A Tanács 2040/2000/EK rendelete

(2000. szeptember 26.)

a költségvetési fegyelemről

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 37., 279. és 308. cikkére,

tekintettel a Bizottság javaslatára [1],

tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],

tekintettel a Számvevőszék véleményére [3],

mivel:

(1) Az Európai Tanács 1999. március 24-25-i berlini ülésén abban állapodott meg, hogy az Unió kiadásainál figyelembe kell venni mind a költségvetési fegyelem követelményét, mind pedig a kiadások hatékonyságát.

(2) Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság 1999. május 6-án megkötötte a költségvetési fegyelemről és a költségvetési eljárás javításáról szóló intézményközi megállapodást [4]. Ezen intézményközi megállapodás, amelynek valamennyi rendelkezését teljes mértékben alkalmazni kell, kiemeli, hogy a költségvetési fegyelem valamennyi kiadásra vonatkozik, és a végrehajtásban érintett valamennyi szervet kötelezi. Pénzügyi tervet hoz létre annak biztosítására, hogy az Európai Unió kiadásai középtávon – fő kategóriák szerint lebontva – rendszerezetten alakuljanak a saját források keretei között.

(3) Az intézmények megállapodtak, hogy a mezőgazdasági iránymutatás előirányzata változatlan marad. Azonban – az egyszerűsítés céljából – egy időszerű hivatkozási alapot kell elfogadni, és biztosítani kell a statisztikai koncepciók összhangját az Európai Közösségek saját forrásainak rendszeréről szóló jövőbeli tanácsi határozatban várhatóan elfogadásra kerülő koncepciókkal.

(4) Az Európai Tanács úgy határozott, hogy ezután a mezőgazdasági iránymutatás kiterjed a megreformált közös agrárpolitikára, az új vidékfejlesztési intézkedésekre, az állat- és növényegészségügyi intézkedésekre, a mezőgazdasági előcsatlakozási eszközzel kapcsolatos kiadásokra, valamint a csatlakozás keretében rendelkezésre álló összegekre.

(5) A költségvetési év folyamán keletkezett készletek értékcsökkenési mechanizmusait fenn kell tartani.

(6) Figyelembe véve a tényleges kiadások nagyságát, és azzal a céllal, hogy a mezőgazdasági kiadások reálértékét a 2000–2006-os időszakban stabilizálja, az Európai Tanács 1999. március 24–25-i berlini ülésén úgy vélte, hogy a közös agrárpolitika reformja az általa meghatározott pénzügyi terv keretei között megvalósítható. További megtakarításokra kérte fel a Bizottságot és a Tanácsot, hogy az összkiadások éves átlaga – a vidékfejlesztésre és az állategészségügyre vonatkozó intézkedések kivételével – a 2000–2006-os időszakban ne haladja meg az általa meghatározott összeget. Az általa meghozott határozatok fényében úgy vélte, hogy a pénzügyi terv 1. tételébe beírandó összegek nem haladhatnak meg bizonyos, az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság által az 1999. május 6-i intézményközi megállapodásban elfogadott éves összegeket.

(7) A "Közös agrárpolitika" és a "Vidékfejlesztés és kísérő intézkedések" altétel felső határai megállapítására az 1999. május 6-i intézményközi megállapodás szerves részét képező pénzügyi tervben került sor. Ezek csak a Bizottság javaslatára, a költségvetési hatóság mindkét ágának közös határozatával változtathatók meg, az intézményközi megállapodás vonatkozó rendelkezéseivel összhangban.

(8) Ennélfogva amennyiben a Tanács módosítja az agrárrendelkezéseket, úgy a Bizottság – ha szükségesnek tartja – adott esetben utalást tesz a Tanácsnak arra, hogy jelentős a veszélye annak, hogy a véleménye szerint az agrárrendelkezések alkalmazásából adódó kiadások meghaladják a pénzügyi terv 1.a. altételének felső határát.

(9) Az 1999. május 6-i intézményközi megállapodás 19. pontjának sérelme nélkül, mivel a pénzügyi terv 1.a. altétele felső határának megváltoztatására irányuló esetleges javaslatnál egy ilyen túllépés nem vehető számításba, így meg kell teremteni annak a lehetőségét, hogy a Tanács kellő időben kiigazíthassa az agrárrendelkezéseket, miáltal e felső határ betartása biztosítható marad.

(10) A költségvetési fegyelem megkívánja, hogy valamennyi javasolt és adott esetben elfogadott jogszabályi intézkedés mind a költségvetési eljárás egésze folyamán, mind pedig a költségvetés végrehajtásakor, továbbá a kért, az engedélyezett vagy teljesített előirányzatok összhangban legyenek egyrészt a vidékfejlesztés nélküli közös agrárpolitika kötelező kiadásaira, valamint másrészről a vidékfejlesztés és a kísérő intézkedések kiadásaira vonatkozó pénzügyi tervben megállapított összegekkel.

(11) A pénzügyi terv 1. tételében megállapított felső határok betartása érdekében lehetséges, hogy a meghozott megtakarítási intézkedések adott esetben rövid távúak legyenek. A bizalomvédelem elvének tiszteletben tartása érdekében az érdekelt feleket tájékoztatni kell, hogy jogos elvárásaikat e lehetőséghez igazíthassák. Az ilyen intézkedéseket kellő időben meg kell hozni, és azok csak az érintett ágazatra vonatkozó következő gazdasági év kezdetekor léphetnek hatályba.

(12) Az érintett felek jogos elvárásai tiszteletben tartásának szükségessége ezenkívül megköveteli, hogy az adott esetben szükségesnek bizonyuló intézkedéseket kellően korán meghozzák, és hogy e célból a középtávú költségvetési helyzetet a folyamatosan javított előrejelzések alapján évente felülvizsgálják.

(13) Amennyiben e vizsgálat azt mutatja, hogy jelentős a veszélye a pénzügyi terv 1. tételében szereplő összegek túllépésének, úgy a Bizottság a rendelkezésére álló igazgatási hatáskörök keretében megteszi a szükséges intézkedéseket a helyzet orvoslására; ha nem képes kielégítő intézkedéseket hozni, úgy egyéb intézkedéseket javasol a Tanács számára, amely azokról július 1-je előtt határoz, mivel a piac közös szervezésére vonatkozó több gazdasági év ebben az időpontban kezdődik. Ha a Bizottság egy későbbi időpontban úgy véli, hogy továbbra is jelentős veszély áll fenn, és hogy a rendelkezésére álló igazgatási hatáskörök keretében nem képes kielégítő intézkedéseket hozni, úgy a lehető leggyorsabban egyéb intézkedéseket javasol a Tanácsnak, amelyekről az a lehető leghamarabb határoz.

(14) A költségvetés végrehajtásakor a Bizottság fejezetről fejezetre egy korai előrejelző rendszert alkalmaz a mezőgazdasági kiadások havi rendszerességgel történő figyelemmel kísérése érdekében, miáltal a Bizottság az igazgatási hatáskörei keretein belül a lehető leggyorsabban megteheti a megfelelő intézkedéseket, amennyiben az 1.a. altétel felső határa túllépésének veszélye fennáll, és aztán, amennyiben ezen intézkedések elégtelennek bizonyulnak, egyéb intézkedéseket javasolhat a Tanácsnak, amelyekről az a lehető leghamarabb határoz.

(15) Fontos, hogy a Bizottság által a Tanácsnak benyújtandó költségvetési dokumentumok elkészítésekor alkalmazott árfolyam a lehető legfrissebb adatokon alapuljon, figyelembe véve az e dokumentumok elkészítése és Bizottság általi benyújtása közötti szükséges időtartamot.

(16) A monetáris tartalékokra vonatkozó rendelkezéseket összhangba kell hozni az 1999. május 6-i intézményközi megállapodással. A közös agrárpolitika reformjának fokozatos megvalósulásával a kiadások várhatóan kevésbé lesznek érzékenyek az euró/dollár paritás ingadozásaira, és ezért a monetáris tartalékot fokozatosan el kell törölni.

(17) Meg kell teremteni a havi előlegfizetések átmeneti csökkentésének vagy felfüggesztésének lehetőségét, amennyiben a Bizottság a tagállamok által nyújtott információk alapján nem tudja megállapítani, hogy a hatályos közösségi jogszabályokat betartották-e, illetve ha ezen információk arra utalnak, hogy a közösségi pénzeszközöket nyilvánvalóan visszaélésszerűen használták fel.

(18) Az intézmények megállapodtak, hogy a harmadik országok javára vagy ezen országokban nyújtandó hitelekhez és hitelgaranciákhoz kapcsolódó tartalékot előzetes előirányzatok formájában kell a költségvetésbe bevezetni, hogy a 2728/94/EK, Euratom rendelettel [5] létrehozott, a külső fellépésekre vonatkozó garanciaalap finanszírozható legyen, és hogy adott esetben e tartalék az alap rendelkezésre álló forrásait meghaladó garanciateljesítések fedezetéül szolgáljon.

(19) Az intézmények megállapodtak, hogy az előre nem látható események következtében harmadik országokban adódó konkrét sürgősségi segélyigényeknek való gyors megfelelés érdekében előzetes előirányzatok formájában egy tartalékot kell beállítani a költségvetésbe, elsőbbséget biztosítva a humanitárius intézkedéseknek.

(20) Az intézmények megállapodtak, hogy a monetáris tartalék, a hitelgarancia-tartalék és a gyorssegélytartalék tekintetében a pénzeszközök lehívására és mobilizálására vonatkozó feltételek megegyeznek, az intézmények által az 1999. május 6-i intézményközi megállapodásban megállapított részletes szabályoknak megfelelően.

(21) Átláthatósági okokból a költségvetési fegyelemről szóló, 1994. október 31-i 94/729/EK tanácsi határozat [6] hatályát veszti és helyébe e rendelet lép,

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

1. cikk

A költségvetési fegyelem valamennyi kiadásra érvényes. Gyakorlati alkalmazására esettől függően a költségvetési rendelet, e rendelet és az 1999. május 6-i intézményközi megállapodás útján kerül sor.

I. Az EMOGA Garanciarészlegére vonatkozó kiadások

2. cikk

A 4. cikk (1) bekezdésében meghatározott mezőgazdasági kiadások felső határát minden költségvetési évre bemutató mezőgazdasági iránymutatást minden évben be kell tartani.

3. cikk

(1) A mezőgazdasági iránymutatás kiszámításához használandó hivatkozási alap 1995-re 36394 millió euró; azaz az ezen évre vonatkozó teljes összeg kiszámításánál az 1988-as hivatkozási alap nyújtott kiindulópontot.

(2) Egy adott évre vonatkozó mezőgazdasági iránymutatás megfelel az (1) bekezdésben megállapított hivatkozási alapnak, megnövelve a következőkkel:

a) az alap megszorozva az alábbiak szorzatával:

- az 1995. (bázis év) és a vonatkozó év közötti GNP növekedés 74 %-a, valamint

- a Bizottság által ugyanazon időszakra becsült GNP-deflátor;

b) a kérdéses évre vonatkozó becsült összegek a következők tekintetében: az AKCS-cukor értékesítésének költségei, az élelmiszersegély-visszatérítések, a cukorpiac közös szervezésének keretében előírt díjakkal kapcsolatos termelői befizetések és a mezőgazdasági ágazatból származó esetleges egyéb jövőbeli bevételek.

(3) A GNP-re vonatkozó statisztikai bázist a bruttó nemzeti termék piaci áron történő összeállításának összehangolásáról szóló, 1989. február 13-i 89/130/EGK tanácsi irányelv [7] határozza meg.

(4) E rendelet alkalmazásában a GNP a piaci áron számított éves bruttó nemzeti jövedelem (BNJ), amint azt a Bizottság az ESA-95 szerint meghatározta, a Közösségben a nemzeti és regionális számlák európai rendszeréről szóló, 1996. június 25-i 2223/96/EK tanácsi rendelettel [8] összhangban.

4. cikk

(1) A mezőgazdasági iránymutatás a következők összegére terjed ki:

- a költségvetés III. szakasza B.1. alszakaszának 1–4. címe alá beállítandó összegek, a 2000-es költségvetésre elfogadott nomenklatúrának megfelelően,

- a mezőgazdasági előcsatlakozási eszköz tekintetében a pénzügyi terv 7. tétele alatt előírt összegek,

- a mezőgazdaságra vonatkozó azon összegek, amelyek a pénzügyi terv szerint a csatlakozás tekintetében rendelkezésre állnak.

(2) A költségvetés B.1. alszakaszának 1. és 2. címe minden évben tartalmazza a költségvetési év folyamán keletkezett készletek értékcsökkenésére vonatkozó valamennyi költség fedezéséhez szükséges előirányzatokat.

5. cikk

(1) A közös agrárpolitika keretében a Bizottság által javasolt, illetve a Tanács vagy a Bizottság által elfogadott valamennyi jogszabályi intézkedés megfelel a pénzügyi tervben a közös mezőgazdasági politika kiadásai altétel (1.a. altétel), valamint a vidékfejlesztés és kísérő intézkedések altétel (1.b. altétel) alatt megállapított összegeknek.

(2) A költségvetési eljárás egésze során és a költségvetés végrehajtásakor a közös mezőgazdasági politika kiadásaira vonatkozó előirányzatoknak az 1.a. altétel számára megállapított, illetve a vidékfejlesztésre és kísérő intézkedésekre vonatkozó előirányzatoknak az 1.b. altétel számára megállapított összeghatárokon belül kell maradniuk.

(3) Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság oly módon gyakorolják mindenkori hatásköreiket, hogy tiszteletbe tartsák valamennyi költségvetési eljárás során és a kérdéses évre vonatkozó költségvetés végrehajtásakor ezen éves legmagasabb kiadási összeghatárokat.

(4) Az 1.a. altétel számára meghatározott összegek betartásának biztosítása érdekében, a Tanács – a Szerződés 37. cikkében megállapított eljárással összhangban – kellő időben határozhat a támogatási intézkedések nagyságának kiigazításáról, amelyeket az érintett ágazatok mindegyikében a következő gazdasági év kezdetétől kell alkalmazni.

6. cikk

(1) Minden egyes év előzetes költségvetési tervezetének elkészítésekor a Bizottság vizsgálja a középtávú költségvetési helyzetet. Az N pénzügyi évre vonatkozó előzetes költségvetési tervezettel együtt megküldi az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak az N–1, N és N + 1 évekre vonatkozó, termékenként tagolt előirányzatait. Ezzel egyidejűleg megküldi az N–2 és N–3 pénzügyi évekre vonatkozó eredeti becslések és a tényleges kiadások közti eltérések elemzését és megnevezi a becslések minőségének javítása érdekében megtett intézkedéseket.

(2) Amennyiben az N pénzügyi évre vonatkozó előzetes költségvetési tervezet elkészítésekor felismerhető, hogy az N pénzügyi évre vonatkozó pénzügyi terv 1.a., illetve 1.b. altételének megfelelő összegek túllépésének veszélye áll fenn, úgy a Bizottság a rendelkezésére álló igazgatási hatáskörök keretében megteszi a helyzet orvoslásához szükséges intézkedéseket.

(3) Amennyiben a Bizottság nem képes kielégítő intézkedéseket hozni, úgy egyéb intézkedéseket javasol a Tanács számára – adott esetben a támogatási intézkedések nagyságának meghatározása keretében – az 5. cikk (2) bekezdésében említett összegek betartásának biztosítása érdekében. A Tanács az 5. cikk (4) bekezdésében megállapított eljárás szerint és az ott előírt feltétetlek alapján az N + 1 pénzügyi év július 1-je előtt határoz a szükséges intézkedésekről. Az Európai Parlament kellő időben véleményt alkot, amely lehetővé teszi a Tanács számára annak figyelembevételét, valamint a megadott határidőn belül történő határozathozatalt.

(4) Amennyiben a Bizottság egy későbbi időpontban úgy véli, hogy továbbra is fennáll a veszélye az N vagy N + 1 pénzügyi évre vonatkozó pénzügyi terv 1.a., illetve 1.b. altételére megnevezett összegek túllépésének, és ha a rendelkezésére álló igazgatási hatáskörök keretében nem képes a helyzet orvoslásához szükséges intézkedések meghozására, úgy egyéb intézkedéseket javasol a Tanácsnak az 5. cikk (2) bekezdésében említett összegek betartásának biztosítása érdekében. A Tanács az 5. cikk (4) bekezdésében megállapított eljárás szerint és az ott előírt feltétetlek alapján, a Bizottság javaslatának kézhezvételétől számított két hónapon belül dönt az N pénzügyi év tekintetében szükséges intézkedésekről. Az Európai Parlament kellő időben véleményt alkot, amely lehetővé teszi a Tanács számára annak figyelembevételét, valamint a megadott határidőn belül történő határozathozatalt.

7. cikk

(1) Annak biztosítása érdekében, hogy a pénzügyi terv 1.a., illetve 1.b. altételének felső határait nem lépik túl, a Bizottság fejezetről fejezetre egy korai előrejelző rendszert alkalmaz a költségvetés B.1. alszakaszának 1–4. címében említett kiadások havonként történő figyelemmel kísérése érdekében.

(2) Minden egyes pénzügyi év kezdete előtt a Bizottság e célból valamennyi költségvetési fejezet tekintetében havi kiadási kereteket határoz meg, amelyeket lehetőség szerint a három megelőző év átlagos havi kiadásaira alapoz.

(3) A B.1. alszakasz 4. címe szerinti kiadások figyelemmel kísérése érdekében a Bizottság ezen kívül ellenőrzi az 5. cikk (2) bekezdésében említett összeg betartását, amint azt az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalapból (EMOGA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról szóló 1257/1999/EK tanácsi rendelet alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. július 23-i 1750/1999/EK [9] bizottsági rendelet előírja.

(4) A tagállamok által a Bizottságnak a 296/96/EK bizottsági rendelet [10] 3. cikkének (3) bekezdésével összhangban havonta benyújtott kiadási kimutatásokat a Bizottság tájékoztatás céljából továbbítja az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak.

Az információk beérkezésétől számított 30 napon belül a Bizottság általános szabályként havi jelentéseket küld az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a keretekhez viszonyított tényleges kiadásokról, beleértve egy értékelést a végrehajtás előrelátható helyzetéről a pénzügyi év vonatkozásában.

(5) Amennyiben a Bizottság e vizsgálat alapján arra a következtetésre jut, hogy fennáll az N évre az 1.a. altételben megállapított felső határ túllépésének veszélye, úgy a rendelkezésére álló igazgatási hatáskörök keretében megteszi a megfelelő intézkedéseket a helyzet orvosolása érdekében. Ha ezen intézkedések elégtelennek bizonyulnak, úgy a Bizottság egyéb intézkedéseket javasol a Tanácsnak az 5. cikk (2) bekezdésében említett összegek betartásának biztosítására. A Tanács az 5. cikk (4) bekezdésében megállapított eljárás szerint és az ott előírt feltétetlek alapján, a Bizottság javaslatának kézhezvételétől számított két hónapon belül határoz a szükséges intézkedésekről. Az Európai Parlament kellő időben véleményt alkot, amely lehetővé teszi a Tanács számára annak figyelembevételét, valamint a megadott határidőn belül történő határozathozatalt.

8. cikk

(1) Az előzetes költségvetési tervezet vagy az ahhoz benyújtott, a mezőgazdasági kiadásokat érintő módosító indítvány elfogadásakor a Bizottság azon utolsó negyedév átlagos piaci euró/dollár árfolyamát használja fel a B.1. alszakasz 1–3. címére vonatkozó kiadási előirányzatok elkészítésére, amely időszak legalább 20 nappal a költségvetési dokumentum Bizottság általi elfogadását megelőzően lezárul.

(2) Amennyiben a Bizottság pótköltségvetési, illetve költségvetés-módosítási előzetes tervezetet vagy erre vonatkozó módosító indítványt fogad el, és amennyiben e dokumentumok a költségvetés B.1. alszakaszának 1–3. címe szerinti előirányzatokat érintik, úgy a következő árfolyamokat használja:

- egyrészről az előző pénzügyi év augusztus 1-jétől azon utolsó negyedév végéig ténylegesen megállapított euró/dollár piaci árfolyam, amely időszak legalább 20 nappal a költségvetési dokumentum Bizottság általi elfogadását megelőzően, legkésőbb azonban a folyó pénzügyi év július 31-én lezárul,

- másrészről az év fennmaradó részére vonatkozó előrejelzésként azon utolsó negyedév során ténylegesen megállapított átlagos árfolyam, amely időszak legalább 20 nappal a költségvetési dokumentum Bizottság általi elfogadását megelőzően lezárul.

9. cikk

(1) 500 millió eurót kell előtartalékként beállítani az Európai Unió általános költségvetésébe "monetáris tartalék" néven az euró/dollár piaci árfolyamában a költségvetésben használt paritáshoz képest bekövetkezett és a 10. cikkben említett ingadozások által kiváltott fejlemények kiegyenlítésére.

(2) A 2002-es pénzügyi évre vonatkozóan a monetáris tartalékot 250 millió euróra kell csökkenteni. A monetáris tartalékot a 2003-as pénzügyi évtől meg kell szüntetni.

(3) Ezen előirányzatokat nem tartalmazza a mezőgazdasági iránymutatás és nem esnek a pénzügyi terv 1.a. altételének hatálya alá.

10. cikk

A Bizottság legkésőbb minden év októberének végéig jelentést tesz a költségvetési hatóságnak az euró/dollár átlagos árfolyamában bekövetkezett ingadozásoknak a költségvetés B.1. alszakaszának 1–3. címe szerinti kiadásokra gyakorolt hatásáról.

11. cikk

(1) Az euró/dollár árfolyam ingadozásából eredő megtakarításokat és többletköltségeket szimmetrikusan kell kezelni. Amennyiben a dollár a költségvetésben használt árfolyamhoz képest erősödik az euróval szemben, úgy a Garanciaalapnál keletkező megtakarításokat 2000-ben és 2001-ben legfeljebb 500 millió euró, míg 2002-ben legfeljebb 250 millió euró értékben a monetáris alapba kell átvinni. Amennyiben a dollár euróval szembeni értékvesztése miatt (a költségvetésben használt árfolyamhoz képest) többletköltségek jelennek meg, úgy igénybe kell venni a monetáris tartalékot, és átcsoportosításokat kell végezni az EMOGA Garancialapjának a dollár értékvesztése által érintett tételeibe. Adott esetben az ilyen átcsoportosításokra a 10. cikkben említett jelentéssel egy időben kell javaslatot tenni.

(2) Az ingadozások szabad mozgása 200 millió euróig megengedhető. Az ezen összeget el nem érő, az (1) bekezdésben említett ingadozásokból eredő megtakarításoknak vagy többletköltségeknek a monetáris tartalékba, illetve tartalékból történő átcsoportosítása nem szükséges. Az ezen összeget meghaladó megtakarításokat be kell fizetni a monetáris tartalékba, illetve a többletköltségeket onnan kell fedezni. Az ingadozások szabad mozgásának nagyságát 2002-től 100 millió euróra kell csökkenteni.

12. cikk

(1) A tartalék csak akkor vehető igénybe, amennyiben a többletköltségek nem finanszírozhatóak a kérdéses évre vonatkozó pénzügyi terv 1.a. altételében említett kiadások fedezésére rendelt költségvetési előirányzatokból.

(2) A megfelelő kiadások finanszírozásához szükséges saját forrásokat az Európai Közösségek saját forrásainak rendszeréről szóló, 1994. október 31-i 94/728/EK, Euratom tanács határozattal [11] és az e határozat alapján elfogadott rendelkezésekkel összhangban kell elfogadni.

(3) Az EMOGA Garanciaalapjában keletkezett minden olyan megtakarítást, amelyet a 11. cikk (1) bekezdésével összhangban a monetáris tartalékba utaltak, és amely a pénzügyi év végén még mindig ott található, törölni kell, és a következő év előzetes költségvetési tervezetéhez benyújtott módosító indítvány útján a következő év költségvetésébe bevételként kell beállítani.

13. cikk

A 9–12. cikket csak a 2002-es pénzügyi évig kell alkalmazni, beleértve ezen évet.

14. cikk

(1) Az EMOGA Garanciaalapjából történő havi előlegfizetéseket a Bizottság az egyes kiadási fejezetekre vonatkozó, a tagállamok által közölt információk alapján végzi.

(2) Amennyiben a valamely tagállam által benyújtott kiadásigazoló nyilatkozatok, illetve információk alapján a Bizottság nem képes megállapítani, hogy a kötelezettségvállalás megfelel-e a hatályos közösségi jogszabályoknak, úgy a Bizottság egy, az eset súlyának függvényében általa meghatározandó, de általában 30 napnál nem rövidebb határidővel, a tagállamot további információk nyújtására kéri fel.

(3) Nem kielégítőnek ítélt válasz esetén, vagy ha a válasz az előírások nyilvánvaló be nem tartására és a közösségi pénzeszközök nyilvánvalóan visszaélésszerű felhasználására utal, a Bizottság csökkentheti vagy átmenetileg fel is függesztheti a tagállamoknak nyújtott havi előlegfizetéseket.

(4) E csökkentések és felfüggesztések nem érintik a végső elszámolás keretében meghozandó határozatokat.

(5) A Bizottság mielőtt meghozza határozatát, tájékoztatja az érintett tagállamokat. A tagállamok két héten belül ismertetik álláspontjukat. A Bizottság a kellően megalapozott határozatát az EMOGA-bizottsággal folytatott konzultációt követően, az arányosság elvének tiszteletben tartásával hozza meg.

II. Külső fellépésekhez kapcsolódó tartalékok

1. Hitelekhez és hitelgaranciákhoz kapcsolódó tartalékok

15. cikk

(1) Minden évben előtartalékot kell képezni az Európai Unió általános költségvetésében a következőkre:

a) a garanciaalap külső fellépésekkel összefüggésben fennálló fedezeti szükségleteinek finanszírozása;

b) adott esetben a rendelkezésre álló pénzeszközök mértékét meghaladó garanciateljesítések fedezése, melyeknek a költségvetés vonatkozó jogcímére történő terhelése ezáltal lehetővé válik.

(2) E tartalék összege megegyezik az 1999. május 6-i intézményközi megállapodás részét képező pénzügyi tervben elfogadott összeggel. A tartalék igénybevételére vonatkozó szabályok megállapítására az intézményközi megállapodásban került sor.

2. Gyorssegélytartalék

16. cikk

(1) A harmadik országok megsegítésére irányuló gyorssegélyek számára minden évben előtartalékot kell képezni az Európai Unió általános költségvetésében. E tartalék célja az előre nem látható események következtében harmadik országokban adódó konkrét sürgősségi segélyigényeknek való gyors megfelelés lehetővé tétele, elsőbbséget biztosítva a humanitárius intézkedéseknek.

(2) E tartalék összege megegyezik az 1999. május 6-i intézményközi megállapodás részét képező pénzügyi tervben elfogadott összeggel. A tartalék igénybevételére vonatkozó részletes szabályok megállapítására az intézményközi megállapodásban került sor.

3. Közös rendelkezések

17. cikk

A tartalékokat az érintett költségvetési tételekbe történő átcsoportosítás útján, a költségvetési rendelet rendelkezéseivel összhangban kell igénybe venni.

18. cikk

A tartalékok finanszírozásához szükséges saját források tagállamoktól történő lehívására csak a tartalékok 17. cikkel összhangban történő felhasználásakor kerül sor. A szükséges saját források Bizottság számára történő rendelkezésre bocsátása a Közösségek saját forrásainak rendszeréről szóló 94/728/EK, Euratom határozat végrehajtásáról szóló, 2000. május 22-i 1150/2000/EK, Euratom tanácsi rendeletben [12] előírt feltételek szerint történik.

III. Záró rendelkezések

19. cikk

A 94/729/EK határozat hatályát veszti.

20. cikk

Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.

Ezt a rendeletet 2000. október 1-jétől kell alkalmazni.

Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.

Kelt Brüsszelben, 2000. szeptember 26-án.

a Tanács részéről

az elnök

C. Tasca

[1] HL C 21. (E), 2000.1.25., 37. o.

[2] HL C 189., 2000.7.7., 80. o.

[3] HL C 334., 1999.11.23., 1. o.

[4] HL C 172., 1999.6.18., 1. o.

[5] HL L 293., 1994.11.12., 1. o. A legutóbb a 1149/1999/EK, Euratom rendelettel (HL L 139., 1999.6.2., 1. o.) módosított rendelet.

[6] HL L 293., 1994.11.12., 14. o.

[7] HL L 49., 1989.2.21., 26. o.

[8] HL L 310., 1996.11.30., 1. o.

[9] HL L 214., 1999.8.13., 31. o.

[10] A Bizottság 1996. február 16-i 296/96/EK rendelete a tagállamok által továbbítandó adatokról és az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalap (EMOGA) Garanciarészlege által finanszírozott kiadások havi könyveléséről, valamint a 2776/88/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 39., 1996.2.17., 5. o.).

[11] HL L 293., 1994.11.12., 9. o.

[12] HL L 130., 2000.5.31., 1. o.

--------------------------------------------------