32003R0625
2003.4.8. L 90/4 AZ EURÓPAI UNIÓ HIVATALOS LAPJA
A BIZOTTSÁG 625/2003/EK RENDELETE
(2003. április 2.)
a piaci mechanizmusokra tekintettel a borpiac közös szervezésér ől szóló 1493/1999/EK rendelet
végrehajtása részletes szabályainak megállapításáról szóló 1623/2000/EK rendelet módosításáról
AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerz ődésre,
tekintettel a legutóbb a 2585/2001/EK rendelettel (1) módosí-
tott, a bor piacának közös szervezésér ől szóló, 1999. május
17-i 1493/1999/EK tanácsi rendeletre (2), és különösen annak
26., 33. és 36. cikkére,
mivel:
(1) A legutóbb az 1795/2002/EK rendelettel (3) módosított
1623/2000/EK bizottsági rendelet (4) I. címének 1. feje-
zete megállapítja a sz őlők, sz őlőmust, s űrített sz őlőmust
vagy finomított sz őlőmust-s űrítmény felhasználására
vonatkozó támogatási rendszer alkalmazásának részletesszabályait. A tapasztalat azt mutatta, hogy a rendszeralapján támogatásra nem jogosult, egyéb fogyasztási célútermékeket pontosabban kell meghatározni, a sz őlőlé
felhasználóira és feldolgozóira háruló adminisztratív
terheket enyhíteni kell, és megfelel őintézkedéseket kell
hozni annak biztosítására, hogy a sz őlőlé helyes felhasz-
nálása nyomon követhet őlegyen. A fogyasztási célú
termékekb ől más területekhez képest nagyobb hányadot
kell ellen őrizni, mert a terméket gyakran más tagál-
lamban használják fel, mint ahol a támogatást fizetik.
(2) A borászati termékek alkoholtartalmának növelésére
használt mustra vonatkozó támogatási rendszer keretein
belül helyesbíteni kell az alkoholtartalom meghatározá-sának módszerére irányuló utalást. Munkájuk megköny-nyítése érdekében a tagállamoknak kell végezniük a
támogatási kérelmek adminisztrációját. A részletes és
hatékony ellen őrzés lehet ővé tétele érdekében meg kell
határozni az ellen őrzési intézkedéseket.
(3) A problémás esetek egységes elbírálásának biztosítása
érdekében össze kell hangolni az 1623/2000/EK rendelet
által szabályozott különböz őtámogatási rendszerek
alapján nyújtott támogatások kifizetésére vonatkozó
rendelkezéseket.
(4) A bor magántárolási támogatása részletes és hatékony
ellen őrzésének lehet ővé tétele érdekében intézkedéseket
kell hozni az ellen őrzésre vonatkozóan, és tisztázni kell
as z őlőmust, a s űrített sz őlőmust és a finomított
szőlőmust-s űrítmény alkoholtartalma meghatározásának
tűréshatárait. Az ezen intézkedés alapján történ őelőleg-
kifizetés el ősegítésére meg kell változtatni az idekapcso-
lódó adminisztratív eljárást.(5) Ami a borkészítés során nyert melléktermékek lepárlá-
sára vonatkozó intézkedéseket illeti, az a méltányos, ha a
támogatást és az árakat az érintett melléktermék típusaszerint változtatják. Az átalány-támogatást és az átalány-
árakat ezért el kell törölni. Ezen túlmen ően, az ágazat
strukturális változásaira válaszul az érintett tagálla-moknak meg kell engedni, hogy a melléktermékek lepár-lásra történ őszállításának kötelezettsége alóli mentes-
séget egyes termel ői kategóriákra kiterjesszék.
(6) Ha egy tagállam úgy dönt, hogy az 1493/1999/EK ren-
delet 28. cikkében említett lepárlási szerz ődések alapján
a termel őknek fizetend őfelvásárlási árat a hozam alapján
változtatja, lehet ővé kell tenni a lepárlói támogatás kifi-
zetési határidejének meghosszabbítását.
(7) Annak biztosítására, hogy az 1493/1999/EK rendelet
30. cikkében foglalt krízislepárlások keretében történ ő
pénzügyi tranzakciók megfelel ően kerüljenek végrehaj-
tásra, meg kell er ősíteni, hogy az intervenciós hivatalok
által a lepárlóknak fizetend őelőleget ugyanúgy kell
kezelni, mint az egyéb lepárlások esetében nyújtotttámogatást.
(8) Az összes lepárlási intézkedésnél el kell törölni azt a
rendelkezést, amely a bornak a lepárlásra szállított összes
bor tekintetében való reprezentativitása szempontjábólbevizsgált része felhasználására vonatkozik. Mindezentúl a krízislepárlásra fizetett és támogatásként kezeltelőlegeket be kell vonni a szankciók rendszerébe, és
ugyanilyen intézkedéseket kell bevezetni minden egyéb
lepárlás esetében annak biztosítására, hogy a termel őka
lepárló mulasztása esetén is megkapják a minimáláratboraikért.
(9) A tapasztalatok azt mutatják, hogy a különböz őlepárlási
intézkedések alapján nyert, és az intervenciós hivatalok
birtokában lév őalkohol értékesítésére vonatkozó el őírá-
sokat ki kell igazítani. Ezért nagy mennyiségeknél mindig
az adott esetre vonatkozóan kell rögzíteni az alkoholelszállításának határidejét. Az értékesítési lehet őségek
bővítése érdekében meg kell szüntetni az alkohol eladá-
sára jelenleg érvényben lév őföldrajzi korlátozásokat.
Meg kell határozni az üzemanyag-ágazatban felhasznált
alkohol rendeltetésének ellen őrzési feltételeit is.
(10) Mivel az intervenciós intézkedések irányítása megköve-
teli, hogy a tagállamok nagy mennyiség űinformációt
küldjenek a Bizottságnak, ennek szabályait is meg kellállapítani.
(11) Az 1623/2000/EK rendeletet ezért módosítani kell.03/38. kötet 374 Az Európai Unió Hivatalos Lapja HU
(1) HL L 345., 2001.12.29., 10. o.
(2) HL L 179., 1999.7.14., 1. o.
(3) HL L 272., 2002.10.10., 15. o.
(4) HL L 194., 2000. 7.31., 45. o.
(12) Néhány módosítás célja az, hogy a meglév őrendelkezé-
seket érthet őbbé tegye, vagy hogy további információkat
nyújtson, a gazdasági szerepl ők számára pedig ezek a
módosítások kedvez őek. Ezért ezeket visszamen őleges
hatállyal célszer űalkalmazni.
(13) Más módosításoknak az a céljuk, hogy az alkohol értéke-
sítésére vonatkozó külön intézkedéseket szabályozó
feltételeket javítsák. Ezért ezeket e rendelet kihirdetését ől
célszer űalkalmazni.
(14) A módosítások túlnyomó többsége a piacirányítási intéz-
kedések technikai változtatásairól rendelkezik. A folyó
borászati év megzavarásának elkerülése érdekében ezeketa módosításokat a következ őborászati évt ől célszer ű
alkalmazni.
(15) Az e rendeletben foglalt intézkedések összhangban
vannak a Borpiaci Irányítóbizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az 1623/2000/EK rendelet szövege a következ őképpen
módosul:
1. Az I. cím 1. fejezete helyébe a következ őszöveg lép:
„1. FEJEZET
SZŐLŐLÉ EL ŐÁLLÍTÁSA
3. cikk
A támogatás célja
Az 1493/1999/EK rendelet 35. cikke (1) bekezdésének a)
pontja értelmében azoknak a feldolgozóknak nyújthatótámogatás, akik:
a) maguk is termel ők, vagy termel ői csoportot képeznek,
saját szüretelés űszőlőt vagy teljes mértékben a saját
szőlőtermésükb ől származó sz őlőmustot és s űrített
szőlőmustot dolgoznak vagy dolgoztatnak fel saját
nevükben sz őlőlévé; vagy
b) termel őktől vagy a termel ői csoportoktól közvetlenül
vagy közvetve vásárolnak Közösségben termelt sz őlőt,
valamint sz őlőmustot és s űrített sz őlőmustot abból a
célból, hogy azt sz őlőlévé dolgozzák fel.
A felhasznált sz őlőmustnak és s űrített sz őlőmustnak
Közösségben termelt sz őlőből kell származnia.
4. cikk
Egyéb fogyasztási célú termékek gyártása sz őlőléből
A kapott sz őlőlé vagy s űrített sz őlőlé a bortól eltér őmás,
az 1493/1999/EK rendelet 1. mellékletében említettfogyasztási célú termékké, vagy az e rendelet 35. cikke (1)
bekezdésének b) és c) pontjában említett termékekké is
feldolgozható.5. cikk
A termékekre vonatkozó technológiai követelmények(1) A 3. cikkben említett sz őlőlé el őállítására szolgáló
nyersanyagoknak megbízható, kifogástalan kereskedelmi
min őségűnek és sz őlőlévé történ őfeldolgozásra alkal-
masnak kell lenniük.
(2) A felhasznált sz őlőmust és a felhasznált sz őlőből
nyert must s űrűségének 20 °C-on 1,055 és 1,100 gramm
per köbcentiméter közöttinek kell lennie.
(3) Fogyasztási célú termékek el őállítására történ ő
felhasználásakor a sz őlőmustnak meg kell felelnie a
2001/112/EK tanácsi irányelvnek (*).
6. cikk
A feldolgozókra alkalmazandó ellen őrzési célú admi-
nisztratív szabályok
(1) Azoknak a feldolgozóknak, akik az egész folyó borá-
szati év során végzik a sz őlőlé el őállítását, minden borá-
szati év kezdete el őtt a tagállam illetékes hatóságához be
kell adniuk egy sz őlőlé-feldolgozási tervet. Ha egy feldol-
gozó a borászati év megkezdése után el őször vállalkozik
szőlőlé el
őállítására, a tervet a m űveletek megkezdése el őtt
kell elkészítenie.
A tervnek az alábbi információkat kell tartalmaznia:
a) a feldolgozásra szánt nyersanyagok típusa (sz őlő,
szőlőmust vagy s űrített sz őlőmust);
b) a feldolgozásra szánt sz őlőmust és s űrített sz őlőmust
tárolásának helye;
c) az a hely, ahol a feldolgozást végzik.
(2) Azoknak a feldolgozóknak, akik csak meghatározott
időszakokban végeznek sz őlőlé el őállítására irányuló
műveleteket, e m űveletek megkezdése el őtt legalább három
munkanappal feldolgozási nyilatkozatot kell benyújtaniuka tagállam illetékes hatóságához.
A feldolgozási nyilatkozatnak az alábbi információkat kell
tartalmaznia:
a) az (1) bekezdés második albekezdésében el őírt informá-
ciók;
b) a feldolgozásra szánt sz őlő,s z őlőmust vagy s űrített
szőlőmust mennyisége;
c) a sz őlőmust és a s űrített sz őlőmust s űrűsége;
d) a feldolgozási m űveletek kezd ő napja és való-
szín űsíthet ő
időtartama.
A nyilatkozatnak legalább az alábbi mennyiségekre kell
vonatkoznia:
a) sz őlőesetében 1,3 tonna;
b) sz őlőmust esetében 10 hektoliter;
c) s űrített sz őlőmust esetében 3 hektoliter.
(3) Az (1) és (2) bekezdésben említett információkon
kívül a tagállamok további információkat is kérhetnek a
feldolgozóktól.03/38. kötet 375 Az Európai Unió Hivatalos Lapja HU
(4) A tagállam illetékes hatósága bélyegz ővel látja el az
(1) és (2) bekezdésekben foglalt terveket és nyilatkozatokat,és egy példányt visszaad a feldolgozónak.
(5) Az (1), (2) és (3) bekezdést ől eltérve a tagállamok
egyszer űsített eljárásokat vezethetnek be azon feldolgozók
tekintetében, akik az adott borászati évben legfeljebb 5tonna sz őlőt, 40 hl sz őlőmustot vagy 12 hl s űrített
szőlőmustot használnak fel.
(6) A feldolgozóknak készletnyilvántartást kell vezet-
niük, amely az 1439/1999/EK rendelet 70. cikkében emlí-
tett kísér őokmányok vagy nyilvántartások alapján az
alábbi információkat tartalmazza:
a) a létesítményükbe naponta beérkez őnyersanyagok
mennyisége és s űrűsége, és adott esetben az eladó neve
és címe;
b) a naponta felhasznált nyersanyagok mennyisége és
sűrűsége;
c) a naponta el őállított sz őlőlé mennyisége;
d) a létesítményüket naponta elhagyó sz őlőlé mennyisége,
a címzettek neve és címe, vagy a feldolgozó általnaponta felhasznált sz őlőlé mennyisége.
A készletnyilvántartást alátámasztó iratokat minden
ellen őrzés alkalmával az ellen őrzőhatóságok rendelkezé-
sére kell bocsátani.
7. cikk
A felhasználókra alkalmazandó ellen őrzési célú admi-
nisztratív szabályok
(1) E fejezet alkalmazásában felhasználó az a gazdasági
szerepl ő, aki a következ őműveletek valamelyikét végzi: a
szőlőlé vagy a s űrített sz őlőlé palackozása, csomagolása
vagy kiszerelése, illetve tárolása az el őbb vagy a kés ő
bb
említett m űvelet végzéséért felel ős vállalkozás vagy vállal-
kozások számára történ őértékesítés szándékával, vagy
pedig a léb ől más fogyasztási célú termék készítése.
Ezeket a m űveleteket a 3. cikkben említett feldolgozók is
elvégezhetik.
(2) A felhasználóknak a kirakodás helye szerint illetékes
hatóság részére írásbeli kötelezettségvállalást kell benyújta-
niuk arról, hogy a sz őlőlét nem dolgozzák fel az
1439/1999/EK rendelet I. mellékletében említett borászatitermékekké, sem a rendelet 35. cikke (1) bekezdésének b)és c) pontjában említett termékekké.
A tagállamoknak meg kell határozniuk az ilyen kötelezett-
ségvállalások benyújtására vonatkozó el őírásokat. A kötele-
zettségvállalást azonban még a sz őlőlé vagy a s űrített
szőlőlé felhasználása el őtt be kell nyújtani, legkés őbb négy
hónappal az e rendelet 8. cikkében említett támogatásikérelem benyújtását követ ően.
A kivitel nem ellentétes az ilyen kötelezettségvállalással.(3) Amikor a feldolgozók a sz őlőlét valamely Közös-
ségen belüli felhasználónak adják át:
a) az 1439/1999/EK rendelet 70. cikkének (1) bekezdé-
sében említett kísér őokmányokon fel kell tüntetniük,
hogy a sz őlőlé el őállításával kapcsolatosan beadtak-e
vagy beadnak-e támogatási kérelmet, illetve a kérelembeadásának tényleges vagy tervezett dátumát;
b) a felhasználóknak legkés őbb a termék átvétele után 15
nappal meg kell küldeniük a kísér őokmányt a kira-
kodás helye szerinti illetékes hatóság részére;
c) ha a felhasználók az átvett sz őlőlét egy Közösségen
belüli másik gazdasági szerepl őnek adják át, biztosíta-
niuk kell, hogy ez a gazdasági szerepl őírja alá az
eredeti írásbeli kötelezettségvállalásukat, és azt a (2)
bekezdés második albekezdésében rögzített határid őn
belül meg kell küldeniük az illetékes hatóságnak;
d) az illetékes hatóságnak, miután átvette az írásbeli köte-
lezettségvállalást, bélyegz ővel kell ellátnia a kísér ő
okmányt, és a lebélyegzett kísér őokmány egy példányát
legkés őbb 30 nappal a kötelezettségvállalás átvétele
után meg kell küldenie a szóban forgó sz
őlőlé feldolgo-
zójának.
(4) A 2729/2000/EK bizottsági rendelet (**) 2. cikke
értelmében a borászati évben az illetékes hatóságoknak
kockázatelemzés alapján mintavétellel ellen őrizniük kell,
hogy az e cikk (2) bekezdésében említett kötelezettségválla-lást teljesítették-e. Az ellen őrzéseknek ki kell terjedniük
annak a mennyiségnek legalább a 10 %-ára, amelyre az
előzőborászati év során a kísér őokmánynak az e cikk (3)
bekezdésének d) pontja szerinti, bélyegz ővel való hitelesíté-
sére vonatkozóan kérelmet adtak be.
8. cikk
Támogatási kérelmek(1) A 6. cikk (1) bekezdésben említett feldolgozóknak
legkés őbb hat hónappal a borászati év végét követ ően be
kell adniuk a támogatási kérelmeket a tagállam illetékes
hatóságához. Ezeket az alábbi okmányoknak kell kísérniük:
a) az említett feldolgozási terv egy példánya;
b) a 6. cikk (6) bekezdésben említett készletnyilvántartás
egy példánya, vagy annak kivonata; a tagállamokmegkövetelhetik, hogy ezeket a példányokat vagy kivo-natokat az ellen őrzésért felel ős hatóság igazolja.
A tagállamok további iratokat is igényelhetnek.(2) A 6. cikk (2) bekezdésében említett feldolgozóknak
legkés őbb hat hónappal a feldolgozási m űveletek befeje-
zését követ ően be kell adniuk a támogatási kérelmeket a
tagállam illetékes hatóságához. Ezeket az alábbi okmá-nyoknak kell kísérniük:
a) az említett feldolgozási nyilatkozat egy példánya;
b) a 6. cikk (6) bekezdésben említett készletnyilvántartás
egy példánya, vagy annak kivonata; a tagállamok
megkövetelhetik, hogy ezeket a példányokat vagy kivo-
natokat az ellen őrzésért felel ős hatóság igazolja.03/38. kötet 376 Az Európai Unió Hivatalos Lapja HU
A támogatási kérelmekben meg kell jelölni a ténylegesen
feldolgozott nyersanyagok mennyiségét, valamint a feldol-gozási m űveletek befejezésének napját.
(3) A feldolgozónak legkés őbb hat hónappal a támoga-
tási kérelem benyújtása után meg kell küldenie a tagállam
illetékes hatósága részére:
a) a kísér őokmánynak az illetékes hatóság által a 7. cikk
(3) bekezdésének d) pontja szerint lepecsételt egy példá-nyát;
b) a kísér őokmánynak az exportot igazoló vámpecséttel
ellátott egy példányát.
(4) Az (1) és (2) bekezdésekt ől eltérve a tagállamok egy-
szer űsített eljárásokat vezethetnek be azoknál a feldolgo-
zóknál, akik az adott borászati évben legfeljebb 5 tonna
szőlőt, 40 hl sz őlőmustot vagy 12 hl s űrített sz őlőmustot
használnak fel. Ezeket az eljárásokat a borászati év végeután legkés őbb hat hónappal be kell fejezni.
9. cikk
Támogatási összegek és szabályok
(1) A sz őlő,s zőlőmust és s űrített sz őlőmust felhaszná-
lása utáni támogatásokat a ténylegesen felhasznált alap-
anyag mennyiségi egységére kell rögzíteni, az alábbiak
szerint:
a) sz őlőesetében: 4,952 euró/100 kg;
b) sz őlőmust esetében: 6,193 euró/hl;
c) s űrített sz őlőmust esetében: 21,655 euró/hl.
(2) A vis maior eseteit kivéve, nem fizethet őtámogatás
olyan alapanyag-mennyiség után, amely meghaladja az
alapanyag és a kinyert sz őlőlé közötti alábbi arányokat:
a) 1,3 a sz őlőesetében, 100 kg/hl-ben;
b) 1,05 a must esetében, hl/hl-ben;
c) 0,30 a s űrített must esetében, hl/hl-ben.
Ha a kapott termék s ű
rített sz őlőlé, ezeket az arányszá-
mokat meg kell szorozni öttel.
10. cikk
A támogatás kifizetéseAz illetékes hatóságnak a 8. cikkben említett kötelez ő
okmányok benyújtásának napjától számított három
hónapon belül ki kell fizetnie a támogatást.11. cikk
Előlegfizetések
(1) A feldolgozók az igazolhatóan a feldolgozóikba
beérkezett alapanyagokra a 9. cikkben említett támogatási
összeg erejéig el őleg kifizetését kérhetik, amennyiben az
illetékes hatóságnál biztosítékot helyeznek letétbe. A bizto-sítéknak az el őleg 120 %-át el kell érnie.
(2) Az illetékes hatóságnak a biztosíték letétbe helyezé-
séről szóló igazolás bemutatásától számított három
hónapon belül ki kell fizetnie az el őlegeket. Nem fizethet ő
azonban el őleg az adott borászati év január 1. el őtt.
(3) Miután az illetékes hatóság ellen őrizte a 8. cikkben
említett kötelez őokmányokat, az e cikk (1) bekezdésében
említett biztosítékot a 2220/85/EK rendelet 19. cikkében
megállapított eljárással összhangban részben vagy egészbenfel kell szabadítani.
11a. cikk
Szankciók és vis maior
(1) Ha a feldolgozó a 8. cikkben említett kötelez ő
okmányokat késedelmesen, de még a fenti cikkben említetthatárid őlejártát követ őhat hónapon belül mutatja be, a
támogatás összegét 30 %-kal csökkenteni kell.
Ha a feldolgozó hat hónappal a fenti határid őlejárta
után mutatja be az okmányokat, akkor támogatás nemfizethet ő.
(2) Ha valamely ellen őrzés során kiderül, hogy a felhasz-
náló nem tett eleget a 7. cikk (2) és (3) bekezdésében emlí-tett kötelezettségvállalásoknak, a feldolgozótól vissza kellkövetelni a támogatást. Ha a felhasználó székhelye a feldol-gozóétól eltér őtagállamban van, az érintett tagállamnak a
kötelezettségvállalás megszegésér ől haladéktalanul értesí-
tenie kell a feldolgozó székhelye szerinti tagállamot.
(3) A vis maior eseteit kivéve, ha megállapításra kerül,
hogy a feldolgozók nem tettek eleget – a támogatásikérelem tárgyát képez őalapanyagok sz őlőlévé való feldol-
gozására vonatkozó kötelezettségük kivételével – az ebben
a fejezetben rögzített kötelezettségeiknek, a támogatástcsökkenteni kell. E csökkentés mértékét az érintett tagál-lamnak kell meghatároznia.
(4) Ha a ténylegesen felhasznált alapanyag mennyisége
az el őlegfizetés tárgyát képez őmennyiség 95 % és 99,9 %
között van, akkor a borászati év során fel nem dolgozottmennyiség után a 11. cikkben említett biztosíték elvész.
Avis maior eseteit kivéve, ha a ténylegesen felhasznált alap-
anyag mennyisége az el őlegfizetés tárgyát képez ő
mennyiség kevesebb mint 95 %-a, akkor a biztosíték teljes
egészében elvész.03/38. kötet 377 Az Európai Unió Hivatalos Lapja HU
(5) Vis maior esetén a tagállam illetékes hatósága hatá-
rozza meg, hogy a felhozott okok alapján milyen intézke-déseket tart megfelel őnek, és err ől tájékoztatja a Bizott-
ságot.
(*) HL L 10., 2002.1.12., 58. o.
(**) HL L 316., 2000.12.15., 16. o.”
2. A 13. cikk (2) bekezdésének helyébe a következ őszöveg-
rész lép:
„(2) Az (1) bekezdésben felsorolt termékek potenciális
alkoholtartalmát úgy kell megállapítani, hogy az558/93/EK bizottsági rendelet (*) mellékletében megállapí-
tott módszerrel összhangban használt refraktométeren
20 °C-on leolvasott értékekre az e rendelet I. mellékletébentalálható megfelelési táblázat értékeit kell alkalmazni.
Az illetékes hatóságok által végzett ellen őrzéseknél 0,2-es
tűréshatár engedhet őmeg.
(*) HL L 58., 1993.3.11., 50. o.”
3. A 14. cikk a következ őharmadik bekezdéssel egészül ki:
„A tagállamok azonban rendelkezhetnek az alkoholtar-
talom növelésére irányuló m űveletek egy-egy részére
vonatkozó több támogatási kérelem benyújtásának lehet ő-
ségér ől is.”
4. A rendelet a következ ő14a. cikkel egészül ki:
„14a. cikk
Ellen őrzések
(1) A tagállamok illetékes hatóságai megteszik a szük-
séges intézkedéseket, hogy megbizonyosodjanak az alko-holtartalom növelésére használt termékek azonosítása ésmennyiségük igazolása érdekében szükséges ellen őrzések
elvégzésér ől, valamint az 1439/1999/EK rendelet V.
melléklete C. és D. pontjának teljesítésér ől.
(2) A termel ők az (1) bekezdésben említett ellen őrzé-
sekhez kötelesek bármikor hozzájárulni.”
5. A 16. cikk helyébe a következ őrendelkezés lép:
„16. cikk
A támogatás kifizetése
Az illetékes hatóságnak legkés őbb a folyó borászati év
végét követ őaugusztus 31-én ki kell fizetnie a támogatást.”
6. A 29. cikk (1) bekezdése c) pontjának helyébe a következ ő
rendelkezés lép:
„c) az 558/93/EGK rendelet mellékletében említett mód-
szerrel összhangban használt refraktométeren 20 °C-oshőmérsékleten leolvasott eredmény. Sz őlőmustnál
0,5-es, s űrített sz őlőmustnál és finomított sz őlőmust-
sűrítménynél pedig 1-es t űréshatár engedhet őmeg.”
7. A 34. cikk (2) bekezdésének helyébe a következ őrendel-
kezés lép:
„(2) A (6) bekezdés sérelme nélkül a szerz ődés tárgyát
képez őtermékek csak olyan borászati kezeléseknek és eljá-
rásoknak vethet ők alá, amelyek tartósításukhoz szüksé-gesek. A térfogat változása a bor esetében nem haladhatja
meg a szerz ődésben szerepl őtérfogat 2 %-át, sz őlőmust,
sű
rített sz őlőmust és finomított sz őlőmust-s űrítmény
esetében a 3 %-át. Ha tartálycsere történt, 3 %-os, illetve4 %-os módosítás engedélyezett”.
8. A rendelet a következ ő35a. cikkel egészül ki:
„35a. cikkEllen őrzések
(1) A tagállamok illetékes hatóságai megteszik a szük-
séges intézkedéseket, hogy megbizonyosodjanak a szer-
ződés tárgyát képez őtermékek azonosítása és mennyi-
ségük igazolása érdekében szükséges ellen őrzések elvégzé-
séről, valamint a 34. cikk teljesítésér ől.
(2) A termel ők az (1) bekezdésben említett ellen őrzé-
sekhez kötelesek bármikor hozzájárulni.”
9. A 37. cikk helyébe a következ őrendelkezések lépnek:
„37. cikkA támogatás kifizetése(1) Az illetékes hatóságnak legkés őbb a raktározási
szerz ődés lejártát követ őhárom hónapon belül ki kell
fizetnie a támogatást.
(2) Olyan esetekben, amikor a szerz ődés a 33. vagy a
35. cikkel összhangban sz űnt meg, a fizetend őtámogatás a
szerz ődés tényleges id őtartamával lesz arányos. Az illetékes
hatóságnak legkés őbb a szerz ődés megszüntetése után
három hónapon belül ki kell fizetnie a támogatást.”
10. A 38. cikk helyébe a következ őrendelkezés lép:
„38. cikkElőlegfizetések
(1) A termel őke l őleg kifizetését kérhetik, amennyiben
az el őleg összegének 120 %-át kitev őbiztosítékot helyeztek
letétbe az intervenciós hivatalnál. A 32. cikk sérelme nélkülaz el őleg összegét a 25. cikkben említettek szerint a szóban
forgó termékre es őtámogatás alapján kell kiszámítani.
(2) Az illetékes hatóságnak a biztosíték letétbehelyezé-
séről szóló igazolás bemutatásától számított három
hónapon belül ki kell fizetni az el őleget.
(3) Amint az illetékes hatóság kifizeti a támogatást, az
(1) bekezdésben említett biztosíték felszabadul.
Ha a támogatásra való jogosultság a 36. cikk (1) bekezdé-
sének a) pontjával összhangban elveszik, elvész az egészbiztosíték.
Ha a 36. cikk (1) bekezdése a) pontjának alkalmazása
kisebb támogatási összeget eredményez, mint a már kifize-tett összeg, a biztosítékot csökkenteni kell a jogos támoga-táson felül kifizetett összeg 120 %-ával. Az ily módon
csökkentett biztosítékokat legkés őbb a szerz ődés lejártát
követ őhárom hónapon belül fel kell szabadítani.03/38. kötet 378 Az Európai Unió Hivatalos Lapja HU
A tagállamok a 29. cikk (5) bekezdésének i) pontjában
előírt záradék alkalmazásakor megteszik a szükséges kiiga-
zításokat.”
11. A 43. cikk harmadik bekezdésének helyébe a következ ő
rendelkezés lép:
„Az e cím alatt említett lepárlási m űveletek végrehajtása
keretében a tagállamok minden szükséges lépéstmegtesznek, hogy biztosítsák a második albekezdésben
említett kötelezettségek teljesítését.”
12. A 45. cikk a következ őképpen módosul:
a) Az (1) bekezdés a következ őmásodik albekezdéssel
egészül ki:
„A tagállamok el őírhatják, hogy e szállításnak az els ő
albekezdésben említett id őpont el őtt meg kell tör-
ténnie.”
b) A (2) bekezdést el kell hagyni.
13. A 46. cikk (3) bekezdése a) pontja ii. alpontjának helyébe a
következ őrendelkezés lép:
„ii. a C sz őlőterm őövezetben: két liter tisztaszesz/100 kg,
tényleges vagy potenciális alkoholtartalomra, ha azérintett közigazgatási egységben a sz őlőfajta-osztá-
lyozásban borsz őlőfajtától eltér őfajtaként besorolt
szőlőfajtákból nyerik; 2,8 liter tisztaszesz/100 kg,
tényleges vagy potenciális alkoholtartalomra, ha azérintett közigazgatási egységben a sz őlőfajta-osztá-
lyozásban kizárólag borsz őlő-fajtaként besorolt
fajtákból nyerik;”.
14. A 48. cikk helyébe a következ őrendelkezés lép:
„48. cikkA lepárlóknak fizetend őtámogatás
(1) Az 1439/1999/EK rendelet 27. cikke (11) bekezdé-
sének a) pontjában említett, a lepárolt termékekért a lepár-lóknak fizetend őtámogatást a következ őképpen kell
megállapítani alkoholtérfogat-százalékonként és a lepárlássorán nyert termék-hektoliterenként:
a) semleges alkohol esetében:
– törkölyb ől nyert: 0,8453 euró,
– borból és borsepr őből nyert: 0,4106 euró;
b) törkölyb ől lepárolt szeszesitalok, valamint törkölyb ől
nyert párlatok és nyers alkohol esetében, amelyek alko-holtartalma legalább 52 térfogatszázalék: 0,3985 euró;
c) bor alapú szeszesitalok és borból és borsepr őb
ől nyert
nyers alkohol esetében: 0,2777 euró.
Ha a lepárló igazolja, hogy a törköly lepárlásából nyert
párlatot vagy nyers alkoholt nem törkölyb ől lepárolt
szeszesitalként használták fel, további 0,3139 euró/térfogat %/hl összeg fizetend ő.
(2) Nem jár támogatás a lepárlásra beszállított bor azon
mennyisége után, amely 2 %-kal nagyobb mértékben
haladja meg a 45. cikkben el őírt termel ői kötelezettséget.”15. A 49. cikk a következ őképpen módosul:
a) a (2) bekezdés helyébe a következ őrendelkezés lép:
„(2) Azoknak a termel őknek, akik a szóban forgó
borászati évben saját telephelyükön legfeljebb 25 hekto-liter bort vagy mustot állítanak el ő, nem kell beszállíta-
niuk semmilyen mennyiséget.”
b) a cikk a következ ő(4) bekezdéssel egészül ki:
„(4) Az 1493/1999/EK rendelet 27. cikkének (8)
bekezdése értelmében a tagállamok területük egészére
vagy annak egy részére nézve elrendelhetik, hogy azoka termel ők, akik nem lépnek túl egy meghatározandó
termelési szintet, és azt saját telephelyükön magukállítják el ő, felmentést kapjanak azon kötelezettségük
alól, hogy a fenti cikk (3) és (6) bekezdésében említett
melléktermékeket be kelljen szállítaniuk, ha felügyelet
mellett ezeket a termékeket kivonják. Ez a termelésiszint azonban nem haladhatja meg a 80 hl bort vagymustot.”
16. Az 58. cikk els őbekezdésének helyébe a következ őrendel-
kezés lép:
„A 45. és 54. cikkben említett kötelezettségek valamelyike
alá es őtermel ők, akik a kötelezettségüknek megfelel ő
termékmennyiségnek legalább 90 %-át a folyó borászati évjúlius 15-éig beszállították, felmentést kaphatnak a fennma-radó mennyiség beszállítása alól az illetékes nemzeti
hatóság által rögzítend őidőpontig, amely azonban nem
lehet kés őbb, mint a következ őborászati év július 31-e.”
17. A 60. cikk a következ őképpen módosul:
a) az (5) bekezdés a következ őmásodik albekezdéssel
egészül ki:
„Az 1439/1999/EK rendelet 28. cikkében említett
lepárlás esetében, amennyiben a tagállam az 55. cikk(2) bekezdésében el őírtak szerint a hektáronkénti
hozam alapján differenciálja a felvásárlási árat, az els ő
albekezdésben említett id őszak hét hónap lesz.”
b) a (6) bekezdést el kell hagyni.
18. A 62. cikk a következ őképpen módosul:
a) a (2) bekezdés helyébe az alábbi rendelkezések lépnek:
„(2) Az illetékes hatóság által a lepárló részére a
beszállított termék után fizetend őárat térfogat %/hl-ben
kell rögzíteni az alábbiak szerint:
a) az 1439/1999/EK rendelet 27. cikke alapján végzett
lepárlásnál:
– törkölyb ől nyert nyers alkohol esetében: 1,872
euró,
– borból és borsepr
őből nyert nyers alkohol
esetében: 1,437 euró;
b) az 1439/1999/EK rendelet 28. cikke alapján végzett
lepárlásnál:
– borból nyert nyers alkohol esetében: 1,799 euró.
Ha az alkoholt azon a telephelyen tárolják, ahol azt
előállították, a fenti árakat az alkohol hektolitereként
0,5 euróval csökkenteni kell.”
b) a (3) bekezdést el kell hagyni.03/38. kötet 379 Az Európai Unió Hivatalos Lapja HU
19. A 67. cikk (1) bekezdése az alábbi harmadik bekezdéssel
egészül ki:
„Az intervenciós hivatal által az 1439/1999/EK rendelet
30. cikkében említett lepárlás után a lepárlók részére fize-tend őelőlegnek meg kell egyeznie a második albekez-
désben foglalt támogatás összegével.”
20. A 73. cikk (2) bekezdését el kell hagyni.21. A 74. cikk a következ őképpen módosul:
a) a (4) bekezdés helyébe a következ őrendelkezés lép:
„(4) Az intervenciós hivatal a lepárlónak fizetend ő
támogatással, illetve el őleggel megegyez őösszeg teljes
egészét vagy egy részét visszafizetteti a termel ővel
abban az esetben, ha a termel őnem teljesíti az adott
lepárlási m űveletre vonatkozó közösségi szabályokban
megállapított követelményeket a következ őokok vala-
melyike miatt:
a) a megadott id őn belül elmulasztja bemutatni a
szüretelési, termelési vagy készletjelentést;
b) a bemutatott szüretelési, termelési vagy készletjelen-
tést a tagállam illetékes hatósága hiányosnak vagypontatlannak találja, és a hiányzó vagy helytelen
adatok az érintett intézkedés alkalmazásához elen-
gedhetetlenek;
c) nem teljesíti az 1439/1999/EK rendelet 37. cikkében
megállapított kötelezettségeket, továbbá a szabály-sértést azután fedezték fel, illetve arról a lepárlótazután értesítették, hogy a minimális árat korábbijelentések alapján már kifizették.
Az els őalbekezdés a) pontjában ismertetett esetben a
visszafizetend őösszeg nagyságát az 1282/2001/EK
bizottsági rendelet (*) 12. cikkében megállapított szabá-lyokkal összhangban kell meghatározni.
Az els őalbekezdés b) pontjában ismertetett esetben a
visszafizetend őösszeg nagyságát az 1282/2001/EK
bizottsági rendelet 13. cikkében megállapított szabá-lyokkal összhangban kell meghatározni.
Az els őalbekezdés c) pontjában ismertetett esetben a
visszafizetend őösszeg a lepárlónak kifizetett teljes
támogatás vagy el őleg összegével egyezik meg.
(*) HL L 176., 2001.6.29., 14. o.”
b) a fenti cikk a következ ő(5) bekezdéssel egészül ki:
„(5) Ha bebizonyosodik, hogy a lepárló a 65. cikk
(7) bekezdésben megállapított határid őlejártáig nem
fizette ki a termel őnek a vételárat, az intervenciós hiva-
talnak az adott borászati évet követ őjúnius 1-jéig –
adott esetben a termel őtagállama intervenciós hivata-
lának közvetítésével – a támogatással vagy az el őleggel
azonos összeget kell fizetnie a termel őrészére. Ez
esetben a lepárlót támogatás vagy el őleg nem illeti
meg.”
22. A 86. cikk helyébe a következ őrendelkezés lép:
„86. cikkPályázati eljárások kiírásaA Bizottság az 1493/1999/EK rendelet 75. cikkében
megállapított eljárással összhangban eljárva, negyedéventeegyes harmadik országokba történ őexportra pályázati
felhívást vagy felhívásokat tehet közzé kizárólag az üzem-anyag-ágazatban való végs őfelhasználásra. Az érintett
alkoholt valamely harmadik országba kell bevinni és ott
dehidratálni, kizárólag harmadik ország üzemanyag-ágaza-tában való végs őfelhasználás céljából.”
23. A 91. cikk a következ őképpen módosul:
a) a (7) bekezdés harmadik albekezdésének helyébe a
következ őrendelkezés lép:
„A kitárolási utalványon rögzíteni kell azt az id őpontot,
ameddig az alkoholt ténylegesen el kell szállítani azérintett intervenciós hivatal raktárából. Az kitárolásrarendelkezésre álló id őtartam nem lehet hosszabb a kitá-
rolási utalvány kiállításának napjától számított nyolc
napnál. Ahol azonban a kitárolási utalvány több mint25 000 hl-re vonatkozik, a határid őnyolc napnál
hosszabb is lehet, de legfeljebb 15 nap.”
b) a (10) bekezdés helyébe a következ őrendelkezés lép:
„(10) Az 1493/1999/EK rendelet 75. cikkében
megállapított eljárással összhangban a pályázati felhívásközzétételekor rögzített határid őig az alkoholt tényle-
gesen el kell szállítani valamennyi érintett intervencióshivatal raktárából.”
24. A 93. cikk (6) bekezdésének helyébe a következ őrendel-
kezés lép:
„(6) Az 1493/1999/EK rendelet 75. cikkében megállapí-
tott eljárással összhangban a nyilvános árverés meghirdeté-sekor rögzített határid őig az alkoholt ténylegesen el kell
szállítani valamennyi érintett intervenciós hivatal raktá-
rából.”
25. A 95. cikk (3) bekezdését el kell hagyni.26. A 101. cikk a következ ő(4) bekezdéssel egészül ki:
„(4) Az (1) bekezdés sérelme nélkül, amikor az alkoholt
kizárólag a motorüzemanyag-ágazatban való végs őfelhasz-
nálás céljára harmadik országokba exportálják, a ténylegesfelhasználás ellen őrzését addig kell végezni, amíg az alko-
holt a rendeltetési országban denaturáló szerrel össze nemkeverik.
Ha az alkoholt a Közösségben bio-etanolként való felhasz-
nálás céljából értékesítik, ezeket az ellen őrzéseket addig
kell végezni, amíg az alkoholt be nem szállítják egy bio-etanolt felhasználó olajvállalatba vagy egy, a 92. cikkbenmeghatározottak szerint engedéllyel rendelkez őcéghez,
ahol az alkoholnak az engedéllyel rendelkez őcéghez való
beérkezése pillanatától garantált a harmadik albekezdésben
említett felügyelet.
Az els őés második albekezdésekben ismertetett esetekben
az alkoholnak olyan hivatalos szerv felügyelete alatt kellmaradnia, amely az alkohol üzemanyag-ágazatban való
felhasználását olyan speciális adószabályok alapján garan-
tálja, amelyek ezt a végs őfelhasználást írják el ő.”03/38. kötet 380 Az Európai Unió Hivatalos Lapja HU
27. A IV. cím a következ ő102a. cikkel egészül ki:
„102a. cikk
Eltérés a fizetési határid őktől
Az e rendelet értelmében a tagállamok illetékes hatóságai
részére megadott fizetési határid őket szabályzó rendelke-
zések alóli kivételként, ha ennél a hatóságnál indokoltan
kétségek merülnek fel a kedvezményezett támogatásra való
jogosultsága tekintetében, akkor a hatóságnak el kellvégeznie a szükséges ellen őrzéseket, a kifizetést pedig
addig nem teljesítheti, amíg a támogatásra való jogosultságelismerést nem nyer.”
28. A 103. cikk helyébe a következ őrendelkezés lép:
„103. cikkA Bizottság értesítése
(1) Az 1439/1999/EK rendelet III. címének I. fejezete
szerint a bor és must magántárolásához nyújtott támogatás
esetében a tagállamoknak jelenteniük kell:
a) legkés őbb a szerz ődések megkötését követ őborászati
év december 31-éig a szerz ődés érvényességi ideje alatti
sűrített sz őlőmusttá vagy finomított sz őlőmust-
sűrítménnyé feldolgozott sz őlőmust mennyiségét, vala-
mint az így nyert mennyiségeket;
b) legkés őbb a folyó borászati év március 5-ig a február
16-án szerz ődés alatt álló termékmennyiségeket;
(2) Az 1439/1999/EK rendelet 27., 28. és 30. cikke
szerinti lepárlás esetében a tagállamoknak október,december, február, április, június és augusztus végén jelen-
teniük kell:
a) az el őzőkét hónapban lepárolt bor, borsepr őés szesze-
zett bor mennyiségét;
b) a borból lepárolt alkohol mennyiségét semleges alko-
holra, nyersalkoholra és párlatra lebontva,
–a z e l őzőidőszakban el őállított mennyiségeket,
– az intervenciós hivatalok által az el őzőidőszakban
átvett mennyiségeket,
–a ze l őzőidőszakban az intervenciós hivatalok által
értékesített mennyiségeket, ennek az exportált száza-lékát, illetve az eladási árakat,
–a z e l ő
zőidőszak végén az intervenciós hivatalok
birtokában lév őmennyiségeket.
(3) Az intervenciós hivatalok által átvett alkoholnak az
1439/1999/EK rendelet 31. cikke alapján történ őértékesí-
tésére vonatkozóan a tagállamoknak minden hónap végén
jelenteniük kell:
a) az el őzőhónapban pályázati eljárás alapján ténylegesen
elszállított alkohol mennyiségét;
b) az el őzőhónapban nyílvános árverést követ ően tényle-
gesen elszállított alkohol mennyiségét.(4) Az 1493/1999/EK rendelet 29. cikke szerinti
lepárlás esetében a tagállamoknak minden hónap végénjelenteniük kell:
a) az el őzőhónapban lepárolt bor mennyiségét;
b) az el őzőhónapban másodlagos támogatásra jogosult
alkohol mennyiségét.
(5) Az 1439/1999/EK rendelet 34. cikkében foglaltak
szerint a s űrített sz őlőmust és finomított sz őlőmust-
sűrítmény utáni támogatások esetében a tagállamoknak
legkés őbb a folyó borászati évet követ őborászati év
december 31-ig jelenteniük kell:
a) a támogatásban részesült termel ők számát;
b) az alkoholtartalom-növeléssel készített borok mennyi-
ségét;
c) az alkoholtartalom-növeléshez felhasznált s űrített
szőlőmust és finomított sz őlőmust-s űrítmény mennyi-
ségét hektoliterenkénti térfogatban számított potenciálisalkoholtartalom-fokban kifejezve, illetve bortermel ő
övezetek szerinti bontásban.
(6) A sz őlőlé és a sz őlőléből készült egyéb étkezési célú
termékek el őállítása utáni, az 1439/1999/EK rendelet 35.
cikke (1) bekezdésének a) pontja szerinti támogatások
esetében a tagállamoknak az el ő
zőborászati évre vonatko-
zóan legkés őbb április 30-ig jelenteniük kell:
a) a támogatási kérelmekben foglalt nyersanyagok mennyi-
ségét típusok szerinti bontásban;
b) a támogatásban részesített nyersanyagok mennyiségét
típusonkénti bontásban.
(7) Az Egyesült Királyságban és Írországban gyártott
egyes termékek utáni, az 1439/1999/EK rendelet 35. cikke(1) bekezdésének b) és c) pontja szerinti támogatás
esetében a tagállamoknak az el őzőborászati évre vonatko-
zóan legkés őbb április 30-ig jelenteniük kell:
a) a támogatási kérelmekben foglalt sz őlőmust és s űrített
szőlőmust mennyiségét származási sz őlőterm őövezetek
szerinti bontásban;
b) a támogatásban részesített sz őlőmust és s űrített
szőlőmust mennyiségét, származási sz őlőterm ő
övezetek szerinti bontásban;
c) a feldolgozók és a piaci szerepl ők által a sz őlőmustért
és a s űrített sz őlőmustért kifizetett árakat.
(8) A tagállamoknak jelenteniük kell:
a) az el őzőborászati évre vonatkozóan legkés őbb április
30-ig azokat az eseteket, amikor a lepárlók és a lepár-lási célú szeszezett borok készít ői nem teljesítették köte-
lezettségeiket, valamint az ennek következtében hozottintézkedéseket;
b) minden negyedév vége el őtt 10 nappal azokat az intéz-
kedéseket, amelyeket vis maior ra hivatkozó kérelmekre
válaszul hoztak, valamint az illetékes hatóságok által
erre vonatkozóan az e rendelet hatálya alá tartozó
esetekben megtett lépéseket.”03/38. kötet 381 Az Európai Unió Hivatalos Lapja HU
29. Az I. melléklet címe helyébe a következ őcím lép:
„Megfelelési táblázat a potenciális alkoholtartalom, vala-
mint az 558/93/EGK rendelet mellékletében megállapítottmódszerrel összhangban használt refraktométeren20 °C-on leolvasott értékek között.”
30. A IV. melléklet helyébe az e rendelet mellékletében
szerepl őszöveg lép.2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetése
napján lép hatályba.
Az 1. cikk (7), (16), (19), (20), (21) és (29) bekezdését 2000.
augusztus 1-jét ől kell alkalmazni.
Az 1. cikk (1), (2), (3), (4), (5), (6), (8), (9), (10), (11), (12), (13),
(14), (15), (17), (18), (27) és (28) bekezdését 2003. augusztus
1-jét ől kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelez őés közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2003. április 2-án.
a Bizottság részér ől
Franz FISCHLER
a Bizottság tagja03/38. kötet 382 Az Európai Unió Hivatalos Lapja HU
MELLÉKLET
„IV. MELLÉKLET
A SEMLEGES ALKOHOL KÖZÖSSÉGI ANALITIKAI MÓDSZERE
I. ÁLTALÁNOS RÉSZ
E melléklet alkalmazásában:
a) a megismételhet őségi határ az az érték, amely alá nagy valószín űséggel az azonos körülmények között (ugyanaz
a gazdasági szerepl ő, ugyanazon berendezés, ugyanazon laboratórium, és rövid id őköz) végzett mérésekb ől szár-
mazó két egyedi vizsgálati eredmény közötti különbség abszolút értéke esik;
b) a reprodukálhatósági határ az az érték, amely alá nagy valószín űséggel a különböz őkörülmények között (más
gazdasági szerepl ő, más berendezés és/vagy más laboratórium és/vagy más id őpont) nyert két egyedi eredmény
közötti különbség abszolút értéke esik.
Az „egyedi vizsgálati eredmény” valamely egyedi mintán egyszer teljes egészében alkalmazott szabvány vizsgálati
módszer eredményeként kapott érték. Egyéb megállapítás hiányában a valószín űséget 95 százalékosnak kell tekin-
teni.
II. MÓDSZEREK
Bevezetés
1. A MINTA EL ŐKÉSZÍTÉSE AZ ANALÍZISHEZ
1.1. Általános rész
Az analízisre szánt laboratóriumi minta mennyisége általában 1,5 l, kivéve, ha egy speciális meghatáro-
záshoz nagyobb mennyiség szükséges.
1.2. A minta el őkészítése
Az analízis el őtt a mintát homogenizálni kell.
1.3. Állagmeg őrzés
Az el őkészített mintát mindig légmentesen és nedvesség-mentesen lezárt edényben kell tartani, és úgy kell
tárolni, hogy megromlását megel őzzük; különösen a parafa, m űanyag és gumidugóknak nem szabad közvet-
lenül érintkezésbe kerülniük az alkohollal, a viaszdugók használata pedig kifejezetten tilos.
2. REAGENSEK
2.1. Víz2.1.1. Minden olyan esetben, amikor oldás, hígítás vagy mosás céljából vizet említenek, desztillált vizet vagy azzal
legalább egyenérték űtisztaságú ásványmentesített vizet kell használni.
2.1.2. Minden olyan esetben, amikor egy reagens további megjelölése nélkül „oldatról” vagy „hígításról” esik szó,
vizes oldatot kell érteni.
2.2. Vegyszerek
Eltér őrendelkezés hiányában minden vegyszernek analitikai reagens tisztaságúnak kell lennie.
3. BERENDEZÉSEK
3.1 A berendezések listája
A berendezések listája csak a speciális használatra szolgáló és meghatározott leírással rendelkez őtételeket
tartalmazza.
3.2. Analitikai mérleg
Az analitikai mérleg olyan mérleget jelent, amelynek az érzékenysége 0,1 mg vagy ennél jobb.03/38. kötet 383 Az Európai Unió Hivatalos Lapja HU
4. AZ EREDMÉNYEK KIFEJEZÉSE
4.1. Eredmények
Az analízisjelentésben közölt eredmény legalább két megfelel őmegismételhet őséget (r) mutató meghatáro-
zásból nyert érték átlaga.
4.2. Az eredmények kiszámítása
Eltér őrendelkezés hiányában az eredményeket g per 100 térfogat %-os etanol hl-re kell számítani.
4.3. Az értékes számjegyek száma
Az eredmény nem tartalmazhat több értékes számjegyet, mint amennyit az alkalmazott analízismódszer
pontossága indokol.
1. módszer: Az alkoholtartalom meghatározása
A térfogatban mért alkoholtartalmat a meglév őnemzeti rendelkezésekkel összhangban, vagy pedig vita esetén a
szeszfokmér őkre és az alkohol-s űrűségmér őkre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítésér ől szóló, 1976. július
27-i 76/765/EGK tanácsi irányelvben (1) meghatározott szeszfokmér ők vagy alkohol-s űrűségmér ők segítségével kell
meghatározni.
Az alkoholtartalmat térfogatszázalékban kell kifejezni az alkoholtáblázatokról szóló tagállami jogszabályok közelíté-
séről szóló, 1976. július 27-i 76/766/EGK tanácsi irányelvben (2) foglaltak szerint.
2. módszer: A szín és/vagy tisztaság értékelése
1. CÉL ÉS ALKALMAZÁSI TERÜLET
A módszer a semleges alkohol színének és/vagy tisztaságának értékelését teszi lehet ővé.
2. MEGHATÁROZÁS
A szín és/vagy tisztaság: a megadott eljárással megállapított szín és/vagy tisztaság.
3. ELV
A szín és a tisztaság vízzel való összehasonlítással végzett vizuális értékelése fehér és fekete háttér alkalmazá-
sával.
4. BERENDEZÉS
Legalább 40 cm magas színtelen üveghengerek.
5. ELJÁRÁS
Helyezzünk két üveghengert (4.) a fehér vagy fekete háttérre, és az egyik hengert töltsük fel körülbelül
40 cm magasan a mintával, a másikat azonos magasságban vízzel.
Figyeljük meg a mintát felülr ől, vagyis a henger hossza mentén, és hasonlítsuk össze a két henger tartalmát.03/38. kötet 384 Az Európai Unió Hivatalos Lapja HU
(1) HL L 262., 1976.9.27., 143. o.
(2) HL L 262., 1976.9.27., 149. o.
6. ÉRTELMEZÉS
Értékeljük az 5. pont szerint megfigyelt minta színét és/vagy tisztaságát.
3. módszer: A permanganát tisztulási idejének meghatározása
1. CÉL ÉS ALKALMAZÁSI TERÜLET
A módszerrel a semleges alkohol permanganát-tisztulási idejét határozzuk meg.
2. MEGHATÁROZÁS
Az itt leírt módszerrel meghatározott permanganát tisztulási id őazon percek számát jelenti, amely alatt a
minta színe eléri a standard színét, miután 1 ml 1mmol/l kálium-permanganát-oldatot adtunk 10 ml
mintához.
3. ELV
Azt az id őt határozzuk meg, amely ahhoz szükséges, hogy a minta színe a kálium-permanganát hozzáadása
után megegyezzen a színstandarddal, és ezt definiáljuk permanganát-tisztulási id őként.
4. REAGENSEK
4.1. Kálium-permanganát-oldat, 1mmol/l. Közvetlenül a használat el őtt készítsük el.
4.2. A színoldat (piros)
– Mérjünk le pontosan 59,50 g CoCl2.H2O-t.
– keverjünk össze 25 ml sósavat (P20= 1,19 g/ml) és 975 ml vizet.
– egy 1 000 ml térfogatú mér őpalackban a kobalt-kloridot adjuk hozzá kevés HCl/víz-oldathoz, majd az
oldat többi részével töltsük fel a jelig 20 °C-on.
4.3. B színoldat (sárga)
– Mérjünk le pontosan 45,00 g FeCl3.6H2O-t.
– készítsünk egy oldatot 25 ml sósavból (P20= 1,19 g/ml) és 975 ml vízb ől, majd a lemért vas-kloriddal
ugyanúgy járjunk el, mint az „A” színoldatnál.
4.4. Színstandardoldat
Egy pipettával mérjünk be 13 ml „A” és 5,5 ml „B” színoldatot egy 100 ml-es mér őpalackba, és 20 °C-on
töltsük fel a jelig vízzel.
Megjegyzés:
Az „A” és „B” színoldatok sötétben 4 °C-on több hónapig tárolhatók; a színstandardot minden alkalommal
frissen kell elkészíteni.
5. BERENDEZÉS
5.1. Színtelen, átlátszó üvegb ől készült 100 ml-es Nessler-palackok 50 ml-es fokbeosztással, becsiszolt üvegdu-
góval, vagy pedig színtelen, körülbelül 20 mm átmér őjűkémcsövek.
5.2. 1, 2, 5, 10 és 50 ml-es pipetták.
5.3. H őmér ő, 50 °C-ig, 0,1 vagy 0,2 °C fokbeosztással.
5.4. Analitikai mérleg.5.5. Termosztáttal szabályozott vízfürd ő, 20 ± 0,5 °C-ra beállítva.
5.6. 100 és 1 000 ml-es mér őlombikok, becsiszolt üvegdugóval.03/38. kötet 385 Az Európai Unió Hivatalos Lapja HU
6. ELJÁRÁS
6.1. – Egy pipettával mérjünk be a mintából 10 ml-t egy kémcs őbe, vagy pedig 50 ml-t egy Nessler-cs őbe.
– helyezzük 20 °C-os vízfürd őbe,
– adjunk hozzá a használt mintamennyiségt ől függ ően 1 ml vagy 5 ml 1 mmol/l-es KMnO4-oldatot,
keverjük össze, és tegyük 20 °C-os vízfürd őbe,
– jegyezzük fel az id őt,
– egy pipettával 10 ml színstandardot mérjünk be egy ugyanolyan átmér őjűkémcs őbe, vagy pedig 50 ml
színstandardot egy Nessler-cs őbe,
– figyeljük meg a minta színének megváltozását, és fehér háttér el őtt id őnként hasonlítsuk össze a színstan-
darddal,
– jegyezzük fel azt az id őt, amikor a minta színe a színstandardéval megegyez ővé válik.
Megjegyzés:
Ügyeljünk arra, hogy a vizsgálat alatt a mintaoldatot ne érje közvetlen napfény.
7. AZ EREDMÉNYEK KIFEJEZÉSE
7.1. A kitisztulás idejét tekintjük annak az id őnek, amely ahhoz szükséges, hogy a mintát tartalmazó kémcs ő
színe megegyezzen a standard kémcs őével.
Semleges alkoholnál ennek az id őnek legalább 18 percnek kell lennie 20 °C h őmérsékleten.
7.2. Megismételhet őség
Az azonos elemz őáltal, ugyanazon a mintán, azonos körülmények között, egyidej űleg vagy gyorsan egymás-
utánban végzett két próba során mért id ők különbsége nem haladhatja meg a két percet.
8. MEGJEGYZÉSEK
8.1. A mangán-dioxid nyomai katalitikus hatásúak a reakcióra, ügyeljünk arra, hogy csak gondosan megtisztított
és csak e célra félretett pipettákat és kémcsöveket használjunk. Ezeket sósavval tisztítsuk meg, majd alaposan
öblítsük le vízzel; az üvegeszközökön nem maradhatnak barna elszínez ődések.
8.2. A híg permanganátoldat (4.1.) elkészítéséhez használt víz min őségét gondosan ellen őrizni kell; nem
fogyaszthat semennyi permanganátot. Ha a kívánt min őség nem érhet őel, forraljuk fel a desztillált vizet, és
adjunk hozzá kis mennyiség űpermanganátot, hogy egészen halvány rózsaszín elszínez ődést kapjunk. Ezt
követ ően h űtsük le, és ezt használjuk a hígításhoz.
8.3. Néhány mintánál a szín elhalványodása anélkül is bekövetkezhet, hogy az a referenciaoldat színárnyalatán
menne keresztül.
8.4. A permanganátos vizsgálatot eltorzíthatja, ha az analízisre szánt mintát nem tökéletesen tiszta, alkohollal
leöblített becsiszolt üvegdugóval, vagy pedig ón vagy alumínium foglalatú egyéb dugóval lezárt üveg-
edényben tárolták.
4. módszer: Az aldehidek meghatározása
1. CÉL ÉS ALKALMAZÁSI TERÜLET
A módszerrel a semleges alkoholban lév őaldehideket lehet meghatározni acetaldehidben kifejezve.
2. MEGHATÁROZÁS
Az aldehidtartalom: a leírt módszerrel meghatározott aldehidtartalom acetaldehidben kifejezve.03/38. kötet 386 Az Európai Unió Hivatalos Lapja HU
3. ELV
A mintának a Schiff-reagenssel történ őreakciója után keletkez őszínét összehasonlítjuk olyan standardolda-
tokkal, amelyek ismert acetaldehid-tartalmúak.
4. REAGENSEK
p-rosanilin-hidroklorid (lúgos fukszin)nátrium-szulfit vagy vízmentes nátrium-metabiszulfit
sósav, p
20= 1,19 g/ml s űrűségű
aktívszén-por1 g oldható keményít őből és 5 mg HgI
2-ből (tartósító) készült keményít őoldat, amelyet kevés hideg vízben
kell feloldani, majd összekeverni 500 ml forró vízzel, 5 percig forralni, majd hidegen lesz űrni.
jódoldat, 0,05 mol/l-es
1-amino-etanol CH3.CH(NH2)OH (MS: 61.08)
Schiff-reagens
– Egy 2 000 ml-es mér őedényben 5,0 g porított p-rosanilin-hidrokloridot oldjunk fel körülbelül 1 000 ml
forró vízben,
– szükség esetén hagyjuk a vízfürd őben, amíg teljesen fel nem oldódik,
– 30 g vízmentes nátrium-szulfitot (vagy ezzel egyenérték űmennyiség űnátrium-metabiszulfitot) oldjunk fel
körülbelül 200 ml vízben, és adjuk hozzá a hideg prosanilinoldathoz,
– hagyjuk állni körülbelül 10 percig,– adjunk hozzá 60 ml sósavat (p
20= 1,19 g/ml),
– ha az oldat színtelen – enyhe barna elszínez ődés elhanyagolható –, vízzel töltsük fel a jelig,
– szükség esetén sz űrjük át kevés aktív szénen egy összehajtott sz űrőn keresztül, hogy az oldat színtelenné
váljon.
Megjegyzések:
1. A Schiff-reagenst a felhasználása el őtt legalább 14 nappal kell elkészíteni.
2. A reagens szabad SO2-tartalmának 2,8 és 6,0 mmol/100 ml közöttinek, a pH-nak 1-nek kell lennie.
A szabad SO2meghatározása
– Egy pipettával mérjünk be 10 ml Schiff-reagenst egy 250 ml-es Erlenmeyer-lombikba,
– adjunk hozzá 200 ml vizet,– adjunk hozzá 5 ml keményít őoldatot,
– titráljuk 0,05 ml/l-es jódoldattal a keményít ő-végpontig,
ha a szabad SO
2-tartalom a megjelölt tartományon kívül esik, akkor azt:
– vagy meg kell növelni számított mennyiség űnátrium-metabiszulfittal (0,126 g Na2SO3/100 ml
reagens per mmol hiányzó SO2), vagy
– le kell csökkenteni leveg őnek a reagensen keresztül történ őátbuborékoltatásával.
A reagensben lev őszabad SO2kiszámítása
mmol szabad SO2/100 ml reagens:
¼az elfogyasztott jódoldat ð0,05 mol =lÞml-e · 3,2 · 100
64 · 10
¼az elfogyasztott jódoldat ð0,05 mol =lÞml-e
2
Fontos:
Ha a Schiff-reagens elkészítéséhez más módszert alkalmaznak, ellen őrizni kell a reagens érzékenységét,
hogy a vizsgálat alatt:
– ne legyen elszínez ődés az aldehidmentes referenciaalkohollal,
– a rózsaszín űelszínez ődésnek már 0,1 g acetaldehid per hl 100 térfogat %-os alkoholtól látszania kell.03/38. kötet 387 Az Európai Unió Hivatalos Lapja HU
3. A kereskedelmi 1-amino-etanol megtisztítása
– 5 g 1-amino-etanolt teljesen oldjunk fel körülbelül 15 ml abszolút etanolban,
– adjunk hozzá körülbelül 50 ml száraz dietil-étert (1-amino-etanol csapadékot),
– több órán át tartsuk h űtőszekrényben,
–s z űrjük le a kristályokat, és mossuk át száraz dietil-éterrel,
– egy deszikkátorban kénsav felett részleges vákuumban szárítsuk három-négy órán át.
Megjegyzés:
A megtisztított 1-amino-etanolnak fehérnek kell lennie; ha nem ilyen, ismételjük meg az átkristályosítási
eljárást.
5. BERENDEZÉS
5.1. Kolorimetrikus kémcsövek, mindegyik becsiszolt üvegdugóval ellátva, 20 ml térfogatúak.
5.2. 1, 2, 3, 4, 5 és 10 ml-es pipetták.
5.3. Termosztáttal szabályozott 20 ± 0,5 °C-os vízfürd ő.
5.4. Spektrofotométer, 50 mm pályahosszúságú küvettákkal.
6. ELJÁRÁS
6.1. El őzetes megjegyzés
Amikor ezt a módszert alkalmazzuk az aldehidtartalom meghatározására, ügyeljünk arra, hogy a minta alko-
holtartalma legalább 90,0 térfogat %-os legyen. Ha nem ennyi az alkoholtartalma, azt meg kell növelni
megfelel őmennyiség űaldehidmentes etanol hozzáadásával.
6.2. Kalibrációs görbe
– Egy analitikai mérlegen pontosan mérjünk le 1,3860 g tisztított és szárított 1-amino-etanolt.
– Helyezzük egy 1 000 ml-es mér őedénybe, és adjunk hozzá aldehidmentes etanolt, töltsük fel a jelig
20 °C-on. Az oldat 1 g/l acetaldehid-tartalmú.
– Készítsük el a hígítási sorozatot két fokozatban, hogy 10 referenciaoldatot kapjunk, 0,1-t ől 1,0 mg-ig
változó acetaldehid per 100 ml oldat tartalommal.
– Ezekre a referenciaoldatokra a 6.3. pont szerint határozzuk meg az abszorbencia-értékeket, és szerkesszük
meg a grafikont.
6.3. Az aldehidtartalom meghatározása
– Egy pipettával mérjünk be a mintából 5 ml-t egy kolorimetrikus kémcs őbe.
– Adjunk hozzá 5 ml vizet, keverjük össze, és tartsuk állandó 20 °C-os h őmérsékleten.
– Egyidej űleg készítsünk egy vakpróbát 5 ml aldehidmentes, 96 térfogat %-os etanollal, adjunk hozzá 5 ml
vizet, és tartsuk 20 °C-on.
– Ezután minden kémcs őhöz adjunk 5 ml Schiff-reagenst, zárjuk le azokat a becsiszolt üvegdugókkal, és jól
rázzuk össze.
– 20 percig tartsuk 20 °C-os vízfürd őben.
– A kémcsövek tartalmát öntsük a küvettákba.– Határozzuk meg az abszorbencia-értékeket 546 nm-en.
Megjegyzések:
1. Az aldehidszámok meghatározásához ellen őrizni kell a kalibrációs görbék helyességét a próbaoldattal
összehasonlítva; ha nem jó, újra fel kell venni a kalibrációs görbét.
2. Ügyeljünk arra, hogy a vakpróba mindig színtelen legyen.03/38. kötet 388 Az Európai Unió Hivatalos Lapja HU
7. AZ EREDMÉNYEK KIFEJEZÉSE
7.1. Képlet és számítási mód
Szerkesszünk egy olyan grafikont, amely az optikai s űrűséget ábrázolja az acetaldehid-koncentráció függvé-
nyében, és határozzuk meg a mintában lev őkoncentrációt e görbe alapján.
Az acetaldehidben kifejezett aldehidtartalmat, g/hl 100 térfogat %-os etanolban a
100 · A
T
képlet adja meg, ahol:
A = a mintaoldat acetaldehid-tartalma g/hl-ben a standard görbéhez viszonyítva történ őmeghatározás
szerint,
T = a minta térfogatban számított alkoholtartalma az 1. módszerrel meghatározva.
7.2. Megismételhet őség
Az egyidej űleg vagy rövid egymásutánban, azonos elemz őszemély által, ugyanazon a mintán, azonos körül-
mények között elvégzett két vizsgálat eredménye közötti különbség nem lehet 0,1 g aldehid per hl 100
térfogat %-os etanolnál több.
5. módszer: A magasabbrend űalkoholok meghatározása
1. CÉL ÉS ALKALMAZÁSI TERÜLET
A módszerrel a semleges alkoholban található, 2-metilpropan-1-ol-ban kifejezett alkoholok halmaza határoz-
ható meg.
2. MEGHATÁROZÁS
A magasabbrend űalkohol-tartalom: a leírt módszerrel meghatározott, 2-metilpropan-1-ol-ban kifejezett
magasabbrend űalkoholok mennyisége.
3. ELV
A magasabbrend űalkoholok és egy aromás aldehid forró híg kénsavban végbemen őreakciója (Komarowsky-
reakció) során keletkez őszínes termékek abszorbenciájának meghatározása 560 nm-en, annak a mintában
jelenlev őesetleges aldehidekkel való korrigálása, majd az azonos körülmények között 2-metilpropan-1-ol-lal
reagáltatott termékekével való összehasonlítása.
4. REAGENSEK
4.1. Szalicilaldehid-oldat, 1 tömegszázalékos. Készítése: adjunk 1 g szalicil-aldehidet 99 g 96 térfogat %-os
(kozmaolajmentes) etanolhoz.
4.2. Koncentrált kénsav, 1,84 g/m2sűrűségű.
4.3. 2-metilpropan-1-ol.4.4. Standard 2-metilpropan-1-ol-oldatok.
A 2-metilpropan-1-ol-t (4.3.) 96 térfogat %-os etanol vizes oldatával hígítsuk, hogy olyan standardoldat-soro-
zatot kapjunk, amely az oldat minden egyes hl-ében 0,1, 0,2, 0,4, 0,6 és 1,0 g 2-metilpropan-1-olt
tartalmaz.
4.5. Standard acetaldehid-oldatok.
Készítsük el a standard acetaldehid-oldatokat a 4. módszer 6.2. szakaszában leírtak szerint.
4.6. 96 térfogat %-os etanol, magasabbrend űalkoholoktól és aldehidekt ől mentes.03/38. kötet 389 Az Európai Unió Hivatalos Lapja HU
5. BERENDEZÉS
5.1. UV-VIS spektrofotométer, amely oldatok abszorbanciájának meghatározására alkalmas 560 nm-en.
5.2. Spektrofotométer-küvetták, 10, 20 és 50 mm-es pályahosszakkal.5.3. Termosztáttal szabályozott, 20 ± 0,5 °C-os vízfürd ő.
5.4. Vastag Pyrex üvegb ől készült, vagy ehhez hasonló, kolorimetrikus kémcsövek becsiszolt üvegdugóval, körül-
belül 50 ml-es térfogattal.
6. ELJÁRÁS
6.1. Aldehidtartalom
A 4. módszert alkalmazva határozzuk meg a minta acetaldehidben kifejezett aldehidtartalmát.
6.2. Kalibrációs görbe: 2-metilpropan-1-ol
Egy pipettával mérjünk be minden 2-metilpropan-1-ol standardból (4.4.) 10 ml-t 50 ml-es, becsiszolt üveg-
dugókkal ellátott üveghengerekbe. Egy pipettával mérjünk be 1 ml szalicilaldehid-oldatot (4.1.) a henge-
rekbe, majd 20 ml kénsavat (4.2.). Jól keverjük össze a hengerek tartalmát többször ide-oda rázva a henge-
reket (közben ügyeljünk arra, hogy néhányszor emeljük meg a dugót). Hagyjuk szobah őmérsékleten állni 10
percig, majd helyezzük 20 ± 0,5 °C-ra beállított vízfürd őbe (5.3.). 20 perc elteltével az oldatot öntsük a
spektrofotométer-küvettákba.
Pontosan 30 perccel a kénsav hozzáadása után határozzuk meg az oldatok abszorbanciáját 560 nm-en,
miközben a spektrofotométer referenciaküvettájában víz van.
Szerkesszük meg az abszorbancia kalibrációs görbéjét a 2-metilpropan-1-ol-koncentráció függvényében.
6.3. Kalibrációs görbe – aldehidek
Ismételjük meg a 6.2. pontban leírtakat úgy, hogy a 10 ml-es 2-metilpropan-1-ol-standardokat 10 ml-es
acetaldehid-standardokkal helyettesítjük.
Szerkesszük meg az abszorbancia kalibrációs görbéjét 560 nm-en az acetaldehid-koncentráció függvé-
nyében.
6.4. A minta meghatározása
Ismételjük meg a 6.2. pontban leírtakat, de úgy hogy a 10 ml-es 2-metilpropan-1-ol-standardokat 10 ml
mintával helyettesítjük.
Határozzuk meg a minta abszorbanciáját.
7. AZ EREDMÉNYEK KIFEJEZÉSE
7.1. Képlet és számítási mód
7.1.1. Korrigáljuk a minta abszorbanciáját, levonva a mintában lev őaldehid-koncentrációnak megfelel őabszor-
bancia értéket (amelyet a 6.3. pont szerint megszerkesztett kalibrációs görbéb ől kapunk meg).
7.1.2. A 6.2. pont szerint megszerkesztett kalibrációs görbéb ől határozzuk meg a magasabbrend űalkoholok
2-metilpropan-1-ol-ban kifejezett koncentrációját a mintában, de a korrigált abszorbanciát (7.1.1.) használva.
7.1.3. A magasabbrend űalkoholok 2-metilpropan-1-ol g per 100 térfogat %-os etanol hl-ben kifejezett koncentrá-
cióját az alábbi képlet adja meg:
A · 100
T
ahol:
A = a magasabbrend űalkoholok koncentrációja a mintában, a 7.1.2. pont szerint számítva.
T = a minta térfogatára számított alkoholtartalom, az 1. módszer szerint meghatározva.
7.2. Megismételhet őség
Az egyidej űleg vagy rövid egymásutánban, azonos elemz őszemély által, azonos mintán, azonos körülmé-
nyek között végzett két meghatározás eredménye közötti különbség nem haladhatja meg a 0,2 g per
hl 100 térfogat %-os etanolt.03/38. kötet 390 Az Európai Unió Hivatalos Lapja HU
6. módszer: Az összes savtartalom meghatározása
1. CÉL ÉS ALKALMAZÁSI TERÜLET
A módszerrel a semleges alkohol ecetsavban kifejezett összes savtartalmát lehet meghatározni.
2. MEGHATÁROZÁS
Az ecetsavban kifejezett összes savtartalom: a leírt módszer szerint meghatározott, ecetsavban kifejezett
összes savtartalom.
3. ELV
A minta gáztalanítást követ ően standard nátriumhidroxid-oldattal való titrálása, és a savtartalom ecetsavként
való kiszámítása.
4. REAGENSEK
4.1. Nátriumhidroxid-oldatok, 0,01 mol/l és 0,1 mol/l, úgy tárolva, hogy a széndioxiddal való érintkezés mini-
mális legyen.
4.2. Indigóvörös-oldat (A)
– Mérjünk le 0,2 g indigóvörös festéket,
– oldjuk fel 40 ml vízben, és etanollal töltsük fel 100 g-ra.
Fenolvörös-oldat (B)
– Mérjünk le 0,2 g fenolvörös festéket,
– oldjuk fel 6 ml 0,1 mol/l-es nátriumhidroxid-oldatban, majd egy 100 ml-es mér őedényben vízzel töltsük
fel a jelig.
5. BERENDEZÉS
5.1. Büretta vagy automata titráló.5.2. 100 ml-es pipetták.
5.3. 250 ml-es gömbfenek űlombik becsiszolt üvegdugóval.
5.4. Visszafolyó-kondenzátor becsiszolt üvegdugóval.
6. ELJÁRÁS
– Egy pipettával mérjünk be a 250 ml-es gömbfenek űlombikba 100 ml-t a mintából,
– adjunk hozzá forralóköveket, és gyorsan hevítsük forrásig a refluxkondenzátorban,
– tegyünk az A és B indikátoroldatból egy-egy cseppet a forró oldathoz,
– ezután 0,01 mol/l nátriumhidroxiddal titráljuk a zöldessárga színr ől lilára való változás els őjeléig.
7. AZ EREDMÉNYEK KIFEJEZÉSE
7.1. Képlet és számítási mód
Az ecetsavban kifejezett összes savtartalmat, g per hl 100 térfogat %-os etanolban az alábbi képlet adja meg:
V·6 0
T
ahol:
V = a semlegesítéshez szükséges 0,01 mol/l-es nátriumhidroxid ml-ek száma.
T = a mintának az 1. módszer szerint meghatározott, térfogatban kifejezett alkoholtartalma.
7.2. Megismételhet őség
Az egyidej űleg vagy rövid egymásutánban, azonos elemz őszemély által, azonos mintán, azonos körülmé-
nyek között végzett két meghatározás eredménye közötti különbség nem haladhatja meg a 0,1 g per
hl 100 térfogat %-os etanolt.03/38. kötet 391 Az Európai Unió Hivatalos Lapja HU
7. módszer: Az észterek meghatározása
1. CÉL ÉS ALKALMAZÁSI TERÜLET
Ezzel a módszerrel a semleges alkoholok etil-acetátban kifejezett észtertartalmát határozzuk meg.
2. MEGHATÁROZÁSOK
Az észtertartalom: az etil-acetátban kifejezett észtertartalom, a leírt módszerrel való meghatározás szerint.
3. ELV
Az észterek a lúgos oldatban lev őhidroxilamin-hidrokloriddal reagálva hidoxil-aminosavakat képeznek. Ezek
azután a savas oldatokban a vasionokkal színes komplexeket képeznek. Ezeknek a komplexeknek az optikai
sűrűségét mérjük meg 525 nm-en.
4. REAGENSEK
4.1. 4 mol/l-es sósav.4.2. Vasklorid-oldat, 0,37 mol/l 1 mol/l-es sósavban.4.3. 2 mol/l-es hidroxilamin-hidroklorid. H űtőszekrényben tároljuk.
4.4. 3,5 mol/l-es nátriumhidroxid-oldat.4.5. Etil-acetát standardoldatok, amelyek észtermentes, 96 térfogat %-os etanol hl-enként 0,0, 0,2, 0,4, 0,6, 0,8 és
1,0 g etil-acetátot tartalmaznak.
5. BERENDEZÉS
5.1. Spektrofotométer, 50 mm pályahosszúságú küvettákkal.
6. ELJÁRÁS
6.1. Kalibrációs görbe
– Egy analitikai mérlegen mérjünk le pontosan 1,0 g etil-acetátot,
– egy 1 000 ml-es mér őlombikba tegyünk észtermentes alkoholt, és 20 °C-on töltsük fel a jelig.
– készítsünk hígítási sorozatokat két szakaszban, hogy 100 ml oldatban 0,1–2,0 mg etil-acetátot tartalmazó
20 referenciaoldatot kapjunk,
– határozzuk meg a referenciaoldatok abszorbencia-értékeit a 6.2. ponttal összhangban, és szerkesszük meg
a diagrammot.
6.2. Az észtertartalom meghatározása
– Egy pipettával mérjünk be 10 ml mintát a becsiszolt üvegdugókkal ellátott kémcsövekbe,
– adjunk hozzá 2 ml hidroxilamin-hidroklorid-oldatot,
– egyidej űleg készítsünk el egy vakpróbát 10 ml észtermentes, 96 térfogat %-os etanol és 2 ml hidroxi-
lamin-hidroklorid-oldat felhasználásával,
– ezután minden egyes oldathoz adjunk 2 ml nátrium-hidroxidot, a kémcsöveket zárjuk le a becsiszolt
üvegdugókkal, és jól rázzuk össze.
– tartsuk 20 °C-os vízfürd őben 15 percig,
– minden egyes kémcs őbe tegyünk 2 ml sósavat, röviden rázzuk össze,
– adjunk hozzá 2 ml vasklorid-oldatot, jól keverjük össze,– a kémcsövek tartalmát öntsük a küvettákba,– Határozzuk meg az abszorbencia-értékeket 525 nm-en.03/38. kötet 392 Az Európai Unió Hivatalos Lapja HU
7. AZ EREDMÉNYEK KIFEJEZÉSE
7.1. Képlet és számítási mód
Ábrázoljuk a standardok optikai s űrűségét a koncentrációik függvényében.
Az abszorbencia-értéknek megfelel őésztertartalom (etil-acetátban kifejezve = A) a diagramról olvasható le,
és az alábbi képlettel számítható ki:
A · 100
T
és g per 100 térfogat %-os etanolban van megadva,
ahol T = a minta térfogat %-os alkoholtartalma, az 1. módszer szerint meghatározva.
7.2. Megismételhet őség
Az egyidej űleg vagy rövid egymásutánban, azonos elemz őszemély által, azonos mintán, azonos körülmé-
nyek között végzett két meghatározás eredménye közötti különbség nem haladhatja meg a 0,1 g etil-
acetátban kifejezett észter per hl 100 térfogat %-os etanolt.
8. módszer: Az illó nitrogénvegyületek meghatározása
1. CÉL ÉS ALKALMAZÁSI TERÜLET
A módszerrel a semleges alkoholban lev őilló nitrogénvegyületeket határozzuk meg, nitrogénben kifejezve.
2. MEGHATÁROZÁS
Az illónitrogénvegyület-tartalom: a nitrogénben kifejezett illónitrogénvegyület-tartalom, a leírt módszerrel
meghatározva
3. ELV
A mintából kis mennyiséget elpárologtatunk kénsav jelenlétében, majd a Conway mikrodiffúziós technikával
meghatározzuk az ammóniatartalmat.
4. REAGENSEK
4.1. 1 mol/l-es kénsav.4.2. Bórsavas indikátoroldat. Oldjunk fel 10 g bórsavat, 8 mg brómkrezol zöldet és 4 mg metilvöröst 30
térfogat %-os propan-2-ol-ban, majd 30 térfogat %-os propan-2-ol-lal töltsük fel 1 000 ml-re.
4.3. 500 g/l-es káliumhidroxid-oldat; széndioxidmentes.4.4. 0,02 mol/l-es sósav.
5. BERENDEZÉS
5.1. Párologtató edény, 50 ml minta befogadására alkalmas.5.2. Vízfürd ő.
5.3. Conway-palack szorosan záró fedéllel: leírását és a javasolt méreteket lásd az 1. ábrán.
5.4. 2–5 ml-es mikrobüretta, 0,01 ml-es fokbeosztással.
6. ELJÁRÁS
6.1. Egy pipettával mérjünk be 50 ml mintát (ha a várható nitrogéntartalom kisebb 0,2 g per hl mintánál,
vegyünk 200 ml mintát) egy üvegedénybe, adjunk hozzá 1 ml 1 mol/l-es kénsavat (4.1.), helyezzük az
edényt (5.1.) vízfürd őbe (5.2.), majd párologtassuk el, amíg körülbelül 1 ml nem marad bel őle.03/38. kötet 393 Az Európai Unió Hivatalos Lapja HU
6.2. Egy pipettával mérjünk be 1 ml bórsavas indikátoroldatot (4.2.) a Conway-palack (5.3.) bels őkamrájába, és
a párologtatás (6.1.) utáni folyadékmaradékot mossuk be a küls őkamrába. Enyhén döntsük meg a Conway-
palackot, és a lehet őleggyorsabban tegyünk körülbelül 1 ml káliumhidroxid-oldatot (4.3.) a küls őkamrába,
a küls őkamrában lev őfolyadéktól a lehet őlegnagyobb távolságra. Azonnal zárjuk le a Conway-palackot
szorosan záró, zsírral bekent kupakkal.
6.3. A küls őkamrában lév őkét oldatot keverjük össze, ügyelve arra, hogy egyik kamrából se cseppenjen folyadék
a másikba. Hagyjuk állni két órán át.
6.4. A bels őkamrában lev őammóniát egy mikrobüretta segítségével (5.4.) titráljuk 0,02 mol/l-es sósavval (4.4.)
a semlegesítésig. Az elhasznált sav mennyiségének 0,2 és 0,9 ml között kell lennie; az elhasznált sav
mennyisége V1ml.
6.5. Végezzük el a vakpróba titrálását a 6.1.–6.4. szakaszban leírtak megismétlésével, de a 6.1. szakasz szerinti
50 ml mintát helyettesítsük azonos mennyiség űvízzel. Az elhasznált sósav mennyisége V2ml.
7. AZ EREDMÉNYEK KIFEJEZÉSE
7.1. Képlet és számítási mód
Az illónitrogénvegyület-tartalmat, g per hl 100 térfogat % etanolra számítva és nitrogénben kifejezve, az
alábbi képlet adja meg:
V1–V 2 ðÞ · 2 800
E·T
ahol:
V1= a minta semlegesítéséhez elhasznált sósav mennyisége ml-ben.
V2= a vakpróba semlegesítéséhez elhasznált sósav mennyisége ml-ben.
T = a minta térfogatban megadott alkoholtartalma, az 1. módszer szerint meghatározva.E = a felhasznált minta mennyisége ml-ben.
7.2. Megismételhet őség
Az egyidej űleg vagy rövid egymásutánban, azonos elemz őszemély által, azonos mintán, azonos körülmé-
nyek között végzett két meghatározás eredménye közötti különbség nem haladhatja meg a 0,05 g per
hl 100 térfogat %-os etanolt.03/38. kötet 394 Az Európai Unió Hivatalos Lapja HU
1. ábra: Conway-palack
9. módszer: A metanol meghatározása
1. CÉL ÉS ALKALMAZÁSI TERÜLET
A módszerrel a semleges alkohol metanoltartalma határozható meg.
2. MEGHATÁROZÁS
A metanoltartalom: a leírt módszerrel meghatározott metanoltartalom.
3. ELV
A metanol-koncentrációt a mintának egy gáz-folyadékkromatográf berendezésbe történ őközvetlen befecs-
kendezésével határozzuk meg.
4. ELJÁRÁS
Minden GLC-módszer alkalmas, ha a gázkromatográfiás oszlop és az alkalmazott körülmények lehet ővé
teszik a metanol, acetaldehid, etanol és etil-acetát egyértelm űszétválasztását. A metanol etanolban való
kimutathatósági határának 2 g/hl-nél kevesebbnek kell lennie.03/38. kötet 395 Az Európai Unió Hivatalos Lapja HU
5. MEGISMÉTELHET ŐSÉG
Az egyidej űleg vagy rövid egymásutánban, azonos elemz őszemély által, azonos mintán, azonos körülmé-
nyek között végzett két meghatározás eredménye közötti különbség nem haladhatja meg a 2 g metanol per
hl 100 térfogat %-os etanolt.
10. módszer: A szárazanyag-maradék meghatározása
1. CÉL ÉS ALKALMAZÁSI TERÜLET
A módszerrel a semleges alkohol szárazanyag-maradékát lehet meghatározni.
2. DEFINÍCIÓ
A szárazanyagmaradék-tartalom: a leírt módszerrel meghatározott szárazanyag-tartalom.
3. ELV
A minta egy lemért részének 103 °C-on való szárítása, majd a maradék gravimetrikus meghatározása.
4. BERENDEZÉS
4.1. Forrásban lev ővízfürd ő.
4.2. Megfelel őméret űpárologtató edény.
4.3. Deszikkátor, frissen aktivált szilikagéllel (vagy ezzel egyenérték űdeszikkánssal) és nedvességtartalom-jelz ővel.
4.4. Analitikai mérleg.4.5. Termosztáttal szabályozott 103 ± 2 °C-os kemence.
5. ELJÁRÁS
Egy száraz párologtató edényt (4.2.) mérjünk le 0,1 mg pontossággal (m
0). Pipettával, szükség esetén több
részletben, mérjünk be az edénybe megfelel őmennyiség ű(100–250 ml) mintát (V0ml). Helyezzük a mintát
tartalmazó edényt a forrásban lev ővízfürd őbe (4.1.), és hagyjuk beszáradni. Helyezzük a 103 ± 2 °C-ra
beállított kemencébe (4.5.) 30 percre, majd mérjük le 0,1 mg pontossággal a maradékot M1) tartalmazó
edényt.
6. AZ EREDMÉNYEK KIFEJEZÉSE
6.1. Képlet és számítási mód
A szárazanyagmaradék-tartalmat g per hl 100 térfogat %-os etanolban az alábbi képlet adja meg:
M1–M 0 ðÞ ·1 0 7
V0·T
ahol:
M0= a tiszta száraz edény tömege g-ban,
M1= a beszárítás után az edény és a maradék tömege g-ban,
V0= a beszárításra levett minta térfogata, és
T = a minta térfogatban mért alkoholtartalma, az 1. módszer szerint meghatározva.
6.2. Megismételhet őség
Az egyidej űleg vagy rövid egymásutánban, azonos elemz őszemély által, azonos mintán, azonos körülmé-
nyek között végzett két meghatározás eredménye közötti különbség nem haladhatja meg a 0,5 g per
hl 100 térfogat %-os etanolt.03/38. kötet 396 Az Európai Unió Hivatalos Lapja HU
11. módszer: Furfurolmentességi határértékpróba
1. CÉL ÉS ALKALMAZÁSI TERÜLET
A módszerrel a semleges alkoholban lev őfurfurolt lehet kimutatni.
2. MEGHATÁROZÁS
A furfurol-koncentráció határértékének kimutatása: a határértékpróba eredménye a leírt módszerrel meghatá-
rozva.
3. ELV
Az alkoholmintát anilinnel és jégecettel keverjük össze. A furfurol jelenlétét lazacrózsaszín űelszínez ődés
jelzi, amely 20 percnyi keverés alatt jelenik meg az oldatban.
4. REAGENSEK
4.1. Frissen desztillált anilin.
4.2. Tömény ecetsav.
5. BERENDEZÉS
Becsiszolt üvegdugóval ellátott kémcsövek.
6. ELJÁRÁS
10 ml mintát mérjünk be pipettával egy kémcs őbe (5.); adjunk hozzá 0,5 ml anilint és 2 ml jégecetet.
Rázzuk össze a kémcsövet, amíg tartalma össze nem keveredik.
7. AZ EREDMÉNYEK KIFEJEZÉSE
7.1. A határértékpróba értelmezése
Ha a kémcs őben a lazacrózsaszín űelszínez ődés 20 percen belül kialakul, a próba pozitív, és a minta furfu-
rolt tartalmaz.
7.2. Megjegyzés
Az egyidej űleg vagy rövid egymásutánban, azonos elemz őszemély által, azonos mintán, azonos körülmé-
nyek között végzett két határértékpróba eredményének azonosnak kell lennie.
12. módszer: UV-teszt
1. CÉL
Ez a módszer a semleges alkohol optikai áttetsz őségét határozza meg.
2. ELV
A minta optikai áttetsz őségét a 220 és 270 nm közötti hullámhossztartományban mérik egy magas optikai
áttetszés űmeghatározott referenciaanyaghoz viszonyítva.
3. BERENDEZÉS
3.1. UV-VIS spektrofotométer
3.2. Kvarc küvetták, 10 nm pályahosszal, azonos spektrumtranszmisszióval.
4. REAGENSEK
Spektroszkópiai n-hexán.
5. ELJÁRÁS
– A tiszta küvettákat öblítsük át a mintaoldattal, majd öntsük be a mintát; szárítsuk meg a küvetták külsejét,
– a referenciaküvettát ugyanígy kezeljük n-hexánnal, majd töltsük fel,
– határozzuk meg az abszorbencia-értékeket, és szerkesszük meg a diagrammot.03/38. kötet 397 Az Európai Unió Hivatalos Lapja HU
6. AZ EREDMÉNYEK KIFEJEZÉSE
A 270, 240, 230 és 220 nm-en mért abszorbencia-értékek nem haladhatják meg a következ őszámokat:
0,02, 0,08, 0,18 és 0,3.
Az abszorbencia-görbének egyenletesnek és szabályosnak kell lennie.
13. módszer: Az etanolban lev ő14C-tartalom meghatározása
1. AZ ALKOHOL TÍPUSÁNAK MEGHATÁROZÁSÁRA SZOLGÁLÓ MÓDSZER
Az etanolban lev ő14C-tartalom meghatározása lehet ővé teszi, hogy különbséget tegyünk a fosszilis tüze-
lőanyagokból származó (szintetikus) alkoholok és a fiatal nyersanyagokból származó (fermentációs) alko-
holok között.
2. MEGHATÁROZÁS
Az etanolban lev ő14C-tartalom úgy értend ő, mint az itt leírt módszerrel meghatározott14C-tartalom.
Az atmoszférában jelenlév őtermészetes14C-tartalom (a referenciaérték), amelyet az él őnövényzet asszimiliá-
cióval abszorbeál, nem állandó érték. Ezért a referenciaértéket a legújabb vegetációs id őszakból származó
nyersanyagokból nyert etanolra kell meghatározni. Ezt az éves referenciaértéket minden évben a Közösségi
Referenciairoda és a Közös Kutatóközpont (Ispra) együttm űködésében végzett analízissel kell meghatározni.
3. ELV
A legalább 85 tömegszázalék etanolt tartalmazó alkoholminták14C-tartalmának közvetlenül a folyadékszcin-
tillációs detektorral történ őmeghatározása.
4. REAGENSEK
4.1 Toluol szcintillátor
5,0 g 2,5-difeniloxazol (PPO)
0,5 g p-bis-[4-metil-5-feniloxazol(2)]-benzol (dimetil-POPOP) 1 liter analitikai tisztaságú toluolban.A kereskedelemben készen kapható, ilyen összetétel űtoluol szcintillátorok is alkalmazhatók.
4.2.
14C-standard
n-hexadekán14C, körülbelül 1 × 106dpm/g aktivitású (körülbelül 1,67 × 106cBq/g), ahol a meghatározott
aktivitás garantált rel. pontossága ± 2 %.
4.3.14C-mentes etanol
Fosszilis eredet űnyersanyagokból nyert szintetikus alkohol, legalább 85 súly % etanollal a háttér meghatáro-
zására.
4.4. A legújabb vegetációs id őszak fiatal nyersanyagaiból kinyert alkohol, legalább 85 tömegszázalék etanollal
referenciaanyagként.
5. BERENDEZÉS
5.1. Multicsatornás folyadékszcintillációs spektrométer processzorral és automata küls őstandardizálással, vala-
mint a küls őstandard/csatorna arány kijelzésével (a szokásos konstrukció: három mér őcsatorna és két küls ő
standardcsatorna).
5.2. A spektrométerhez alkalmas alacsonykálium-számlálócsövek, polietilén betétet tartalmazó, sötét, csavaros
tetőkkel.
5.3. 10 ml-es mér őpipetták.
5.4. 10 ml-es automata adagolóberendezés.5.5. 250 ml-es gömbfenek űlombik becsiszolt üvegdugóval.03/38. kötet 398 Az Európai Unió Hivatalos Lapja HU
5.6. Alkoholdesztilláló berendezés f űtőköpennyel, pld. Micko típusú.
5.7. 50 µl-es mikroliter fecskend ő.
5.8. S űrűségmér őtölcsér, s űrűségmér ők, 25 ml-es és 50 ml-es.
5.9. Termosztát, ± 0,01 °C-os h őmérséklet-stabilitással.
5.10. Hivatalos alkoholtáblázatok az alkoholtáblázatokra vonatkozó tagállami jogszabályok közelítésér ől szóló,
1976. július 27-i tanácsi irányelvvel összhangban, amelyeket az Európai Közösségek Bizottsága adott ki
(ISBN 92-825-0146-9).
6. ELJÁRÁS
6.1. A berendezés beszabályozása
A berendezéset a gyártó utasításai szerint kell beszabályozni. A mérési körülmények akkor optimálisak, ha
az E2/B érték, azaz a min őség index, maximális értéket mutat.
E = hatékonyság
B = háttér
Csak két mér őcsatorna van optimalizálva. A harmadik teljesen nyitva van hagyva ellen őrzési célokra.
6.2. A számlálócsövek kiválasztása
A kés őbb igényeltnél nagyobb számú számlálócsövet töltsünk meg 10 ml14C-mentes szintetikus etanollal
és 10 ml toluol szcintillátorral. Mindegyiket mérjük legalább 100 percig. Az átlag számításánál figyelmen
kívül kell hagyni azokat a csöveket, amelyek háttere több mint rel. ± 1 %-kal ingadozik. Csak gyárilag új és
azonos tételb ől származó csöveket szabad használni.
6.3. A küls őstandard/csatorna arány (ESCR) meghatározása
A csatorna-beállítási eljárás alatt (6.1.) az ESCR-t a megfelel őkomputerprogram segítségével határozzuk
meg, a hatékonyság meghatározása után. Az alkalmazott küls őstandard a137cézium, amelyet a gyártó már
beépített.
6.4. A minta el őkészítése
Csak olyan mintákat lehet mérni, amelyek etanoltartalma legalább 85 súly % és nem tartalmaznak 450 nm
alatti hullámhosszakon abszorbeáló szennyez ődéseket. Alacsony észter- és aldehidmaradék-tartalom nem
jelent problémát. Az els őnéhány ml félretétele után a mintát közvetlenül a s űrűségmér őbe desztilláljuk, és a
minta alkoholtartalmát s űrűségméréssel határozzuk meg. A meghatározandó értékeket a Hivatalos Alkohol-
táblázatokból lehet kiolvasni.
7. A MINTÁK MÉRÉSE KÜLS ŐSTANDARD ALKALMAZÁSÁVAL
7.1. A 6.4. pontban leírt enyhén kioltott, körülbelül 1,8-as ESCR érték űmintákat lehet mérni az ESCR-en
keresztül, ami megadja a hatékonyság mértékét.
7.2. A mérés
A 6.4. pont alapján készített mintákból 10–10 ml-t mérjünk be a pipettával egy kiválasztott számlálócs őbe,
amelynek ellen őriztük a hátterét, majd az automata adagolóberendezés segítségével adjunk hozzá 10 ml
toluol szcintillátort. Megfelel őforgató mozdulatokkal homogenizáljuk a csövekben lév őmintákat; a folya-
déknak nem szabad megnedvesítenie a csavaros fedélen lév őpolietilén betétet. Ugyanígy készítsünk el egy
14C-mentes fosszilis etanolt tartalmazó csövet a háttér megméréséhez. A vonatkozó éves14C-érték ellen őrzé-
sére készítsünk egy másolatot a legújabb vegetációból származó új etanolból, a cs őbe bels őstandardot
keverve, lásd a 8. pontot.
A kontroll- és a háttérmintákat tegyük a mérési sorozatok kezdetére, amelyek nem tartalmazhatnak 10
mintánál többet az analízishez. A teljes mérési id őmintánként legalább 2 × 100 perc, ahol az egyes mintákat
100 perces szakaszokban mérjük, hogy a berendezések esetleges elállítódásai vagy az egyéb hibák kimutat-
hatók legyenek. (Ezért egy ciklus mintánkénti 100 perces mérési id őköznek felel meg).
A háttér- és kontrollmintákat négyhetente frissen kell elkészíteni.03/38. kötet 399 Az Európai Unió Hivatalos Lapja HU
Ez a módszer kevés id őt és anyagot igényel, és különösen a nem specializálódott laboratóriumokban
alkalmas nagyszámú minta feldolgozására.
Enyhén kioltott minták (ESCR körülbelül 1,8) esetében a hatékonyságot csak elhanyagolható mértékben befo-
lyásolja ennek az értéknek a változása. Ha a rel. változás ± 5 %-on belül marad, azonos hatékonyság
várható. Er ősebben kioltott mintáknál, mint például denaturált alkoholok esetében, a hatékonyságot kioltás-
korrekciós diagrammokkal lehet megállapítani. Ha nem áll rendelkezésre megfelel őkomputerprogram, a
bels őstandardot kell használni, és ez egyértelm űeredményt ad.
8. A MINTÁK MÉRÉSE HEXADÉN14C BELS ŐSTANDARD HASZNÁLATÁVAL
8.1. Eljárás
A kontroll- és háttérmintákat (új és fosszilis etanol), valamint az ismeretlen anyagot másodpéldányként
mérjük. A két mintából az egyiket egy nem szelektált cs őben készítjük el, és pontosan adagolt (30 µl) hexa-
dekán14C-t adunk hozzá bels őstandardként (a hozzáadott aktivitás körülbelül 26 269 dpm/gC, megköze-
lítőleg 43 782 cBq/gC). A minták másik példányának el őkészítésére és mérési idejére vonatkozóan lásd a
7.2. pontot, de a bels őstandardos minták mérési ideje körülbelül öt percre csökkenthet ő,h ae l őre 105impul-
zust állítunk be. Valamennyi háttér- és kontrollminta egy példányát használjuk a mérési sorozatokhoz; ezeket
a mérési sorozatok elejére kell tenni.
8.2. A bels őstandard és a számlálócsövek kezelése
A bels őstandarddal való mérésnél a szennyez ődések elkerülése érdekében a bels őstandardokat messze kell
tárolni és kezelni attól a területt ől, ahol az analízisre szolgáló mintákat készítjük el őés mérjük. Mérés után a
háttérre vonatkozóan ellen őrzött csöveket újra fel lehet használni. A bels őstandardot tartalmazó csavaros
fedeleket és csöveket ki kell dobni.
9. AZ EREDMÉNYEK KIFEJEZÉSE
9.1. Egy radioaktív anyag aktivitásegysége a becquerel: 1Bq = 1 bomlás/sec.
A fajlagos radioaktivitást becquerelben fejezzük ki egy gramm szénre vonatkoztatva = Bq/gC.
A gyakorlatban jobban használható eredmények érdekében az eredményeket centibecquerelben célszer űkife-
jezni = cBq/gC.
Az irodalomban használt, dpm alapú megnevezéseket és képleteket egyel őre meg lehet tartani. Ahhoz, hogy
megkapjuk a megfelel őcBq-értékeket, egyszer űen szorozzuk meg a dpm értékeket 100/60-nal.
9.2. A küls őstandarddal kapott eredmények kifejezése:
cBq=gC¼cmp pr– cmp NE/C0/C1
· 1,918 · 100
V·F·Z·6 0
9.3. A bels őstandarddal kapott eredmények kifejezése
cBq=gC ¼cpm pr– cpm NE/C0/C1
· dpm is· 1,918 · 100
cpm is– cpm pr/C0/C1
·V·F·6 0
9.4. Rövidítések
cpmpr = az átlagos mintaszámlálási ráta a teljes mérési id őalatt.
cpmNE = az átlagos háttérimpulzus-ráta ugyanígy számítva.
cpmis = a hozzáadott bels őstandard hozzáadott összege (kalibrációs radioaktivitás dpm).
dpmis = a hozzáadott bels őstandard mennyisége (kalibrációs radioaktivitás dpm).
V = a használt minták térfogata ml-ben.F = a tiszta alkoholtartalom grammokban a koncentrációjának megfelel őml-enként.
Z = az ESCR-értéknek megfelel őhatékonyság.
1,918 = az alkohol grammok száma per szén grammok.
10. A MÓDSZER MEGBÍZHATÓSÁGA
10.1. Megismételhet őség (r)
r = 0,632 cBq/g C; S
(r)= ± 0,223 cBq/g C03/38. kötet 400 Az Európai Unió Hivatalos Lapja HU
10.2. Összehasonlíthatóság (R)
R = 0,821 cBq/g C; S(R)= ± 0,290 cBq/g C.”03/38. kötet 401 Az Európai Unió Hivatalos Lapja HU