rendeltetésének igazolása céljából.

(23) A 89/662/EGK irányelv, illetve a kórokozók tekintetében a 90/425/EGK irányelv A. mellékletének I. pontjában felsorolt külön közösségi szabályokban megállapított állat-egészségügyi és közegészségügyi követelmények hatálya alá nem tartozó termékek Közösségen belüli kereskedelmére és a Közösségbe történő behozatalára irányadó állat-egészségügyi és közegészségügyi követelmények megállapításáról szóló, 1992. december 17-i 92/118/EGK tanácsi irányelv [10] a fenti célok elérésére törekszik.

(24) A Tanács és a Bizottság számos határozatot fogadott el a 90/667/EGK és a 92/118/EGK irányelv végrehajtására vonatkozóan. Ezenkívül a 92/118/EGK irányelv lényegi módosításon esett át, és további módosításokra is sor fog kerülni. Ebből következően jelenleg számos közösségi jogi aktus szabályozza az állati melléktermékek ágazatát, és egyszerűsítésre van szükség.

(25) Egy ilyen egyszerűsítés nagyobb átláthatóságot eredményez a nem emberi fogyasztásra szánt, állati termékekre vonatkozó különös egészségügyi szabályok terén. Ez azonban nem eredményezheti a szabályozás hiányát. Ezért fenn kell tartani és – a köz- és állat-egészségügyi védelem biztosításának érdekében – szigorítani kell a nem emberi fogyasztásra szánt, állati termékekre vonatkozó részletes egészségügyi szabályokat.

(26) Az érintett termékekre az állat-egészségügyi vizsgálatok szabályait – a Bizottság szakértői által végzett vizsgálatokat is beleértve – és a belső piac kiteljesítésének célját figyelembe vevő, egyes élő állatok és állati termékek Közösségen belüli kereskedelmében alkalmazandó állat-egészségügyi és tenyésztéstechnikai ellenőrzésekről szóló, 1990. június 26-i 90/425/EGK tanácsi irányelv [11] védőintézkedéseit kell alkalmazni.

(27) A Közösségbe hozott termékeket hatékonyan kell ellen- őrizni. Ezt a harmadik országokból a Közösségbe behozott termékek állat-egészségügyi ellenőrzésének megszervezésére irányadó elvek megállapításáról szóló, 1997. december 18-i 97/78/EK tanácsi irányelvben [12] megállapított ellenőrzések végrehajtásával lehet elérni.

(28) Ezért hatályon kívül kell helyezni a 90/667/EGK irányelvet, az egyes állatkategóriák takarmányozása céljából helyi forgalomba hozatalra szánt egyes hulladékok kezelésére vonatkozó, az Egyesült Királyságban és Írországban alkalmazandó állatorvosi és állat-egészségügyi szabályok megállapításáról szóló, 1995. június 22-i 95/348/EK tanácsi határozatot [13], valamint az egyes állati hulladékok feldolgozása során a fertőző szivacsos agyvelőbántalmak elleni védekezést célzó intézkedésekről és a 97/735/EK bizottsági határozat módosításáról szóló, 1999. július 19-i 1999/534/EK tanácsi határozatot [14].

(29) A technikai és tudományos fejlődés figyelembevétele érdekében a Bizottság és a tagállamok között szoros és hatékony együttműködést kell biztosítani azon Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottságon belül, amelyet az élelmiszerjog általános elveiről és követelményeiről, az Európai Élelmiszer-biztonsági Hatóság létrehozásáról és az élelmiszer-biztonságra vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 2002. január 28-i 178/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet [15] hozott létre.

(30) Az e rendelet végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozattal [16] összhangban kell elfogadni,

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

I. FEJEZET ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK

1. cikk

Hatály

(1) E rendelet állat- és közegészségügyi szabályokat állapít meg a következőkre:

a) az állati melléktermékek összegyűjtése, szállítása, tárolása, kezelése, feldolgozása és felhasználása vagy ártalmatlanítása annak érdekében, hogy e termékek ne jelentsenek állat- vagy közegészségügyi veszélyt;

b) az állati melléktermékek és az azokból származó, a VII. és VIII. mellékletben említett termékek forgalomba hozatala és – bizonyos különös esetekben – kivitele és tranzitforgalma.

(2) E rendeletet nem kell alkalmazni az alábbiakra:

a) a kedvtelésből tartott állatok kiskereskedésekből vagy az elárusítóhelyekkel szomszédos telepekről származó nyers eledele, amennyiben a darabolás és tárolás kizárólag a vásárlók közvetlen helyszíni kiszolgálása céljából történik;

b) a származási gazdaságban ártalmatlanított vagy felhasznált folyékony tej vagy kolosztrum;

c) vadon élő állatok teljes teste vagy részei, amelyek esetében nem áll fenn annak gyanúja, hogy emberre vagy állatra átvihető betegségekkel fertőzöttek, kivéve a kereskedelmi céllal kifogott halakat, valamint a vadon élő állatok vadásztrófeák készítéséhez felhasznált teste vagy testrészei;

d) kedvtelésből tartott állatok helyszíni felhasználásra szánt nyers eledele, amely – a nemzeti jogszabályokkal összhangban – a származási hely szerinti gazdaságban levágott állatokból és azoknak kizárólag a mezőgazdasági termelő és családja élelmezésére szánt húsából származik;

e) élelmiszer-hulladék, kivéve, ha az(t)

i. nemzetközi viszonylatban működő közlekedési eszközökről származik;

ii. állati fogyasztásra szánják; vagy

iii. biogázüzemben történő felhasználásra vagy komposztálásra szánják;

f) tenyésztési célra szánt petesejtek, embriók és sperma; és

g) tengeri vagy légi tranzitforgalom.

(3) E rendelet nem érinti a bizonyos betegségek felszámolását és ellenőrzését célzó állat-egészségügyi jogszabályokat.

2. cikk

Fogalommeghatározások

(1) E rendelet alkalmazásában:

"állati melléktermékek" : a 4., 5. és 6. cikkben említett, nem emberi fogyasztásra szánt állatok teljes teste vagy annak részei vagy állati eredetű termékek, beleértve a petesejteket, embriókat és spermát is;

"1. kategóriába tartozó anyag" : a 4. cikkben említett állati melléktermékek;

"2. kategóriába tartozó anyag" : az 5. cikkben említett állati melléktermékek;

"3. kategóriába tartozó anyag" : a 6. cikkben említett állati melléktermékek;

"állat" : bármilyen, gerinces vagy gerinctelen állat (a halakat, hüllőket és kétéltűeket is beleértve);

"haszonállat" : bármilyen, az ember által tartott, hizlalt vagy tenyésztett és élelmiszer (a tejet, húst és tojást is beleértve), gyapjú, prém, toll, irha vagy bármilyen más állati eredetű termék előállítására használt állat;

"vadon élő állat" : bármilyen, nem ember által tartott állat;

"kedvtelésből tartott állat" : bármilyen, ember által gazdálkodáson kívüli célból és szokványosan táplált és tartott – de fogyasztásra nem kerülő – fajhoz tartozó állat;

"illetékes hatóság" : egy tagállam azon központi hatósága, amely e rendeletben meghatározott követelmények betartatásának biztosítására illetékes, vagy bármely más olyan hatóság, amelyre a központi hatóság ezen illetékességet – különös tekintettel a takarmányok ellenőrzésére – átruházta; adott esetben e körbe tartozik a harmadik országok megfelelő hatósága;

"forgalomba hozatal" : bármely tevékenység, amelynek célja az e rendelet hatálya alá tartozó állati melléktermékek vagy az azokból előállított termékek harmadik félnek történő eladása a Közösségben, vagy az ilyen harmadik félnek – fizetés ellenében vagy díjmentesen – történő szállítás bármely más formája, vagy raktározás az ilyen harmadik félnek történő későbbi szállítás céljával;

"kereskedelem" : áruk tagállamok közötti kereskedelme a Szerződés 23. cikkének (2) bekezdése szerint;

"tranzitforgalom" : egyik harmadik országból a másikba a Közösségen keresztül történő mozgás;

"termelő" : bármely olyan személy, akinek tevékenysége állati melléktermékeket eredményez;

"TSE-k" : minden fertőző szivacsos agyvelőbántalom, kivéve annak az emberben előforduló formáit;

"különleges fertőzési veszélyt jelentő anyag" : az egyes fertőző szivacsos agyvelőbántalmak megelőzésére, az ellenük való védekezésre és a felszámolásukra vonatkozó szabályok megállapításáról szóló, 2001. május 22-i 999/2001/EK európai parlamenti és a tanácsi rendelet (1) [17]V. mellékletében említett anyag.

(2) Az I. mellékletben szereplő egyedi fogalommeghatározásokat is alkalmazni kell.

3. cikk

Általános kötelezettségek

(1) Az állati melléktermékek és az azokból előállított termékek összegyűjtését, szállítását, tárolását, kezelését, feldolgozását, ártalmatlanítását, forgalomba hozatalát, kivitelét, tranzitforgalmát és felhasználását e rendelettel összhangban kell végezni.

(2) A tagállamok azonban a 33. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban álló határozat elfogadásáig nemzeti jogszabályaikban szabályozhatják a VII. és VIII. mellékletben nem említett termékek behozatalát és forgalomba hozatalát. E lehetőség igénybevételéről azonnal értesítik a Bizottságot.

(3) A tagállamok – akár egyénileg, akár együttműködésben – az (1) bekezdés szerinti követelmény betartásának érdekében gondoskodnak arról, hogy megfelelő intézkedések szülessenek és kielégítő infrastruktúra álljon rendelkezésre.

II. FEJEZET AZ ÁLLATI MELLÉKTERMÉKEK OSZTÁLYOZÁSA, ÖSSZEGYŰJTÉSE, SZÁLLÍTÁSA, ÁRTALMATLANÍTÁSA, FELDOLGOZÁSA, FELHASZNÁLÁSA ÉS KÖZBENSŐ TÁROLÁSA

4. cikk

1. kategóriába tartozó anyagok

(1) Az 1. kategóriába tartozó anyagok közé az alábbiakban leírt állati melléktermékek vagy az ilyen melléktermékeket tartalmazó anyagok tartoznak:

a) a következő állatok valamennyi testrésze, beleértve a nyersbőrt és irhát is:

i. a 999/2001/EK rendelettel összhangban TSE-fertőzésre gyanús állatok vagy olyan állatok, amelyeknél a TSE jelenléte hivatalos megerősítést nyert;

ii. a TSE-mentesítési intézkedések keretében leölt állatok;

iii. a haszonállatnak és vadon élő állatnak nem minősülő állatok, beleértve különösen a kedvtelésből tartott állatokat, az állatkerti állatokat és a cirkuszi állatokat;

iv. a kísérleti és egyéb tudományos célokra felhasznált állatok védelmére vonatkozó tagállami törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések közelítéséről szóló, 1986. november 24-i 86/609/EGK tanácsi irányelv [18] 2. cikkében meghatározott kísérleti állatok; és

v. vadon élő állatok, amennyiben fennáll annak gyanúja, hogy azok az emberre vagy állatra átvihető betegségekkel fertőzöttek;

b) i. különleges fertőzési veszélyt jelentő anyagok; és

ii. a különleges fertőzési veszélyt jelentő anyagot tartalmazó elhullott állatok teljes teteme, amennyiben az ártalmatlanítás időpontjában a különleges fertőzési veszélyt jelentő anyagot nem távolították el;

c) a 96/22/EK irányelv szerint betiltott anyagokkal kezelt állatokból származó termékek, valamint olyan állati eredetű termékek, amelyek az egyes élő állatokban és állati termékekben lévő anyagok és azok maradványainak ellenőrzésére szolgáló intézkedésekről, valamint a 85/358/EGK és 86/469/EGK irányelvek, továbbá a 89/187/EGK és 91/664/EGK határozatok hatályon kívül helyezéséről szóló, 1996. április 29-i 96/23/EK tanácsi irányelv [19] I. mellékletének B. csoportja 3. pontjában felsorolt környezetszennyező anyagok és egyéb anyagok szermaradványait tartalmazzák, amennyiben e szermaradványok a közösségi jogszabályok vagy – ezek hiányában – a nemzeti jogszabályok által megengedett szintet meghaladják;

d) az 1. kategóriába tartozó anyagok feldolgozására szolgáló üzemekből és a különleges fertőzési veszélyt jelentő anyag eltávolítását végző más üzemekből származó szennyvíz kezelése során összegyűjtött minden állati eredetű anyag, beleértve a rácsszemetet, a homokfogóból származó hulladékokat, a zsír- és olajkeverékeket, a szennyvíziszapot és az említett üzemekről kivezető szennyvízcsatornákból eltávolított anyagokat, kivéve ha az ilyen anyag nem tartalmaz különleges fertőzési veszélyt jelentő anyagot vagy annak részeit;

e) a nemzetközi viszonylatban működő közlekedési eszközökről származó élelmiszer-hulladék; és

f) az 1. kategóriába tartozó anyag akár 2. kategóriába tartozó anyaggal, akár 3. kategóriába tartozó anyaggal vagy akár mindkettővel alkotott keverékei, beleértve a valamely 1. kategóriába tartozó anyag feldolgozására szolgáló üzemben történő feldolgozásra szánt bármilyen anyagot is.

(2) Az 1. kategóriába tartozó anyag összegyűjtését, szállítását és azonosítását indokolatlan késedelem nélkül, a 7. cikkel összhangban kell elvégezni, és – amennyiben a 23. és 24. cikk másként nem rendelkezik –:

a) hulladékként égetéssel közvetlenül ártalmatlanítani kell egy, a 12. cikkel összhangban engedélyezett égetőműben;

b) egy, a 13. cikkel összhangban engedélyezett feldolgozóüzemben kell feldolgozni az 1–5. feldolgozási módszerek bármelyikével vagy – az illetékes hatóság ilyen kérése alapján – az 1. feldolgozási módszerrel, amely esetben a kapott anyagot a VI. melléklet I. fejezetével összhangban tartós módon – amennyiben ez technikailag megoldható, szagosítással – kell megjelölni, és végül hulladékként égetéssel vagy együttégetéssel kell ártalmatlanítani egy, a 12. cikkel összhangban engedélyezett égető- vagy együttégető műben;

c) az (1) bekezdés a) pontjának i. és ii. alpontjában említett anyag kivételével a 13. cikkel összhangban engedélyezett feldolgozóüzemben kell feldolgozni az 1. feldolgozási módszerrel, amely esetben a kapott anyagot a VI. melléklet I. fejezetével összhangban tartós módon – amennyiben ez technikailag megoldható, szagosítással – kell megjelölni, és végül hulladékként elföldeléssel ártalmatlanítani kell egy, a hulladéklerakókról szóló, 1999. április 26-i 1999/31/EK tanácsi irányelv [20] alapján engedélyezett hulladéklerakóban;

d) az (1) bekezdés e) pontjában említett élelmiszer-hulladék esetében hulladékként elföldeléssel kell ártalmatlanítani egy, az 1999/31/EK irányelv alapján engedélyezett hulladéklerakóban; vagy

e) a tudományos ismeretek fejlődésének megfelelően a 33. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban engedélyezett egyéb módszerekkel – a megfelelő tudományos bizottsággal történő konzultációt követően – kell ártalmatlanítani. E módszerek kiegészíthetik vagy helyettesíthetik az a)–d) pontban előírt módszereket.

(3) Az 1. kategóriába tartozó anyag közbenső kezelése vagy tárolása csak a 10. cikkel összhangban engedélyezett, 1. kategóriába tartozó anyag közbenső kezelésére szánt üzemekben történhet.

(4) Az 1. kategóriába tartozó anyag behozatala vagy kivitele csak e rendelettel vagy a 33. cikk (2) bekezdésében említett eljárás szerint megállapított szabályokkal összhangban történhet. Különleges fertőzési veszélyt jelentő anyag behozatala vagy kivitele azonban csak a 999/2001/EK rendelet 8. cikkének (1) bekezdésével összhangban történhet.

5. cikk

2. kategóriába tartozó anyagok

(1) A 2. kategóriába tartozó anyagok közé az alábbiakban leírt állati melléktermékek vagy az ilyen melléktermékeket tartalmazó anyagok tartoznak:

a) a trágya és az emésztőtraktus tartalma;

b) a vágóhidakról – a 4. cikk (1) bekezdése d) pontjának hatálya alá tartozó vágóhidak kivételével – vagy a 2. kategóriába tartozó anyag feldolgozására szánt üzemekből származó szennyvíz kezelése során összegyűjtött minden állati eredetű anyag, beleértve a rácsszemetet, a homokfogóból származó hulladékokat, a zsír- és olajkeverékeket, a szennyvíziszapot és az ilyen üzemekről kivezető szennyvízcsatornákból eltávolított anyagokat;

c) az olyan állatorvosi gyógyszerek és szennyezőanyagok szermaradványait tartalmazó állati eredetű termékek, amelyek a 96/23/EK irányelv I. melléklete B. csoportja (1) és (2) bekezdésében szerepelnek, amennyiben az ilyen szermaradványok szintje a közösségi jogszabályok által megengedett szintet meghaladja;

d) a harmadik országokból behozott olyan, nem 1. kategóriába tartozó anyagnak minősülő állati eredetű termékek, amelyek a közösségi jogszabályokban előírt vizsgálatok során nem feleltek meg a Közösségbe történő behozatalra vonatkozó állat-egészségügyi követelményeknek, kivéve ha e termékek visszaküldött termékek, vagy ha behozataluk a közösségi jogszabályok szerint megállapított korlátozások alapján megengedhető;

e) a 4. cikkben említettek közé nem tartozó állatok vagy azok részei, amelyek nem az emberi fogyasztás céljából történő vágás útján pusztulnak el, beleértve a valamely járványos állatbetegség felszámolása végett leölt állatokat is;

f) a 2. kategóriába tartozó anyagok 3. kategóriába tartozó anyaggal alkotott keverékei, beleértve a 2. kategóriába tartozó anyag feldolgozására szolgáló üzemben történő feldolgozásra szánt bármely anyagot is; és

g) az 1. vagy 3. kategóriába tartozó anyagok közé nem tartozó állati melléktermékek.

(2) A 2. kategóriába tartozó anyag összegyűjtését, szállítását és azonosítását indokolatlan késedelem nélkül, a 7. cikkben foglaltakkal összhangban kell végezni, és – amennyiben a 23. és 24. cikk másként nem rendelkezik –:

a) hulladékként égetéssel közvetlenül kell ártalmatlanítani egy, a 12. cikkel összhangban engedélyezett égetőműben;

b) egy, a 13. cikkel összhangban engedélyezett feldolgozóüzemben kell feldolgozni az 1–5. feldolgozási módszerek bármelyikével vagy – az illetékes hatóság ilyen kérése alapján – az 1. feldolgozási módszerrel, amely esetben a kapott anyagot a VI. melléklet I. fejezetével összhangban tartós módon – amennyiben ez technikailag megoldható, szagosítással – kell megjelölni; és

i. hulladékként égetéssel vagy együttégetéssel kell ártalmatlanítani a 12. cikkel összhangban engedélyezett égető- vagy együttégető műben; vagy

ii. kiolvasztott zsírok esetében a 14. cikkel összhangban engedélyezett 2. kategóriába tartozó anyag feldolgozására szánt olajkémiai üzemben kell további zsírszármazékká történő feldolgozásnak alávetni szerves trágyákhoz, talajjavító szerekhez vagy egyéb technikai célra – kivéve kozmetikumokat, gyógyszereket vagy gyógyászati eszközöket – történő felhasználás érdekében;

c) a 13. cikkel összhangban engedélyezett feldolgozóüzemben kell feldolgozni az 1. feldolgozási módszerrel, amely esetben a kapott anyagot a VI. melléklet I. fejezetével összhangban tartós módon – ha technikailag megoldható, szagosítással – kell megjelölni; és

i. amennyiben a keletkezett anyag fehérjetermészetű, a megfelelő tudományos bizottsággal folytatott egyeztetést követően szerves trágyaként vagy talajjavító szerként kell felhasználni a 33. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban megállapított esetleges követelmények szerint;

ii. a 15. cikkel összhangban engedélyezett biogázüzemben vagy komposztálóüzemben át kell alakítani; vagy

iii. hulladékként kell elföldeléssel ártalmatlanítani az 1999/31/EK irányelv alapján engedélyezett hulladéklerakóban;

d) halból származó anyag esetében a 33. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban elfogadott szabályok szerint kell silózni vagy komposztálni;

e) trágya, az emésztőtraktustól elkülönített emésztőtraktus-tartalom, tej és kolosztrum esetében, ha az illetékes hatóság véleménye szerint azok nem jelentenek veszélyt semmilyen súlyos fertőző betegség terjesztése tekintetében:

i. nyersanyagként kell feldolgozás nélkül felhasználni a 15. cikkel összhangban engedélyezett biogázüzemben vagy komposztálóüzemben vagy a 18. cikkel összhangban e célra engedélyezett szaküzemben kell kezelni;

ii. e rendelettel összhangban kell a talajra kijuttatni; vagy

iii. a 33. cikk (2) bekezdésében említett eljárás szerint megállapított szabályokkal összhangban biogázüzemben kell átalakítani vagy komposztálni;

f) azon vadon élő állatok teljes teteme vagy testrészei esetében, amelyeknél nem áll fenn az emberre vagy állatra átvihető betegségekkel való fertőzöttség gyanúja, a 18. cikkel összhangban e célra engedélyezett műszaki üzemben vadásztrófeák előállítására kell használni; vagy

g) a megfelelő tudományos bizottsággal folytatott egyeztetést követően – a 33. cikk (2) bekezdésében említett eljárás szerint megállapított szabályokkal összhangban – más módszerekkel kell ártalmatlanítani vagy más módon kell felhasználni. E módszerek vagy módok kiegészíthetik vagy helyettesíthetik az a)–f) pontban előírtakat.

(3) A 2. kategóriába tartozó anyag – a trágya kivételével – közbenső kezelése vagy tárolása csak a 10. cikkel összhangban engedélyezett, 2. kategóriába tartozó anyag közbenső kezelésére szánt üzemekben történhet.

(4) A 2. kategóriába tartozó anyag forgalomba hozatala vagy kivitele csak e rendelettel vagy a 33. cikk (2) bekezdésében említett eljárás szerint megállapított szabályokkal összhangban történhet.

6. cikk

3. kategóriába tartozó anyagok

(1) A 3. kategóriába tartozó anyagok közé az alábbiakban leírt állati melléktermékek vagy az ilyen melléktermékeket tartalmazó anyagok tartoznak:

a) a vágott állatok azon részei, amelyek a közösségi jogszabályokkal összhangban emberi fogyasztásra alkalmasak, de azokat kereskedelmi okokból nem emberi fogyasztásra szánják;

b) levágott állatok azon részei, amelyeket emberi fogyasztásra alkalmatlanként visszautasítottak, de amelyek emberre vagy állatra átvihető betegségek semmilyen tünetét nem mutatják, és amelyek a közösségi jogszabályokkal összhangban emberi fogyasztásra alkalmas hasított testekből származnak;

c) az olyan állatokból származó nyersbőr és irha, pata és szarv, sertéssörte és toll, amelyek ante mortem vizsgálatot követően vágóhídon kerülnek levágásra, és e vizsgálat eredménye alapján a közösségi jogszabályokkal összhangban emberi fogyasztás céljára történő vágásra alkalmasak voltak;

d) az olyan – nem kérődző – állatokból nyert vér, amelyek ante mortem vizsgálatot követően vágóhídon kerülnek levágásra, és e vizsgálat eredménye alapján a közösségi jogszabályokkal összhangban emberi fogyasztás céljára történő vágásra alkalmasak voltak;

e) az emberi fogyasztásra szánt termékek előállításából származó állati melléktermékek, beleértve a zsírtalanított csontokat és töpörtyűt is;

f) élelmiszer-hulladékok közé nem tartozó állati eredetű korábbi élelmiszerek vagy állati eredetű termékeket tartalmazó korábbi élelmiszerek, amelyeket kereskedelmi okokból, illetve gyártási, csomagolási vagy egyéb hibákból kifolyólag már nem szánnak emberi fogyasztásra, de emberekre vagy állatokra nézve semmilyen veszélyt nem jelentenek;

g) az olyan állatok nyers teje, amelyek semmilyen, e terméken keresztül emberre vagy állatra átvihető betegség klinikai tünetét nem mutatják;

h) halliszt előállítása céljából a nyílt tengeren kifogott halak vagy más tengeri állatok, a tengeri emlősök kivételével;

i) az emberi fogyasztásra szánt haltermékeket gyártó üzemekből származó, friss, halból keletkező melléktermékek;

j) az olyan állatoktól származó héjak, keltetési melléktermékek és repedttojás-melléktermékek, amelyek semmilyen, e termékeken keresztül emberre vagy állatra átvihető betegség klinikai tüneteit nem mutatták;

k) az olyan állatokból származó vér, nyersbőr és irha, pata, toll, gyapjú, szarv, szőr és prém, amelyek semmilyen, e termékeken keresztül emberre vagy állatra átvihető betegség klinikai tüneteit nem mutatták; és

l) a 4. cikk (1) bekezdésének e) pontjában említettől eltérő élelmiszer-hulladék.

(2) A 3. kategóriába tartozó anyag összegyűjtését, szállítását és azonosítását indokolatlan késedelem nélkül, a 7. cikkben foglaltakkal összhangban kell végezni, és – amennyiben a 23. és 24. cikk másként nem rendelkezik –:

a) hulladékként égetéssel kell közvetlenül ártalmatlanítani a 12. cikkel összhangban engedélyezett égetőműben;

b) egy, a 13. cikkel összhangban engedélyezett feldolgozóüzemben kell feldolgozni az 1–5. feldolgozási módszerek bármelyikével, amely esetben a kapott anyagot a VI. melléklet I. fejezetével összhangban tartós módon – amennyiben ez technikailag megoldható, szagosítással – kell megjelölni, és végül hulladékként égetéssel vagy együttégetéssel kell ártalmatlanítani a 12. cikkel összhangban engedélyezett égető- vagy együttégető műben vagy az 1999/31/EK irányelv alapján engedélyezett hulladéklerakóban;

c) a 17. cikkel összhangban engedélyezett feldolgozóüzemben kell feldolgozni;

d) a 18. cikkel összhangban engedélyezett műszaki üzemben kell átalakítani;

e) a 18. cikkel összhangban engedélyezett állateledel-üzemben kell nyersanyagként felhasználni;

f) a 15. cikkel összhangban engedélyezett biogázüzemben vagy komposztálóüzemben kell átalakítani;

g) az (1) bekezdés l) pontjában említett élelmiszer-hulladék esetében vagy a 33. cikk (2) bekezdésében említett eljárás szerint megállapított szabályokkal vagy – e szabályok elfogadásáig – a nemzeti jogszabályokkal összhangban kell biogázüzemben átalakítani vagy komposztálni;

h) halból származó anyag esetében a 33. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban elfogadott szabályok szerint kell silózni vagy komposztálni;

i) a megfelelő tudományos bizottsággal folytatott egyeztetést követően – a 33. cikk (2) bekezdésében említett eljárás szerint megállapított szabályokkal összhangban – más módszerekkel kell ártalmatlanítani vagy más módon kell felhasználni. E módszerek vagy módok kiegészíthetik vagy helyettesíthetik az a)–h) pontban előírtakat.

(3) A 3. kategóriába tartozó anyag közbenső kezelése vagy tárolása csak a 10. cikkel összhangban engedélyezett 3. kategóriába tartozó anyag közbenső kezelésére szánt üzemekben történhet.

7. cikk

Összegyűjtés, szállítás és tárolás

(1) A 3. kategóriába tartozó élelmiszer-hulladék kivételével az állati melléktermékek és feldolgozott termékek összegyűjtését, szállítását és azonosítását a II. melléklettel összhangban kell végezni.

(2) Szállítás közben kereskedelmi okmánynak vagy – amennyiben azt e rendelet előírja – egészségügyi bizonyítványnak kell kísérnie az állati melléktermékeket és a feldolgozott termékeket. A kereskedelmi okmányoknak és az egészségügyi bizonyítványoknak meg kell felelniük a II. mellékletben előírt követelményeknek és azokat az ugyanott meghatározott ideig meg kell őrizni. Tartalmazniuk kell különösen a mennyiségre vonatkozó információkat, valamint az anyag leírását és megjelölését.

(3) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy megfelelő intézkedések álljanak rendelkezésre az 1. és 2. kategóriába tartozó anyag II. melléklettel összhangban történő összegyűjtésének és szállításának biztosítására.

(4) A hulladékokról szóló, 1975. július 15-i 75/442/EGK tanácsi irányelv [21] 4. cikkével összhangban a tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy a 3. kategóriába tartozó élelmiszer-hulladék összegyűjtése, szállítása és ártalmatlanítása az emberi egészség veszélyeztetése és a környezet károsítása nélkül történjék.

(5) A feldolgozott termékek tárolása csak a 11. cikkel összhangban engedélyezett tárolóüzemekben történhet.

(6) A tagállamok azonban dönthetnek úgy, hogy e cikk rendelkezéseit nem alkalmazzák trágya szállítására ugyanazon gazdaság két pontja vagy az ugyanazon tagállamban található gazdaságok és felhasználók között.

8. cikk

Állati melléktermékek és feldolgozott termékek más tagállamokba történő szállítása

(1) Állati melléktermékeket és feldolgozott termékeket csak a (2)–(6) bekezdésben megállapított feltételek szerint lehet más tagállamokba szállítani.

(2) A rendeltetési hely szerinti tagállam előzetesen engedélyezi az 1. kategóriába tartozó anyagok, a 2. kategóriába tartozó anyagok, az 1. vagy 2. kategóriába tartozó anyagokból származó feldolgozott termékek és a feldolgozott állati fehérje átvételét. A tagállamok az engedélyezés feltételeként szabhatják, hogy az elszállítást megelőzően az 1. feldolgozási módszert alkalmazzák.

(3) Az állati eredetű melléktermékeket és a (2) bekezdésben említett feldolgozott termékeket:

a) kereskedelmi okmány vagy – amennyiben azt e rendelet előírja – egészségügyi bizonyítvány kíséri; és

b) közvetlenül a rendeltetési hely szerinti üzemig szállítják, amelyet e rendelettel összhangban engedélyeztek.

(4) Amennyiben a tagállamok 1. kategóriába tartozó anyagot, 2. kategóriába tartozó anyagot, 1. vagy 2. kategóriába tartozó anyagból származó feldolgozott terméket és feldolgozott állati fehérjét küldenek más tagállamokba, a származási hely szerint illetékes hatóság az ANIMO-rendszer vagy más, közös megegyezésen alapuló módszer segítségével értesíti a rendeltetési hely szerint illetékes hatóságot minden egyes szállítmányról. A jelentésnek a II. melléklet I. fejezetének (2) bekezdésében szereplő információkat kell tartalmaznia.

(5) A rendeltetési hely szerint illetékes hatóság – az elszállításról a (4) bekezdéssel összhangban kapott értesítést követően – az ANIMO-rendszer vagy más, közös megegyezésen alapuló módszer segítségével értesíti a származási hely szerint illetékes hatóságot minden egyes szállítmány megérkezéséről.

(6) A rendeltetési hely szerinti tagállamok rendszeres ellenőrzések útján biztosítják, hogy a területükön levő kijelölt üzemek csak az engedélyezett célokra használják fel a szállítmányokat és olyan teljes nyilvántartásokat vezetnek, amelyek bizonyítják e rendelet betartását.

9. cikk

Nyilvántartások

(1) Az állati melléktermékek fuvarozását, szállítását vagy fogadását végző valamennyi személy nyilvántartást vezet a szállítmányokról. E nyilvántartásoknak a II. mellékletben meghatározott információkat kell tartalmazniuk és azokat az ugyanott előírt időtartamon keresztül meg kell őrizni.

(2) E cikket azonban nem kell alkalmazni trágya szállítására ugyanazon gazdaság két pontja vagy az ugyanazon tagállamban található gazdaságok és felhasználók között.

III. FEJEZET A KÖZBENSŐ KEZELÉSRE SZÁNT ÜZEMEK, A TÁROLÓÜZEMEK, A HULLADÉKÉGETŐ ÉS HULLADÉK-EGYÜTTÉGETŐ MŰVEK, AZ 1. ÉS 2. KATEGÓRIÁBA TARTOZÓ ANYAGOK FELDOLGOZÁSÁRA SZÁNT ÜZEMEK, A 2. ÉS 3. KATEGÓRIÁBA TARTOZÓ ANYAGOK FELDOLGOZÁSÁRA SZÁNT OLAJKÉMIAI ÜZEMEK, A BIOGÁZ- ÉS KOMPOSZTÁLÓÜZEMEK ENGEDÉLYEZÉSE

10. cikk

A közbenső kezelésre szánt üzemek engedélyezése

(1) Az 1., 2. és 3. kategóriába tartozó anyagok közbenső kezelésére szánt üzemeket az illetékes hatóság engedélyezi.

(2) Az engedélyezéshez az 1. és 2. kategóriába tartozó anyagok közbenső kezelésére szánt üzemeknek:

a) teljesíteniük kell a III. melléklet I. fejezetének követelményeit;

b) az 1. vagy 2. kategóriába tartozó anyagokat a III. melléklet II. fejezetének B. részében foglaltakkal összhangban kell kezelniük és tárolniuk;

c) el kell végezniük az üzem saját, a 25. cikkben előírt önellenőrzéseit; és

d) alá kell vetniük magukat az illetékes hatóság által a 26. cikkel összhangban elvégzett ellenőrzésnek.

(3) Az engedélyezéshez a 3. kategóriába tartozó anyagok közbenső kezelésére szánt üzemeknek:

a) teljesíteniük kell a III. melléklet I. fejezetének követelményeit;

b) a 3. kategóriába tartozó anyagokat a III. melléklet II. fejezetének A. részében foglaltakkal összhangban kell kezelniük és tárolniuk;

c) el kell végezniük az üzem 25. cikkben előírt önellenőrzéseit; és

d) alá kell vetniük magukat az illetékes hatóság által a 26. cikkel összhangban elvégzett ellenőrzésnek.

11. cikk

A tárolóüzemek engedélyezése

(1) A tárolóüzemeket az illetékes hatóság engedélyezi.

(2) Az engedélyezéshez a tárolóüzemeknek:

a) teljesíteniük kell a III. melléklet III. fejezetének követelményeit; és

b) alá kell vetniük magukat az illetékes hatóság által a 26. cikkel összhangban elvégzett ellenőrzésnek.

12. cikk

A hulladékégető és hulladék-együttégető művek engedélyezése

(1) A feldolgozott termékek égetése és együttégetése a 2000/76/EK irányelv rendelkezéseivel összhangban történik. Az állati melléktermékek égetése vagy együttégetése vagy a 2000/76/EK irányelv rendelkezéseivel összhangban, vagy – amennyiben ezen irányelvet nem lehet alkalmazni – e rendelet rendelkezéseivel összhangban történik. A hulladékégető és hulladék-együttégető műveket a fenti irányelv szerint vagy a (2) vagy (3) bekezdéssel összhangban engedélyezik.

(2) Az illetékes hatóság által, az állati melléktermékek ártalmatlanítása céljából történő engedélyezéshez a 2000/76/EK irányelv hatálya alá nem tartozó nagy teljesítményű hulladékégető vagy hulladék-együttégető műnek teljesítenie kell:

a) a IV. melléklet I. fejezetében megállapított általános feltételeket;

b) a IV. melléklet II. fejezetében megállapított üzemi feltételeket;

c) a IV. melléklet III. fejezetében a vízkibocsátásokra vonatkozóan megállapított követelményeket;

d) a IV. melléklet IV. fejezetében a szermaradványokra vonatkozóan megállapított követelményeket;

e) a IV. melléklet V. fejezetében a hőmérsékletmérésre vonatkozóan megállapított követelményeket; és

f) a IV. melléklet VI. fejezetében a rendellenes működésre vonatkozóan megállapított feltételeket.

(3) Az illetékes hatóság által, az állati melléktermékek ártalmatlanítása céljából történő engedélyezéshez a 2000/76/EK irányelv hatálya alá nem tartozó kis teljesítményű hulladékégető vagy hulladék-együttégető műnek:

a) csak elhullott kedvtelésből tartott állatok és/vagy 2. és 3. kategóriába tartozó anyagok ártalmatlanítását szabad végeznie;

b) ha egy mezőgazdasági üzemben található, akkor csak az ezen üzemből származó anyagok ártalmatlanítását végezheti;

c) teljesítenie kell a IV. melléklet I. fejezetében megállapított általános feltételeket;

d) teljesítenie kell a IV. melléklet II. fejezetében megállapított, alkalmazható üzemi feltételeket;

e) teljesítenie kell a IV. melléklet IV. fejezetében a szermaradványokra vonatkozóan megállapított követelményeket;

f) teljesítenie kell a IV. melléklet V. fejezetében a hőmérsékletmérésre vonatkozóan megállapított követelményeket; és

g) teljesítenie kell a IV. melléklet VI. fejezetében a rendellenes működésre vonatkozóan megállapított feltételeket.

(4) Az engedélyt azonnal felfüggesztik, amennyiben az annak alapjául szolgáló feltételeket nem teljesítik.

(5) A (2) és (3) bekezdés követelményei a tudományos ismeretek alakulásától függően – a megfelelő tudományos bizottsággal történő konzultációt követően – a 33. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban módosíthatók.

13. cikk

Az 1. és 2. kategóriába tartozó anyagok feldolgozására szánt üzemek engedélyezése

(1) Az 1. és 2. kategóriába tartozó anyagok feldolgozására szánt üzemeket az illetékes hatóság engedélyezi.

(2) Az engedélyezéshez az 1. és 2. kategóriába tartozó anyagok feldolgozására szánt üzemeknek:

a) teljesíteniük kell az V. melléklet I. fejezetének követelményeit;

b) az 1. vagy 2. kategóriába tartozó anyagot az V. melléklet II. fejezetében és a VI. melléklet I. fejezetében foglaltakkal összhangban kell kezelniük, feldolgozniuk és tárolniuk;

c) a validálást az illetékes hatóság az V. melléklet V. fejezetével összhangban végzi;

d) el kell végezniük az üzem 25. cikkben előírt önellenőrzéseit;

e) alá kell vetniük magukat az illetékes hatóság által a 26. cikkel összhangban elvégzett ellenőrzésnek; és

f) biztosítaniuk kell, hogy a termékek a feldolgozást követően kielégítik a VI. melléklet I. fejezetének követelményeit.

(3) Az engedélyt azonnal felfüggesztik, amennyiben az annak alapjául szolgáló feltételeket nem teljesítik.

14. cikk

A 2. és 3. kategóriába tartozó anyagok feldolgozására szánt olajkémiai üzemek engedélyezése

(1) Az olajkémiai üzemeket az illetékes hatóság engedélyezi.

(2) Az engedélyezéshez a 2. kategóriába tartozó anyagok feldolgozására szánt olajkémiai üzemeknek:

a) a 2. kategóriába tartozó anyagokból származó kiolvasztott zsírokat a VI. melléklet III. fejezetében megállapított szabványokkal összhangban kell feldolgozniuk;

b) az alkalmazott feldolgozási folyamat alapján kell megállapítaniuk és végrehajtaniuk a kritikus ellenőrzési pontok figyelemmel kísérésére és ellenőrzésére szolgáló módszereket;

c) a b) pontnak megfelelően nyert információkról nyilvántartást kell vezetniük az illetékes hatóságnak történő bemutatás céljából; és

d) alá kell vetniük magukat az illetékes hatóság által a 26. cikkel összhangban elvégzett ellenőrzésnek.

(3) Az engedélyezéshez a 3. kategóriába tartozó anyagok feldolgozására szánt olajkémiai üzemek csak 3. kategóriába tartozó anyagokból származó kiolvasztott zsírokat dolgozhatnak fel, és teljesíteniük kell a (2) bekezdésben említett vonatkozó követelményeket.

(4) Az engedélyt azonnal felfüggesztik, amennyiben az annak alapjául szolgáló feltételeket nem teljesítik.

15. cikk

A biogáz- és komposztálóüzemek engedélyezése

(1) A biogáz- és komposztálóüzemeket az illetékes hatóság engedélyezi.

(2) Az engedélyezéshez a biogázüzemeknek és a komposztálóüzemeknek:

a) teljesíteniük kell a VI. melléklet II. fejezetének A. részében foglalt követelményeket;

b) az állati melléktermékeket a VI. melléklet II. fejezetének B. és C. részében foglaltakkal összhangban kell kezelniük és átalakítaniuk;

c) alá kell vetniük magukat az illetékes hatóság által a 26. cikkel összhangban elvégzett ellenőrzésnek;

d) meg kell állapítaniuk és végre kell hajtaniuk a kritikus ellenőrzési pontok figyelemmel kísérésére és ellenőrzésére szolgáló módszereket; és

e) biztosítaniuk kell, hogy az emésztési maradványok vagy a komposzt – adott esetben – a VI. melléklet II. fejezetének D. részében megállapított mikrobiológiai szabványoknak megfeleljen.

(3) Az engedélyt azonnal felfüggesztik, amennyiben az annak alapjául szolgáló feltételeket nem teljesítik.

IV. FEJEZET A FELDOLGOZOTT ÁLLATI FEHÉRJÉK, VALAMINT A TAKARMÁNYKÉNT, KEDVTELÉSBŐL TARTOTT ÁLLATOK ELEDELEKÉNT, MŰCSONTKÉNT ÉS MŰSZAKI TERMÉKKÉNT FELHASZNÁLHATÓ EGYÉB FELDOLGOZOTT TERMÉKEK FORGALOMBA HOZATALA ÉS FELHASZNÁLÁSA ÉS A KAPCSOLÓDÓ ÜZEMEK ENGEDÉLYEZÉSE

16. cikk

Általános állat-egészségügyi rendelkezések

(1) A tagállamok megteszik valamennyi szükséges intézkedést annak biztosítása érdekében, hogy az állati melléktermékeket és a belőlük származó, a VII. és VIII. mellékletben említett termékeket ne szállítsák el az olyan övezetben található mezőgazdasági üzemekről, amelyek korlátozások alatt állnak olyan betegség előfordulása miatt, amelyre a termék alapjául szolgáló állatfaj fogékony, vagy az olyan üzemekből vagy övezetekből, amelyek esetében a termékek mozgatása vagy kereskedelme a tagállamok vagy a tagállamok részeinek állat-egészségügyi állapotát veszélyeztetné, kivéve ha a termékek kezelése e rendelettel összhangban történik.

(2) Az (1) bekezdésben említett intézkedések biztosítják, hogy a termékek olyan állatokból származnak, amelyek:

a) olyan mezőgazdasági üzemből, területről vagy terület egy részéből vagy – akvakultúra-termékek esetében – olyan gazdaságból, övezetből vagy övezet egy részéből származnak, amely az érintett állatokkal és termékekkel kapcsolatban nem esik állat-egészségügyi korlátozások alá, és nincsenek különösen olyan járványvédelmi intézkedések érvényben, amelyeket a közösségi jogszabályok alapján vagy az egyes állatbetegségek elleni védekezésre irányuló általános közösségi intézkedések, valamint a sertések hólyagos betegségére vonatkozó külön intézkedések bevezetéséről szóló, 1992. december 17-i 92/119/EGK tanácsi irányelv [22] értelmében írtak elő;

b) vágása nem olyan üzemben történt, amelyben a vágás időpontjában az a) pontban említett szabályok szerinti betegségek valamelyikével fertőzött vagy ilyen fertőzöttség gyanúja alatt álló állatok tartózkodtak.

(3) A (2) bekezdés a) pontjában említett járványvédelmi intézkedések alkalmazására figyelemmel engedélyezett az olyan állati melléktermékek és a belőlük származó, a VII. és VIII. mellékletben említett termékek forgalomba hozatala, amelyek állat-egészségügyi korlátozások alá eső területről vagy területrészről származnak, de nem fertőzöttek vagy a fertőzöttség gyanúja nem áll fenn, ha – az esettől függően – a termékek:

a) előállítása, kezelése, szállítása és tárolása a valamennyi állat-egészségügyi feltételnek megfelelő termékektől elkülönítetten vagy azokétól eltérő időpontban történik;

b) e rendelettel összhangban, az érintett állat-egészségügyi probléma felszámolásához elegendő mértékű kezelésen mentek keresztül olyan üzemben, amelyet e célra az állat-egészségügyi probléma felmerülésének helye szerinti tagállam engedélyezett;

c) megfelelő azonosítása megtörtént;

d) a VII. és VIII. mellékletben megállapított követelményeknek vagy a 33. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban megállapítandó végrehajtási szabályoknak megfelelnek.

Különös körülmények között az első albekezdésben szereplőktől eltérő feltételek is megállapíthatók a 33. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban elfogadott határozatok útján. E határozatoknak figyelembe kell venniük az állatokat vagy az azokon elvégzendő vizsgálatokat érintő intézkedéseket és a betegség jellemzőit az érintett faj esetében, rögzíteniük kell az állategészségügy védelmének a Közösségben történő biztosításához szükséges intézkedéseket.

17. cikk

A 3. kategóriába tartozó anyagok feldolgozóüzemeinek engedélyezése

(1) A 3. kategóriába tartozó anyagok feldolgozóüzemeit az illetékes hatóság engedélyezi.

(2) Az engedélyezéshez a 3. kategóriába tartozó anyagok feldolgozóüzemeinek:

a) teljesíteniük kell az V. melléklet I. fejezetének és a VII. melléklet I. fejezetének követelményeit;

b) csak 3. kategóriába tartozó anyagot szabad kezelniük, feldolgozniuk és tárolniuk az V. melléklet II. fejezetében és a VII. mellékletben foglaltakkal összhangban;

c) a validálást az illetékes hatóság az V. melléklet V. fejezetével összhangban végzi;

d) el kell végezniük az üzem 25. cikkben előírt önellenőrzéseit;

e) alá kell vetniük magukat az illetékes hatóság által a 26. cikkel összhangban elvégzett ellenőrzésnek; és

f) biztosítaniuk kell, hogy a feldolgozást követően a termékek a VII. melléklet I. fejezete követelményeinek megfelelnek.

(3) Az engedélyezést azonnal felfüggesztik, amennyiben az annak alapjául szolgáló feltételeket nem teljesítik.

18. cikk

Az állateledel-üzemek és a műszaki üzemek engedélyezése

(1) Az állateledel-üzemeket és a műszaki üzemeket az illetékes hatóság engedélyezi.

(2) Az engedélyezéshez az állateledel-üzemnek és a műszaki üzemnek:

a) vállalnia kell az üzem által előállított termékekre vonatkozóan a VIII. mellékletben megállapított különös követelmények alapján

i. az e rendeletben rögzített, különös előállítási követelmények betartását;

ii. a kritikus ellenőrzési pontok figyelemmel kísérésére és ellenőrzésére szolgáló módszerek megállapítását és végrehajtását;

iii. a termékektől függően minták vételét az illetékes hatóság által elismert laboratóriumban történő elemzéshez az e rendelettel rögzített szabványok betartásának ellenőrzése céljából;

iv. nyilvántartás vezetését a ii. és iii. alpont alapján nyert információkról az illetékes hatóságnak történő bemutatás céljából. Az ellenőrzések és vizsgálatok eredményét legalább két évig meg kell őrizni;

v. az illetékes hatóság tájékoztatását, amennyiben a iii. alpontban említett laboratóriumi elemzés eredménye vagy a rendelkezésre álló bármilyen más információ súlyos állat-egészségügyi vagy közegészségügyi veszély fennállását jelzi; és

b) alá kell vetnie magát az illetékes hatóság által a 26. cikkel összhangban elvégzett ellenőrzésnek.

(3) Az engedélyt azonnal felfüggesztik, amennyiben az annak alapjául szolgáló feltételeket nem teljesítik.

19. cikk

A feldolgozott állati fehérje és a takarmányként hasznosítható egyéb feldolgozott termékek forgalomba hozatala és kivitele

A tagállamok biztosítják, hogy a feldolgozott állati fehérje és a takarmányként hasznosítható egyéb feldolgozott termékek forgalomba hozatala vagy kivitele csak abban az esetben történik meg, ha azok:

a) a 17. cikkel összhangban engedélyezett és felügyelt, 3. kategóriába tartozó anyag feldolgozására szolgáló üzemben készültek;

b) kizárólag 3. kategóriába tartozó anyagból készültek a VII. mellékletben meghatározott módon;

c) kezelése, feldolgozása, tárolása és szállítása a VII. melléklettel összhangban és a 22. cikkben foglaltak teljesülését biztosító módon történt; és

d) a VII. mellékletben megállapított konkrét követelményeknek megfelelnek.

20. cikk

A kedvtelésből tartott állatok eledele, a műcsontok és a műszaki termékek forgalomba hozatala és kivitele

(1) A tagállamok biztosítják, hogy a kedvtelésből tartott állatok eledele, a műcsontok és a műszaki termékek – a (2) és (3) bekezdésben említettek kivételével –, valamint a VIII. mellékletben említett állati melléktermékek forgalomba hozatala vagy kivitele csak abban az esetben történik meg, ha azok:

a) teljesítik:

i. vagy a VIII. mellékletben megállapított különös követelményeket;

ii. vagy – ha egy termék műszaki termékként és takarmányként egyaránt felhasználható és a VIII. melléklet nem tartalmaz különös követelményeket – a VII. melléklet vonatkozó fejezetében megállapított követelményeket; és

b) a 18. cikkel összhangban engedélyezett és felügyelt üzemekből vagy – a VIII. mellékletben említett állati melléktermékek esetében – a Közösség állat-egészségügyi jogszabályaival összhangban engedélyezett egyéb üzemekből származnak.

(2) A tagállamok biztosítják, hogy a feldolgozott termékekből – de nem trágyából és emésztőtraktus-tartalomból – előállított szerves trágyák és talajjavító szerek forgalomba hozatala vagy kivitele csak akkor történik meg, ha azok teljesítik az adott esetben a 33. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban – a megfelelő tudományos bizottsággal történő konzultációt követően – megállapított követelményeket.

(3) A tagállamok biztosítják, hogy a 2. kategóriába tartozó anyagból előállított zsírszármazékok forgalomba hozatala vagy kivitele csak akkor történik meg, ha azok:

a) a 14. cikkel összhangban engedélyezett, 2. kategóriába tartozó anyag feldolgozására szolgáló olajkémiai üzemben készültek a 13. cikkel összhangban engedélyezett, 2. kategóriába tartozó anyag feldolgozására szolgáló üzemben feldolgozott 2. kategóriába tartozó anyagból kiolvasztott zsírból az 1–5. feldolgozási módszerek bármelyikének alkalmazását követően;

b) kezelése, feldolgozása, tárolása és szállítása a VI. melléklettel összhangban történt; és

c) a VIII. mellékletben megállapított bármilyen különös követelménynek megfelelnek.

21. cikk

Védőintézkedések

Az e rendelet VII. és VIII. mellékletének hatálya alá tartozó termékekre a 90/425/EGK irányelv 10. cikkét kell alkalmazni.

22. cikk

Felhasználásra vonatkozó korlátozások

(1) Az állati melléktermékeket és a feldolgozott termékeket tilos az alábbi célokra felhasználni:

a) valamely állatfaj takarmányozása az ugyanazon fajhoz tartozó állatok testéből vagy testrészeiből származó feldolgozott állati fehérjével;

b) haszonállatok – a prémes állatok kivételével – takarmányozása élelmiszer-hulladékkal vagy élelmiszer-hulladékot tartalmazó vagy abból származó takarmánnyal; és

c) szerves trágyák és talajjavító szerek – a trágya kivételével – alkalmazása legelőkön.

(2) E cikk végrehajtási szabályait – beleértve az ellenőrzési intézkedésekre vonatkozó szabályokat – a 33. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell elfogadni. Az (1) bekezdés a) pontjától való eltérések a halakkal és prémes állatokkal kapcsolatban ugyanezen eljárás szerint – a megfelelő tudományos bizottsággal folytatott konzultációt követően – engedélyezhetőek.

V. FEJEZET ELTÉRÉSEK

23. cikk

Az állati melléktermékek felhasználására vonatkozó eltérések

(1) Az illetékes hatóságok felügyelete mellett a tagállamok engedélyezhetik:

a) az állati melléktermékek diagnosztikai, oktatási és kutatási célú felhasználását; és

b) az állati melléktermékek állatpreparátori célú felhasználását az e célra a 18. cikk szerint engedélyezett műszaki üzemekben.

(2) a) a) A tagállamok engedélyezhetik továbbá a c) pontban meghatározott állatok takarmányozását a b) pontban meghatározott állati melléktermékekkel, az illetékes hatóságok felügyelete mellett és a IX. mellékletben megállapított szabályokkal összhangban.

b) Az a) pontban említett állati melléktermékek a következők:

i. a 2. kategóriába tartozó anyag, feltéve ha az nem valamilyen, az emberre vagy állatra átvihető betegség megléte vagy meglétének gyanúja miatt leölt vagy elpusztult állatokból származik; és

ii. a 6. cikk (1) bekezdésének a)–j) pontjában és – a 22. cikkre is figyelemmel – a 6. cikk (1) bekezdésének l) pontjában említett 3. kategóriába tartozó anyag.

c) Az a) pontban említett állatok a következők:

i. állatkerti állatok;

ii. cirkuszi állatok;

iii. hüllők és ragadozó madarak, kivéve az állatkerti és a cirkuszi állatokat;

iv. prémes állatok;

v. vadon élő állatok, amelyek húsát nem emberi fogyasztásra szánták;

vi. elismert kennelekből vagy vadászfalkákból származó kutyák; és

vii. horgászcsalinak használt gerinctelenek.

d) A tagállamok engedélyezhetik továbbá – az Európai Élelmiszer-biztonsági Hatósággal történő konzultációt követően és az illetékes hatóságok felügyelete mellett – a 4. cikk (1) bekezdése b) pontjának ii. alpontjában említett 1. kategóriába tartozó anyagnak a veszélyeztetett vagy védett dögevő madárfajok etetésére való felhasználását a 33. cikk (2) bekezdésében említett eljárás szerint megállapított szabályokkal összhangban.

(3) A tagállamok értesítik a Bizottságot:

a) a (2) bekezdésben említett eltérések alkalmazásáról; és

b) az annak biztosítása végett bevezetett igazolási megoldásokról, miszerint az érintett állati melléktermékek felhasználása csak engedélyezett célokra történik.

(4) A tagállamok jegyzéket állítanak össze a területükön a (2) bekezdés c) pontjának iv., vi. és vii. alpontja szerint engedélyezett és nyilvántartásba vett felhasználókról és gyűjtőközpontokról. Ellenőrzési célokból és az érintett termékek eredetének nyomon követhetősége céljából valamennyi felhasználó és gyűjtőközpont egy hivatalos számot kap.

Az előző albekezdésben említett felhasználók és gyűjtőközpontok telephelyét az illetékes hatóság felügyeli és a telephelyek valamennyi részéhez hozzáférési jogosultsággal rendelkezik bármely időpontban a (2) bekezdésben említett követelmények betartatása érdekében.

Ha a fenti ellenőrzések során kiderül, hogy a követelményeket nem tartják be, az illetékes hatóság megteszi a szükséges lépéseket.

(5) Az igazolási intézkedésekkel kapcsolatos végrehajtási szabályokat a 33. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell elfogadni.

24. cikk

Az állati melléktermékek ártalmatlanítására vonatkozó eltérések

(1) Az illetékes hatóság – szükség esetén – határozhat úgy, hogy:

a) a kedvtelésből tartott állatok tetemét elföldeléssel hulladékként közvetlenül ártalmatlanítani lehet;

b) az alábbi, távoli területekről származó állati melléktermékeket égetéssel vagy helyszíni elföldeléssel lehet ártalmatlanítani:

i. a 4. cikk (1) bekezdése b) pontjának ii. alpontjában említett 1. kategóriába tartozó anyagok;

ii. a 2. kategóriába tartozó anyagok; és

iii. a 3. kategóriába tartozó anyagok; és

c) a Nemzetközi Állatjárványügyi Hivatal (OIE) A. jegyzékében említett betegségek valamelyikének kitörése esetén az állati melléktermékeket égetéssel vagy helyszíni elföldeléssel lehet ártalmatlanítani, ha az illetékes hatóság megtagadja a legközelebbi égetőműbe vagy legközelebbi feldolgozóüzembe történő szállítást az egészségügyi kockázatok elterjedésének veszélye miatt, illetve e művek vagy üzemek valamely járványos betegség kitörése következtében fellépő kapacitáshiánya miatt.

(2) A 4. cikk (1) bekezdése a) pontjának i. alpontjában említett 1. kategóriába tartozó anyag vonatkozásában nem engedélyezhető eltérés.

(3) A 4. cikk (1) bekezdése b) pontjának ii. alpontjában említett 1. kategóriába tartozó anyag az (1) bekezdés b) vagy c) pontjával összhangban csak akkor földelhető vagy égethető el, ha az illetékes hatóság engedélyezi és felügyeli az alkalmazott módszert és meggyőződik arról, hogy az kizárja a TSE-k terjedésének minden veszélyét.

(4) A tagállamok értesítik a Bizottságot:

a) az 1. és 2. kategóriába tartozó anyag vonatkozásában az (1) bekezdés b) pontjában előírt lehetőségek igénybevételének módjáról; és

b) az (1) bekezdés b) pontjának alkalmazásában az általuk távoli területként besorolt területekről és a besorolás indokairól.

(5) Az illetékes hatóság megteszi a szükséges intézkedéseket:

a) annak biztosítására, hogy az állati melléktermékek égetése vagy elföldelése ne veszélyeztesse állatok vagy emberek egészségét; és

b) az állati melléktermékek ellenőrizetlen elvezetésének, lerakásának vagy ellenőrizetlen módon történő ártalmatlanításának megelőzése érdekében.

(6) Az e cikk részletes végrehajtási intézkedéseit a 33. cikk (2) bekezdésében említett eljárás szerint lehet megállapítani.

VI. FEJEZET ELLENŐRZÉSEK ÉS VIZSGÁLATOK

25. cikk

Önellenőrzések

(1) A közbenső és a feldolgozóüzemek működtetői és tulajdonosai, illetve ezek képviselői minden szükséges intézkedést elfogadnak annak érdekében, hogy e rendelet követelményeinek megfeleljenek. A veszélyelemzés és a kritikus ellenőrzési pontok (HACCP) rendszerének alapelveivel összhangban kialakított állandó eljárást vezetnek be, hajtanak végre és tartanak fenn. Különösen:

a) azonosítják és ellenőrzik a kritikus ellenőrzési pontokat az üzemekben;

b) kidolgozzák és végrehajtják e kritikus ellenőrzési pontok figyelemmel kísérésére és ellenőrzésére szolgáló módszereket;

c) a feldolgozóüzemek esetében reprezentatív mintákat vesznek annak ellenőrzésére, hogy

i. minden egyes feldolgozott tétel megfelel a termékekre vonatkozó, e rendeletben rögzített szabványoknak; és

ii. a közösségi jogszabályokban a fiziko-kémiai szermaradványokra vonatkozóan megállapított maximálisan engedélyezett szinteket betartották;

d) nyilvántartják a b) és c) pontban említett ellenőrzések és vizsgálatok eredményeit és azokat legalább két évig megőrzik az illetékes hatóságnak történő bemutatás céljából;

e) olyan rendszert vezetnek be, amellyel biztosítható minden elszállított tétel nyomon követhetősége.

(2) Amennyiben az (1) bekezdés c) pontjának megfelelően vett minták vizsgálati eredményei nem felelnek meg e rendelet rendelkezéseinek, a feldolgozóüzem működtetője köteles:

a) azonnal értesíteni az illetékes hatóságot a minta jellegének minden részletéről és arról, hogy a minta melyik tételből származik;

b) megállapítani az eltérés okait;

c) a fertőzött tételt az illetékes hatóság felügyelete mellett ismételten feldolgozni vagy ártalmatlanítani;

d) biztosítani, hogy semmilyen fertőzött vagy fertőzöttséggel gyanúsítható anyag ne kerüljön ki az üzemből, mielőtt azt az illetékes hatóság felügyelete mellett ismételten feldolgozzák, és mielőtt hivatalos körülmények között ismételten mintavételre kerül sor az e rendeletben megállapított szabványok betartása érdekében, kivéve ha az anyagok ártalmatlanítása a cél;

e) növelni a gyártás során végzett mintavételek és vizsgálatok gyakoriságát;

f) megvizsgálni a végtermék mintáinak megfelelő állati melléktermékek nyilvántartásait; és

g) megfelelő fertőtlenítési és tisztítási eljárásokat kezdeményezni az üzemben.

(3) E cikk részletes végrehajtási intézkedéseinek megállapítása – beleértve az ellenőrzések gyakoriságára és a mikrobiológiai elemzések referenciamódszereire vonatkozó szabályokat is – a 33. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban történhet.

26. cikk

Az engedélyezett üzemek hivatalos ellenőrzései és jegyzékei

(1) Az illetékes hatóság az e rendelettel összhangban engedélyezett üzemekben rendszeres időközönként vizsgálatokat végez és felülvizsgálatot tart. A feldolgozóüzemek ellenőrzését és felülvizsgálatát az V. melléklet IV. fejezetével összhangban kell végezni.

(2) A vizsgálat és felülvizsgálat gyakorisága az üzem méretétől, az előállított termékek típusától, a kockázatértékeléstől és a veszélyelemzés és a kritikus ellenőrzési pontok (HACCP) rendszerének alapelveivel összhangban nyújtott biztosítékoktól függ.

(3) Amennyiben az illetékes hatóság által végzett vizsgálat során kiderül, hogy e rendelet követelményeinek valamelyikét nem tartják be, az illetékes hatóság megteszi a megfelelő intézkedéseket.

(4) Minden tagállam jegyzéket állít össze a területén az e rendelettel összhangban engedélyezett üzemekről. Minden üzem hivatalos számot kap, amellyel az egyes üzemek tevékenységük szerint azonosíthatók. A tagállamok megküldik a jegyzék másolatát és annak frissített változatait a Bizottságnak és a többi tagállamnak.

(5) E cikk részletes végrehajtási intézkedéseinek megállapítása – beleértve az ellenőrzések gyakoriságát és a mikrobiológiai elemzések referenciamódszereit is – a 33. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban történhet.

VII. FEJEZET KÖZÖSSÉGI ELLENŐRZÉSEK

27. cikk

Közösségi ellenőrzések a tagállamokban

(1) A Bizottság szakértői – a tagállamok illetékes hatóságaival együttműködve – helyszíni ellenőrzéseket tarthatnak, amennyiben erre e rendelet egységes alkalmazása érdekében szükség van. Az ellenőrzések helye szerinti tagállam minden szükséges segítséget megad a szakértőknek munkájuk elvégzéséhez. Az elvégzett ellenőrzések eredményéről a Bizottság tájékoztatja az illetékes hatóságot.

(2) E cikk végrehajtási szabályait – különös tekintettel az illetékes nemzeti hatóságokkal történő együttműködés eljárását rögzítő szabályokra – a 33. cikk (2) bekezdésében említett eljárás szerint kell megállapítani.

VIII. FEJEZET A BIZONYOS ÁLLATI MELLÉKTERMÉKEK ÉS AZ AZOKBÓL SZÁRMAZÓ TERMÉKEK BEHOZATALÁRA ÉS TRANZITFORGALMÁRA VONATKOZÓ RENDELKEZÉSEK

28. cikk

Általános rendelkezések

A VII. és VIII. mellékletben említett termékeknek a harmadik országokból történő behozatalára alkalmazandó rendelkezések nem lehetnek sem kevésbé szigorúak, sem szigorúbbak azoknál, amelyeket ugyanezen termékek Közösségben történő előállítására és forgalmazására kell alkalmazni.

A kedvtelésből tartott állatok egyes – a 96/22/EK irányelvvel összhangban betiltott – anyagokkal kezelt állatokból származó eledele és az ilyen eledel előállításához használt nyersanyag behozatala azonban csak az ilyen nyersanyagok tartós megjelölése, valamint a 33. cikk (2) bekezdésében említett eljárás szerint megállapított különös feltételek mellett lehetséges.

29. cikk

Tilalmak és a közösségi szabályok betartása

(1) Az állati melléktermékek és a feldolgozott termékek behozatala és tranzitforgalma tilos, kivéve ha az e rendelettel összhangban történik.

(2) A VII. és VIII. mellékletben említett termékek Közösségbe történő behozatala és Közösségen keresztüli tranzitforgalma csak abban az esetben történhet meg, ha e termékek kielégítik a (3)–(6) bekezdésben megállapított követelményeket.

(3) A VII. és VIII. mellékletben említett termékeknek – amennyiben e mellékletek másként nem rendelkeznek – a 33. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kidolgozandó és frissítendő jegyzéken szereplő harmadik országokból vagy harmadik országok részeiből kell érkezniük.

A jegyzék más, köz- és állat-egészségügyi célokból összeállított jegyzékekkel kombinálható.

A jegyzék kidolgozásakor különös figyelmet kell fordítani az alábbiakra:

a) az érintett harmadik ország jogszabályai;

b) az illetékes hatóság és az ellenőrzést végző szolgálat szervezeti felépítése a harmadik országban, e szolgálat hatásköre és a felügyelet, amely alatt áll, valamint e szolgálat jogosítványai a jogszabályok alkalmazásának hatékony figyelemmel kísérése érdekében;

c) a Közösségbe szánt állati eredetű termékek előállítására, gyártására, kezelésére, tárolására és elszállítására vonatkozó egészségügyi feltételek;

d) az érintett harmadik ország által a vonatkozó egészségügyi feltételek betartása tekintetében nyújtható biztosítékok;

e) a harmadik országból származó termék forgalmazásával kapcsolatos tapasztalatok és az elvégzett behozatali ellenőrzések eredményei;

f) a harmadik országban lefolytatott esetleges közösségi ellenőrzések eredménye;

g) az érintett állatállomány, valamint a harmadik országban található egyéb háziasított állatok és vadon élő állatok egészségügyi állapota, különös tekintettel az egzotikus állatbetegségekre és az ország általános egészségügyi helyzetének azon vonatkozásaira, amelyek a Közösségben veszélyeztethetik a közegészséget vagy állategészséget;

h) az a rendszeresség és gyorsaság, amellyel a harmadik ország információt szolgáltat a területén előforduló fertőző vagy járványos állatbetegségekről, különösen az OIE A. és B. jegyzékében említett betegségekről vagy – a tenyésztett víziállatok betegségei esetében – az OIE Víziállat-egészségügyi Kódexében felsorolt, bejelentésköteles betegségekről;

i) a fertőző vagy járványos állatbetegségek megelőzésére és ellenőrzésére vonatkozóan a harmadik országban érvényes szabályok és azok végrehajtása, beleértve a más országokból történő behozatalokra vonatkozó szabályokat is.

(4) A VII. és VIII. mellékletben említett termékeknek – a műszaki termékek kivételével – olyan üzemekből kell származniuk, amelyek a 33. cikk (2) bekezdésében említett eljárás szerint összeállított közösségi jegyzékben szerepelnek, amelyet a harmadik ország illetékes hatóságai által a Bizottságnak benyújtott közlemény alapján állítanak össze, amely szerint az üzem eleget tesz a közösségi követelményeknek és a harmadik ország valamely hivatalos ellenőrző szolgálatának felügyelete alá tartozik.

Az engedélyezett jegyzékek a következőképpen módosíthatóak:

a) a Bizottságnak a tervezett módosítások kézhezvételétől számított öt munkanapon belül értesítenie kell a tagállamokat az üzemek jegyzékeinek az érintett harmadik ország által javasolt módosításairól;

b) a tagállamoknak az a) pontban említett üzemek jegyzékéhez javasolt módosítások kézhezvételétől számítva hét munkanap áll rendelkezésükre, hogy írásos véleményt küldjenek a Bizottságnak;

c) ha legalább egy tagállam írásos megjegyzést tesz, a Bizottság öt munkanapon belül értesíti a tagállamokat és az ügyet felveszi az Élelmiszerlánc és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság következő ülésének napirendjére annak érdekében, hogy a 33. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban határozat szülessen;

d) ha a b) pontban említett határidőn belül egy tagállam sem nyújt be a Bizottságnak írásos megjegyzést, a jegyzék módosításai elfogadottnak tekinthetők. A Bizottság öt munkanapon belül értesíti a tagállamokat, az érintett üzemekből történő behozatalt a tagállamok az értesítés kézhezvételétől számított ötödik munkanapon engedélyezik.

(5) A VIII. mellékletben említett műszaki termékeknek a harmadik országok illetékes hatóságai által engedélyezett és nyilvántartásba vett üzemekből kell származniuk.

(6) A VII. és VIII. mellékletben felsorolt termékek szállítmányaihoz – amennyiben az említett mellékletek másként nem rendelkeznek – a X. mellékletben meghatározott mintának megfelelő egészségügyi bizonyítványt kell csatolni, amely igazolja, hogy a termékek a fenti mellékletekben említett feltételeknek megfelelnek, és azok a megfelelő feltételeket teljesítő üzemekből származnak.

(7) A (4) bekezdésben előírt jegyzék összeállításáig és a (6) bekezdésben említett bizonyítványminták elfogadásáig a tagállamok fenntarthatják a 97/78/EK irányelvben előírt ellenőrzéseket és a hatályos nemzeti jogszabályokban előírt bizonyítványokat.

30. cikk

Egyenértékűség

(1) A 33. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban határozattal lehet elismerni, hogy a VII. és VIII. mellékletben említett termékkategóriák előállítására, gyártására, kezelésére, tárolására és szállítására egy harmadik ország, harmadik országok egy csoportja vagy egy harmadik ország valamely régiója által alkalmazott egészségügyi intézkedések egyenértékűek a Közösségben alkalmazottakkal, amennyiben erről a harmadik ország objektív bizonyítékkal szolgál.

A határozat megállapítja az állati melléktermék e régióból, ezen országból vagy az országok e csoportjából történő behozatalára és/vagy tranzitforgalmára vonatkozó feltételeket.

(2) Az (1) bekezdésben említett feltételek az alábbiakat foglalják magukban:

a) a termékhez mellékelendő egészségügyi bizonyítvány jellege és tartalma;

b) a Közösségbe történő behozatalra és/vagy a Közösségen keresztüli tranzitforgalomra alkalmazandó különös egészségügyi követelmények; és

c) szükség esetén, azon régiók vagy üzemek jegyzékének kidolgozására és módosítására vonatkozó eljárások, amelyekből a behozatal és/vagy a tranzitforgalom engedélyezett.

(3) E cikk végrehajtási szabályainak megállapítása a 33. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban történik.

31. cikk

Közösségi vizsgálatok és ellenőrzések

(1) A Bizottság szakértői – adott esetben a tagállamok szakértőivel együttműködve – helyszíni ellenőrzéseket végezhetnek az alábbi célokkal:

a) harmadik országok vagy azok részei jegyzékének kidolgozása és a behozatalra és/vagy tranzitforgalomra vonatkozó feltételek megállapítása;

b) az alábbiak betartásának ellenőrzése:

i. harmadik országok közösségi jegyzékébe történő felvétel feltételei;

ii. a behozatal és/vagy tranzitforgalom feltételei;

iii. az intézkedések egyenértékűsége elismerésének feltételei;

iv. a közösségi jogszabályok alapján alkalmazott járványügyi intézkedések.

A fenti ellenőrzésekért felelős tagállami szakértőket a Bizottság jelöli ki.

(2) Az (1) bekezdésben említett ellenőrzéseket a Közösség nevében végzik, így annak költségeit is a Közösség viseli.

(3) Az (1) bekezdésben említett ellenőrzések gyakorisága és a megfelelő eljárási szabályok a 33. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban határozhatók meg.

(4) Ha az (1) bekezdés szerinti valamely ellenőrzés az egészségügyi szabályok súlyos megsértését állapítja meg, a Bizottság azonnal felkéri az érintett harmadik országot a megfelelő korrekciós intézkedések megtételére, vagy felfüggeszti az érintett termékek szállítását és haladéktalanul tájékoztatja arról a tagállamokat.

IX. FEJEZET ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK

32. cikk

A mellékletek módosításai és átmeneti intézkedések

(1) A megfelelő tudományos bizottsággal – az állategészségügyre vagy közegészségügyre esetlegesen kihatással lévő bármilyen kérdéssel kapcsolatban – történő konzultációt követően a 33. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kerülhet sor a mellékletek módosítására vagy kiegészítésére, valamint a megfelelő átmeneti intézkedések elfogadására.

(2) Az élelmiszer-hulladék takarmánycélú felhasználásának 22. cikkben említett tilalmát figyelembe véve – amennyiben e rendelet alkalmazását megelőzően a tagállamokban megfelelő ellenőrzési rendszerek működnek – az (1) bekezdéssel összhangban átmeneti intézkedéseket kell elfogadni ahhoz, hogy szigorúan ellenőrzött körülmények között – 2002. november 1-jétől kezdődően legfeljebb négy éven keresztül – továbbra is engedélyezzék az élelmiszer-hulladék bizonyos típusainak takarmánycélú felhasználását. Ezen intézkedések biztosítják, hogy az átmeneti időszakban az állategészségügyre vagy közegészségügyre nézve semmilyen indokolatlan veszély ne merüljön fel.

33. cikk

Szabályozási eljárás

(1) A Bizottság munkáját az Élelmiszerlánc és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság (a továbbiakban: a bizottság) segíti.

(2) Amennyiben e bekezdésre történik hivatkozás, az 1999/468/EK határozat 5. és 7. cikkét kell alkalmazni, figyelembe véve ugyanezen határozat 8. cikkének a rendelkezéseit.

Az 1999/468/EK határozat 5. cikkének (6) bekezdésében meghatározott határidő 15 nap.

(3) A bizottság elfogadja saját eljárási szabályzatát.

34. cikk

Konzultáció a tudományos bizottságokkal

Az e rendelet hatálya alá tartozó, az állat- vagy közegészségügyre esetlegesen kihatással lévő bármely üggyel kapcsolatban a megfelelő tudományos bizottságokkal kell konzultálni.

35. cikk

Nemzeti rendelkezések

(1) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azon rendelkezéseit, amelyeket az e rendelet által szabályozott területen fogadnak el.

(2) A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot – a hatálybalépéstől számított egy éven belül – különösen azon általuk elfogadott intézkedésekről, amelyek célja az e rendelet betartásának biztosítása. A kapott tájékoztatás alapján a Bizottság jelentést, valamint – adott esetben – jogalkotási javaslatokat nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak.

(3) A tagállamok nemzeti szabályokat fogadhatnak el vagy tarthatnak fenn a szerves trágyák és a talajjavító szerek felhasználásának az e rendeletben előírtnál nagyobb mértékű korlátozására, amíg a 20. cikk (2) bekezdése szerint meg nem történik a felhasználásra vonatkozó közösségi szabályok elfogadása. A tagállamok nemzeti szabályokat fogadhatnak el vagy tarthatnak fenn a 2. kategóriába tartozó anyagból előállított zsírszármazékok felhasználásának az e rendeletben előírtnál nagyobb mértékű korlátozására, amíg a 32. cikkel összhangban meg nem történik a VIII. melléklet kiegészítése a felhasználásra vonatkozó közösségi szabályokkal.

36. cikk

Pénzügyi szabályok

A Bizottság – megfelelő javaslatokkal kiegészített – jelentést készít arról, hogy a tagállamokban milyen pénzügyi szabályok vonatkoznak az állati melléktermékek feldolgozására, összegyűjtésére, tárolására és ártalmatlanítására.

37. cikk

Hatályon kívül helyezés

A 90/667/EGK irányelv és a 95/348/EK és az 1999/534/EK határozat e rendelet hatálybalépésétől számított hat hónap elteltével hatályát veszti.

Ezen időponttól kezdve a 90/667/EK irányelvre történő hivatkozást e rendeletre történő hivatkozásként kell értelmezni.

38. cikk

Hatálybalépés

Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő 20. napon lép hatályba.

Ezt a rendeletet a hatálybalépésétől számított hat hónap múlva kell alkalmazni. A 12. cikk (2) bekezdését azonban a 2000/76/EK irányelv 20. cikkében meghatározottak szerint, a 22. cikk (1) bekezdésének b) pontját és a 32. cikket 2002. november 1-jétől kell alkalmazni.

Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.

Kelt Luxembourgban, 2002. október 3-án.

az Európai Parlament részéről

az elnök

P. Cox

a Tanács részéről

az elnök

F. Hansen

[1] HL C 96. E, 2001.3.27., 40. o.

[2] HL C 193., 2001.7.10., 32. o.

[3] Az Európai Parlament 2001. június 12-i véleménye (HL C 53. E, 2002.2.28., 84. o.), a Tanács 2001. november 20-i közös álláspontja (HL C 45. E, 2002.2.19., 70. o.) és az Európai Parlament 2002. március 13-i határozata (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé). Az Európai Parlament 2002. szeptember 24-i határozata és a Tanács 2002. szeptember 23-i határozata.

[4] HL L 363., 1990.12.27., 51. o. A legutóbb az 1994. évi csatlakozási okmánnyal módosított irányelv.

[5] HL C 223., 2001.8.8., 281. o.

[6] HL L 332., 2000.12.28., 91. o.

[7] HL L 169., 1997.6.27., 85. o. A 2000/443/EK határozattal (HL L 179., 2000.7.18., 13. o.) módosított határozat.

[8] HL L 237., 1997.8.28., 18. o. A 2000/443/EK határozattal módosított határozat.

[9] HL L 125., 1996.5.23., 3. o.

[10] HL L 62., 1993.3.15., 49. o. A legutóbb a 2001/7/EK bizottsági határozattal (HL L 2., 2001.1.5., 27. o.) módosított irányelv.

[11] HL L 224., 1990.8.18., 29. o. A legutóbb a 92/118/EGK irányelvvel módosított irányelv.

[12] HL L 24., 1998.1.30., 9. o.

[13] HL L 202., 1995.8.26., 8. o.

[14] HL L 204., 1999.8.4., 37. o.

[15] HL L 31., 2002.2.1., 1. o.

[16] HL L 184., 1999.7.17., 23. o.

[17] HL L 147., 2001.5.31., 1. o. A legutóbb az 1326/2001/EK bizottsági rendelettel (HL L 177., 2001.6.30., 60. o.) módosított rendelet.

[18] HL L 358., 1986.12.18., 1. o.

[19] HL L 125., 1996.5.23., 10. o.

[20] HL L 182., 1999.7.16., 1. o.

[21] HL L 194., 1975.7.25., 39. o. A legutóbb a 96/350/EK bizottsági határozattal (HL L 135., 1996.6.6., 32. o.) módosított határozat.

[22] HL L 62., 1993.3.15., 69. o. A legutóbb az 1994. évi csatlakozási okmánnyal módosított irányelv.

--------------------------------------------------

I. MELLÉKLET

EGYEDI FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK

E rendelet alkalmazásában:

1. "méhészeti termékek": a méhészetben használt méz, méhviasz, méhpempő, propolisz vagy virágpor;

2. "gyártási tétel": egyetlen üzemben egységes előállítási paraméterek felhasználásával előállított termelési egység vagy – amennyiben azokat együtt tárolják – több ilyen egység, amelyet visszahívás és ismételt kezelés vagy ártalmatlanítás céljából azonosítani lehet, ha a vizsgálatok ezt szükségessé teszik;

3. "biogázüzem": olyan üzem, amelyben biogáz előállítása és összegyűjtése céljából állati eredetű termékek biológiai lebontása történik anaerob körülmények között;

4. "vértermékek": vérből vagy vérfrakciókból nyert termékek – a vérliszt kivételével –, idetartozik a szárított/fagyasztott/folyékony plazma, a szárított teljes vér, a szárított/fagyasztott/folyékony vörösvérsejtek vagy ezek frakciói és keverékei;

5. "vér": friss teljes vér;

6. "vérliszt": a vér hőkezeléséből a VII. melléklet II. fejezetével összhangban nyert és állatok takarmányozására vagy szerves trágyaként történő felhasználásra szánt termékek;

7. "kedvtelésből tartott állatok konzervált eledele": kedvtelésből tartott állatok légmentesen zárt tárolóedényben lévő hőkezelt eledele;

8. "az 1. vagy 2. kategóriába tartozó anyag közbenső kezelésére szolgáló üzem": olyan üzem, amelyben 1. vagy 2. kategóriába tartozó, feldolgozatlan anyagot kezelnek és/vagy átmenetileg tárolnak a végső rendeltetési helyre történő továbbszállítás előtt, és amelyben bizonyos előkészítő tevékenységekre – például nyersbőrök és irhák eltávolítására és post mortem vizsgálatok elvégzésére – kerülhet sor;

9. "az 1. kategóriába tartozó anyag feldolgozására szolgáló üzem": olyan üzem, amelyben 1. kategóriába tartozó anyagot dolgoznak fel a végleges ártalmatlanítás előtt;

10. "a 2. kategóriába tartozó anyag feldolgozására szolgáló olajkémiai üzem": olyan üzem, amelyben 2. kategóriába tartozó anyagból származó kiolvasztott zsírokat dolgoznak fel a VI. melléklet III. fejezetében rögzített feltételek mellett;

11. "a 2. kategóriába tartozó anyag feldolgozására szolgáló üzem": olyan üzem, amelyben 2. kategóriába tartozó anyagot dolgoznak fel végleges ártalmatlanítása, további átalakítása vagy felhasználása előtt;

12. "a 3. kategóriába tartozó anyag közbenső kezelésére szolgáló üzem": olyan üzem, amelyben 3. kategóriába tartozó, feldolgozatlan anyagot osztályoznak és/vagy darabolnak és/vagy hűtenek vagy tömbökben történő mélyhűtést végeznek és/vagy átmenetileg tárolnak a végső rendeltetési helyre történő továbbszállítás előtt;

13. "a 3. kategóriába tartozó anyag feldolgozására szolgáló olajkémiai üzem": olyan üzem, amelyben 3. kategóriába tartozó anyagból származó kiolvasztott zsírokat dolgoznak fel;

14. "a 3. kategóriába tartozó anyag feldolgozására szolgáló üzem": olyan üzem, amelyben 3. kategóriába tartozó anyagból feldolgozott állati fehérjét és más feldolgozott termékeket állítanak elő takarmányanyagként történő hasznosítás céljából;

15. "élelmiszer-hulladék": az éttermekben, vendéglátó-ipari egységekben és konyhákon – a központi konyhákat és a háztartások konyháit is beleértve – keletkező valamennyi élelmiszer-hulladék;

16. "hulladék-együttégető mű": a 2000/76/EK irányelv 3. cikke (5) bekezdésében meghatározott ártalmatlanító hely;

17. "hulladék-együttégetés": az állati melléktermékek vagy az azokból származó termékek hulladék-együttégető műben történő ártalmatlanítása;

18. "gyűjtőközpontok": a 23. cikk (2) bekezdésének c) pontjában meghatározott állatok takarmányozására szánt bizonyos állati melléktermékeket gyűjtő és kezelő létesítmények;

19. "komposztálóüzem": olyan üzem, amelyben állati eredetű termékek biológiai lebontása történik aerob körülmények között;

20. "emésztőtraktus-maradványok": az állati melléktermékek biogázüzemben történő átalakításából származó maradványok;

21. "emésztőtraktus-tartalom": az emlősök és a laposmellű futómadarak emésztőtraktusának tartalma, attól függetlenül, hogy azt elkülönítették-e az emésztőtraktustól vagy nem;

22. "műcsont": a kedvtelésből tartott állatok számára patás állatok bőréből vagy állati anyagból – rágcsálás céljára – készített, cserzetlen termékek;

23. "takarmányanyag": a 96/25/EK irányelvben [1] A Tanács 1996. április 29-i 96/25/EK irányelve a takarmány-alapanyagok forgalmáról, a 70/524/EGK, a 74/63/EGK, a 82/471/EGK és a 93/74/EGK irányelv módosításáról, valamint a 77/101/EGK irányelv hatályon kívül helyezéséről (HL L 125., 1996.5.23., 35. o.). A legutóbb a 2001/46/EK irányelvvel (HL L 234., 2001.9.1., 55. o.) módosított irányelv. meghatározott, állati eredetű takarmányanyagok, a feldolgozott állati fehérjéket, vértermékeket, kiolvasztott zsírokat, halolajat, zsírszármazékokat, zselatint és hidrolizált fehérjéket, dikalcium-foszfátot, tejet, tejalapú termékeket és kolosztrumot is beleértve;

24. "halliszt": tengeri állatokból – a tengeri emlősöket kivéve – származó feldolgozott állati fehérje;

25. "prémes állatok": a prémjéért tartott vagy tenyésztett, nem emberi fogyasztásra szánt állatok;

26. "zselatin": természetes és oldható – zselésítő vagy nem zselésítő – fehérje, amelyet az állatok (a halat és baromfit is beleértve) csontjaiból, nyersbőréből és irhájából, inaiból és ínhüvelyeiből származó kollagén részleges hidrolízisével nyernek;

27. "töpörtyű": fehérjetartalmú nyerszsír-olvasztási maradvány, a zsír és a víz részleges szétválasztását követően;

28. "légmentesen zárt tárolóedény": a mikroorganizmusok bejutásának megakadályozására szánt tárolóedény;

29. "nyersbőr és irha": az összes bőr- és bőr alatti szövet;

30. "nagy kapacitású hulladékégető mű": az alacsony kapacitású hulladékégető műveken kívüli hulladékégető művek;

31. "hidrolizált fehérjék": az állati melléktermékek hidrolízise útján nyert polipeptidek, peptidek és aminosavak, valamint ezek keverékei;

32. "hulladékégető mű": a 2000/76/EK irányelv 3. cikkének (4) bekezdésében meghatározott ártalmatlanítóhely;

33. "hulladékégetés": állati melléktermékek vagy az azokból származó termékek hulladékégető műben történő ártalmatlanítása;

34. "laboratóriumi reagens": valamilyen vérterméket tartalmazó csomagolt, a végfelhasználó általi alkalmazásra kész termék, amelyet – akár önmagában, akár kombináltan – reagensként vagy reagenstermékként történő laboratóriumi felhasználásra szánnak;

35. "hulladéklerakó": az 1999/31/EK irányelvben meghatározott ártalmatlanítóhely;

36. "alacsony kapacitású hulladékégető mű": olyan hulladékégető mű, amely kevesebb, mint óránként 50 kg állatimelléktermék-áteresztőképességgel rendelkezik;

37. "trágya": a haszonállatok ürüléke és/vagy vizelete alommal vagy anélkül, valamint madárürülék;

38. "szerves trágyák" és "talajjavító szerek": a növényi tápanyagellátás, valamint a talajok fizikai és kémiai tulajdonságainak és biológiai aktivitásának fenntartására és javítására – akár külön-külön, akár együttesen – felhasznált állati eredetű anyagok; a trágyát, az emésztőtraktus-tartalmat, a komposztot és a lebomlási maradékokat is beleértve;

39. "legelő": fűvel vagy más növényzettel borított, a haszonállatok legeltetésére használt terület;

40. "kedvtelésből tartott állatok eledelét előállító üzem": olyan üzem, amelyben bizonyos állati melléktermékeket kedvtelésből tartott állatok eledele vagy műcsontok előállításához használnak fel;

41. "kedvtelésből tartott állatok eledele": kedvtelésből tartott állatok 3. kategóriába tartozó anyagot tartalmazó eledele;

42. "feldolgozott állati fehérje": a kizárólag 3. kategóriába tartozó anyagból származó állati fehérje, amely kezelése e rendelettel összhangban történt annak érdekében, hogy közvetlenül takarmányanyagként vagy egyéb, takarmányokban – beleértve a kedvtelésből tartott állatok eledelét – vagy szerves trágyákban, valamint talajjavító szerekben történő felhasználásra alkalmassá váljanak; nem tartoznak ide a vértermékek, tej, tejalapú termékek, kolosztrum, zselatin, hidrolizált fehérjék és dikalcium-foszfát;

43. "kedvtelésből tartott állatok feldolgozott eledele": a kedvtelésből tartott állatok nyers eledelének kivételével olyan kedvtelésből tartott állatok eledele, amely a VIII. melléklet követelményeivel összhangban lévő kezelésen ment keresztül;

44. "feldolgozott termékek": olyan állati melléktermékek, amelyek a VII. vagy VIII. melléklet szerinti feldolgozási módszerek valamelyikén vagy egyéb kezelésen ment keresztül;

45. "feldolgozási módszerek": az V. melléklet III. fejezetében felsorolt módszerek;

46. "feldolgozóüzem": állati melléktermékeket feldolgozó üzem;

47. "in vitro diagnózishoz használt termék": vérterméket tartalmazó, a végfelhasználó általi alkalmazásra kész termék, amelyet – akár önmagában, akár kombináltan – reagensként, reagenstermékként, kalibrálószerként, komponensként vagy bármilyen más rendszerként és emberi vagy állati eredetű minták in vitro vizsgálatához – a donortól származó szervek vagy vér kivételével – használnak, és kizárólagosan vagy lényegét tekintve az élettani állapot, az egészségi, betegségi vagy genetikai rendellenességi állapot diagnosztizálására, illetve a biztonságosság és a reagensekkel való összeférhetőség meghatározására szolgál;

48. "kedvtelésből tartott állatok nyers eledele": kedvtelésből tartott állatok olyan eledele, amely hűtésen, fagyasztáson vagy gyorsfagyasztáson kívül semmilyen egyéb tartósítási eljáráson nem ment keresztül;

49. "távoli területek": azon területek, amelyeken az állatpopuláció olyan kicsi és a létesítmények olyan távol vannak egymástól, hogy az összegyűjtéshez és a szállításhoz szükséges intézkedések a helyszíni ártalmatlanításhoz képest elfogadhatatlan terhet jelentenének;

50. "kiolvasztott zsírok": a 2. vagy 3. kategóriába tartozó anyag feldolgozásából származó zsírok;

51. "tárolóüzem": olyan üzem – a 95/69/EK irányelv [1] A Tanács 1995. december 22-i 95/69/EK irányelve a takarmányozási ágazatban működő egyes létesítmények és közvetítők engedélyezésére és nyilvántartására vonatkozó feltételek és szabályok megállapításáról, valamint a 70/524/EGK, 74/63/EGK, 79/373/EGK és 82/471/EGK irányelvek módosításáról (HL L 332., 1995.12.30., 15. o.). A legutóbb az 1999/29/EK irányelvvel (HL L 115., 1999.5.4., 32. o.) módosított irányelv. által szabályozott létesítmények és közvetítők kivételével –, amely a feldolgozott termékek átmeneti tárolását végzi azok végső felhasználása vagy ártalmatlanítása előtt;

52. "cserzés": bőrök keményítése növényi cserzőanyagokkal, krómsókkal vagy egyéb olyan anyagokkal, mint az alumíniumsók, vassók, szilíciumsók, aldehidek és kinonok, illetve más szintetikus keményítőanyagok;

53. "műszaki üzem": olyan üzem, amelyben állati melléktermékekből műszaki termékeket állítanak elő;

54. "műszaki termékek": közvetlenül bizonyos állati melléktermékekből nyert, nem emberi vagy állati fogyasztásra szánt termékek, mint cserzett és kezelt bőrök és irhák, vadásztrófeák, feldolgozott gyapjú, szőr, sörte, toll és tollrészek, lósavó, vértermékek, gyógyszerek, orvostechnikai eszközök, kozmetikai termékek, csontkészítmények porcelángyártáshoz, zselatin és enyv, szerves trágyák, talajjavító szerek, kiolvasztott zsírok, zsírszármazékok, feldolgozott trágya, valamint tej és tejalapú termékek;

55. "feldolgozatlan tollak és tollrészek": olyan tollak és tollrészek, amelyek nem mentek keresztül gőzsugárral vagy a kórokozók terjedését megakadályozó más módszerrel történő kezelésen;

56. "feldolgozatlan gyapjú": olyan juhgyapjú, amelyet nem vetettek alá gyári mosásnak és nem cserzésből nyertek;

57. "feldolgozatlan szőr": kérődzők szőre, amelyet nem vetettek alá gyári mosásnak és nem cserzésből nyertek;

58. "feldolgozatlan sertéssörte": olyan sertéssörte, amelyet nem vetettek alá gyári mosásnak és nem cserzésből nyertek.

--------------------------------------------------

II. MELLÉKLET

HIGIÉNIAI KÖVETELMÉNYEK AZ ÁLLATI MELLÉKTERMÉKEK ÉS A FELDOLGOZOTT TERMÉKEK ÖSSZEGYŰJTÉSÉHEZ ÉS SZÁLLÍTÁSÁHOZ

I. FEJEZET

Azonosítás

1. Valamennyi szükséges intézkedést meg kell tenni annak érdekében, hogy:

a) az 1., 2. és 3. kategóriába tartozó anyagok azonosíthatók legyenek, valamint az összegyűjtés és a szállítás során elkülönítettek és azonosíthatók maradjanak; és

b) a feldolgozott termékek azonosíthatók legyenek, valamint a szállítás során elkülönítettek és azonosíthatók maradjanak.

2. A szállítás során egy, a járművön, konténeren, kartondobozon vagy egyéb csomagolóanyagon elhelyezett címkén egyértelműen fel kell tüntetni az alábbiakat:

a) az állati melléktermékek kategóriája vagy – feldolgozott termékek esetében – a feldolgozott termékek alapjául szolgáló állati melléktermékek kategóriája; és

b) i. a 3. kategóriába tartozó anyag esetében a "nem emberi fogyasztásra" felirat;

ii. a 2. kategóriába tartozó anyag – a trágya és az emésztőtraktus-tartalom kivételével – és az abból származó feldolgozott termékek esetében a "nem állati takarmányozásra" felirat; vagy

iii. az 1. kategóriába tartozó anyag és az abból származó feldolgozott termékek esetében a "csak ártalmatlanításra" felirat.

II. FEJEZET

Járművek és konténerek

1. Az állati melléktermékek és a feldolgozott termékek összegyűjtéséhez és szállításához légmentesen zárt, új csomagolóanyagot vagy szivárgásmentesen fedett konténereket vagy járműveket kell használni.

2. A járműveket és az újrahasználható konténereket, valamint az állati melléktermékekkel vagy feldolgozott termékekkel érintkező berendezések vagy készülékek valamennyi újrahasználható elemét:

a) minden használat után meg kell tisztítani, el kell mosni és fertőtleníteni kell;

b) tiszta állapotban kell tartani; és

c) használat előtt meg kell tisztítani és meg kell szárítani.

3. Amennyiben az a keresztfertőződések elkerülése érdekében szükséges, az újrahasználható konténereket csak egy bizonyos termék fuvarozására kell kijelölni.

III. FEJEZET

Kereskedelmi okmányok és egészségügyi bizonyítványok

1. A szállítás során az állati melléktermékeket és a feldolgozott termékeket kereskedelmi okmánynak vagy – amennyiben azt e rendelet előírja – egészségügyi bizonyítványnak kell kísérnie.

2. A kereskedelmi okmányokon az alábbiaknak kell szerepelnie:

a) az anyag létesítményből történő elszállításának dátuma;

b) az anyag megnevezése – az I. fejezetben említett információt is beleértve –, az állatfaj megnevezése a takarmányanyagnak szánt, 3. kategóriába tartozó anyag és az abból származó feldolgozott termékek esetében és adott esetben a füljelző száma;

c) az anyag mennyisége;

d) az anyag származási helye;

e) a fuvarozó neve és címe;

f) a címzett neve és címe, adott esetben engedélyezési száma; és

g) adott esetben:

i. a származási üzem engedélyezési száma; és

ii. a kezelés jellege és módszerei.

3. A kereskedelmi okmányt legalább három (egy eredeti és két másolati) példányban kell kiállítani. Az eredeti a végső rendeltetési helyig kíséri a szállítmányt. A címzettnek azt meg kell őriznie. A termelő az egyik, a szállító a másik másolati példányt őrzi meg.

4. A kereskedelmi okmány mintája a 33. cikk (2) bekezdésében említett eljárás szerint állapítható meg.

5. Az egészségügyi bizonyítványokat az illetékes hatóságnak kell kiállítania és aláírnia.

IV. FEJEZET

Nyilvántartások

A 9. cikkben említett nyilvántartásoknak az alábbiakban felsorolt, a III. fejezet (2) bekezdésében említett információkat kell tartalmazniuk:

a) a b) és c) pontban említett információkat; és

b) az állati melléktermékek feladója által vezetett nyilvántartások esetében az a), e) és – ha az ismert – az f) pontban említett információkat;

c) az állati melléktermékek szállítója által vezetett nyilvántartások esetében az a), d) és f) pontban említett információkat; vagy

d) az állati melléktermékek átvevője által vezetett nyilvántartások esetében az átvétel dátumát és a d) és e) pontban említett információkat.

V. FEJEZET

A dokumentumok megőrzése

A III. fejezetben említett kereskedelmi okmányt és egészségügyi bizonyítványt, valamint a IV. fejezetben említett nyilvántartásokat az illetékes hatóságnak történő bemutatás céljából legalább két éven át meg kell őrizni.

VI. FEJEZET

Hőmérsékleti viszonyok

1. Az állati melléktermékek szállításának az állat-egészségügyi vagy közegészségügyi veszélyek elkerülése érdekében megfelelő hőmérsékleten kell történnie.

2. A takarmányanyag vagy a kedvtelésből tartott állatok eledele előállítására szánt, 3. kategóriába tartozó, feldolgozatlan anyagot hűtve vagy fagyasztva kell szállítani, kivéve ha azt az indulástól számított 24 órán belül feldolgozzák.

3. A hűtve szállításhoz használt járműveket úgy kell kialakítani, hogy azok a szállítás teljes időtartama alatt biztosítsák a megfelelő hőmérséklet fenntartását.

VII. FEJEZET

A tranzitforgalomra vonatkozó különös szabályok

Az állati melléktermékek és a feldolgozott termékek tranzitforgalomban történő szállításának teljesítenie kell az I., II., III. és VI. fejezet követelményeit.

VIII. FEJEZET

Ellenőrzési intézkedések

Az illetékes hatóság megteszi a szükséges intézkedéseket az állati melléktermékek és a feldolgozott termékek összegyűjtésének, szállításának, felhasználásának és ártalmatlanításának ellenőrzése érdekében, többek között a szükséges nyilvántartások és dokumentumok vezetésének ellenőrzésével és – amennyiben azt e rendelet előírja vagy azt az illetékes hatóság szükségesnek tartja – zárolás útján.

Amennyiben az illetékes hatóság zárat helyez el egy állati melléktermékekből vagy feldolgozott termékekből álló szállítmányon, erről értesíti a rendeltetési hely szerint illetékes hatóságot.

--------------------------------------------------

III. MELLÉKLET

HIGIÉNIAI KÖVETELMÉNYEK A KÖZBENSŐ ÉS A TÁROLÓÜZEMEKRE VONATKOZÓAN

I. FEJEZET

A közbenső üzemek engedélyezésére vonatkozó követelmények

1. A létesítményeknek és a berendezéseknek legalább az alábbi követelményeke