A Tanács 422/67/EGK, 5/67/Euratom rendelete

(1967. július 25.)

a Bizottság elnökének és tagjainak, valamint a Bíróság elnökének, bíráinak, főtanácsnokainak és hivatalvezetőjének járandóságairól

AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösségek egységes Tanácsának és egységes Bizottságának létrehozásáról szóló, 1965. április 8-án Brüsszelben aláírt szerződésre [1], és különösen annak 6. cikkére, valamint az Európai Közösségek kiváltságairól és mentességeiről szóló jegyzőkönyv [2] 20. és 21. cikkére,

mivel a Tanács feladata, hogy megállapítsa a Bizottság elnökének és tagjainak, valamint a Bíróság elnökének, bíráinak, főtanácsnokainak és hivatalvezetőjének illetményét, juttatásait és nyugdíját, valamint a javadalmazás helyett fizetendő juttatást,

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

1. cikk

A Bizottság tagjai és a Bíróság tagjai hivatalba lépésük napjától kezdve a hivatalból való kilépésük hónapjának utolsó napjáig alapilletményre, családi támogatásokra és egyéb juttatásokra jogosultak.

2. cikk

(1) A Bizottság tagjainak havi alapilletménye:

elnök: | 111300 BEF |

alelnök: | 100550 BEF |

a többi tag: | 89950 BEF |

(2) A Bíróság tagjainak havi alapilletménye:

elnök: | 111300 BEF |

bíró vagy főtanácsnok: | 89950 BEF |

hivatalvezető: | 80950 BEF |

3. cikk

(1) a) az alapilletmény 5 %-ának megfelelő családfői támogatás;

b) gyermektartási támogatás, amelynek összege havonta és gyermekenként 1100 BEF;

c) iskoláztatási támogatás.

(2) A "családfő" a Bizottság vagy a Bíróság olyan tagja, aki házasságban él, vagy akinek eltartásra szoruló gyermekei vannak. Amennyiben házastársa kereső tevékenységet folytat, a tag családfői pótlékra nem jogosult.

(3) Az "eltartott gyermek" a Bizottság vagy a Bíróság tagjának vagy házastársának házasságból származó, házasságon kívül született vagy örökbe fogadott gyermeke, akit ténylegesen a Bizottság vagy a Bíróság tagja tart el.

A jogosultat az alábbiak tekintetében illeti meg támogatás:

- tizennyolc év alatti gyermek;

- tizennyolc és huszonöt év közötti gyermek, ha nappali tagozatos oktatásban vagy szakképzésben vesz részt.

Ha a gyermek súlyos betegség vagy fogyatékosság folytán nem képes eltartani magát, a gyermektartási támogatás folyósítása életkortól függetlenül a betegség vagy fogyatékosság teljes időtartama alatt tart.

(4) A (3) bekezdés szerinti minden olyan eltartott gyermek után, aki valamely oktatási intézmény rendes nappali tagozatos hallgatója, a Bizottság vagy a Bíróság tagja iskoláztatási támogatásra is jogosult, amelynek mértéke azonos az általa ténylegesen viselt iskoláztatási költségekkel, de legfeljebb havi 1000 BEF.

Az e támogatás iránti jogosultság annak a hónapnak az első napján nyílik meg, amelyben a gyermek megkezdi az általános iskola látogatását, és annak a hónapnak a végén szűnik meg, amelyben a gyermek betölti huszonötödik életévét.

4. cikk

(1) A Bizottság és a Bíróság tagjai alapilletményük 15 %-ának megfelelő összegű lakhatási támogatásra jogosultak.

(2) A Bizottság tagjait az alábbi havi ruházati költségtérítés illeti meg:

elnök: | 22100 BEF |

alelnök: | 14200 BEF |

a többi tag: | 9475 BEF |

(3) A Bíróság tagjait az alábbi havi ruházati költségtérítés illeti meg:

elnök: | 22100 BEF |

bíró vagy főtanácsnok: | 9475 BEF |

hivatalvezető: | 8650 BEF |

A Bíróság tanácselnök bíráit hivatali idejük alatt továbbá havi 12625 BEF beosztási pótlék illeti meg.

5. cikk

A Bizottság és a Bíróság tagja hivatalba lépése és hivatalból távozása alkalmából az alábbi juttatásokra jogosult:

a) kéthavi alapilletménynek megfelelő letelepedési segély a hivatalba lépés, illetve egyhavi alapilletménynek megfelelő áttelepedési segély a hivatalból való távozás alkalmából;

b) a személyi ingóságok és bútorok átszállítási költségeinek térítése, ideértve a szokásos kockázatok (lopás, törési veszteségek, tűz) elleni biztosítást.

A hivatali idő megújítása esetén az e cikkben biztosított juttatások nem illetik meg az érintett személyt. E juttatásokra abban az esetben sem jogosult, ha olyan másik közösségi intézmény tagjává nevezik ki, amelynek ideiglenes székhelye ugyanabban a városban található, amelyben a nevezettnek korábbi hivatala folytán is le kellett telepednie, és amennyiben új kinevezésének időpontját megelőzően még nem telepedett át.

6. cikk

A Bizottság vagy a Bíróság tagja, akinek feladatai teljesítése során intézménye ideiglenes székhelyét el kell hagynia, az alábbi juttatásokra jogosult:

a) kirendelési díj;

b) a szállodai költségek (csupán a szobára, a szolgáltatásokra és az adókra vonatkozó költségek) térítése;

c) a távollét minden teljes napja után 750 BEF napidíj; Európán kívüli utazások esetén a juttatás 1250 BEF-re emelkedik.

7. cikk

(1) A Bizottság vagy a Bíróság hivatalból kilépő volt tagja a kilépést követő hónap első napjától kezdve három éven át havi átmeneti juttatásra jogosult, amely két évnél rövidebb szolgálati idő esetén a kilépés időpontjában őt megillető alapilletmény 40 %-ának, két évnél hosszabb, de három évnél rövidebb szolgálati idő esetén az alapilletmény 45 %-ának, egyéb esetekben pedig 50 %-ának felel meg.

(2) A jogosultság megszűnik erre a juttatásra, ha a Bizottság vagy a Bíróság volt tagja egy másik közösségi intézményben kap új hivatalt vagy elhalálozik. Új kinevezése esetén a juttatást a hivatalba lépéséig kell folyósítani; halála esetén arra a hónapra történik az utolsó kifizetés, amelyben halála bekövetkezett.

(3) Ha ez alatt a hároméves időszak alatt az érintett személy bármilyen új kereső tevékenységet kezd, a juttatásból le kell vonni azt az összeget, amellyel bruttó (azaz adózás előtti) havi javadalmazása az (1) bekezdésben meghatározott juttatással együtt meghaladja azt az adózás előtti javadalmazást, amelyben a Bizottság vagy a Bíróság tagjaként a 2. és a 3. cikk, valamint a 4. cikk (1) bekezdése alapján részesült. Az új tevékenység fejében kapott javadalmazás összegének kiszámításakor a költségtérítések kivételével a javadalmazás minden formáját figyelembe kell venni.

(4) A Bizottság vagy a Bíróság tagja, hivatali megbízatásának megszűnése napján, majd azt követően minden év január 1-jén, illetve pénzügyi helyzetének bármely változása esetén nyilatkozatot tesz az őt korábban alkalmazó intézmény elnökének a szolgáltatásaiért kapott javadalmazás minden formájáról, kivéve a költségtérítéseket.

Azokat a kiegészítő javadalmazásokat, amelyekben az egykori tag a Bizottság vagy a Bíróság tagjaként végzett munkája során jogszerűen részesült, nem kell levonni az átmeneti juttatásból.

Ezt a nyilatkozatot jóhiszeműen kell megtenni, és bizalmasan kell kezelni. A benne foglalt adatokat e rendelet céljain kívül más célra nem lehet felhasználni és harmadik személlyel nem lehet közölni.

8. cikk

(1) A Bizottság vagy a Bíróság tagjai, miután hivatalukból kiléptek, életük végéig nyugdíjra jogosultak, amely attól a naptól kezdve illeti meg őket, amelyen hatvanötödik életévüket betöltik.

(2) A nyugdíj folyósítását azonban hatvan éves koruktól is kérhetik. Ebben az esetben a nyugdíjat az alábbi együtthatók alkalmazásával kell csökkenteni:

Életkor | Együttható |

60 év | 0,64271 |

61 év | 0,69762 |

62 év | 0,75985 |

63 év | 0,82157 |

64 év | 0,90554 |

9. cikk

A nyugdíj összege a hivatalban eltöltött minden teljes év után az utolsó alapilletmény 4,5 %-a, és minden teljes hónap után ennek az összegnek a tizenketted része. A nyugdíj legnagyobb összege az utolsó alapilletmény 50 %-a.

10. cikk

A Bizottságnak vagy a Bíróságnak az a tagja, aki 100 %-osnak minősített munkaképtelenségben szenved, amely megakadályozza kötelezettségeinek teljesítésében, és aki ezért lemond, vagy akit emiatt felmentenek, a lemondás vagy felmentés időpontjától kezdve a következő ellátásokra jogosult:

a) Amennyiben munkaképtelenségét tartósnak ismerik el, a 9. cikk rendelkezéseinek megfelelően kiszámított, élete végéig járó nyugdíjra jogosult, amely nem lehet kevesebb, mint utolsó alapilletményének 25 %-a. Abban az esetben, ha a munkaképtelenség kötelezettségeinek teljesítése során szerzett fogyatékosság vagy betegség következménye, a legnagyobb nyugdíjra jogosult;

b) A Bizottság vagy a Bíróság tagja felépüléséig – átmeneti munkaképtelensége esetén, amennyiben a munkaképtelenség kötelezettségeinek teljesítése során szerzett rokkantság vagy betegség következménye – az utolsó alapilletménye 50 %-ának, más esetekben 25 %-ának megfelelő összegű nyugdíjra jogosult. Amikor a rokkantsági nyugdíj kedvezményezettje betölti a hatvanötödik életévét, vagy a rokkantsági nyugdíjat már hét éve folyósítják, azt a 9. cikk rendelkezéseinek megfelelően kiszámított, életre szóló nyugdíj váltja fel.

11. cikk

A Bizottság vagy a Bíróság tagja jogosult az Európai Közösségek tisztviselőinek személyzeti szabályzatában előírt szociális biztonsági rendszer ellátásaira, amelyek kiterjednek a betegségi ellátásra, foglalkozási megbetegedés, üzemi baleset esetén járó juttatásokra, valamint a szülési és temetési segélyre.

12. cikk

Ha a tag munkaképtelenségéért vagy haláláért harmadik személy felelős, e tagnak vagy jogutódainak az a joga, hogy törvényes eljárást kezdeményezzenek a harmadik személy ellen, a Közösséget illeti meg az e nyugdíjrendszer keretében vállalt kötelezettségeinek határain belül.

13. cikk

A 7. cikkben meghatározott átmeneti juttatásban, a 8. cikkben meghatározott nyugdíjban és a 10. cikkben meghatározott nyugdíjakban ugyanaz a személy egyidejűleg nem részesülhet. Amennyiben a Bizottság vagy a Bíróság tagja a fenti rendelkezések közül többnek is kedvezményezettje, csak azt a rendelkezést kell alkalmazni, amely a legkedvezőbb a jogosult számára.

14. cikk

Amennyiben a Bizottság vagy a Bíróság tagja hivatali ideje alatt elhalálozik, a túlélő házastárs vagy az eltartott gyermekek a halál bekövetkeztét követő harmadik hónap végéig jogosultak arra a javadalmazásra, amely a Bizottság vagy a Bíróság tagját a 2. és 3. cikk, valamint a 4. cikk (1) bekezdése alapján megillette volna.

15. cikk

(1) A Bizottság vagy a Bíróság tagjának és volt tagjának az özvegye és eltartott gyermekei, akikre halála időpontjában nyugdíjjogosultság száll, túlélő hozzátartozói nyugdíjra jogosultak.

Ez a nyugdíj annak a nyugdíjnak a százalékos része, amelyre a Bizottság vagy a Bíróság tagja vagy volt tagja a 9. cikk alapján a halála napján jogosult volt, nevezetesen:

Özvegy esetében: | 50 % |

Gyermekenként, ha az anya életben van: | 10 % |

Gyermekenként, ha sem az apa, sem az anya nem él: | 20 % |

Ha azonban a Bizottság vagy a Bíróság tagjának halála hivatali ideje alatt következik be, a túlélő hozzátartozói nyugdíjat a halál időpontjában járó alapilletmény 50 %-ának megfelelő nyugdíj alapján számítják ki. Amennyiben a Bizottság vagy a Bíróság tagja, akinek a halála a hivatali ideje alatt következik be, elérte a 9. cikkben meghatározott legnagyobb nyugdíjat, az özvegyét megillető túlélő hozzátartozói nyugdíj a halál időpontjában járó alapilletmény 30 %-ával egyenlő.

(2) E túlélő hozzátartozói nyugdíjak teljes összege nem haladhatja meg a Bizottság vagy a Bíróság tagja vagy volt tagja nyugdíjának összegét, amely kiszámításuk alapját képezte. A fizetendő legnagyobb teljes túlélő hozzátartozói nyugdíjakat adott esetben a fenti százalékoknak megfelelően kell felosztani a kedvezményezettek között.

(3) A túlélő hozzátartozói nyugdíjakat a halál időpontját követő naptári hónap első napjától kezdve kell folyósítani; a 14. cikk rendelkezéseinek alkalmazása esetén azonban a jogosultság a halál bekövetkezésének időpontját követő negyedik hónap első napjáig nem nyílik meg.

(4) A túlélő hozzátartozói nyugdíj iránti jogosultság annak a naptári hónapnak a végén szűnik meg, amelyben a jogosult személy elhalálozik. Az árvasági nyugdíj iránti jogosultság annak a hónapnak a végén szűnik meg, amelyben a gyermek betölti a huszonegyedik életévét. A jogosultságot azonban meg kell hosszabbítani arra az időszakra, amíg a gyermek szakképzésben részesül, de legfeljebb annak a hónapnak a végéig, amelyben betölti huszonötödik életévét.

A nyugdíjat tovább folyósítják az árvának, ha betegsége vagy fogyatékossága folytán képtelen magát eltartani.

(5) Ha a Bizottság vagy a Bíróság volt tagja házasságot köt, és a házassága időpontjában e rendelet alapján nyugdíjra jogosult, sem a feleség, sem a házasságból születő gyermekek nem jogosultak túlélő hozzátartozói nyugdíjra, kivéve, ha a házasságkötés legalább öt évvel megelőzi a Bizottság vagy a Bíróság volt tagjának halálát.

(6) Az özvegy túlélő hozzátartozói nyugdíj iránti jogosultsága új házasságkötésével megszűnik. Ebben az esetben az özvegy egy összegben azonnal kifizetendő átalányösszegre jogosult, amely a túlélő hozzátartozói nyugdíja éves összegének kétszeresével egyenlő.

16. cikk

A Bizottságnak vagy a Bíróságnak az a tagja, akit súlyos kötelességszegés miatt mentenek fel hivatalából, elveszíti az átmeneti juttatás és az öregségi nyugdíj iránti minden jogosultságát; ez azonban nem érinti hátrányosan jogutódjait.

17. cikk

Ha a Tanács az alapilletmény emeléséről határoz, egyidejűleg dönt a meglévő nyugdíjak mértékének megfelelő emeléséről is.

18. cikk

Az e nyugdíjrendszerben meghatározott juttatások folyósítását a Közösségek költségvetésében kell szerepeltetni. A tagállamok ezen ellátások folyósítását az ilyen kiadások finanszírozására előírt kulcsnak megfelelően közösen szavatolják.

19. cikk

(1) A 2., 3., 4., 5., 11. és 14. cikk alapján járó összegeket annak az országnak a pénznemében kell folyósítani, amelyben az intézmény ideiglenes székhelye található.

(2) A kedvezményezettek választása szerint a 7., 8., 10. és 15. cikk alapján járó összegeket annak az országnak a pénznemében kell folyósítani, amelynek az állampolgárai vagy a lakóhely szerinti országéban, illetve ahol az őket alkalmazó intézmény ideiglenes székhelye található; a választás legalább két évre irányadó.

Amennyiben sem az első, sem a második ország nem a Közösség tagállama, az összegeket annak az országnak a pénznemében kell folyósítani, ahol az őket alkalmazó intézmény ideiglenes székhelye található.

20. cikk

Ezt a rendeletet az Európai Gazdasági Közösség Bizottságának, az Európai Atomenergia-közösség Bizottságának, a Főhatóságnak vagy a Bíróságnak egykori tagjaira és eltartott családtagjaikra kell alkalmazni, akikre – e rendelet hatálybalépésének időpontjában – a 63/EGK tanácsi rendelet [3], a 14/Euratom tanácsi rendelet [4], az Euratom Miniszterek Különleges Tanácsának 1962. május 22-i határozata [5] vagy a 62/EGK, 13/Euratom tanácsi rendelet [6] rendelkezései vonatkoznak.

21. cikk

A Bizottság és a Bíróság tagjaira alkalmazni kell a Közösségek javára szóló adó alkalmazási feltételeinek és eljárásainak megállapításáról szóló rendeletet. A fenti rendelet hatálybalépéséig a 32/EGK, 12/Euratom rendeletet [7] kell alkalmazni.

22. cikk

Ezt a rendeletet 1967. július 6-tól kell alkalmazni.

A 63/EGK, 14/Euratom tanácsi rendelet, az Európai Szén- és Acélközösség Miniszterek Különleges Tanácsának 1962. május 22-i határozata és a 62/EGK, 13/Euratom tanácsi rendelet a 20. cikk kivételével hatályát veszti.

Az Európai Szén- és Acélközösség Miniszterek Különleges Tanácsának 1958. október 13-i és 14-i határozata továbbra is hatályban marad.

Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.

Kelt Brüsszelben, 1967. július 25-én.

a Tanács részéről

az elnök

Fr. Neef

[1] HL 152., 1967.7.13, 2. o.

[2] HL 152., 1967.7.13, 13. o.

[3] HL 62., 1962.7.19., 1724/62. o.

[4] HL 62., 1962.7.19., 1730/62. o.

[5] HL 62., 1962.7.19., 1734/62. o.

[6] HL 62., 1962.7.19., 1713/62. o.

[7] HL 45., 1962.6.14., 1461/62. o.

--------------------------------------------------