A Tanács 339/93/EGK rendelete

(1993. február 8.)

a harmadik országokból behozott termékek termékbiztonsági szabályoknak való megfelelősége ellenőrzéséről

AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,

tekintettel az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 113. cikkére,

tekintettel a Bizottság javaslatára [1],

mivel termékek nem hozhatók fogalomba a Közösség piacán anélkül, hogy ne felelnének meg a vonatkozó szabályoknak; mivel a tagállamok ezért felelősek a fenti szabályok betartásának ellenőrzéséért;

mivel a Szerződés 8a. cikkével összhangban a Közösség belső határain történő ellenőrzés megszüntetése következtében a tagállamoknak a külső határaikon történő ellenőrzés lefolytatásakor hasonló módon kell eljárniuk minden olyan torzulás elkerülése érdekében, amely hátrányosan befolyásolhatja a biztonságot és az egészséget;

mivel az érintett nemzeti közigazgatások hatáskörének és a rendelkezésre álló eszközöknek a figyelembevételével a vámhatóságokat a harmadik országokból származó termékek esetén szorosan be kell vonni a piacfelügyeleti műveletekbe, valamint a közösségi és nemzeti jogszabályokban előírt információs rendszerekbe;

mivel különösen, ha a vámhatóságok azt állapítják meg a szabad forgalomba bocsátással kapcsolatban végzett ellenőrzések során, hogy az áruk olyan tulajdonságokkal rendelkeznek, amelyek komoly kétséget ébresztenek az egészséget és biztonságot komolyan és közvetlenül veszélyeztető kockázat fennállására vonatkozóan, a vámhatóságoknak képesnek kell lenniük felfüggeszteni az ilyen áruk forgalomba hozatalát, és tájékozatniuk kell a piacfelügyeletért felelős nemzeti hatóságokat, hogy az utóbbiak megtehessék a megfelelő intézkedéseket;

mivel ugyanígy kell eljárni abban az esetben is, ha – azonos körülmények között – a vámhatóságok megállapítják, hogy hiányzik a termékek kísérőokmánya, és/vagy a termék közösségi vagy azon tagállam nemzeti termékbiztonsági szabályok szerinti jelzése, amelyben a termékek szabad forgalomba bocsátását kérelmezik;

mivel a tagállamoknak a hatékonyság és koordináció érdekében ki kell jelölniük azt a piacfelügyeletért felelős nemzeti hatóságot vagy hatóságokat, amelyeket a vámhatóságnak a fenti esetekben értesíteniük kell;

mivel a fenti értesítést követően a felelős hatóságnak képesnek kell lennie annak ellenőrzésére, hogy az adott termékek megfelelnek a közösségi vagy nemzeti termékbiztonsági jogszabályoknak;

mivel ennek a hatóságnak megfelelően rövid határidőn belül, a fent említett komoly kétség és a Közösség által vállalt nemzetközi kötelezettségek figyelembe vételével kell eljárnia, különösen a műszaki szabványoknak való megfelelés ellenőrzésével kapcsolatban;

mivel ezért, ha a piacfelügyeletért felelős nemzeti hatóságok nem teszik meg az intézkedéseket, beleértve az ideiglenes védintézkedéseket, a fentivel azonos határidőn belül, az adott termékeknek a szabad forgalomba bocsátását engedélyezni kell, feltéve, hogy minden egyéb behozatali vámalakiságnak eleget tettek;

mivel azonban ezt a rendeletet a következetesség érdekében csak akkor kell alkalmazni, ha az egészségre és biztonságra vonatkozó közösségi szabályok nem tartalmaznak konkrét rendelkezéseket az egyes termékek határokon történő ellenőrzésével kapcsolatban;

mivel ezeknek az ellenőrzéseknek meg kell felelniük egyrészt az arányosság elvének, és így szigorúan összhangban kell lenniük az előírásokkal, másrészt eleget kell tenniük a 1262/84/EGK tanácsi rendelettel [2] a Közösség nevében elfogadott, a határokon történő áruellenőrzések összehangolásáról szóló nemzetközi egyezményben foglalt kötelezettségeknek;

mivel a behozatal tekintetében a magas fokú biztonság biztosítása érdekében a Bizottságnak és az egyes tagállamoknak törekedniük kell az e rendelet végrehajtása érdekében tett intézkedések átláthatóságának biztosítására, és a tagállamok megadnak egymásnak minden szükséges segítséget;

mivel különösen a vámhatóságoknak rendelkezniük kell a feladataik elvégzésére alkalmas, az egyrészt a különösen érintett termékek vagy termékkategóriák, másrészt a termékek jelölése és az azok kísérőokmánya ismeretéből származó információkkal;

mivel e rendelet alkalmazását figyelemmel kell kísérni, hogy a rendelet – ha szükséges – a hatékonyság érdekében módosítható legyen;

mivel ez a rendelet a közös kereskedelempolitika szerves részét képezi; mivel erre a rendeletre csak olyan mértékben van szükség, amennyire ez a harmadik országokból importált termékeken a Közösség piacán alkalmazandó termékbiztonsági szabályok betartásának biztosítása érdekében végzett ellenőrzések zökkenőmentes működéséhez szükséges;

mivel ezeknek az ellenőrzéseknek eleget kell tenniük azoknak a kötelezettségeknek, amelyek a GATT alapján a megkülönböztetésmentes kereskedelemmel kapcsolatban és a kereskedelem technikai akadályairól szóló GATT Kódex alapján a Közösségre hárulnak, mely utóbbi szerint a szabványok alkalmazása nem képezhet akadályt a nemzetközi kereskedelmi kapcsolatokban,

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

1. cikk

E rendelet alkalmazásában:

- piacfelügyeletért felelős nemzeti hatóság: a tagállamok által kijelölt nemzeti hatóság vagy hatóságok, amelyeket annak ellenőrzésével bíztak meg, hogy a közösségi vagy nemzeti piacon forgalomba hozott termékek megfelelnek-e az alkalmazandó közösségi vagy nemzeti jogszabályoknak,

- kísérőokmány: minden olyan okmány, amely a terméket kíséri, amikor az a hatályos közösségi vagy nemzeti jogszabályokkal összhangban forgalomba kerül,

- jelölés: minden olyan jelölés vagy címke, amelynek a terméken a hatályos közösségi vagy nemzeti jogszabályok alapján szerepelnie kell, és amely igazolja, hogy a termék megfelel a fenti jogszabályoknak;

- vámhatóságok: többek között a vámjogszabályok alkalmazásáért felelős hatóságok.

2. cikk

Ha a vámhatóságok az általuk a szabad forgalomba történő ellenőrzésre bejelentett árukon végzett ellenőrzés során megállapítják, hogy:

- a termék vagy terméktétel bizonyos olyan jellemzőkkel rendelkezik, amelyek komoly kétséget ébresztenek, és okot adnak annak feltételezésére, hogy fennáll az egészséget és biztonságot komolyan és közvetlenül veszélyeztető kockázat abban az esetben, ha a termék felhasználására szokásos és előrelátható feltételek között sor kerül, és/vagy

- a termék vagy terméktétel kísérőokmánya hiányzik, vagy a termék nem az adott tagállamban hatályos nemzeti vagy közösségi termékbiztonsági szabályok előírásainak megfelelően van felcímkézve, amely tagállamban a szabad forgalomba történő bocsátást kérelmezik,

felfüggesztik az adott termék vagy terméktétel forgalomba hozatalát, és azonnal értesítik a piacfelügyeletért felelős nemzeti hatóságot.

3. cikk

A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot, amely ennek megfelelően tájékoztatja a többi tagállamot, a tagállam által kijelölt, a piacfelügyeletért felelős nemzeti hatóságokról, amelyeket a 2. cikk alkalmazása esetében tájékoztatni kell.

4. cikk

(1) A piacfelügyeletért felelős nemzeti hatóságnak el kell tudni járnia minden olyan termék vonatkozásában, amelynek forgalomba hozatalát a vámhatóság a 2. cikk értelmében felfüggesztette. Ilyen beavatkozás hiányában az 5. cikk második bekezdése alkalmazandó.

(2) Romlandó áruk esetén a piacfelügyeletért felelős nemzeti hatóságok és a vámhatóságok, amennyire lehetséges, törekednek annak biztosítására, hogy az általuk az áruk tárolására vagy a fuvarozás során használt járművek parkolására vonatkozóan támasztott feltételek ne legyenek összeférhetetlenek az áruk megőrzésével.

5. cikk

Ha a 4. cikk szerinti beavatkozást követően a piacfelügyeletért felelős nemzeti hatóságok úgy vélik, hogy az adott termék nem jelent komoly és közvetlen kockázatot az egészségre és a biztonságra, és/vagy megfelel a közösségi vagy nemzeti termékbiztonsági szabályoknak, az adott terméket szabad forgalomba bocsátható, feltéve, hogy a szabad forgalomba bocsátásra vonatkozó minden egyéb követelmény és alakiság teljesült.

Ugyanígy kell eljárni abban az esetben is, ha a szabad forgalomba bocsátás felfüggesztésétől számított három munkanapon belül a 2. cikk alapján eljáró vámhatóság nem kap értesítést a piacfelügyeletért felelős nemzeti hatóságok által tett intervenciós és védintézkedésről.

6. cikk

(1) Ha a piacfelügyeletért felelős nemzeti hatóságok megállapítják, hogy az adott termék komoly és közvetlen kockázatot jelent, akkor a hatályos közösségi vagy nemzeti előírásokkal összhangban intézkednek arról, hogy megtiltsák a termék forgalomba hozatalát, és felkérik a vámhatóságokat, hogy a következő bejegyzések egyikét vezessék rá a terméket kísérő kereskedelmi számlára és minden egyéb vonatkozó kísérőokmányra:

- ,

- ,

- ,

- ,

- ,

- ,

- ,

- ,

- .

(2) Ha a piacfelügyeletért felelős nemzeti hatóságok megállapítják, hogy az adott termék nem felel meg a hatályos közösségi vagy nemzeti termékbiztonsági szabályoknak, megteszik a megfelelő intézkedéseket, amelyek – ha szükséges – megtilthatják a termék forgalomba hozatalát az említett szabályokkal összhangban; ez esetben felkérik a vámhatóságokat, hogy a következő bejegyzések egyikét vezessék rá a terméket kísérő kereskedelmi számlára és minden egyéb vonatkozó kísérőokmányra:

- ,

- ,

- ,

- ,

- ,

- ,

- ,

- ,

- .

(3) E rendelet végrehajtására a tagállamok közigazgatási hatóságai közötti kölcsönös segítségnyújtásról, valamint a vám- és mezőgazdasági szabályozás helyes alkalmazásának biztosítása érdekében e hatóságok és a Bizottság együttműködéséről szóló, 1981. május 19-i 1468/81/EGK tanácsi rendelet [3] rendelkezéseit megfelelően kell alkalmazni.

(4) Ha az adott termékre utólagosan a szabad forgalomba bocsátástól eltérő vámjogi sorsra vonatkozó nyilatkozatot tettek, és feltéve, hogy azt a piacfelügyeletért felelős nemzeti hatóságok nem kifogásolják, az (1) és (2) bekezdésben felsorolt bejegyzések azonos feltételekkel szerepelnek az adott ellenőrzéssel kapcsolatban használt okmányokon.

7. cikk

E rendeletet csak annyiban kell alkalmazni, amennyiben a közösségi jogszabályok nem tartalmaznak külön rendelkezéseket az egyes termékekre vonatkozó, a határokon történő ellenőrzésekkel kapcsolatban.

E rendelet semmilyen esetben sem alkalmazható a növény-egészségügyi, állat-egészségügyi és állattenyésztési ellenőrzésekre, valamint az állatvédelemre vonatkozó közösségi jogszabályok alá tartozó esetekben.

8. cikk

E rendelet hatálybalépésétől számított három hónapon belül és ennek alkalmazása céljából a 9. cikkben szabályozott eljárásnak megfelelően elkészül azoknak a termékeknek vagy termékkategóriáknak a listája, amelyekkel a (2) bekezdés második francia bekezdése részletesebben foglalkozik; a lista a tapasztalatok és/vagy a termékbiztonsági szabályok alapján a közösségi jogszabályok rendelkezéseinek keretében készül el. Ugyanezzel az eljárással összhangban ezt a listát a szükséges mértékben és időpontban a termékbiztonsági szabályok tapasztalataiból és fejlődéséből származó új helyzetekhez történő igazítása érdekében felülvizsgálják.

9. cikk

(1) A Bizottságot a tagállamok képviselőiből álló bizottság segíti, amelynek elnöke a Bizottság képviselője.

(2) A Bizottság képviselője a bizottság elé terjeszti a 2. cikk második francia bekezdése által leginkább érintett termékek vagy termékkategóriák listájának elkészítésével vagy módosításával kapcsolatos intézkedések tervezetét. A bizottság, az elnöke által az ügy sürgősségétől függően megállapított határidőn belül, véleményt nyilvánít a tervezetről. A véleményt a Szerződés 148. cikkének (2) bekezdésében arra az esetre megállapított többséggel kell meghozni, amikor a határozatokat a tanácsnak a Bizottság javaslata alapján kell elfogadnia. A bizottságban a tagállamok képviselőinek szavazatait az említett cikkben meghatározott módon kell súlyozni. Az elnök nem szavaz.

(3) a) A Bizottság azonnal alkalmazandó intézkedéseket fogad el.

b) Ha a tervezett intézkedések nincsenek összhangban a bizottság véleményével, a Bizottság a meghozandó intézkedésekről haladéktalanul javaslatot terjeszt a Tanács elé. Ebben az esetben:

- a Bizottság a fenti értesítés időpontjától számított legfeljebb három hónapra elhalasztja az általa hozott intézkedések alkalmazását,

- a Tanács az első francia bekezdésben említett határidőn belül minősített többséggel eltérő határozatot hozhat.

10. cikk

A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot az 1. cikkben említett, a közösségi jogszabályokban vagy a nemzeti jogszabályokban említett jelölések és kísérőokmányok jellemzőiről, továbbá megindokolják a vámhatóságnak a 2. cikk második francia bekezdésének alkalmazása céljából adott utasításokat. A Bizottság haladéktalanul továbbítja az általa kapott információkat a többi tagállamnak. Ezeket a jellemzőket először a rendelet hatálybalépésétől számított két hónapon belül közlik.

11. cikk

(1) Ha e rendelet alkalmazásában az egyik tagállam úgy határoz, hogy meghatározott vámkezelést végző vámhivatalokat kell kijelölni bizonyos áruk ellenőrzésére, ennek megfelelően tájékoztatja a Bizottságot és a többi tagállamot; a Bizottság naprakészen tartja és közzéteszi a meghatározott vámkezelést végző hivatalok listáját.

(2) Az (1) bekezdés szerinti, a meghatározott vámkezelést végző vámhivatalokon keresztül történő áthaladás kötelezettségéből származó korlátoknak a gazdasági szereplők szempontjából arányosnak kell lenniük a kitűzött céllal, figyelembe véve a fenti kötelezettséget indokoló tényleges körülményeket.

12. cikk

A tagállamok e rendelet hatálybalépésétől számított két hónapon belül értesítik a Bizottságot az általuk a végrehajtás céljából elfogadott rendelkezésekről. A Bizottság tájékoztatja erről a többi tagállamot.

13. cikk

A Bizottság a rendelet hatálybalépésétől számított két éven belül jelentést tesz az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak annak alkalmazásáról, és javaslatot tesz minden általa megfelelőnek ítélt változtatásra. A tagállamok a fenti jelentés elkészítése céljából a Bizottság rendelkezésére bocsátanak az e rendelet alkalmazására vonatkozó minden információt, különösen a 6. cikk alkalmazására vonatkozó statisztika tekintetében.

14. cikk

Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő egy hónappal lép hatályba.

Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.

Kelt Brüsszelben, 1993. február 8-án.

a Tanács részéről

az elnök

J. Trøjborg

[1] HL C 329., 1992.12.15., 3. o.

[2] HL L 126., 1984.5.12., 1. o.

[3] HL L 144., 1981.6.2., 1. o. A 945/87/EGK rendelettel (HL L 90., 1987.4.2., 3. o.) módosított rendelet.

--------------------------------------------------