HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 352/1

A TANÁCS 1294/2009/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE

(2009. december 22.)

a 384/96/EK tanácsi rendelet 11. cikkének (2) bekezdése szerinti, az intézkedések lejárati felülvizsgálatot követően a Vietnamból és a Kínai Népköztársaságból származó, egyes bőr felsőrésszel rendelkező lábbelik behozatalára vonatkozó, a Makaó Különleges Közigazgatási Területről szállított – a Makaóból való származás bejelentésére tekintet nélkül –, egyes bőr felsőrésszel rendelkező lábbelik behozatalára kiterjesztett – végleges dömpingellenes vám kivetéséről

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,

tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 1995. december 22-i 384/96/EK tanácsi rendeletre (a továbbiakban: alaprendelet) és különösen annak 9. cikke (4) bekezdésére, valamint 11. cikke (2) bekezdésére,

tekintettel a Bizottságnak a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően benyújtott javaslatára,

mivel:

A. AZ ELJÁRÁS

1. MEGLÉVŐ INTÉZKEDÉSEK

(1) 2006. október 5-én a Tanács az 1472/2006/EK rendelettel (1) (a továbbiakban: az eredeti rendelet) dömpingellenes vámot vetett ki a Kínai Népköztársaságból (a továbbiakban: KNK vagy Kína) és Vietnamból (a továbbiakban: az érintett országok) származó, egyes bőr felsőrésszel rendelkező lábbelik uniós behozatalára. A KNK esetében a vámot 9,7–16,5 % közötti mértékben, Vietnam esetében pedig 10 %-ban állapították meg. Az intézkedéseket két évre vezették be. Az intézkedések bevezetését előidéző vizsgálat a továbbiakban: eredeti vizsgálat.

(2) A Tanács a 388/2008/EK rendelettel (2) (a továbbiakban: kiterjesztő rendelet) kiterjesztette a KNK-ból származó, egyes bőr felsőrésszel rendelkező lábbelik behozatalára kivetett végleges dömpingellenes vámot a Makaó Különleges Közigazgatási Területről érkező – a Makaóból való származás bejelentésére tekintet nélkül – behozatalra. A kiterjesztést az alaprendelet 13. cikkének (3) bekezdése szerint elvégzett, kijátszás elleni vizsgálat követte.

2. A JELENLEGI VIZSGÁLAT

2.1. Felülvizsgálati kérelem

(3) A kérelmet a „European Confederation of the Footwear Industry” (Európai Cipőipari Szövetség, CEC) (a továbbiakban: a kérelmező) nyújtotta be azon gyártók nevében, amelyek az Unióban a bőr felsőrésszel rendelkező egyes lábbelik jelentős hányadát, jelen esetben több mint 35 %-át állítják elő.

(4) Az aktuális helyzet vizsgálata keretében a tagállamok lábbeligyártóinak több szövetsége is kifejezésre juttatta véleményét az intézkedések lejárati felülvizsgálata elindításával kapcsolatban, kérve nevük titokban tartását, attól tartva, hogy tagvállalataikat retorzió érheti bizonyos fogyasztók részéről. Néhány más érdekelt azt kérdezte, hogy miért maradt titokban a felülvizsgálatot ellenző és támogató szövetségek neve és pozíciója. A Bizottság ismételten nyíltan megkérdezte a szövetségeket, hogy hozzájárulnának-e nevük és pozíciójuk nyilvánosságra hozatalához. Négy szövetség beleegyezését adta, a többi ellenezte a nyilvánosságra hozatalt, újfent arra hivatkozva, hogy tagvállalataikkal szembeni retorziótól tartanak. A Bizottságnak az volt az álláspontja, hogy valóban igen nagy lehetőség van a retorzióra, ami az említett gyártók értékesítéseinek csökkenésében nyilvánul meg, és elfogadta, hogy a neveket ne kelljen nyilvánosságra hozni.

(5) Egyes érdekeltek azt állították, hogy a Bizottságnak nem kellett volna az intézkedések lejárati felülvizsgálataot indítania, mivel az eredeti rendelet 3. cikke megállapítja, hogy a rendelet a hatálybalépésétől számított két évig marad hatályban. Ugyanakkor az eredeti rendelet (326) preambulumbekezdése kifejti, hogy az intézkedések rövidebb időtartama ellenére az alaprendelet 11. cikkét értelemszerűen kell majd alkalmazni. Az említett preambulumbekezdéssel összhangban az intézkedések hatályvesztésének felülvizsgálatáról szóló értesítés (3) szövege megállapította, hogy az intézkedések 2008. október 7-én hatályukat vesztik, hacsak az alaprendelet 11. cikkének (2) bekezdésében foglalt szabályoknak megfelelően nem indul felülvizsgálat. Mivel valóban elindult a dömpingellenes intézkedések lejárati felülvizsgálata, a dömpingellenes intézkedések a felülvizsgálat befejezéséig hatályban maradnak.

(6) Az intézkedések lejárati felülvizsgálata iránti kérelem azon az indokon alapult, hogy az intézkedések hatályvesztése valószínűleg azt idézné elő, hogy a dömping és a kár folytatódna vagy megismétlődne az uniós ipar szempontjából.

2.2. Az intézkedések lejárati felülvizsgálata megindítása

(7) Miután a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően megállapítást nyert, hogy elegendő bizonyíték áll rendelkezésére az intézkedések lejárati felülvizsgálata megindításához, a Bizottság 2008. október 3-án az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett értesítéssel (4) (a továbbiakban: a felülvizsgálat kezdeményezéséről szóló értesítés) bejelentette az alaprendelet 11. cikkének (2) bekezdése szerinti, az intézkedések lejárati felülvizsgálata megindítását.

(8) A dömping és a kár folytatódásának vagy megismétlődésének valószínűségével kapcsolatos vizsgálat a 2007. július 1. és 2008. június 30. közötti időszakra (a továbbiakban: felülvizsgálati időszak (FI)) terjedt ki. A dömping és a kár folytatódásának vagy megismétlődésének valószínűségével kapcsolatos értékelés szempontjából fontos tendenciák vizsgálata a 2006. január 1-jétől a felülvizsgálati időszak végéig (figyelembe vett időszak) tartott. Adott esetben utalás történt a 2005-ös évre és az eredeti vizsgálat során alkalmazott, 2004. április 1-jétől2005. március 31-ig tartó időszakra (a továbbiakban: eredeti vizsgálati időszak) is.

3. A JELENLEGI VIZSGÁLATBAN ÉRINTETT FELEK

(9) A Bizottság az intézkedések lejárati felülvizsgálata megindításáról hivatalosan tájékoztatta a kérelmezőt, a kérelemben említett uniós gyártókat, minden más ismert uniós gyártót, az ismert importőröket és szövetségeiket, az ismert kiskereskedőket/forgalmazókat és szövetségeiket, az ismert fogyasztói szervezeteket, az érintett országok ismert exportáló gyártóit, valamint szövetségeiket, továbbá az érintett országok hatóságait.

(10) Az érdekeltek lehetőséget kaptak arra, hogy írásban ismertessék álláspontjukat, és hogy meghallgatást kérjenek a felülvizsgálat megindításáról szóló értesítésben előírt határidőn belül.

(11) Valamennyi érdekeltnek biztosítottak meghallgatást, amely ezt kérelmezte, valamint igazolta, hogy meghallgatásának különleges okai vannak.

4. MINTAVÉTEL

(12) Tekintettel az érintett országok exportáló gyártói, az uniós gyártók és a vizsgálatba bevont importőrök magas számára, a felülvizsgálat megindításáról szóló értesítés előreirányozta az alaprendelet 17. cikke szerinti mintavétel alkalmazását.

(13) Az exportáló gyártókat és a nevükben eljáró képviselőket, az uniós gyártókat és importőröket felkérték, hogy jelentkezzenek a Bizottságnál, és a felülvizsgálat megindításáról szóló értesítésben foglaltaknak megfelelően adjanak tájékoztatást annak érdekében, hogy a Bizottság képes legyen eldönteni, hogy szükséges-e a mintavétel, és ha igen, akkor képes legyen a minta kiválasztására.

4.1. Mintavétel a kínai népköztársaságbeli és a vietnami exportáló gyártók körében

4.1.1. A Kínai Népköztársaság

(14) Összesen 58 kínai népköztársaságbeli vállalat, illetve kapcsolatban álló vállalatcsoport (a továbbiakban: vállalatcsoport) jelentkezett és adta meg a szükséges tájékoztatást a megadott határidőn belül. Ez az 58 vállalat, illetve vállalatcsoport gyártotta és/vagy exportálta az érintett terméket az Unió piacára a vizsgálati időszak során, valamint fejezte ki azt, hogy szeretne szerepelni a mintában. Őket tekintették együttműködő vállalatoknak és vizsgálták meg a mintába való bevétel szempontjából. A KNK részéről az együttműködés mértéke, azaz az Unióba irányuló összes kínai kivitelhez viszonyítva a kínai együttműködő vállalatok által az Unióba történő kivitel százalékos aránya 22 % körül volt.

(15) A minta kiválasztására a kínai hatóságokkal egyetértésben került sor az együttműködő vállalatok exportvolumenének és földrajzi megoszlásának alapján. A mintában szereplő hét vállalat az 58 együttműködő vállalat Unióba irányuló kivitelének körülbelül 56 %-át, a KNK-ból az Unióba irányuló kivitelnek pedig 13 %-át tette ki. Mindannyian a megadott határidőn belül válaszoltak a kérdőívekre.

(16) Egyes, a mintában nem szereplő kínai exportőrök azt állították, hogy mivel nem választották be őket a mintába, nem tudták megvédeni érdekeiket. A mintavétel elvének azonban részét képezi a reprezentatív számú exportáló gyártó kiválasztása, valamint az, hogy a minta vizsgálatának eredményei a többi együttműködő vállalat szempontjából is reprezentatívnak tekinthetők. Továbbá azt is megjegyezték, hogy valamennyi érdekelt részt vehetett a vizsgálatban és előterjeszthette álláspontját. Ezért ezt az érvelést elutasították.

4.1.2. Vietnam

(17) Összesen 51 vietnami vállalat, illetve vállalatcsoport jelentkezett és nyújtotta a kért tájékoztatást a megadott határidőn belül. Ez az 51 vállalat, illetve vállalatcsoport gyártotta és/vagy exportálta az érintett terméket az Unió piacára a vizsgálati időszak során, valamint fejezte ki azt, hogy szeretne szerepelni a mintában. Őket tekintették együttműködő vállalatoknak és vizsgálták meg a mintába való felvétel szempontjából. Vietnam részéről az együttműködés mértéke, azaz az Unióba irányuló összes vietnami kivitelhez viszonyítva a vietnami együttműködő vállalatok által az Unióba történő kivitel százalékos aránya 82 % körül volt.

(18) A minta kiválasztására a vietnami hatóságokkal egyetértésben került sor az exportvolumen alapján. A mintában szereplő három vállalat az 51 együttműködő vállalat Unióba irányuló kivitelének körülbelül 27 %-át, a Vietnamból az Unióba irányuló kivitelnek pedig 22 %-át tette ki. Mindannyian a megadott határidőn belül válaszoltak a kérdőívekre.

4.2. Mintavétel az uniós gyártók körében

(19) Az uniós gyártók mintájának kiválasztásához szükséges információk megszerzése érdekében a következő eljárást alkalmazták. Az összes panaszos nevében eljáró CEC megerősítette, hogy az összes panaszos gyártó kész együttműködni és részt venni a mintavételi eljárásban. Tekintettel arra, hogy az üggyel kapcsolatban részletes és alapos (többek között a panaszból, az aktuális gyakorlatból és a CEC beadványaiból származó) információk állnak rendelkezésre, nem volt szükség arra, hogy az egyes panaszos gyártóknak mintavételi formanyomtatványt küldjenek. Ezenkívül a felülvizsgálat kezdeményezéséről szóló értesítés minden gyártót felkért arra, hogy jelentkezzen, amennyiben szeretne együttműködni az eljárásban. A panaszosokon kívül további öt vállalat jelentkezett a kezdeményezést követően, és kérte a mintavételi eljárásba való bevonását. A szükséges információk megszerzése érdekében mind az öten kaptak mintavételi formanyomtatványt, amellyel a panaszosok már rendelkeztek. Az öt vállalat közül csak kettő válaszolt a mintavételi formanyomtatványokra. Ez a két vállalat azonban nem szerepelt a mintában, mivel kizárták őket az uniós ipar meghatározásából (lásd: (198) preambulumbekezdés).

(20) Az érintett termék uniós gyártása túlnyomórészt az össztermelés körülbelül kétharmadát képviselő három tagállamban összpontosul. A termelés többi része a fennmaradó tagállamokban oszlik meg. Amint az a (202) és az azt követő preambulumbekezdésekből kiderül, az uniós gyártók üzleti modelljeit főleg az eltérő termékválaszték/minőségi színvonal, az értékesítési csatornák, valamint az jellemzi, hogy a tevékenységek és a gyártási folyamat alvállalkozásba adott részeinek csoportosulására az Unión belül vagy kívül kerül sor.

(21) A beérkezett információk alapján a Bizottság kiválasztotta az Unión belüli termelési és értékesítési mennyiség legnagyobb olyan reprezentatív mintáját, amely a rendelkezésre álló időn belül megvizsgálható. A fentiekben kifejtettek szerint azonban az iparág nem teljesen homogén, és a kiválasztott vállalatok reprezentativitásának értékelése érdekében a gyártók tagállamok közötti földrajzi megoszlását (5), valamint azt is figyelembe vették, hogy a termékeik mely szegmensbe tartoznak. Végül nyolc, négy tagállamban működő vállalatot választottak ki. A kiválasztott vállalatok az Unióban meglévő összes jelentősebb üzleti modellt is képviselik a termék gyártásának, értékesítésének módja és a termékspecializáció tekintetében. Ami a termékspecializációt illeti, a kiválasztott vállalatok tevékenysége az összes főbb árszegmensbe (olcsó, közepes árú, drága) tartozó, valamint mindkét nem és minden korosztálynak szóló termék (női, férfi, uniszex, gyermek lábbeli) gyártására kiterjedt. Ami a termékértékesítést illeti, a kiválasztott vállalatok tevékenysége valamennyi jelentősebb értékesítési szintre (nagykereskedők, kiskereskedők számára történő értékesítés, valamint közvetlen értékesítés) kiterjedt. A gyártás tekintetében a kiválasztott vállalatok a termelési folyamat valamennyi fontosabb szakaszában helyi gyártást végeztek, valamint voltak olyan vállalatok, amelyek az említett gyártási folyamat bizonyos részeit (az Unión belül és kívül) kiszervezték.

(22) Ennélfogva a mintába kiválasztott nyolc gyártót az összes uniósgyártó vonatkozásában reprezentatívnak tekintették, a panaszos uniósgyártók termelésének 8,2 %-át, az uniós össztermelésnek pedig a 3,1 %-át tették ki. Az alaprendelet 17. cikkének (2) bekezdése alapján a minta kiválasztásával kapcsolatban konzultációt folytattak a CEC-cel, amely semmilyen kifogást nem emelt.

(23) A vizsgálat kimutatta, hogy a mintában szereplő uniós gyártók egyike a felülvizsgálati időszak során folyamatosan megszüntette az Unión belüli gyártást, és a teljes gyártási tevékenységet az Unión kívülre helyezte át. Megjegyzendő, hogy a vállalatnak nem volt akkora súlya, hogy összességében jelentős hatást gyakoroljon, legalábbis mennyiségi szempontból, a mintába kiválasztott vállalatok helyzetére, a reprezentativitásukat is beleértve. A kárral kapcsolatos mennyiségi megállapítások nem lettek volna lényegesen eltérőek e vállalat kizárása esetén. Ezzel összefüggésben és mivel (i) a vállalat a felülvizsgálati időszak során végzett gyártási tevékenységet az Unióban, valamint (ii) a gyártás nagy részét alvállalkozásba adja ki – ami egy olyan üzleti modell, amely több érintett fél szerint jelentős az Unióban –, úgy határoztak, hogy hivatalosan nem zárják ki a vállalatot a mintából. Ez egyébként biztosítja, hogy minőségi szempontból a minta a legmegfelelőbben tükrözze az ágazat valós helyzetét. Ezenkívül – tekintettel arra, hogy az intézkedések lejárati felülvizsgálata a kár folytatódásának/megismétlődésének elemzését teszi szükségessé – annak megfelelőbb előrejelzésében is segíthet, hogy hogyan alakulna a helyzet az Unió piacán, ha az intézkedések nem folytatódnának. Nyilvánvaló azonban, hogy kizárólag a vállalat uniós gyártóként végzett tevékenységével kapcsolatos adatokat használták fel.

(24) Az uniós intézmények megvizsgálták, hogy – mivel az említett vállalat által a felülvizsgálati időszak során az Unión belül végzett gyártásról és értékesítésről bebizonyosodott, hogy a mintavételi szakaszban az eredetileg bejelentettnél kisebb mértékű volt – az uniós ipar egészének tekintetében csökkenteni kellene-e a gyártásra és értékesítésre vonatkozó adatokat, azaz az ennek következtében a mintára gyakorolt hatást az egész lakosságra ki kellene-e vetíteni. Megállapítást nyert azonban, hogy úgy tűnik, hogy az említett vállalat jóhiszeműen követte el a hibát, az Unió közelében található országba történő kiszervezést tévesen az uniós gyártásba számította be. Ennek figyelembevételével először is megjegyzendő, hogy a mintát elsősorban azon kármutatók vizsgálatára használták fel, amelyek ésszerűen gondolkodva nem szerezhetők be az uniós ipar egészére vonatkozóan. A gyártási és értékesítési adatokat összesítve, az uniós ipar egészére vonatkozóan szerezték be, ezért az állítás nem helytálló. Ezenkívül az üggyel kapcsolatos információk, beleértve a nemzeti szövetségekkel kapcsolatban e vizsgálat során végzett kiegészítő elemzés révén párhuzamosan összeállítottakat, nem utalnak arra, hogy ilyen kiigazítást kellene végrehajtani. Végezetül, az érvelés kedvéért, amennyiben a minta vonatkozásában kimutatott alacsonyabb számadatok tükrözése érdekében a felülvizsgálati időszakban az uniós ipar tekintetében az össztermelésre és -értékesítésre vonatkozó adatokat csökkentenék, ez nem befolyásolná sem a minta reprezentativitását, sem a kárral kapcsolatos általános következtetéseket.

(25) Számos érdekelt azt állította, hogy megsértették az alaprendelet 17. cikkét, azzal érvelve, hogy az uniós gyártók mintája nem reprezentatív a vizsgált termelés százalékos aránya, a termékskála, az eladási árak, a termelés és az eladás közötti arány, a földrajzi megoszlás, valamint a nyereségesség és a teljesítmény tekintetében. Ezenkívül azt állították, hogy a mintában nem vették figyelembe azon gyártók nagy számát, amelyek a gyártást harmadik országokba szervezték ki.

(26) Az említett állításokat körültekintően megvizsgálták, és az ügy összetettségére is tekintettel újabb kérdőívek kiküldésére, feldolgozására és helyszíni ellenőrzésére került sor, nem csupán az egyes vállalatok, hanem a nemzeti szövetségek vonatkozásában is. Ezzel összefüggésben a mintába kiválasztott vállalatok számát a rendelkezésre álló időn belül ésszerűen megvizsgálható számra kellett korlátozni, azaz nyolc vállalatra.

(27) Ezenkívül, mivel az uniós ipar ez esetben rendkívül megosztott, elkerülhetetlen, hogy a mintába kiválasztott vállalatok az uniós össztermelés viszonylag kis hányadát ölelik fel. Ez a megosztottság, valamint az, hogy a mintába a nagyobb gyártókat választották be, arra utal, hogy a vállalatok számának további növelése semmi esetre sem gyakorolt volna jelentős hatást a mintának az uniós össztermeléshez viszonyított arányára.

(28) A fenti (21) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint a Bizottság a minta kiválasztásakor figyelembe vette a földrajzi megoszlást. Ezzel kapcsolatban a Bizottság kihangsúlyozta, hogy ahhoz, hogy reprezentatív legyen, a mintának a jellegénél fogva nem kell tükröznie az összlakosság pontos földrajzi megoszlását (sem bármely más kritérium pontos megoszlását, illetve felosztását). Elegendő – ahogy a jelenlegi, négy tagállamot magában foglaló minta esetében is –, hogy tükrözi az érintett, jelentősebb gyártó országok vonatkozó arányát. Bármilyen más megközelítés adminisztratív szempontból megvalósíthatatlan lett volna, különösen, ha több különböző kritériumot kell figyelembe venni a reprezentativitás biztosítása érdekében. Valójában ez az állítás végül is azt jelentené, hogy egy minta csak akkor lenne eléggé reprezentatív, ha az összlakosságot magában foglalná. Ennélfogva a vizsgálat kiemelte, hogy az a minta, amely négy tagállamot ölel fel, beleértve a messze a legnagyobb termeléssel rendelkező hármat, kellően reprezentatív az uniós termelés egésze szempontjából, különösen a kiszolgáló gyártói megállapodáson alapuló gyártás figyelembevétele esetén, és ezért figyelembe kell venni a kiszolgáló gyártói szolgáltatást megrendelő vállalat szerinti tagállamban.

(29) A mintába kiválasztott vállalatok a termékválaszték keresztmetszetét is magukban foglalták, ami tükrözte az uniós termelés mennyiségének nagyságrendjét. Ezenkívül az érintett termékválasztékok megegyeznek a kínai és vietnami kivitellel.

(30) Ezenkívül az eladási árakkal kapcsolatban azt is állították, hogy a minta átlagos eladási árai nem reprezentatívak a felülvizsgálati kérelemben feltüntetett eladási árakhoz viszonyítva. Ezzel összefüggésben azonban meg kell jegyezni, hogy ezzel az állítással ellentétben a vizsgálat kimutatta, hogy a minta átlagos eladási árai megegyeznek a kérelemben feltüntetett árakkal. Mindenesetre – még ha nem is így lett volna – a minta átlagos eladási árainak nem kellett volna pontosan megegyezniük a kérelemben feltüntetettekkel, amennyiben megállapítást nyer, hogy tükrözik az összes gyártó eladási árait.

(31) Ami a gyártás és az eladások közötti aránnyal kapcsolatos reprezentativitást illeti, emlékeztetni kell arra, hogy az ágazatban a gyártás egészében véve általában rendelésre történik, és erősen igazodik a divatirányzatokhoz. Ennélfogva a készlet nem igazán kifejező mutató, és a gyártás volumene szinte egyenlő az eladáséval. Ez bebizonyosodott a panasztétel szakaszában, valamint a vizsgálat során is a mintába kiválasztott vállalatok és az uniós ipar egészének vonatkozásában.

(32) A fent ismertetett szempontokon kívül emlékeztetni kell arra, hogy az alaprendelet 17. cikke minden esetre megállapítja, hogy a vizsgálat a statisztikailag érvényes mintákra korlátozható, vagy arra a legnagyobb reprezentatív termelési, eladási vagy exportmennyiségre szűkíthető, amely megfelelően megvizsgálható. A rendelkezés megfogalmazásából egyértelmű, hogy nincs megállapítva a reprezentatív volumenre vonatkozó mennyiségi mutató vagy küszöbérték. Az egyetlen utalás az, hogy a volumen a rendelkezésre álló idő alatt megfelelően megvizsgálható mennyiségre szűkíthető.

(33) A fentebb kifejtett indokok miatt elutasították azon állításokat, amelyek több érintett féltől származnak, és a minta jogszerűsége megerősítést nyert, mivel a minta reprezentatív, és kiválasztására az alaprendelet 17. cikkével teljes összhangban került sor.

4.3. Mintavétel az uniós importőrök körében

(34) A rendelkezésre álló információk alapján 139 importőrrel vették fel a kapcsolatot. 22 független importőr töltötte ki a mintavételi formanyomtatványokat, közülük 21 járult hozzá, hogy a mintában szerepeljen. Az általuk benyújtott adatok szerint ez a 21 importőr képviselte az érintett terméknek a KNK-ból történő behozatala 12 %-át, illetve a Vietnamból történő behozatal 40 %-át (a felülvizsgálati időszak során).

(35) Az öt legnagyobb importőr (a Clarks, a Puma, az Adidas, a Nike és a Timberland) az érintett behozatal körülbelül 18 %-át teszi ki, mivel mindkét országból származó, jelentős behozatalról számoltak be. Ezért úgy vélték, hogy az öt vállalatból álló minta reprezentatív lesz az alaprendelet 17. cikke (1) bekezdésének értelmében, azaz az importvolumen tekintetében.

(36) Ugyanakkor az importőrök földrajzi megoszlásának és az importált lábbelitípusok különbségeinek megfelelőbb kifejezése érdekében még három további importőrt választottak ki. Ebben a tekintetben a mintavételi formanyomtatványokra adott válaszokból kitűnt, hogy a válaszoló importőrök közül többen sokkal kisebb arányú tevékenységet folytattak a volumen szempontjából, és kevésbé ismert/divatos márkás vagy nagyobb értékű cipőket importáltak. Kiderült, hogy e kisebb importőrök üzleti modellje és eladott termékszegmensei eltérőek a legnagyobb importőrökétől, továbbá ezek a kisebb importőrök együttesen az érintett behozatal jelentős részarányát tehetik ki. Ezért fontosnak tartották, hogy ezen importőröket is képviseljék, mivel e vállalatok gazdasági helyzete eltérhet a fenti (35) preambulumbekezdésben említett nagy importőrökétől.

(37) Ezek alapján nyolc importőrből álló mintát választottak ki, amely magában foglalta az öt legnagyobb és három kisebb importőrt. Ezek az importőrök képviselik a KNK-ból származó behozatal körülbelül 10 %-át, illetve a Vietnamból származó behozatal körülbelül 34 %-át.

(38) Minden együttműködő importőr, aki jelezte együttműködési szándékát, lehetőséget kapott arra, hogy észrevételt tegyen a minta kiválasztásával kapcsolatban. A mintába kiválasztott vállalatok számára kitöltendő kérdőíveket küldtek ki. A mintába kiválasztott importőrök közül heten válaszoltak a megadott határidőn belül. Tekintettel arra, hogy nem működött együtt, a mintába kiválasztott nyolcadik importőrt ki kellett zárni a mintából.

5. A BEÉRKEZETT INFORMÁCIÓK ELLENŐRZÉSE

(39) A Bizottság a dömping és a kár folytatódásának vagy megismétlődésének valószínűsége és az Unió érdekének megállapításához szükségesnek tartott valamennyi információt felkutatta és ellenőrizte. A következő vállalatok által benyújtott információk helyszíni ellenőrzésére került sor:

5.1. A Kínai Népköztársaság exportáló gyártói

— Yue Yuen Industrial (Holdings) Ltd., Hongkong — Gyártó vállalat: Zhongshan Pou Yuen Manufactory, Guandong tartomány — Kereskedelmi vállalatok: — Idea Co. Ltd, Makaó — The Look Co. Ltd, Makaó — Gold Plenty Co. Ltd, Makaó

— Guangzhou Panyu Pegasus Footwear Co. Ltd., Guangdong tartomány

— HuaJian Industrial (Holding) Co. Ltd., Hongkong és gyártó vállalata, a Dongguan HuaBao Shoes Co. Ltd, Guandong tartomány

— Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd., Zhejiang tartomány

— Foshan City Nanhai Golden Step Industrial Co. Ltd., Guandong tartomány

— Jianle Footwear Industrial Co. Ltd, Fujian tartomány

— General Footwear/Gentfort Shoes Co.Ltd, Guangdong tartomány

5.2. Vietnam exportáló gyártói

— Pou Yuen Industrial Holdings Limited, Hongkong — Gyártó vállalatok: — Pouyuen Vietnam Company Limited, Ho Si Minh-város — Pou Sung Vietnam Company Limited, Dong Nai tartomány — Pou Chen Vietnam Enterprise Company Limited, Dong Nai tartomány — Kereskedelmi vállalatok: — Betsey Trading Limited — Sinnamon Trading Limited — Sky High Trading Limited — Fitbest Enterprises Limited

— Golden Star Co. Ltd, Hai Phong-város

— Shyang Hung Cheng Industrials Co Ltd, Binh Duong tartomány

5.3. Az uniós ipar gyártói és a gyártók nemzeti szövetségei

— Associação Portuguesa dos Industriais de Calçado, Componentes, Artigos de Pele e seus Sucedâneos (APICCAPS) (Portugália)

— Federación de Industrias del Calzado Español (FICE) Spanyolország

— Associazione Nazionale Calzaturifici Italiani (OLASZORSZÁG)

— British Footwear Association LTd (Nagy-Britannia)

— Fachverband der Lederverarbeitenden Industrie (Ausztria)

— Fédération Française de la Chaussure (Franciaország)

— HDS Hauptverband der Deutschen Schuhindustrie e.V. (Németország)

— Polish Chamber of Shoe and Leather industry (Lengyelország)

(40) A mintába kiválasztott, négy különböző tagállamban található nyolc uniós gyártó telephelyén is ellenőrző látogatást tettek. Ahogy az eredeti vizsgálat során is, a mintába kiválasztott uniós gyártók, valamint más együttműködő uniós gyártók az alaprendelet 19. cikkének rendelkezései alapján kérték, hogy kilétüket kezeljék bizalmasan. Azt állították, hogy kilétük nyilvánosságra hozatala igen kedvezőtlen hatások kockázatát idézheti elő. Egyes panaszos uniós gyártók olyan uniós fogyasztókat látnak el, akik termékeiket a KNK-ból és Vietnamból is beszerzik, tehát a behozatalok közvetlen előnyéből részesülnek. Ennélfogva az említett panaszosok kényes helyzetben vannak, mivel egyes ügyfeleiknek nyilvánvaló indokaik lehetnek arra, hogy ellenezzék, hogy a feltételezett, kárt okozó dömping elleni panaszt nyújtsanak be, illetve támogassák azt. Ezen okok miatt úgy vélték, hogy fennáll a kockázata annak, hogy egyes ügyfeleik retorziót alkalmaznak, többek között esetleg megszűnik a közöttük lévő üzleti kapcsolat. A kérelmet elfogadták, mivel kellően megalapozott volt.

(41) Egyes exportáló gyártók képviselői, valamint független importőrök azt állították, hogy nem tudtak megfelelően élni a védelemhez való jogukkal, mert a panaszosok személyi adatai nem kerültek nyilvánosságra. Állításuk szerint ilyen körülmények között nem tudták megállapítani, hogy a mintában szereplő vállalatok valóban reprezentatívak. Alternatív megoldásként e feleknek az volt az álláspontja, hogy amennyiben a bizalmas kezelést mégis garantálni kell, az egyes vállalatok számadatait ilyen esetben is teljes körűen nyilvánosságra kell hozni.

(42) Ezzel összefüggésben emlékeztettek arra, hogy a mintában szereplő vállalatok – országonként megadott – gyártási mennyiségét vizsgálat céljából valamennyi érdekelt számára rendelkezésre bocsátották. Ami azon állítást illeti, miszerint a vállalat kilétének kivételével minden információt nyilvánosságra kell hozni, meg kell jegyezni, hogy az ilyen nyilvánosságra hozatal következtében közvetve napvilágra kerülhet a mintában szereplő vállalat kiléte. Ezért a kérdőívekre adott válaszok korlátlan (azaz az indexált adatokra is kiterjedő) nyilvánosságra hozatalának szokásos gyakorlatát ez esetben is fenntartották. Az előbbiek figyelembevételével azt a következtetést kell levonni, hogy a felek védelemhez való joga kellőképpen érvényesült, ennélfogva az állítást elutasították.

5.4. Független importőrök

— Achten Beheer BV, Waalwijk, Hollandia

— Adidas AG, Herzogenaurach, Németország

— C&J Clark’s International Limited, Street, Somerset, Egyesült Királyság

— Footex International BV, Hazerswoude-dorp, Hollandia

— Nike European Operations BV, Laakdal, Belgium

— Puma AG Rudolf Dassler Sport, Herzogenaurach, Németország

— Timberland Europe BV, Enschede, Hollandia

5.5. Az analóg piac gyártói

— Henrich & Cia Ltda, Dois Irmãos, Brazília

— Werner Calçados Ltda, Três Coroas, Brazília

— Industria de Calçados West Coast Ltda, Ivoti, Brazília

6. A FELEK JOGAI

(43) Az eljárás során egyes felek kifogásokat emeltek a védelemhez való joguk állítólagos csorbítása miatt. A mintában szereplő uniós gyártókkal kapcsolatban azt állították, hogy az érdekeltek számára az iratok között megtekintés céljából szabadon hozzáférhető információk hiányosak voltak, és azokat nem bocsátották időben rendelkezésre.

(44) Ezzel kapcsolatban ki kell emelni, hogy az érdekeltek számára megtekintés céljára szolgáló válasz egy változatát („szabadon hozzáférhető válasz”) a mintában szereplő összes vállalat túlzott késedelem nélkül és a többi fél számára a vizsgálat során kijelölt határidőnek megfelelően megadta. Amennyiben szabadon hozzáférhető választ nyújtanak be a Bizottsághoz, ez csak akkor építhető be a szabadon hozzáférhető iratokba, amint az adatok bizalmas kezelésével kapcsolatos kérdéseket rendezték az alaprendelet 19. cikke szerint. Azt is meg kell jegyezni, hogy a Bizottság kötelessége, hogy a szabadon hozzáférhető iratokba időben beépítsék az információkat, hogy a felek gyakorolhassák jogaikat. Ebben az esetben ezt a kötelességet teljes mértékben teljesítették.

(45) Ami a nyílt válaszok hiánytalanságát illeti, meg kell jegyezni, hogy a vizsgálatok szokásos részét képezi, hogy a felek idővel újabb beadványokat nyújtanak be, amelyekben további információkat szolgáltatnak. Ezek akkor egészítik ki az ügy bizalmasnak nem minősülő iratait, amint a bizalmas kezeléssel kapcsolatos kérdések megoldódnak. Ez a folyamat, amelynek során az összes érdekelt észrevételei folyamatosan beépülnek a megállapítások megtételéhez felhasznált bizonyítékok, valamint az ügy bizalmasnak nem minősülő iratai közé, nem téveszthető össze a hiányos iratokkal.

(46) Tekintettel az ügy bonyolultságára, a felek számára a következőképpen tették lehetővé a hozzáférést. Először elektronikus hozzáférést biztosítottak az érdekeltek számára, minélfogva a felek kérés alapján az aktában szereplő dokumentumok teljes másolatát megszerezhették CD-ROM-on. Ezenkívül az elektronikus dokumentumokhoz áttekinthető tárgymutató tartozott, lehetővé téve i. az üggyel kapcsolatban benyújtott számos dokumentumhoz való könnyű hozzáférést, valamint ii. az aktában szereplő dokumentumok dátummal ellátott nyilvántartását. Továbbá az iratokra vonatkozó, a szabadon hozzáférhető iratokba beépített számos megjegyzés olyan kétes kérdésekre reagált, amelyek hatást gyakorolhattak a felek védelemhez való jogára.

(47) Az előbb említettek a vizsgálat során lehetővé tették a felek számára a jobb hozzáférést, valamint hogy átfogó észrevételeket tegyenek, amelyeket aztán a Bizottság megfelelően kezelt. Ezért el kell utasítani több fél azon állításait, amelyek a szabadon hozzáférhető iratok hiányosságával és időben történő benyújtásával kapcsolatosak.

(48) Ezenkívül egy érdekelt azt is állította, hogy a Bizottság hátrányos megkülönböztetést alkalmazott az importőrökkel és az exportőrökkel szemben azáltal, hogy a vizsgálat során kedvezőbb elbánásban részesítették a panaszos uniós gyártókat. Elsősorban azt állították, hogy a gyártóktól eltérően az importőrök és az exportőrök számára nem biztosították az adatok bizalmas kezelését. Az állítások között szerepelt az is, hogy a panaszosok kedvezőbb bánásmódban részesültek, mivel az eljárás megindításakor nem kellett mintavételi formanyomtatványokat benyújtaniuk, valamint hogy a panaszos számára túlzott rugalmasságot biztosítottak a határidő és a válaszok formája tekintetében, míg az exportőröket hasonló esetben az alaprendelet 18. cikke értelmében rendelkezésre álló legmegfelelőbb tények alapján értékelték volna.

(49) Ezzel összefüggésben meg kell jegyezni, hogy a panaszt támogató uniós gyártók kiléte tekintetében az információk bizalmas kezelésének biztosítása az alaprendelet 19. cikkének megfelelően, kellően indokolt kérelmen alapult. Sem exportőrök, sem importőrök nem nyújtottak be ilyen kérelmet, illetve a vizsgálat során nem került sor olyan eseményre, vagy nem vált ismertté olyan információ, amely arra utalt volna, hogy az exportőrök vagy az importőrök érdekei csorbát szenvedtek volna kilétük nyilvánosságra hozatala következtében. Tekintettel arra, hogy ebben az összefüggésben az uniós gyártók helyzete alapvetően eltérő volt az exportőrök és az importőrök helyzetétől, a hátrányos megkülönböztetésre vonatkozó állítás nem támasztható alá.

(50) A minta kiválasztásával kapcsolatban a fenti (19) preambulumbekezdésre utalunk. Az exportőrök és az importőrök helyzete eléggé eltérő volt a panaszos gyártókétól, mivel az iratok nem tartalmaztak részletes információt az előbbiek tekintetében. Ennélfogva a mintavételi formanyomtatvány kitöltése a felek együttműködési készségének igazolásához és a minta kiválasztásához szükséges alapvető információk beszerzéséhez egyaránt elengedhetetlen volt. Ennélfogva a hátrányos megkülönböztetésre vonatkozó állítást el kell utasítani.

(51) A vizsgálat körében a kérdőívek segítségével összegyűjtött információkkal összefüggésben az uniós gyártók számára biztosított rugalmasságot és az alaprendelet 18. cikkének alkalmazását illetően meg kell jegyezni, hogy tekintettel arra, hogy az exportőrök és az importőrök, valamint az uniós gyártók esetében következetesen ugyanazon megközelítést alkalmazták, a hátrányos megkülönböztetésre vonatkozó állítás indokolatlan. Ennélfogva a megalapozatlan állítást el kell utasítani.

(52) Az analóg ország kiválasztásával kapcsolatban egyes felek úgy vélték, hogy a rövid határidők, az ütemezés és a kérdőívek továbbításának módja hátrányos megkülönböztetést jelentett az indiai és indonéziai vállalatokkal szemben. Ezzel kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy a kérdőíveket csak 2008. december végén lehetett kiküldeni Indiába és Indonéziába, miután megszerezték az egyes gyártók címét. A Bizottság megbizonyosodott arról, hogy az említett országok vállalatainak ugyanannyi idő állt rendelkezésre a válaszadásra, mint a brazil vállalatoknak. Ami a kérdőívek tényleges továbbítását illeti, a Bizottság minden esetben ajánlott levélben, valamint lehetőség szerint e-mailben küldte ki azokat. Ezért a fenti állításokat el kell utasítani.

(53) Egyes felek azt állították, hogy az analóg országgal kapcsolatos információkat indokolatlan késéssel tették hozzá a szabadon hozzáférhető iratokhoz, valamint hogy ez a védelemhez való joguk csorbítását jelentette. A Bizottság megjegyzi, hogy a jelenlegi eljárás során az analóg ország vállalatai által a kérdésekre adott első, nem bizalmasan kezelendő válaszokról megállapították, hogy hiányosak, és ezért új, megfelelő, szabadon hozzáférhető változatokat kellett kérni. Amint ezek beérkeztek, túlzott késedelem nélkül bekerültek a szabadon hozzáférhető iratok közé. Ezalatt a Bizottság a szabadon hozzáférhető iratok közé beépítette az azon vállalatokkal kapcsolatos összefoglaló információkat, amelyekkel konzultációt folytattak, valamint a beérkezett válaszokat. Ezért ezeket az állításokat el kell utasítani.

B. AZ ÉRINTETT TERMÉK ÉS A HASONLÓ TERMÉK

1. AZ ÉRINTETT TERMÉK

(54) Az e felülvizsgálat tárgyát képező termék azonos az eredeti rendeletben meghatározott termékkel, azaz a sportlábbelik, a különleges technológiával készült lábbelik, papucsok és más házicipők és az orrmerevítővel rendelkező lábbelik kivételével a Kínai Népköztársaságból és Vietnamból származó, egyes bőr, illetve mesterséges vagy rekonstruált bőr felsőrésszel rendelkező, az alábbi KN-kódok alá tartozó lábbelikkel (a továbbiakban: az érintett termék), amelyek jelenleg az alábbi KN-kódok alá tartoznak: 6403 20 00, ex 6403 51 05, ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 05, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 05, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 05, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 és ex 6405 10 00.

(55) A jelenlegi vizsgálat során az eredeti rendelet 1. cikkének (2) bekezdésében szereplő fogalommeghatározások érvényesek. E fogalommeghatározások szerint sportlábbelik: az 1031/2008/EK bizottsági rendelet I. mellékletében található, a 64. árucsoporthoz tartozó 1. alszámos megjegyzése alkalmazásában meghatározott lábbelik; különleges technológiával készült sportcipők: sporttevékenység céljára gyártott olyan lábbelik, amelyek egy- vagy többrétegű öntött, de nem direktfröccsöntött, a függőleges és oldalirányú ütések felvételére alkalmas különleges műanyagokból készült talppal rendelkeznek, amelyek műszaki jellegzetességei a gázt vagy folyadékot tartalmazó hermetikus párnázások, az ütéselnyelő vagy -semlegesítő mechanikus alkotórészek és a kis sűrűségű polimer anyagok, amelyek páronkénti CIF-ára legalább 7,5 EUR, és amelyek a következő KN-kódok alá tartoznak: ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98, orrmerevítővel rendelkező lábbelik: legalább 100 J (1) energiának megfelelő ütéssel szemben védelmet nyújtó beépített orrmerevítővel rendelkező lábbelik, amelyek a következő KN-kódok alá tartoznak: ex 6403 51 05, ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 05, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 05, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 05, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 és ex 6405 10 00; papucs és más házicipő: az ex 6405 10 00 KN-kód alá tartozó lábbeli.

2. A HASONLÓ TERMÉK

(56) Az intézkedések hatályvesztésére vonatkozó jelenlegi felülvizsgálat tárgyát képező hasonló termék – az eredeti vizsgálat során meghatározottak szerint – a hazai piacon, az analóg piacon gyártott és árusított és/vagy a KNK-ból és Vietnamból az Unióba exportált egyes, bőr felsőrésszel rendelkező lábbeli.

2.1. A termék összehasonlíthatósága

(57) Egyes felek azt állították, hogy az Unióban árusított hasonló termék nem hasonlítható a KNK-ból és Vietnamból exportált érintett termékhez. Ugyanakkor megállapítást nyert, hogy az Unióban (e felülvizsgálat során) árusított termék hasonló az említett országokból exportált érintett termékhez. Elsősorban azt állapították meg, hogy az érintett termék fizikai és műszaki jellemzői, valamint felhasználása, továbbá értékesítési csatornái hasonlóak voltak és az eredeti vizsgálat óta nem változtak. Ezért ezt az állítást elutasították.

(58) Ezenkívül egyes felek azt állították, hogy a vizsgálat során a különböző együttműködő felek által árusított terméktípusok összehasonlításához alkalmazott rendszer nem volt megfelelő, mivel nem volt eléggé jellemző a pártatlan összehasonlítás biztosításához. Az alkalmazott rendszer (a termék-ellenőrzési rendszer) azonban lehetővé tette mintegy 600 különböző kategória, illetve terméktípus összehasonlítását, amelyeket öt fontosabb kritérium szerint csoportosítottak, azaz a lábbeli stílusa, a fogyasztó típusa, a lábbeli típusa, a külső talp és a bélés anyaga szerint. Ezenfelül ezt a termék-ellenőrzési rendszert már a korábbi vizsgálat során alkalmazták. Nem hoztak fel kellően megalapozott érveket arra vonatkozóan, hogy miért kellene a rendszert módosítani. Ezért az intézkedések hatályvesztésére vonatkozó jelenlegi felülvizsgálat során ugyanazt a termék-ellenőrzési rendszert alkalmazták, mint az eredeti vizsgálat alkalmával. Ezért ezt az állítást elutasították.

(59) Egyes felek állítása szerint a Bizottság az eredeti ügyhöz képest megváltoztatta az általa alkalmazott módszert azáltal, hogy a vizsgálat során módosította a termék-ellenőrzési számokat. Ez az állítás azonban helytelen. Sőt a vizsgálat során nyilvánvalóvá vált, hogy egyes felek bizonyos terméktípusok tekintetében helytelenül értelmezték és alkalmazták a termék-ellenőrzési struktúrát. A következetes megközelítés alkalmazásának biztosítása érdekében az érintett lábbelimodelleket következésképpen újracsoportosították és szükség esetén a megfelelő termék-ellenőrzési kategóriába sorolták. Tehát a Bizottság bárhol is megállapította, hogy az érintett felek téves információt szolgáltattak, ezt ki kellett igazítania. Ezért az ilyen kiigazítás nem tekinthető a módszer megváltoztatásának, sem a termék-ellenőrzési számok összetétele módosításának. Éppen ellenkezőleg, pontosan a termék-ellenőrzési módszer betartásának szükségessége indokolta a kiigazítás végrehajtását. Ezért az állítást el kellett utasítani.

2.2. Kizárás iránti kérelmek

(60) Számos érdekelt fogalmazott meg az eredeti vizsgálat során beérkezetthez hasonló állításokat. Azt állították, hogy a hasonló termék körébe tartozó egyes lábbelitípusok, pl. a túracipők, tekecipők, vadvízi evezéshez használt cipők, a különleges technológiával készült lábbelik, a lovagló cipők és az extra méretű cipők túlságosan különbözőek ahhoz (különösen a használatot tekintve), hogy ugyanazon termékkategóriába tartozzanak. Egy további állítás szerint a különleges technológiával készült lábbelikre vonatkozó, páronkénti 7,5 eurós küszöbértéket csökkenteni kell. Emlékeztetni kell arra, hogy az eredeti vizsgálat során ezt a küszöbértéket páronként 9 euróról 7,5 euróra csökkentették.

(61) E tekintetben az intézkedések lejárati felülvizsgálata nem teszi lehetővé az intézkedések által érintett termékkör megváltoztatását. Ilyen változtatás akkor mérlegelhető, ha valamely fél az alaprendelet 11. cikkének (3) bekezdése szerint megalapozott kérelmet nyújt be. Ezért a fenti állításokat el kellett utasítani.

C. A DÖMPING FOLYTATÓDÁSÁNAK, ILLETVE MEGISMÉTLŐDÉSÉNEK VALÓSZÍNŰSÉGE

1. ÁLTALÁNOS ÉSZREVÉTELEK

(62) Az alaprendelet 11. cikkének (2) bekezdésévek összhangban megvizsgálták, hogy a KNK-val és Vietnammal szemben bevezetett, hatályban lévő intézkedések esetleges hatályvesztését követően valószínű-e, hogy a dömping folytatódik vagy megismétlődik.

(63) A két érintett országból származó behozatal mennyisége és ára az alábbi táblázatban ismertetettek szerint alakult. A kínai behozatalra 2004. december 31-ig mennyiségi korlátozások vonatkoztak, majd ezt követően lényegesen megnövekedett a behozatal, és 2006-ban jelentős mértékű volt. 2007-ben és a felülvizsgálati időszakban az importmennyiség a 2006-hoz viszonyított csökkenést követően stabilizálódott. A kijátszással kapcsolatos vizsgálat következtében az intézkedéseket kiterjesztették a Makaó Különleges Közigazgatási Területről származó behozatalra, amely 2007 szeptemberétől nyilvántartás-köteles.

(64) A Vietnamból származó behozatalra nem vonatkoztak mennyiségi korlátozások, és a behozatal az eredeti vizsgálati időszak során jelentős mértékű volt. Majd az importmennyiség egészen 2007-ig csökkent, mielőtt a felülvizsgálati időszak során ismét növekedett.

(65) Egyes érdekeltek állításaival szemben ezek a számadatok bizonyítják, hogy az érintett országokból származó behozatal a felülvizsgálati időszakban is jelentős mértékű volt. Együttes piaci részesedésük a felülvizsgálati időszakban 28,7 %, amely lényegesen meghaladja az eredeti vizsgálati időszakban (EVI) megfigyelt értéket (23,2 %). Jóllehet saját piaci részesedésük az eredeti vizsgálati időszak óta ingadozott, összességében jelentős maradt, mivel mindkét ország több mint 10 %-os piaci részesedéssel rendelkezett a felülvizsgálati időszakban.

(66) Az Eurostat adatai alapján a két érintett országból származó behozatal átlagos árai emelkedtek az eredeti vizsgálati időszak és 2006 között. Azóta a KNK esetében stabilizálódtak az árak, Vietnam esetében pedig csökkentek.

(67) Mivel az Eurostat adatai elkerülhetetlenül általános jellegűek, és bár kiterjednek az érintett termékre, nem utalnak a termékösszetétellel kapcsolatos esetleges változásokra, a mintában szereplő hét KNK-beli és három vietnami vállalat ártendenciáinak vizsgálata érdekében elemzést kellett végezni. Összességében a két ország mintában szereplő vállalatainak tekintetében megállapítást nyert, hogy az importárak csökkentek 2006 és a felülvizsgálati időszak között. 1. táblázat A vizsgálat alá tartozó országokból származó összes importmennyiség és -érték EVI 2005 2006 2007 FI Mennyiség (1 000 pár) Kína 63 403 183 568 157 560 123 016 125 052 Piaci részesedés 8,8 % 22,9 % 21,6 % 17,8 % 18,5 % Vietnam 102 625 100 619 79 427 62 503 68 852 Piaci részesedés 14,2 % 12,6 % 11,0 % 9,1 % 10,2 % Érték (euro) Kína (Eurostat) 7,2 7,5 8,4 8,4 8,5 Vietnam (Eurostat) 9,2 9,5 10,2 9,7 9,5 Forrás – Az érintett terméktől eltérő termékek kizárása érdekében a Bizottság rendelkezésére álló statisztika felhasználásával szükségszerűen kiigazított Comext (Eurostat)-adatbázis 2. táblázat A mintában szereplő vállalatok összes importmennyisége és -értéke EVI 2005 2006 2007 FI Mennyiség (1 000 pár) Kína (minta) n.a. n.a. 11 381 12 787 13 759 Piaci részesedés 1,5 % 1,8 % 2,0 % Vietnam (minta) n.a. n.a. 14 400 15 250 14 500 Piaci részesedés 2 % 2,2 % 2,2 % Érték (euro) Kína (minta) n.a. n.a. 12,6 10,7 10,3 Vietnam (minta) n.a. n.a. 11,4 10,8 10,6

2. DÖMPINGELT KÍNAI ÉS VIETNAMI BEHOZATAL A FELÜLVIZSGÁLATI IDŐSZAK SORÁN

2.1. Rendes érték

2.1.1. Analóg ország

(68) Az alaprendelet 2. cikkének (7) bekezdésével összhangban a nem piacgazdasági berendezkedésű országokból származó behozatal esetében és amennyiben nem biztosítható a piacgazdasági elbánás (PE), az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének b) pontjában meghatározott országok vonatkozásában a rendes értéket egy megfelelő, piacgazdasággal rendelkező harmadik országban jellemző ár vagy számtanilag képzett érték alapján kell megállapítani.

(69) A rendes értéknek a KNK és Vietnam vonatkozásában történő megállapítása céljából a felülvizsgálat kezdeményezéséről szóló értesítésben a Bizottság jelezte, hogy Brazíliát szándékozik analóg országként felhasználni, amely az eredeti vizsgálat során megfelelő analóg országul szolgált. A Bizottság felkérte az érdekelteket, hogy tegyenek észrevételt ezzel kapcsolatban.

(70) Az érdekeltek több csoportjától érkeztek észrevételek – például együttműködő exportáló gyártóktól, az őket képviselő szövetségektől, nemzeti hatóságaiktól, valamint az importőrök képviselőitől – azzal a javaslattal, hogy Thaiföld, India vagy Indonézia megfelelőbb analóg ország lenne, mint Brazília. A Bizottság az analóg ország kiválasztásához alkalmazott kritériumok figyelembevételével megvizsgálta e javaslatokat.

(71) E tekintetben a Bizottság megállapította, hogy a felülvizsgálati időszakban a bőr lábbelik piacának nagysága Brazíliában 189, Indiában 800, Indonéziában 109, Thaiföld esetében pedig csak 6 millió párra tehető. Tekintettel arra, hogy a thai piac igen kis méretű, valamint figyelembe véve más lehetőségek felhasználhatóságát, a Bizottság nem folytatott további vizsgálatot Thaifölddel – mint potenciális analóg országgal – kapcsolatban.

(72) Következésképpen a Bizottság a felek kérelme nyomán brazil, indiai és indonéz lábbeligyártók együttműködését kereste. Kérdőíveket küldött ki a három ország vállalatainak, majd öt brazil, egy indiai és öt indonéz gyártótól érkezett be érdemleges válasz.

(73) A Bizottság megvizsgálta a választ adó vállalatok reprezentativitását a belföldi eladásaik tekintetében.

(74) Ami Brazíliát illeti, a vizsgálati időszakban a hasonló terméknek a három vizsgált vállalat által történő belföldi eladásai a mintában szereplő kínai kivitel körülbelül 17 %-ának, valamint a vietnami kivitel körülbelül 19 %-ának feleltek meg.

(75) Ami Indiát illeti, egyetlen vállalat jelentkezett, amely beszámolt a hasonló terméknek a vizsgálati időszakban történő belföldi eladásairól, amelyek a mintában szereplő kínai kivitel körülbelül 5 %-ának, valamint a vietnami kivitel körülbelül 6 %-ának feleltek meg.

(76) Ami Indonéziát illeti, a hasonló terméknek az öt együttműködő vállalat által történő belföldi eladásai a mintában szereplő kínai kivitel körülbelül 2 %-ának, valamint a vietnami kivitel körülbelül 2 %-ának feleltek meg.

(77) Tehát a vizsgálati időszakban Brazília rendelkezett a leginkább reprezentatív mennyiséggel a belföldi eladások tekintetében.

(78) Ezt követően a Bizottság megvizsgálta, hogy a Kína és Vietnam által exportáltak tekintetében mennyi lábbelitípust foglaltak magukban a belföldi eladások az érintett három országban.

(79) Az együttműködő brazil és indonéz gyártók belföldi eladásai a felülvizsgálati időszakban széles termékkörre terjedtek ki, amely a Kínából és Vietnamból származó kivitellel kapcsolatos termék-ellenőrzési számok (PCN) jelentős számával ér fel. India esetében az egyetlen együttműködő gyártó arról számolt be, hogy a felülvizsgálati időszak során történt belföldi eladások a Kínából és Vietnamból származó kivitellel kapcsolatos, csupán 1 PCN-nel egyenlők.

(80) A Bizottság által összegyűjtött adatok szerint mindhárom vizsgált országban jelentős számú gyártó működik, ami biztosítja, hogy az adott piacokon magas szintű a verseny a belföldi gazdasági szereplők között. Brazíliában mintegy 7 800 bőrlábbeli-gyártó van, közülük 1 500 tekinthető olyannak, amely a mérete tekintetében eléggé hasonló a kínai/vietnami vállalatokhoz. India arról számolt be, hogy mintegy 3 000 gyártó van az országban. Indonézia esetében a gyártók számát 212-re becsülik. A három ország jelentős kivitellel rendelkezik (Brazília esetében hozzávetőleg 64 millió pár, India esetében 67, valamint Indonézia esetében 27 millió pár). Brazíliáról megállapítást nyert, hogy az egy főre jutó hazai bőrcipőfogyasztás (1) nagyobb, mint Indiában (0,7) és Indonéziában (0,5).

(81) Ami a vizsgált országokba történő behozatalt illeti, a vizsgálati időszakban Brazíliában megközelítőleg 2 %-os, Indiában megközelítőleg 1 %-os, Indonéziában pedig megközelítőleg 1,5 %-os piaci részesedést ért el.

(82) A fenti tényezők alapján a Bizottság úgy vélte, hogy Brazília a legmegfelelőbb analóg ország. Brazíliáról elsősorban megállapítást nyert, hogy a bőr felsőrésszel rendelkező lábbelik belföldi eladása tekintetében a leginkább reprezentatív mennyiséggel rendelkezik. Ezenkívül a brazil együttműködő vállalatok a termékek széles körét gyártják, ami jórészt megfelel a Kína és Vietnam által előállítottaknak. Az indonéz együttműködő gyártók esetében – akik szintén széles termékkörrel rendelkeztek – sokkal kevesebb volt a belföldi eladás, míg az indiai belföldi eladás – bár jelentős mennyiséget tett ki –, nagyon csekély termékkörre terjedt ki.

(83) Több fél azt állította, hogy Brazília nem alkalmazható analóg piacként, mert csak női lábbelikre szakosodik. Állításuk szerint ez a brazil együttműködő vállalatok által kitöltött kérdőívekkel, valamint azzal bizonyítható, hogy Brazília túlnyomórészt női cipőket exportál.

(84) A vizsgálat azonban kimutatta, hogy a brazil együttműködő vállalatok által közölt teljes belföldi eladás több mint felét férficipők tették ki. A Bizottság által a brazil gyártóknál tett ellenőrző látogatások során megállapítást nyert, hogy jóllehet a két kisebb vállalat valóban inkább női lábbelikre specializálódott, a legnagyobb vállalat túlnyomórészt férfi lábbelit árusított a belföldi piacon. Ennélfogva a belföldi piaci eladások elegendő mennyiséget tettek ki a női és a férfi lábbelitípusok tekintetében egyaránt. Azon állítást illetően, miszerint a brazil kivitel főleg női lábbeliből áll, a Bizottság úgy gondolja, hogy az ország exportszerkezete nem feltétlenül egyezik meg a belföldi piacon eladott termékek összetételével.

(85) Egyes felek azt állították, hogy a kitöltött kérdőívek bizonysága szerint Brazília szandálokra szakosodott, amelyek tehát nem hasonlíthatók a Kínából és Vietnamból exportált lábbelitípusokhoz, amelyek több típust foglalnak magukban. A Bizottság által végzett vizsgálat nem erősítette meg ezt az állítást, viszont kimutatta, hogy a brazil gyártók sokféle lábbelitípust árusítottak, ami PCN-szinten több mint 50 %-os egyezést jelent a mintában szereplő kínai és vietnami vállalatok által exportált modellekkel.

(86) Egyes felek azt állították, hogy Brazília nem tekinthető analóg országnak a gyermeklábbelik vonatkozásában, mivel nagyon keveset gyárt ilyen cipőkből. A Bizottság megjegyzi, hogy nem szokatlan, hogy egy analóg ország nem gyártja a hasonló termék összes altípusát. Ez azonban nem gátolja meg, hogy a rendes érték tárgyilagos összehasonlítása elvégezhető az említett lábbelitípusra vonatkozó megfelelő kiigazítások végrehajtása révén. Mivel a brazil együttműködő vállalatok közül valóban egyetlen egy sem gyártott gyermeklábbelit, az e típusra vonatkozó rendes értéket – ahogy az eredeti vizsgálat során is – a felnőtt cipők esetében kiszámított rendes érték megfelelő kiigazítása révén számították ki. Ennélfogva arra a következtetésre jutottak, hogy Brazília a bőr lábbelik összes típusa – többek között a gyermekcipők – tekintetében alkalmazható analóg országként.

(87) Egyes felek azt állították, hogy a Brazíliában gyártott lábbelihez kiváló minőségű bőrt használnak fel, ennélfogva az árak magasabbak, mint Kínában és Vietnamban. Emiatt nem lenne hasonlítható a vizsgálat által érintett két országból származó lábbelikhez. Ezzel szemben néhány más érdekelt úgy vélte, hogy a brazil árakat megfelelően ki kell igazítani, mivel a brazil lábbelikhez felhasznált bőr rosszabb minőségű a Kínában és Vietnamban felhasználtnál. A Bizottság megvizsgálta ezt a kérdést, és megállapította, hogy az árak és a minőség szempontjából nem volt különbség a Brazíliában, valamint Kínában és Vietnamban gyártott lábbelikhez felhasznált bőr között. Ezzel összefüggésben emlékeztetni kell arra, hogy az eredeti ügyben a rendes érték kiigazítását alkalmazták, mert az analóg országbeli, azaz a brazil gyártók által felhasznált bőrről bebizonyosodott, hogy az exportáló országok mintában szereplő gyártói által felhasznált bőrhöz viszonyítva rosszabb minőségű és olcsóbb. A jelenlegi felülvizsgálat során a brazíliai gyártók (és az exportáló országok gyártóinak többsége) nem azonosak az eredeti vizsgálatban együttműködőkkel. Másrészt a vállalatok eltérő összetétele a bőr tekintetében eltérő ráfordítási költségekhez vezetett.

(88) Egyes felek azon véleményüknek adtak hangot, hogy a brazil és a vietnami termékek nem hasonlíthatók össze, állításuk szerint a brazil kivitel drága, felső kategóriás lábbelikből áll, míg a vietnami kivitel olcsó termékekből, de ezzel kapcsolatban nem nyújtottak be alátámasztó bizonyítékot. A Bizottság megjegyzi, hogy a vietnami termékeket mindenképpen a brazil belföldi piacon eladott termékekhez kellene hasonlítani, nem pedig a Brazíliából exportáltakhoz. A Bizottság nem talált arra utaló bizonyítékot, hogy a Vietnamból származó, illetve Brazíliában eladott lábbeli egy bizonyos piaci szegmensre korlátozódik.

(89) Egyes felek azt állították, hogy Brazília 2008. januártól kezdve 20 %-ról 35 %-ra emelte a lábbelikre vonatkozó vámtarifát, és azzal érveltek, hogy ennek következtében Brazília rendkívül védett piaccá vált, ahol mérsékelt a verseny. Ezenkívül azt állították, hogy a brazíliai behozatal piaci részesedése túl alacsony volt a fogyasztást illetően. A Bizottság megvizsgálta ezeket az állításokat. Megállapítást nyert, hogy 2008 elején, azaz a felülvizsgálati időszak közepén Brazília valóban 20 %-ról 35 %-ra emelte vámtarifáit. Ugyanakkor a Bizottság azt is megállapította, hogy a brazil pénznemnek az amerikai dollárhoz viszonyított értéke jelentősen növekedett a felülvizsgálati időszak során, és különösen azt követően, hogy Brazília vámemelést vezetett be. Konkrétabban a brazil real értéke mintegy 19 %-kal erősödött (azaz a vámemelésnél nagyobb mértékben) a felülvizsgálati időszak kezdetéhez képest. Ennélfogva a brazil pénznem értékének az amerikai dollárhoz viszonyított növekedése nagymértékben ellensúlyozza az importárakra vonatkozó vámemelés hatását. Ezenfelül a Bizottság nem talált arra vonatkozó bizonyítékot, hogy a vámemelés a belföldi árak lényeges növekedésében tükröződött volna, vagy hogy akadályozta volna a behozatalt. A Bizottság valójában megállapította, hogy a vámemelés ellenére a bőrcipők Brazíliába történő behozatala 2008 első felében (azaz a vámemelést követően) lényegesen növekedett 2007 első feléhez képest. Tehát a vámemelés nem gyakorolt tényleges hatást a brazil piacra.

(90) Egyes felek azt állították, hogy Brazília nem tekinthető szabadpiacnak a lábbelik tekintetében, mert az országba történő lábbelibehozatalt akadályozza a nem automatikus engedélyezés. A Bizottság megállapította, hogy Brazília nem automatikus engedélyezést alkalmaz a lábbelibehozatal vonatkozásában, ugyanakkor megjegyzi, hogy nyilvánvaló, hogy a behozatal fent említett növekedése miatt ez nem akadályozta a behozatalt. Ezenkívül a Bizottság megállapította, hogy Indonézia szintén nem automatikus engedélyezést alkalmaz a lábbelibehozatal vonatkozásában. A Bizottság megjegyzi, hogy a nem automatikus engedélyezés a WTO-val összeegyeztethető gyakorlat. Ezért a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy nem indokolt, hogy a Brazília által alkalmazott nem automatikus importengedélyeket importkorlátozásnak tekintsük, aminek következtében az a következtetés lenne levonható, miszerint Brazília nem minősül szabadpiacnak.

(91) Egyes felek azt állították, hogy a brazil real értékében az utóbbi években bekövetkezett jelentős növekedés kedvezőtlen hatást gyakorolt a Brazílián belüli versenyképességre, illetve hogy a real értékének a felülvizsgálati időszak óta bekövetkezett 25 %-os csökkenése hátrányosan befolyásolta Brazília nemzetközi versenyképességét. Ezeket az állításokat nem támasztották alá megalapozott bizonyítékok, mindenesetre a felülvizsgálati időszakot követő fejlemények nem tekinthetők megfelelőnek az analóg ország kiválasztása kapcsán.

(92) A fentiek nyomán a Bizottság nem talált arra vonatkozó bizonyítékot, hogy a brazil piac általános versenyfeltételei olyan jelentősen változtak volna az eredeti vizsgálat óta, hogy Brazília alkalmatlanná váljon az analóg ország szerepére.

(93) Több fél is azt állította, hogy India vagy Indonézia megfelelőbb választás az analóg piac szempontjából, mert Brazília, valamint Kína és Vietnam között nincsenek hasonlóságok a gazdasági fejlődés, illetve az egy főre jutó GNP tekintetében.

(94) Meg kell jegyezni, hogy lényegénél fogva egy nem piacgazdasági berendezkedésű ország, illetve egy átalakulóban lévő gazdaság nem rendelkezik ugyanazon gazdasági jellemzőkkel, mint egy piacgazdasági berendezkedésű ország. Nem szokatlan, hogy a gazdasági fejlődés tekintetében ilyen különbség tapasztalható egy analóg ország és egy nem piacgazdasági berendezkedésű ország, illetve egy átalakulóban lévő gazdaság között. Ez vonatkozik az egy főre jutó jövedelem tekintetében meglévő eltérésre is, amely szintén a gazdasági fejlődés egyik mutatója. Ez azonban nem gátolja meg, hogy Brazíliát analóg országnak lehessen kiválasztani, amennyiben a többi figyelembe vett tényező vonatkozásában megfelelőbbnek tekinthető.

(95) Több érdekelt kihangsúlyozta, hogy a munkaerőköltségek magasabbak Brazíliában, mint Kínában és Vietnamban, valamint hogy India, Indonézia vagy Thaiföld – ahol inkább hasonlóak a munkaerőköltségek – megfelelőbb lenne analóg országnak. Azt állították, hogy a magas bérek miatt a munkaerőköltségek Brazíliában a termelési költségek 50–70 %-át teszik ki, míg ugyanezen érték Kínában 30 %.

(96) Ebben a tekintetben egy eltérő gazdasági fejlettségű ország valóban választható analóg országnak egy nem piacgazdasági berendezkedésű ország, illetve egy átalakulóban lévő gazdaság esetében. Ugyanígy a munkaerőköltségek, amelyek egy ország gazdasági fejlettségének mutatói közé tartoznak, önmagukban nem tekinthetők megfelelő kritériumnak. Mindenesetre a munkaerőköltségeknek a termelési összköltségeken belüli részét illetően a Bizottság a helyszíni ellenőrzés során megállapította, hogy Brazíliában a munkaerőköltségek a termelési összköltségek kevesebb mint 40 %-át teszik ki, ennélfogva sokkal jobban megközelítik a vonatkozó kínai mértéket, mint ahogy azt állították.

(97) Ezenkívül több fél azt is állította, hogy Brazília nem megfelelő ország a rendes érték megállapításához, mert a brazil vállalatokat a tervezésre, valamint a kutatásra és fejlesztésre vonatkozó költségek terhelik, amelyeket Kína és Vietnam esetében a külföldi fogyasztók viselnek. A Bizottság megállapította, hogy a költségszerkezettel kapcsolatos ezen eltérés elfogadható, mivel az érintett országok exportőrei az érintett terméket az Unión belül korábbi uniós gyártóknak adták el, amelyek még mindig támogatják a termelési költség fent említett összetevőit, és saját márkanév alatt értékesítik a terméket. Ez azonban nem indokolja Brazíliának mint megfelelő analóg országnak az elutasítását, mivel az említett költségek tekintetében a rendes érték megállapításakor kiigazításokat lehet elvégezni (lásd a (118) és az azt követő preambulumbekezdéseket).

(98) Néhány fél azt állította, hogy Kínától és Vietnamtól eltérően Brazíliában a gyártelepi árak magukban foglalják a marketingköltségeket, különadókat, valamint a hiteldíjakat és a szállítási költségeket. Ezenkívül az általános költségek állítólag magasabbak voltak Brazíliában, mivel a brazil vállalatok kisebb méretűek. A Bizottság ezzel kapcsolatban is úgy véli, hogy ez nem indokolja Brazíliának mint megfelelő analóg országnak az elutasítását, mivel az említett költségek tekintetében a rendes érték kiszámításakor kiigazításokat lehet elvégezni (lásd a (118) és az azt követő preambulumbekezdéseket).

(99) Néhány fél azt állította, hogy az ázsiai országok könnyebben hozzáférnek a nyersanyagokhoz – különösen a bőrhöz –, mint Brazília. A Bizottság megvizsgálta a benyújtott dokumentumokat. Csakugyan bebizonyosodott, hogy a bőrgyártás gyorsabban fejlődött Ázsiában, ezt azonban a bőráruk ázsiai gyártása növekedésének figyelembevételével kell értékelni. A latin-amerikai országok a világ bőrcipőgyártásának kicsit több mint 15 %-át, a nyersbőr-előállításnak pedig közel 15 %-át adják. Az ázsiai országok a világ bőrcipőgyártásának több mint 50 %-át, a nyersbőr-előállításnak viszont kevesebb mint 40 %-át adják. Tehát levonhatjuk azt a következtetést, hogy a bőrgyártással kapcsolatos abszolút számadatok tekintetében meglévő különbségek ellenére a latin-amerikai országok önellátóbbak, mint az ázsiai országok, ennélfogva könnyebben hozzáférnek a nyersbőrhöz.

(100) Néhány érdekelt azt állította, hogy Brazília nem tekinthető megfelelő referenciaországnak, mert a brazil lábbeli nem helyettesíti a kínai és vietnami lábbelit, mivel azt követően, hogy az Unió dömpingellenes vámot vetett ki, a Brazíliából származó, az Unióba történő behozatal az Indiából és Indonéziából származóval ellentétben nem növekedett. Ebben a tekintetben az Indiából és Indonéziából az Unióba történő behozatal igenis növekedett a dömpingellenes vámok kivetését követően. A Bizottság azonban megállapítja, hogy a gazdasági szereplők továbbra is szabadon választhatják meg a beszállítókat, és ahogy azt később a kárral kapcsolatos elemzés során megvizsgálták, ez esetben termékeiket inkább a Kínával és Vietnammal szomszédos országokból szerezték be. Ez nem jelenti azt, hogy Brazília nem megfelelő analóg ország. Ezenfelül az analóg ország a rendes érték megállapítására szolgál. E célból irreleváns, hogy exportál-e az Unióba. Ezért ezt az állítást elutasították.

(101) Néhány fél azt állította, hogy Brazília nem lehet Vietnamhoz hasonló piac, mert Vietnam exportorientált, míg Brazília főleg belföldi értékesítéssel foglalkozik. A Bizottság nem tudja elfogadni ezen állítás helytállóságát. Nyilvánvaló, hogy Vietnam inkább exportorientált, mint Brazília, az azonban nem világos, hogy ez hogyan befolyásolhatja a Brazíliában kiszámított rendes értéket, amely lényegénél fogva a brazil termelési költségekre és belföldi eladásokra vonatkozik.

(102) Több fél is felhozta azt az érvet, miszerint a brazil exportárak alacsonyabbak a belföldieknél. Egyes felek szerint ez arra utal, hogy a rendes érték megállapításához a belföldi árak helyett inkább az exportárakat kell alkalmazni. Mások azt állították, hogy ez bizonyítékul szolgál arra vonatkozóan, hogy a brazil exportőrök dömpingelnek, és azt állítják, hogy ennélfogva Brazília nem lenne megfelelő analóg ország. Először is a Bizottság megjegyzi, hogy az exportárak nem relevánsak ez esetben, mivel rendelkezésre állnak kellően reprezentatív és nyereséges belföldi árak. Másodszor nem bizonyosodott be azon állítás, miszerint a brazil exportárak dömpingelt árak, és ez az állítás a kérdés megfelelő vizsgálatának elvégzése nélkül semmiképpen sem erősíthető meg vagy vethető el.

(103) Néhány érdekelt azt állította, hogy Brazília nem megfelelő analóg ország, mivel a brazil gyártók állami támogatást kapnak a kivitelhez. Először is a Bizottság megjegyzi, hogy az ilyen támogatás elsősorban az exportárakat befolyásolná, amelyek – a fent említettek szerint – nem relevánsak a jelenlegi vizsgálat szempontjából. Mindazonáltal a Bizottság megvizsgálta a felek által benyújtott bizonyítékokat, és megállapította, hogy az említett támogatás a más országokban is megtalálhatókhoz hasonló exporttámogatási programokkal kapcsolatos, amelyeknek az a célja, hogy a termékek népszerűsítő kampányok és nemzetközi kereskedelmi vásárokon való részvétel révén ismertebbé váljanak külföldön. A Bizottság nem talált arra utaló jelet, hogy a kivitel előmozdítására szolgáló támogatás Brazíliában a belföldi cipőeladás számára lett volna előnyös.

(104) Több fél felvetette azt, hogy Brazília a Kínából származó lábbelikkel kapcsolatban dömpingellenes vizsgálatot kezdeményezett, amelynek során Olaszország volt az analóg ország, és azt állították, hogy az olasz és brazil vállalatok összejátszottak az Unió által elvégzett felülvizsgálat során a dömpinggel kapcsolatos megállapítások maximális kihasználása érdekében. Ezek az állítások azonban nem voltak megalapozottak, ahogy a kapcsolódó bizonyítékok sem. Ezért a Bizottság elutasítja ezt az érvet.

(105) A fentiek figyelembevételével arra a következtetésre jutottak, hogy Brazília a legmegfelelőbb analóg ország.

(106) Igen sok érdekelt azt állította, hogy Brazília analóg országként történő kiválasztása a dömping megállapítása szempontjából meghatározó, valamint hogy a dömping nem nyer megállapítást, ha a többi ország valamelyikét választják ki. Ennélfogva a Bizottság az érvelés kedvéért megvizsgálta, milyen eredmény született volna Indonézia kiválasztása esetén, amely ország, jóllehet a fentiekben ismertetettek szerint nem a legjobb választás, mégis Brazília egyetlen elképzelhető alternatívája.

(107) Az eredmények az alábbi kapcsolódó részben találhatók meg, továbbá megerősítést nyert, hogy ez esetben az analóg országnak az elképzelhető lehetőségek közül történő kiválasztása nem meghatározó a dömping számítási eredményei szempontjából.

(108) Ennélfogva Brazíliát választották analóg országnak.

2.1.2. A rendes érték megállapítása az analóg országban

(109) Miután sor került Brazília mint analóg ország kiválasztására, a brazil együttműködő gyártók telephelyén ellenőrzött adatok alapján kiszámították a rendes értéket.

(110) Az említett gyártók belföldi eladásait a KNK-beli és vietnami exportáló gyártók által az Unióba exportált mennyiséghez viszonyítva reprezentatívnak találták. A független vásárlóknak történt nyereséges értékesítések arányának meghatározásával azt is megvizsgálták, hogy a belföldi eladások a rendes kereskedelmi forgalom keretében történt értékesítésnek tekinthetők-e. A vizsgálat kimutatta, hogy az egy egységre jutó előállítási költséggel megegyező vagy azt meghaladó értékesítési ár az egyes gyártók összes eladási mennyiségének több mint 80 %-át képviselte. Ezért a rendes érték alapjául a tényleges belföldi árak szolgáltak, és azt az adott terméktípusból a vizsgálati időszak során történt összes belföldi értékesítés súlyozott átlagáraként számították ki, függetlenül attól, hogy ezek az eladások nyereségesek voltak-e, vagy sem.

2.1.3. A Golden Step esetében megállapított rendes érték

(111) A Golden Step esetében a rendes értéket a vállalatnak a belföldi eladásokkal és a gyártási költségekkel kapcsolatos saját adatai alapján állapították meg. Ezeket az adatokat a vállalat telephelyén ellenőrizték.

(112) A Bizottság először is megállapította, hogy a Golden Step nem végzett belföldi értékesítést a felülvizsgálati időszak során. Ezért a rendes értéket nem lehetett a belföldi árak alapján megállapítani az alaprendelet 2. cikke (1) bekezdésének első albekezdésében előírtak szerint. Következésképpen egy másik módszert kellett alkalmazni.

(113) Tekintettel arra, hogy a rendes érték megállapításához nem lehetett belföldi árakat felhasználni, az érintett gyártó költségei alapján egy számtanilag képzett rendes értéket kellett kiszámítani. Következésképpen az alaprendelet 2. cikkének (3) bekezdésével összhangban a rendes érteket az exportált cipőmodell előállítási költségnek és az ehhez hozzászámított eladási, általános és adminisztratív költségeknek (SGA-költségek), valamint a nyereség ésszerű összegének az alapján számították ki.

(114) E tekintetben az SGA-költségeket és a nyereséget az alaprendelet 2. cikke (6) bekezdésének a) pontjával összhangban nem lehetett meghatározni az érintett ország többi exportáló termelőjére vonatkozóan megállapított tényleges összegek alapján, mert más kínai exportáló gyártó számára nem adták meg a piacgazdasági elbánást. Továbbá mivel a Golden Step az érintett országban nem végzett belföldi értékesítést az azonos általános árukategóriába tartozó termékekkel kapcsolatban, az SGA-költségeket és a nyereséget az alaprendelet 2. cikke (6) bekezdésének b) pontja szerint nem lehetett meghatározni. Ennélfogva ezek meghatározását az alaprendelet 2. cikke (6) bekezdésének c) pontjával összhangban, azaz bármilyen más elfogadható módszer alapján kellett elvégezni.

(115) Ezzel összefüggésben a Bizottság három lehetséges forgatókönyv szerint állapította meg az SGA-költségeket és a nyereségrátát. Először az eredeti vizsgálat adatainak felhasználásával határozta meg az SGA-költségeket és a nyereséget. Ezenkívül figyelembe vette azon kínai exportáló gyártók SGA-költségeit és nyereségét, amelyek számára az utóbbi időben végzett más vizsgálatok során adták meg a piacgazdasági elbánást, és amelyek belföldi eladásai a rendes kereskedelmi forgalom keretében történtek. A Bizottság egy harmadik forgatókönyv keretében megvizsgálta az analóg országban megállapított SGA-költségekkel és nyereséggel kapcsolatos információkat. A rendes érték megállapítására ekkor került sor az említett forgatókönyvek alapján.

2.2. Kínai és vietnami exportárak

(116) Abban az esetben, amikor a kivitelt közvetlenül az Unió független vásárlóinak értékesítették, az exportárakat, az alaprendelet 2. cikke (8) bekezdésével összhangban, az érintett termékért ténylegesen fizetett vagy fizetendő ár alapján határozták meg.

(117) Abban az esetben, amikor az Unióba irányuló kivitelt a az Unión kívüli független kereskedelmi vállalatokon keresztül értékesítették, az exportárakat az alaprendelet 2. cikkének (8) bekezdésével összhangban az érintett gyártók által kereskedelmi vállalatok, azaz független vásárlók számára kivitel céljából értékesített termék ára alapján állapították meg.

2.3. A kínai és a vietnami exportárak összevetése az analóg ország rendes értékeivel

(118) Az eredeti vizsgálat során alkalmazott módszer alapján a brazil belföldi piacon nem értékesített exportált terméktípusok esetében a leginkább hasonló terméktípusok belföldi eladási árait használták fel a rendes érték megállapítása során. Indokolt esetben ezeket megfelelően kiigazították.

(119) A rendes értéket és az exportárakat gyártelepi alapon hasonlították össze. A rendes érték és az exportár tárgyilagos összehasonlításának biztosítása érdekében, az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésével összhangban, kiigazítások formájában kellő mértékben figyelembe vették az árakat és az árak összehasonlíthatóságát befolyásoló különbségeket. Különösen a következő kiigazításokra került sor:

(120) Megvizsgálták, hogy az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének d) pontja alapján indokolt volt-e a kereskedelmi szintek eltéréseinek kiigazítása. Ezzel kapcsolatban megállapítást nyert, hogy a belföldi és az exportpiacon eltérések voltak tapasztalhatók a kereskedelmi szint tekintetében. Következésképpen az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének d)–i) pontjával összhangban kizárólag a vizsgált három brazil gyártó kiskereskedőknek történő eladásaihoz viszonyítva kiigazításokra került sor a nagykereskedők számára a brazil piacon biztosított árengedmények figyelembevétele érdekében.

(121) Egyrészt a kínai és a vietnami kivitel, másrészt a brazil belföldi eladások közötti tárgyilagos összehasonlítás biztosítása érdekében, az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének i) pontjával összhangban, a független brazil képviselőknek kifizetett jutalékokkal kapcsolatos különbségek figyelembevétele céljából engedményt tettek.

(122) Az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének k) pontja szerint a K+F és a tervezés vonatkozásában is tettek engedményt a brazil gyártók esetében a kínai/vietnami gyártókhoz viszonyítva felmerült költségek figyelembevétele érdekében.

(123) Az előző vizsgálat során az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének a) pontja szerinti kiigazításra is sor került a lábbelik gyártásához felhasznált bőr minősége tekintetében meglévő különbségek kifejezése érdekében. A jelenlegi vizsgálat során úgy találták, hogy nincs szükség ilyen kiigazításra, mert a brazil, a kínai és a vietnami exportőrök hasonló minőségű bőrt használtak (lásd: (87) preambulumbekezdés).

(124) Egyéb kiigazításokra – például az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének e) pontja szerinti, a fuvarozással és biztosítással kapcsolatosakra – minden olyan esetben sor került, amikor azt ésszerűnek, helyesnek és bizonyítékokkal alátámasztottnak találták.

(125) Egyes érdekeltek azt állították, hogy az USA-dollár és az euro árfolyam-ingadozásai kihatottak a megállapított dömpingkülönbözetekre, és kiigazítást tettek szükségessé. Ezt az állítást el kellett utasítani. Az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének j) pontja szerint ilyen kiigazítás csak akkor biztosítható, amennyiben tartós árfolyammozgások következnek be. Amennyiben az árfolyamok szabadon ingadoznak, ahogy az USA-dollár/euro esetében is, rendszeresen emelkednek és csökkennek. Ilyen esetben nem lehet tartós árfolyammozgást megállapítani, következésképpen nem biztosítható kiigazítás.

2.4. A dömping megállapítása a KNK-ban vizsgált vállalatok esetében

2.4.1. A dömping megállapítása a Golden Step esetében

(126) A Golden Step esetében az exportárnak és a rendes értéknek a (111) preambulumbekezdéstől kezdődő összehasonlítása 5 %-tól 16 %-ig terjedő dömpingkülönbözetet mutatott ki.

2.4.2. A dömping megállapítása azon vállalatok esetében, amelyeknek nem biztosították a piacgazdasági elbánást

(127) Az alaprendelet 2. cikkének (11) és (12) bekezdése alapján a dömpingkülönbözetet a terméktípusonkénti rendes érték súlyozott átlagának a terméktípusonkénti súlyozott átlagexportárral való összehasonlítása alapján állapították meg. A KNK-ban a mintában szereplő összes vállalatra vonatkozóan a dömpingkülönbözet ugyanazon súlyozott átlagát számították ki. Ezt a dömpingkülönbözetet alkalmazták az összes KNK-beli exportáló gyártóra.

(128) A KNK-ra vonatkozó, országos szintű dömpingkülönbözetet a (115) preambulumbekezdésben ismertetettek szerint a Golden Step esetében alkalmazott számítási módszertől függően a CIF uniós határparitáson számított ár 35–38 %-ában állapították meg.

(129) Az analóg ország kiválasztásával kapcsolatban levont következtetések figyelembevételével a dömping kiszámítását is a fent említett módszer alkalmazásával végezték el, eltekintve attól, hogy a brazil rendes értékeket az indonéz együttműködő gyártókra vonatkozókkal helyettesítették. E számítás eredményeképpen a Golden Step esetében alkalmazott számítási módszertől függően 19–22 %-os dömpingkülönbözetet állapítottak meg.

2.5. A dömping megállapítása a Vietnamban vizsgált vállalatok esetében

(130) Az alaprendelet 2. cikkének (11) és (12) bekezdése alapján a dömpingkülönbözetet a terméktípusonkénti rendes érték súlyozott átlagának a terméktípusonkénti súlyozott átlagexportárral való összehasonlítása alapján állapították meg. Mivel a mintában szereplő vállalatok közül egyik számára sem biztosították a piacgazdasági elbánást, Vietnamban a dömpingkülönbözet ugyanazon súlyozott átlagát számították ki. Ezt a dömpingkülönbözetet alkalmazták az összes többi vietnami exportáló gyártóra.

(130) A Vietnamra vonatkozó, országos szintű dömpingkülönbözetet a CIF uniós határparitáson számított ár 43,8 %-ában állapították meg.

(132) Ahogy a KNK esetében is, a dömping kiszámítását is a fent említett módszer alkalmazásával végezték el, eltekintve attól, hogy a brazil rendes értékeket az indonéz együttműködő gyártókra vonatkozókkal helyettesítették. E számítás eredményeképpen 28,4 %-os dömpingkülönbözetet állapítottak meg.

2.6. Az érintett országokból származó dömping folytatódásával kapcsolatos következtetés

(133) Egyes érdekeltek azt állították, hogy az érintett országokból származó kivitel csökkent a végleges intézkedések 2006. áprilisi bevezetése és a felülvizsgálati időszak vége között. Állításuk szerint ez a csökkenés tükrözte a termelés és a termelőkapacitás KNK-beli és vietnami csökkenését, amit a végleges intézkedések bevezetése, a termelésnek a KNK-ból és Vietnamból más országokba történő áthelyezése, illetve a belföldi eladások növekedése idézett elő. Egy további állítás szerint az importárak vagy növekedtek, vagy változatlanok maradtak. Ezért a felek kijelentették, hogy az importmennyiségek és az importárak nem indokolhatták azon megállapítást, miszerint a felülvizsgálati időszakban jelentős mennyiségben folytatódik a dömping.

(134) Ezek az érvek nem változtatnak azon a megállapításon, miszerint a felülvizsgálati időszak tekintetében jelentős dömpingkülönbözetek voltak tapasztalhatók, valamint hogy a dömpingkülönbözetek nagy importmennyiségre és az Unió nagy piaci részesedésére terjednek ki. Ezért azt a következtetést vonták le, hogy a KNK-ból és Vietnamból származó, érintett termék vonatkozásában folytatódott a dömping.

3. AZ INTÉZKEDÉSEK HATÁLYON KÍVÜL HELYEZÉSE ESETÉN A KNK-BÓL SZÁRMAZÓ BEHOZATAL ALAKULÁSA

3.1. Általános észrevételek

(135) A KNK-ból származó behozatal valószínű alakulását a várható árak és mennyiségek szempontjából is vizsgálták.

(136) Első lépésként megállapították a felülvizsgálati időszakra vonatkozó árakat. Az adatok a kitöltött (58 együttműködő exportáló gyártótól beérkezett) mintavételi formanyomtatványokból álltak rendelkezésre, amely adatok magukban foglalták a belföldi piacra vonatkozó eladási árakat, valamint az Unió piacára és harmadik országok piacaira irányuló kivitel árait. Azért ezt az információt használták fel, mert ezt tartották az érintett termék vonatkozásában rendelkezésre álló, árral kapcsolatos legmegfelelőbb információforrásnak arra a célra, hogy a különböző piacokra jellemző árakat összehasonlítsák. Ezeket az adatokat reprezentatívnak tekintették, mert az Unió piacára irányuló behozatal 22 %-át lefedte. Az Unióba irányuló kivitelre vonatkozó, a kitöltött mintavételi formanyomtatványokban szereplő árakat összevetették a Bizottság rendelkezésére álló statisztikai adatokkal még akkor is, ha a statisztikai adatokat nem lehetett felhasználni az árak összehasonlításához, mivel nem terjedtek ki a kínai belföldi eladásokra és a harmadik országokba irányuló kivitelre.

(137) Bár további megbízható forrásként az Eurostat-adatbázis is rendelkezésre állt, amint azt már a (67) preambulumbekezdésben kifejtettük, a különböző piacokra jellemző árak összehasonlítására nem volt alkalmas.

(138) Az Unió piacára jellemző árak az uniós gyártók mintavételi adataiból származtak. A vizsgálat megállapította, hogy ezek az átlagárak az importált lábbelikéhez hasonlóak voltak a következők miatt: — a hasonló termékre vonatkoztak, — a kereskedelem azonos szintjén voltak jellemzőek, — hasonló nemzetközi feltételek mellett voltak jellemzőek, — hasonló mennyiségekre vonatkoztak.

(139) A felülvizsgálati időszak óta bekövetkezett bizonyos új fejlemények hatását is vizsgálták, mert elég jelentősnek tartották ahhoz, hogy befolyásolja a dömping folytatódásának valószínűségét. E vizsgálat elvégzését szintén az érdekeltek kérték.

3.2. Az uniós és a KNK-beli árak közötti kapcsolat

(140) A kitöltött mintavételi formanyomtatványokból kiderült, hogy az exportőrök saját adatai alapján megállapított kínai belföldi árak alacsonyabbak voltak az uniós piacon jellemző áraknál. Meg kell azonban jegyezni, hogy nem lehetett ellenőrizni a mintában nem szereplő összes vállalat adatait (beleértve a belföldi eladásokkal kapcsolatosakat). Ezért nem lehetett elvégezni a KNK-beli belföldi árak részletes elemzését. Ezenfelül ezt nem is tartották szükségesnek, mivel általánosságban megállapítást nyert, hogy a dömping folytatódott.

3.3. A harmadik országokra vonatkozó exportárak és az uniós árszint közötti kapcsolat

(141) A kitöltött mintavételi formanyomtatványokból kiderül, hogy a kínai együttműködők által a jelentősebb harmadik országbeli piacokon elért árak alacsonyabbak az Unió piacán jellemző áraknál. Ez is arra utalt, hogy a kínai gyártók nagyobb mennyiségeket exportálhatnak az Unióba. Amennyiben hagynánk az intézkedések hatályon kívül helyezését, ez előnyösebb lenne a kínai exportáló gyártók számára, hogy az Unióba irányítsák át kivitelüket. A kínai együttműködők által a jelentősebb harmadik országbeli piacokon elért árakkal kapcsolatos adatokat azonban nem lehetett ellenőrizni, ezért ezt a vizsgálatot nem folytatták tovább.

(142) Egyes érdekeltek azt állították, hogy más piacok előnyösebbé váltak a az Unió piacánál. Ezen állítás alátámasztására az egyik fél benyújtott egy elemzést a kínai vámstatisztikáról. A Bizottság által végzett vizsgálat azonban kimutatta, hogy az Egyesült Államok piacát leszámítva a kínai exportőrök számára továbbra is az Unió piaca a legvonzóbb. A kivitel valóban nőtt az említett fél által vizsgált időszakban (azaz 2005-től 2008-ig). A dömpingellenes vámok hatályon kívül helyezése esetén a uniós piac még inkább vonzóbbá válna, ennélfogva az exportmennyiség valószínűleg növekedne.

3.4. A harmadik országokra vonatkozó exportárak és a KNK-beli árak közötti kapcsolat

(143) Az 58 kínai együttműködő vállalat által kitöltött mintavételi formanyomtatványokból kiderül, hogy a jelentősebb harmadik országbeli piacokra irányuló kivitel árai alacsonyabbak a belföldi piacon elért áraknál. Ezeket az adatokat azonban nem lehetett ellenőrizni, ezért ezt a vizsgálatot nem folytatták tovább.

(144) Ezenkívül a harmadik országokba irányuló kivitelnek a brazil rendes értékhez viszonyított szintje arra engedett következtetni, hogy az exportárak általában lényegesen alacsonyabbak. Szintén a (140) preambulumbekezdésben kifejtett okok miatt azonban nem lehetett ellenőrizni ezeket az adatokat, ezért ezt a vizsgálatot nem folytatták tovább.

(145) Végeredményben a rendelkezésre álló adatok a dömping folytatódásának valószínűségére engedtek következtetni.

3.5. Kihasználatlan kapacitások és készletek

(146) A mintában szereplő valamennyi kínai vállalat megrendelésre gyárt, ennélfogva készleteiket elszállításra váró késztermékek alkotják. Azért alkalmazzák a megrendelésre gyártást, mert a lábbeligyártó ágazatnak a fogyasztók megrendelései alapján minden évszakban igazodnia kell az új divathoz, és nem alkalmazhatja a készletből történő eladást. Ennélfogva mivel a vállalatoknak nem volt tényleges készletük, ezt a tényezőt nem lehetett hasznos mutatónak tekinteni a dömping folytatódásának valószínűségével kapcsolatos vizsgálat szempontjából.

(147) A vizsgálat megállapította, hogy mind az 58 kínai együttműködő vállalat kihasználatlan kapacitása a lábbeligyártás összkapacitásának körülbelül 9 %-át tette ki. Ez az adat az 58 kínai együttműködő vállalat esetében 14,5 millió pár lábbelinek, az összes exportáló gyártó esetében pedig 65 millió pár lábbelinek felelne meg. Az utóbbi számadat az uniós fogyasztás körülbelül 10 %-át teszi ki (amint azt a 3. táblázat feltünteti).

(148) Sor került e kihasználatlan kapacitás valószínű felhasználásának vizsgálatára. Tekintettel az Unió piacán, a kínai belföldi piacon és a harmadik országokban jellemző árszintek közötti, fent említett különbségekre, a kínai vállalatok valószínűleg ösztönzést éreznének arra, hogy a kihasználatlan kapacitást az Unióba irányuló kivitel céljára használják fel. Az Unió piacának nagysága egy újabb tényező, ami miatt még vonzóbb a kínai exportőrök számára.

(149) Ezenfelül fel kell hívni a figyelmet arra, hogy a meglévő szerelősor más típusú lábbelik, például különleges technológiával készült lábbelik és textil felsőrésszel rendelkező cipők, valamint az érintett termék gyártására is használhatók. A mintában szereplő vállalatok és a többi együttműködő kínai vállalat az érintett terméktől eltérő lábbelit gyárt nagy mennyiségben. Az érintett termék és más lábbelik gyártásának aktuális megoszlása a fogyasztói igényektől, valamint az uniós importőrök rendelési és beszerzési stratégiájától függ. Amennyiben azonban sor kerülne az intézkedések hatályon kívül helyezésére, az uniós importőrök bizonyára átgondolnák beszerzési stratégiájukat, és a kínai gyártóktól nagyobb arányban rendelhetnek az érintett termékből. Ennek az lehet a következménye, hogy az érintett termék Unióba irányuló kivitelének mennyisége növekedik.

3.6. Az intézkedések megkerülése és csillapítása

(150) A 388/2008/EK rendeletben megállapítottak szerint a KNK-ra vonatkozó, meglévő intézkedéseket a Makaó Különleges Közigazgatási Területen keresztül történő szállítások révén kerülték meg. Ezt követően az intézkedéseket kiterjesztették a Makaó Különleges Közigazgatási Területen összeszerelt és azon keresztül szállított érintett termékre. Az intézkedések megkerülésére irányuló gyakorlat azt bizonyítja, hogy az Unió piaca vonzó a kínai exportáló gyártók számára.

3.7. Következtetés

(151) A vizsgálat kimutatta, hogy az intézkedések hatályon kívül helyezése esetén a dömping valószínűleg folytatódna. E következtetés egyrészt azon alapul, hogy az Unió piaca a mennyiség szempontjából vonzó lehetőséget jelent, másrészt a uniós, a kínai és a harmadik országbeli piacok árainak összehasonlításán.

(152) Ezenfelül számos tényező, többek között a relatív árszintek, a rendelkezésre álló kihasználatlan kapacitás, az intézkedések megkerülése, valamint a más lábbelik gyártásáról az érintett termék gyártására történő átállásra való képesség azt bizonyítja, hogy az intézkedések hatályon kívül helyezése esetén valószínűleg növekedne az importált mennyiség. Másrészt egyéb tényezők – például a világgazdasági válság, valamint a gyártás más országokba történő áthelyezésével kapcsolatos tendencia – következtében az importált mennyiség bizonyos mértékben szükségszerűen csökkenni fog. E tényezők vizsgálatával az alábbi 5. rész (A felülvizsgálati időszakot követő fejlemények) foglalkozik.

(153) Arra a következtetésre jutottak, hogy a KNK-ból származó behozatal továbbra is nagy mennyiségben jut be az Unió piacára, valamint hogy ezt a mennyiséget olcsón, dömpingelt áron fogják értékesíteni, tehát az intézkedések hatályon kívül helyezésének lehetővé tétele esetén valószínűleg folytatódna a dömping.

4. AZ INTÉZKEDÉSEK HATÁLYON KÍVÜL HELYEZÉSE ESETÉN A VIETNAMBÓL SZÁRMAZÓ BEHOZATAL ALAKULÁSA

4.1. Általános észrevételek

(154) A Vietnamból származó behozatal valószínű alakulását a várható árak és mennyiségek szempontjából is vizsgálták.

(155) Első lépésként megállapították a felülvizsgálati időszakra vonatkozó árakat. Az adatok a kitöltött (51 vietnami együttműködő exportáló gyártótól beérkezett) mintavételi formanyomtatványokból álltak rendelkezésre, amely adatok magukban foglalták a belföldi piacra vonatkozó eladási árakat, valamint az Unió piacára és harmadik országok piacaira irányuló kivitel árait. Azért ezt az információt használták fel, mert ezt tartották az érintett termék vonatkozásában rendelkezésre álló, árral kapcsolatos legmegfelelőbb információforrásnak arra a célra, hogy a különböző piacokra jellemző árakat összehasonlítsák. Ezeket az adatokat reprezentatívnak tekintették, mert az Unió piacára irányuló behozatal 82 %-át lefedte. A kitöltött mintavételi formanyomtatványokban szereplő uniós árakat összevetették a Bizottság rendelkezésére álló statisztikai adatokkal (Taric-adatok). A statisztikai adatokat nem lehetett felhasználni az árak összehasonlításához, mivel nem terjedtek ki a vietnami belföldi eladásokra és a harmadik országokba irányuló kivitelre.

(156) Bár további megbízható forrásként az Eurostat-adatbázis is rendelkezésre állt, amint azt már a (67) preambulumbekezdésben kifejtettük, a különböző piacokra jellemző árak összehasonlítására nem volt alkalmas.

(157) Az Unió piacára jellemző árak a uniós gyártók mintavételi adataiból származtak. A vizsgálat megállapította, hogy ezek az átlagárak az importált lábbelikéhez hasonlóak voltak a következők miatt: — hasonló termékekre vonatkoztak, — a kereskedelem azonos szintjén voltak jellemzőek, — hasonló nemzetközi feltételek mellett voltak jellemzőek, — hasonló mennyiségekre vonatkoztak.

4.2. Az uniós és a vietnami árak közötti kapcsolat

(158) A kitöltött mintavételi formanyomtatványokból kiderült, hogy az exportőrök saját adatai alapján megállapított vietnami belföldi árak alacsonyabbak voltak az uniós piacon jellemző áraknál. Meg kell azonban jegyezni, hogy nem lehetett ellenőrizni a mintában nem szereplő összes vállalat adatait (beleértve a belföldi eladásokkal kapcsolatosakat). Ezért nem lehetett elvégezni a vietnami belföldi árak részletes elemzését. Ezenfelül – ahogy a KNK esetében is – ezt nem is tartották szükségesnek, mivel általánosságban megállapítást nyert a dömping folytatódása.

4.3. A harmadik országokra vonatkozó exportárak, valamint az uniós árszint közötti kapcsolat

(159) A Vietnami Központi Statisztikai Hivatal és a Vietnami Vámügyi Főigazgatóság adatai szerint (2008-as naptári év) a vietnami lábbeliexport hozzávetőleg 50 %-át az Unió piacára szállítják. Továbbá a beérkezett mintavételi adatok azt bizonyítják, hogy a felülvizsgálati időszak során az együttműködő exportőrök a harmadik országbeli piacokon is rendkívül nagy mennyiségeket értékesítettek.

(160) A kitöltött mintavételi formanyomtatványokból világossá vált, hogy a vietnami együttműködők által a jelentősebb harmadik országbeli piacokon elért árak alacsonyabbak az Unió piacán jellemző áraknál. Ez arra utalt, hogy a vietnami gyártók nagyobb mennyiségeket exportálhatnak az Unióba.

4.4. A harmadik országokra vonatkozó exportárak és a vietnami árak közötti kapcsolat

(161) Szem előtt tartva, hogy az exportáló gyártók kis mennyiséget értékesítettek a vietnami belföldi piacon, ezen összehasonlítás tekintetében nem lehetett érdemleges következtetést levonni.

4.5. Kihasználatlan kapacitások és készletek

(162) A mintában szereplő valamennyi vietnami vállalat megrendelésre gyárt, ennélfogva készleteiket kizárólag elszállításra váró késztermékek alkotják. Azért alkalmazzák a megrendelésre gyártást, mert a lábbeligyártó ágazatnak a fogyasztók megrendelései alapján minden évszakban igazodnia kell az új divathoz, és nem alkalmazhatja a készletből történő eladást. Ezért úgy ítélték, hogy ez esetben a készletek nem túl szilárd mutatók.

(163) A vizsgálat megállapította, hogy mind az 51 kínai együttműködő vállalat kihasználatlan kapacitása a lábbeligyártás összkapacitásának körülbelül 17 %-át tette ki. Ez az adat az 51 kínai együttműködő vállalat esetében 34 millió pár lábbelinek, az összes exportáló gyártó esetében pedig 42 millió pár lábbelinek felelne meg. Az utóbbi számadat az uniós fogyasztás körülbelül 6 %-át teszi ki (amint azt a 3. táblázat feltünteti).

(164) Sor került e kihasználatlan kapacitás valószínű felhasználásának vizsgálatára. Tekintettel az Unió piacán és a harmadik országokban jellemző árszintek közötti, fent említett különbségekre, a vietnami vállalatok valószínűleg ösztönzést éreznének arra, hogy a kihasználatlan kapacitást az Unióba irányuló kivitel céljára használják fel. E következtetést alátámasztja az, hogy az Unió piaca a nagysága miatt vonzónak számít.

(165) Ezenfelül fel kell hívni a figyelmet arra, hogy a meglévő szerelősor más típusú lábbelik, például különleges technológiával készült lábbelik és textil felsőrésszel rendelkező cipők, valamint az érintett termék gyártására is használhatók. A mintában szereplő vállalatok és a többi együttműködő vietnami vállalat az érintett terméktől eltérő lábbelit gyárt nagy mennyiségben. Az érintett termék és más lábbelik gyártásának aktuális megoszlása a fogyasztói igényektől, valamint az uniós importőrök rendelési és beszerzési stratégiájától függ. Amennyiben azonban sor kerülne az intézkedések hatályon kívül helyezésére, az uniós importőrök bizonyára átgondolnák beszerzési stratégiájukat, és a vietnami gyártóktól nagyobb arányban rendelhetnek az érintett termékből. Ennek az lehet a következménye, hogy az érintett termék Unióba irányuló kivitelének mennyisége növekedik.

4.6. Következtetés

(166) A dömping nagy mennyiségben történő folytatódásán kívül a vizsgálat kimutatta, hogy az intézkedések hatályon kívül helyezése esetén a dömping valószínűleg folytatódna. E következtetés egyrészt azon alapul, hogy az Unió piaca a nagysága és az árszintjei szempontjából vonzó lehetőséget jelent.

(167) Ezenfelül számos tényező, többek között a relatív árszintek, a rendelkezésre álló kihasználatlan kapacitás, az intézkedések megkerülése, valamint a más lábbelik gyártásáról az érintett termék gyártására történő átállásra való képesség azt bizonyítja, hogy az intézkedések hatályon kívül helyezése esetén valószínűleg növekedne az importált mennyiség. Másrészt egyéb tényezők – például a világgazdasági válság, valamint a gyártás más országokba történő áthelyezésével kapcsolatos tendencia – következtében az importált mennyiség bizonyos mértékben szükségszerűen csökkenni fog. E tényezők vizsgálatával az alábbi 5. rész (A felülvizsgálati időszakot követő fejlemények) foglalkozik.

(168) Arra a következtetésre jutottak, hogy a Vietnamból származó behozatal továbbra is nagy mennyiségben jut be az Unió piacára, valamint hogy ezt a mennyiséget olcsón, dömpingelt áron fogják értékesíteni, tehát az intézkedések hatályon kívül helyezésének lehetővé tétele esetén valószínűleg folytatódna a dömping.

5. A FELÜLVIZSGÁLATI IDŐSZAKOT KÖVETŐ FEJLEMÉNYEK

(169) A felülvizsgálati időszakot követő fejlemények hatásának vizsgálatát is elvégezték a KNK és Vietnam vonatkozásában, mivel e fejleményeket elég jelentősnek tartották ahhoz, hogy befolyásolják az érintett országokban gyártott és az Unió piacára exportált érintett termék mennyiségét és árát.

5.1. A világgazdasági válság

(170) A válság 2008 második felében kezdődött (azaz a felülvizsgálati időszak végét követően). Egyesek azt állították, hogy a válság a világpiacon és az Unió piacán megfigyelhető, csökkenő lábbelifogyasztás miatt kihatással lesz az érintett országokból származó érintett termék gyártására és kivitelére (az Unióba irányuló kivitel kivételével).

5.2. Az importmennyiségek és -árak alakulása a felülvizsgálati időszakot követően

(171) Az elején meg kell állapítani, hogy a feleknek a felülvizsgálati időszakot követő fejlemények által az érintett országból származó exportmennyiségekre és a uniós fogyasztásra gyakorolt valószínű hatásával kapcsolatos állításai ellentmondóak voltak. Egyesek úgy becsülték, hogy az érintett országból származó kivitel 2009-ben mintegy 25–30 %-kal visszaeshet a felülvizsgálati időszakhoz képest. Más érdekeltek arra számítottak, hogy a behozatal változatlan marad. Az Eurostat 2009 első felére rendelkezésre álló statisztikája valóban 25 %-os csökkenést mutat a Kínából, illetve 28 %-os csökkenést a Vietnamból származó behozatal mennyisége tekintetében. Az árak vonatkozásában az Eurostat statisztikája 34 %-os növekedést mutat a Kínából származó érintett termék behozatala tekintetében, míg Vietnam esetében 26 %-os növekedést. A fenti (67) preambulumbekezdésben kifejtett okok miatt azonban ezek a tendenciák nem tekinthetők reprezentatívnak.

5.3. Az uniós behozatal beszerzésének áthelyezése a KNK-ból és Vietnamból más országokba

(172) Egyes felek azt állították, hogy az érintett országból származó érintett termék kivitele csökkeni fog azért, mert a beszerzést a KNK-ból és Vietnamból más országokba, például Indonéziába, Kambodzsába és Indiába helyezték át. Az állítás szerint a folyamat az intézkedések 2006. áprilisi bevezetését követően kezdődött el, és folytatódni fog, ha a jelenlegi felülvizsgálat után újra intézkedéseket vezetnek be. A beszerzés áthelyezésére vonatkozóan más okokat is említettek, leginkább a termelési költségek növekedését. Kína esetében ezt a növekvő munkaerő-, energia- és helyi nyersanyagköltségek növekedésének, valamint a környezetvédelmi és munkaügyi jogszabályoknak tulajdonították. Az RMB-érték növekedését is lehetséges okként hozták fel a beszerzés más országokba történő áthelyezésére. Vietnam esetében azt állították, hogy a növekvő munkaerőköltségek, valamint az Unióba történő behozatalra vonatkozó GSP-vámkedvezmény megszűnése miatt helyezték át a beszerzést más országokba. Továbbá azt állították, hogy a beszerzés Kínából és Vietnamból történő áthelyezése azért vált előnyössé, mert az új beszerzési helyül szolgáló országokban a lábbeligyártás tekintetében javult a versenyképesség. Ezenkívül azzal érveltek, hogy az áthelyezést megkönynyítette az, hogy az érintett országokban több gyártó vállalat Délkelet-Ázsia más részein, például Tajvanon, illetve Hongkongban működő vállalatok tulajdonában volt és azok irányítása alá tartozott, valamint az is, hogy a lábbeliknek az uniós piac számára történő beszerzését jelentős uniós importőrök irányítják, amelyek rendelkeznek azon eszközökkel, hogy szükség esetén könnyen megváltoztassák beszerzési forrásaikat.

(173) A KNK esetében, jóllehet nyilvánvaló, hogy bizonyos exportőrök áthelyezést hajtottak végre, és a költségcsökkentés érdekében további áthelyezésekre kerülhet sor, a beszerzés néha (a hagyományosan a lábbeligyártás bázisát alkotó, part menti tartományokból) a KNK más részeire helyeződött át. Önmagában az áthelyezés nem vezetne a termelés és a KNK-ból származó kivitel csökkenéséhez.

(174) Ami Vietnamot illeti, nem tartották valószínűnek, hogy a vám GSP-átsorolásból következő 3,5 %-os növekedése olyan jelentőségű lenne, hogy a gyártás azonnali jelentős áthelyezéséhez vezetne. Noha nem zárható ki, hogy ez az átsorolás gyakorolhat bizonyos hatást a Vietnamból származó kivitel mennyiségére, nem valószínű, hogy lényegesen befolyásolhatja a nagyobb uniós importőrök beszerzéssel kapcsolatos döntéseit. Emlékeztetni kell arra, hogy a 3,5 %-osnál sokkal magasabb dömpingellenes vámok kivetése ellenére Vietnamból és Kínából továbbr