MELLÉKLET

AZ UNIÓS ÖKOCÍMKE ODAÍTÉLÉSÉNEK KRITÉRIUMAI, VALAMINT A KAPCSOLÓDÓ ÉRTÉKELÉSI ÉS ELLENŐRZÉSI KÖVETELMÉNYEK

Az uniós ökocímkének az egészségügyi szerelvények részére történő odaítélésére vonatkozó kritériumok a következők:

A konkrét értékelési és ellenőrzési követelmények kritériumonként vannak megadva.

Ha a kérelmezőnek a kritériumok teljesülésével kapcsolatban nyilatkozatokat, dokumentációt, elemzéseket, vizsgálati jegyzőkönyveket vagy más bizonyítékokat kell bemutatnia, akkor ezek a kérelmezőtől és/vagy beszállítójától származhatnak.

A vizsgálatokat lehetőség szerint olyan laboratóriumokban kell elvégezni, amelyek teljesítik az EN ISO 17025 európai szabványban (1) előírt vagy más egyenértékű általános követelményeket.

Eseti alapon az egyes kritériumokra vonatkozóan megadott vizsgálati módszerektől eltérő módszerek is alkalmazhatók, amennyiben egyenértékűségüket a kérelmet elbíráló illetékes testület elfogadja.

Az uniós ökocímke odaítélésének előfeltétele az, hogy a termék megfeleljen azon ország(ok) valamennyi vonatkozó jogi követelményének, ahol a terméket forgalmazni kívánják. A kérelmező kijelenti, hogy a termék megfelel ennek a követelménynek.

1. kritérium Vízfogyasztás és az ezzel összefüggő energiamegtakarítás

a) Lehetséges legnagyobb térfogatáram

Az egészségügyi szerelvény víznyomástól független lehetséges legnagyobb térfogatárama nem haladhatja meg az 1. táblázatban található értékeket.

1. táblázat

Az „egészségügyi szerelvények” lehetséges legnagyobb térfogatárama

Értékelés és ellenőrzés: A kérelmezőnek nyilatkoznia kell arról, hogy a termék teljesíti a követelményt, meg kell adnia az odaítélési eljárásra bocsátott termék lehetséges legnagyobb térfogatáramát (l/min mértékegységben), továbbá kérelméhez mellékelnie kell az adott típusú termékekre vonatkozó EN szabványokban (lásd a 2. táblázatot) meghatározott vizsgálati eljárásnak megfelelően végrehajtott vizsgálatok eredményeit. A vizsgálatokat a nagynyomású rendszerekben (jellemzően 1,0–5,0 bar) történő felhasználásra alkalmasként bemutatott termékek esetében 1,5, 3,0 és 4,5 bar (± 0,2 bar) nyomáson, a kisnyomású rendszerekben (jellemzően 0,1–0,5 bar) történő felhasználásra alkalmasként bemutatott termékek esetében 0,2, 0,3 és 0,5 bar (± 0,02 bar) nyomáson kell elvégezni. A három mérési eredmény számtani közepe nem haladhatja meg a lehetséges legnagyobb térfogatáramnak az 1. táblázatban előírt értékét. Különálló hideg- és melegvíz-csaptelepek és osztott vízáramú elfordítható kifolyós csaptelepek esetében a térfogatáramot a két térfogatáram összegeként, azaz a mosdókagylóba vagy a mosogató medencéjébe a hideg vízhez és a meleg vízhez tartozó csaptelepből vagy kifolyónyílásból együttesen jutó vízáramként kell meghatározni. Ha a terméken takarékossági beállítás is van (például térfogatáram-korlátozó eszközzel van felszerelve), akkor az alkalmazott eszköz leírását (fő műszaki paramétereinek, valamint beszerelésének, beállításának és használatának ismertetését) is át kell adni.

2. táblázat

Az „egészségügyi szerelvények” termékcsoportra vonatkozó EN szabványok

b) A lehetséges legnagyobb térfogatáram minimuma

Az egészségügyi szerelvény lehetséges legnagyobb térfogatáramának a víznyomástól független minimuma nem lehet kisebb a 3. táblázatban található értékeknél.

3. táblázat

Az „egészségügyi szerelvények” lehetséges legnagyobb térfogatáramának minimuma

Értékelés és ellenőrzés: A kérelmezőnek nyilatkoznia kell arról, hogy a termék teljesíti a követelményt, meg kell adnia az odaítélési eljárásra bocsátott termék lehetséges legnagyobb térfogatáramának minimumát, továbbá kérelméhez mellékelnie kell az adott típusú termékekre vonatkozó EN szabványokban (lásd a 2. táblázatot) meghatározott vizsgálati eljárásnak megfelelően végrehajtott vizsgálatok eredményeit. A vizsgálatokat a nagynyomású rendszerekben (jellemzően 1,0–5,0 bar) történő felhasználásra alkalmasként bemutatott termékek esetében 1,5, 3,0 és 4,5 bar (± 0,2 bar) nyomáson, a kisnyomású rendszerekben (jellemzően 0,1–0,5 bar) történő felhasználásra alkalmasként bemutatott termékek esetében 0,2, 0,3 és 0,5 bar (± 0,02 bar) nyomáson kell elvégezni. A három mérési eredmény számtani közepe nem lehet kisebb a 3. táblázatban található térfogatáram-értéknél. Különálló hideg- és melegvíz-csaptelepek és osztott vízáramú elfordítható kifolyós csaptelepek esetében a térfogatáramot a két térfogatáram összegeként, azaz a mosdókagylóba vagy a mosogató medencéjébe a hideg vízhez és a meleg vízhez tartozó csaptelepből vagy kifolyónyílásból együttesen jutó vízáramként kell meghatározni.

c) Hőfokszabályozás

Az egészségügyi szerelvényeket olyan műszakilag fejlett eszközzel vagy műszaki megoldással kell ellátni, amely – például a víz hőmérsékletének vagy a kifolyó meleg víz mennyiségének korlátozásával vagy termosztátos hőfokszabályozás útján – lehetővé teszi, hogy a végfelhasználó szabályozza a vízhőmérsékletet vagy a kifolyó meleg víz mennyiségét.

A megoldást úgy kell kialakítani, hogy a használó a vízmelegítő rendszertől függetlenül pontosan szabályozhassa a csaptelepet vagy zuhanyt elhagyó víz hőmérsékletét. Lehetséges megoldás például a forróvíz-gátló, a középállásban hideg vizet adó csaptelep és/vagy a hőfokszabályozós keverő csaptelep alkalmazása.

E kritérium teljesítése alól mentesíthetők a már eleve hőfokszabályozott vízvezetékrendszerhez történő csatlakoztatásra tervezett egészségügyi szerelvények, valamint a zuhanyfejek.

Értékelés és ellenőrzés: Az illetékes testülethez beterjesztett kérelmében a kérelmezőnek nyilatkoznia kell arról, hogy a termék teljesíti a követelményt, és be kell mutatnia a termékben alkalmazott technológia vagy eszköz leírását tartalmazó dokumentációt. Ha a vízvezetékrendszer már eleve hőfokszabályozott, akkor a kérelmezőnek el kell magyaráznia, hogy az egészségügyi szerelvényt melyik konkrét műszaki tulajdonsága teszi alkalmassá az ilyen típusú rendszerhez történő csatlakoztatásra.

d) Időszabályozás

Ezt a kritériumot azoknak az egészségügyi szerelvényeknek kell teljesíteniük, amelyeket időszabályozóval együtt értékesítenek vagy forgalmaznak (az időszabályozó olyan készülék, amely a vízkiadást a használat megszűnése után egy bizonyos idővel leállítja, például olyan érzékelő, amely leállítja a vízkiadást, ha a használó elhagyja az érzékelő érzékelési tartományát, vagy a vízkiadást egy előre beállított használati idő elteltével leállítja, például olyan időkapcsoló, amely leállítja a vízkiadást, ha az előre meghatározott maximális vízkivételi idő letelt).

Az időkapcsolós egészségügyi szerelvények előre meghatározott maximális vízkivételi ideje csaptelepek esetében legfeljebb 15 másodperc, zuhanyok esetében legfeljebb 35 másodperc lehet. A terméknek ugyanakkor lehetővé kell tennie, hogy a beszerelést végző személy a vízkivételi időt a termék szándékolt felhasználásának megfelelően beállítsa.

Az érzékelős egészségügyi szerelvények által a használat megszűnése után engedett többlet vízkivételi idő csaptelepek esetében legfeljebb 1 másodperc, zuhanyok esetében legfeljebb 3 másodperc lehet. Emellett az érzékelős egészségügyi szerelvényekben olyan „biztonsági műszaki megoldást” is kell alkalmazni, amely a használat megszűnése után – balesetmegelőzés céljából vagy annak megakadályozására, hogy a nem használt csaptelepből vagy zuhanyból feleslegesen folyjék a víz – legfeljebb 2 perc többlet vízkivételi időt enged.

Értékelés és ellenőrzés: A terméket vagy rendszert az előírt nyomástartományon (3,0 bar [± 0,02 bar] nagynyomású alkalmazásban, 0,5 bar [± 0,2 bar] kisnyomású alkalmazásban) belül vizsgálat alá vetve meg kell győződni arról, hogy az időszabályozó zárási ideje nem tér el 10 %-nál nagyobb mértékben a kérelmező által megadott időtől. A kérelmezőnek nyilatkoznia kell arról, hogy a termék teljesíti a követelményt, a termék műszaki paraméterei között meg kell jelölnie az alkalmazott megoldástípust (időkapcsoló esetén az előre meghatározott maximális vízkivételi időt, érzékelő esetén a használat megszűnése után engedett többlet vízkivételi időt), és a kérelemmel együtt át kell adnia az illetékes testületnek azon vizsgálat eredményeit, amelyet elektromos nyitású és zárású egészségügyi szerelvény esetében az EN 15091, automatikus elzárószelep esetében az EN 816 szabvány alapján elvégzett.

2. kritérium: Az ivóvízzel érintkező anyagok

Az ivóvízzel érintkező anyagok vegyi és higiéniai tulajdonságai

Az ivóvízzel érintkezésbe kerülő anyagokból és az ezekhez társuló szennyeződésekből egyetlen vegyület sem kerülhet az emberi fogyasztásra szánt vízbe a szükséges alkalmazási koncentrációnál nagyobb koncentrációban, és nem csökkentheti sem közvetlenül, sem közvetetten az emberi egészség védelmének szintjét (5). Nem okozhatja továbbá az emberi fogyasztásra szánt víz minőségének (megjelenésének, szagának, ízének) romlását sem. A szóban forgó anyagokban a helyes működtetés ajánlott határai között (lásd a 2. táblázatban felsorolt EN szabványokban megállapított alkalmazási feltételeket) nem következhet be olyan változás, amely a termék működését hátrányosan befolyásolná. A korrózióval szemben nem kellően ellenálló anyagokat olyan megfelelő védelemmel kell ellátni, amely biztosítja, hogy egészségi szempontból ne jelentsenek kockázatot.

Értékelés és ellenőrzés: A kérelmezőnek nyilatkoznia kell arról, hogy a termék teljesíti a követelményt, és át kell adnia az erre vonatkozó dokumentációt vagy vizsgálati eredményeket az alábbiak szerint.

Az egészségügyi szerelvényekben használt és az ivóvízzel érintkező fémes anyagoknak szerepelniük kell a függelékben előírt, „Az ivóvízzel érintkező termékekben használt fémes anyagok elfogadása” című jegyzékben. A kérelmezőnek be kell nyújtania egy nyilatkozatot arra vonatkozóan, hogy a termék megfelel ennek a követelménynek. Amennyiben a fémes anyagok nem szerepelnek az elfogadott termékek jegyzékében, úgy a kérelmezőnek be kell nyújtania a függelékben szereplő „Anyag felvétele az összetevők jegyzékének egy kategóriájába” pontban leírtaknak megfelelően az EN 15664-1 szabvány alapján elvégzett vizsgálatok eredményét, illetve – amennyiben a termék leendő forgalmazási helye szerinti tagállamban kötelező nemzeti szabályozás van érvényben – a nemzeti hatóságok vagy a kijelölt laboratóriumok által a fémes anyagok és/vagy a termék jóváhagyására vonatkozóan kiállított igazolást.

Az ivóvízzel érintkező szerves anyagok vizsgálatát annak a tagállamnak a követelményei szerint kell elvégezni, amelyben a terméket forgalomba kívánják hozni. Be kell nyújtani a nemzeti hatóságok vagy a kijelölt laboratóriumok által kiadott igazolást vagy, adott esetben, vizsgálati eredményt.

Amennyiben a termék forgalmazási helye szerinti tagállam nemzeti szabályozásai előírják, be kell nyújtani a mikroorganizmusok szaporodására és a víz szagának és ízének értékelésére vonatkozó vizsgálatok eredményét is.

3. kritérium: Tilalom vagy korlátozás hatálya alá eső anyagok és keverékek

a) Veszélyes anyagok és keverékek

Az uniós ökocímkéről szóló 66/2010/EK rendelet 6. cikkének (6) bekezdése szerint a termék vagy egy árucikk (6) nem tartalmazhat olyan anyagokat, amelyek az 1272/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (7) vagy a 67/548/EGK tanácsi irányelv (8) értelmében megfelelnek azoknak a kritériumoknak, amelyekre az alábbi figyelmeztető mondatok vagy R-mondatok vonatkoznak, illetve nem tartalmazhat olyan anyagokat, amelyek az 1907/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (9) 57. cikkében szerepelnek. Az alábbi R-mondatok általában az anyagokra vonatkoznak. Amennyiben az anyagokra vonatkozó információ nem áll rendelkezésre, úgy a keverékek osztályozására vonatkozó szabályokat kell alkalmazni.

Figyelmeztető mondatok felsorolása

A fenti követelmény teljesítése alól mentesülnek azok az anyagok és keverékek, amelyek jellemzői a feldolgozás hatására olyan mértékben módosulnak (például biológiailag már nem vehetők fel vagy vegyileg megváltoznak), hogy az esetükben azonosított veszélyek már nem állnak fenn.

Azon anyagok vagy keverékek koncentrációs határértékei, amelyekhez a fenti figyelmeztető vagy R-mondatokat rendelték vagy rendelhetik, vagy amelyek kimerítik a fenti táblázatban felsorolt veszélyességi osztályokba vagy kategóriákba való besorolás feltételeit, valamint az 1907/2006/EK rendelet 57. cikkének a), b) vagy c) pontjában foglalt kritériumok szerinti anyagok koncentrációs határértékei nem haladhatják meg az 1272/2008/EK rendelet 10. cikkével összhangban meghatározott általános és egyedi koncentrációs határértékeket. Ha egy adott anyag vagy keverék vonatkozásában meg lett határozva egyedi koncentrációs határérték, akkor elsősorban annak kell megfelelni, és csak utána az általános határértékeknek.

Az 1907/2006/EK rendelet 57. cikkének d), e) és f) pontjában foglalt kritériumok szerinti anyagok koncentrációs határértékei nem haladhatják meg a 0,1 tömegszázalékot.

A késztermék címkéjén nem szerepelhetnek a fenti figyelmeztető mondatok.

E követelmény az alábbi anyagokra/összetevőkre nem vonatkozik:

Értékelés és ellenőrzés: A kérelmezőnek minden egyes árucikk vagy azok bármely homogén része tekintetében be kell nyújtania egy nyilatkozatot arra vonatkozóan, hogy a termék megfelel ennek a követelménynek, illetve csatolnia kell az ezzel összefüggő dokumentációt, például a beszállítók által aláírt nyilatkozatot a követelmények teljesítéséről, nyilatkozatot arra vonatkozóan, hogy az anyagok az 1272/2008/EK rendelet szerint a fenti felsorolásban említett és a figyelmeztető mondatokhoz tartozó veszélyességi osztályok egyikébe sem tartoznak, amennyire ezt az 1907/2006/EK rendelet VII. mellékletében foglalt követelményeknek megfelelő információk alapján meg lehet ítélni. A nyilatkozathoz mellékelni kell a fentiekben felsorolt figyelmeztető mondatokhoz tartozó, vonatkozó jellemzők összesített adatait, mégpedig az 1907/2006/EK rendelet II. mellékletének (Útmutató a biztonsági adatlapok elkészítéséhez) 10., 11. és 12. szakaszában meghatározott részletességgel.

Az anyagok lényegi jellemzőiről a vizsgálatokon kívül más eszközökkel, például alternatív módszerekkel is nyerhetők adatok: alkalmazhatók például in vitro módszerek, a szerkezet és a hatások közötti összefüggéseket leíró kvantitatív modellek vagy az 1907/2006/EK rendelet XI. melléklete szerinti csoportosítás vagy kereszthivatkozás. A vonatkozó adatok megosztása kifejezetten ajánlatos.

Az adatoknak az anyagoknak vagy keverékeknek a késztermékben felhasznált formáira vagy fizikai állapotaira kell vonatkozniuk.

A REACH-rendelet IV. és V. mellékletében felsorolt anyagok az 1907/2006/EK rendelet (REACH) 2. cikke (7) bekezdésének a) és b) pontjában foglaltak értelmében mentesülnek a rendelet szerinti regisztrációs kötelezettség teljesítése alól, a fenti követelményeknek való megfelelés így egy erre vonatkozó nyilatkozattal igazolható.

b) Az 1907/2006/EK rendelet 59. cikkének (1) bekezdése szerint felsorolt anyagok

Nem engedélyezhető eltérés a 66/2010/EK rendelet 6. cikkének (6) bekezdésében említett tilalom alól a keverékekben, árucikkekben, illetve összetett árucikkek bármely homogén alkotórészében 0,1 %-nál nagyobb koncentrációban jelen levő azon anyagok esetében, amelyek a kockázatok szempontjából különös aggodalomra okot adó anyagoknak minősülnek, és amelyek szerepelnek az 1907/2006/EK rendelet 59. cikkében említett jegyzékben. A 0,1 %-nál kisebb koncentráció esetén az 1272/2008/EK rendelet 10. cikke szerint meghatározott egyedi koncentrációs határértékeket kell alkalmazni.

Értékelés és ellenőrzés: A kockázatok szempontjából különös aggodalomra okot adó anyagnak minősített és az 1907/2006/EK rendelet 59. cikke szerinti jelöltlistán szereplő vegyi anyagok jegyzéke az ECHA weboldalán (17) található:

A jegyzékre hivatkozni kell a kérelmezés napján. A kérelmezőnek nyilatkozatot kell benyújtania arra vonatkozóan, hogy a termék megfelel ennek a kritériumnak, és mellékelnie kell az ezzel összefüggő dokumentációt, például a beszállítók által aláírt nyilatkozatot a követelmények teljesítéséről, valamint az 1907/2006/EK rendelet II. melléklete szerint az anyagokra vagy keverékekre vonatkozó biztonsági adatlapok egy példányát. Az anyagokra és keverékekre vonatkozó koncentrációs határértékeket az 1907/2006/EK rendelet 31. cikkében foglalt követelmények szerint a biztonsági adatlapon fel kell tüntetni.

4. kritérium: A termék minősége és tartóssága

a) Általános követelmények

A terméknek teljesítenie kell az adott esetre vonatkozó, a 2. táblázatban megjelölt EN szabvány általános követelményeit vagy a kötelező nemzeti jogszabályi előírásokat. Ez a kritérium a térfogatáramokra vonatkozó követelményt nem foglalja magában.

Az adott esetnek megfelelően a termék alkotóelemein a rendes használat körülményei között szükségessé váló tisztításnak egyszerű eszközök vagy szerek felhasználásával elvégezhetőnek kell lennie.

b) A szabad felületek állapota és a nikkel-króm bevonatok minősége

A nikkel-króm fémbevonattal ellátott egészségügyi termékeknek – a bevonat alatti anyagtól függetlenül – teljesíteniük kell az EN 248 szabvány követelményeit.

c) Javíthatóság és pótalkatrészek rendelkezésre állása

A terméket úgy kell megtervezni, hogy cserélhető alkotóelemeit – esettől függően – a végfelhasználó vagy szakember egyszerűen kicserélhesse. A termékhez tartozó termékismertető adatlapon egyértelműen meg kell jelölni, mely alkotóelemek cserélhetők. A kérelmezőnek emellett egyértelmű utasítások révén gondoskodnia kell arról, hogy – esettől függően – a végfelhasználó vagy képzett szakember elvégezhesse az alapvető javításokat.

Mindezeken túlmenően a kérelmezőnek a gyártás megszüntetését követően legalább hét évig gondoskodnia kell megfelelő pótalkatrészekről.

d) Jótállás

A kérelmezőnek legalább négy évig jót kell állnia a termék javításáért vagy cseréjéért.

Értékelés és ellenőrzés: A kérelmezőnek nyilatkoznia kell arról, hogy a termék teljesíti a fenti követelményeket, és a kérelemmel együtt át kell adnia az illetékes testületnek a termékismertető adatlap és a jótállási feltételek mintáit.

Az a) és a b) pont vonatkozásában a kérelmezőnek a kérelemmel együtt át kell továbbá adnia az illetékes testületnek azon vizsgálatok eredményeit is, amelyeket az a) pont vonatkozásában a 2. táblázatban felsorolt szabványoknak, a b) pont vonatkozásában az EN 248 szabványnak megfelelően elvégzett.

5. kritérium: Csomagolás

A csomagolásnak teljesítenie kell a következő követelményeket:

Értékelés és ellenőrzés: A kérelmezőnek nyilatkoznia kell arról, hogy a termék teljesíti a követelményt, és kérelmével együtt át kell adnia az illetékes testületnek egy vagy több csomagolásmintát.

6. kritérium: A használók tájékoztatása

A terméket olyan megfelelő használati útmutatóval kell ellátni, amely iránymutatást ad a termék helyes és környezetbarát használatához, valamint karbantartásához. Nyomtatott formában (a csomagoláson és/vagy a terméket kísérő dokumentációban) és/vagy elektronikus úton:

A zuhanyfejek kivételével az időszabályozó nélküli egészségügyi szerelvények csomagolásán jól látható módon el kell helyezni a következő szöveget:

Az időszabályozós egészségügyi szerelvények csomagolásán jól látható módon el kell helyezni a következő szöveget:

A „víztakarékos zuhanyfejek” esetében a termék adatlapján fel kell tüntetni az arra vonatkozó információt, hogy ellenőrizni kell, hogy a termék elektromos zuhannyal együtt használható-e, például: „Amennyiben a terméket elektromos zuhanyhoz kívánja csatlakoztatni, kérjük ellenőrizze, hogy ez a víztakarékos zuhanyfej használható-e a meglévő zuhanyrendszerhez”.

Értékelés és ellenőrzés: A kérelmezőnek nyilatkoznia kell arról, hogy a termék teljesíti a követelményt, továbbá kérelmével együtt át kell adnia az illetékes testületnek egy vagy több darabot a használati útmutatóból, és/vagy meg kell adnia a gyártó azon internetes oldalainak címét, ahol ezek az információk megtalálhatók.

7. kritérium: Az uniós ökocímkén feltüntetett információk

A választható szövegmezős címkének a következő szövegeket kell tartalmaznia:

A választható szövegmezős címke használatával kapcsolatban a következő internetcímen található „Guidelines for the use of the EU Ecolabel logo” („Iránymutatás az uniós ökocímke logójának használatához”) című, angol nyelvű dokumentum szolgál információkkal:

http://ec.europa.eu/environment/ecolabel/promo/pdf/logo%20guidelines.pdf

Értékelés és ellenőrzés : A kérelmezőnek be kell mutatnia a címke egy példányát, és nyilatkoznia kell arról, hogy a termék teljesíti a kritériumot.

(1) ISO/IEC 17025:2005: Vizsgáló- és kalibrálólaboratóriumok felkészültségének általános követelményei.

(2) A térfogatáram-korlátozó eszközt úgy kell kialakítani, hogy alapértelmezett térfogatáramként (a víztakarékos beállítás esetében) legfeljebb 6 l/min legyen beállítható. A lehetséges legnagyobb térfogatáram nem haladhatja meg a 8 l/min-t.

(3) A többféle sugárformával rendelkező zuhanyfejeknek és zuhanyoknak a követelményt a legnagyobb térfogatáramú beállítás mellett is teljesíteniük kell.

(4) Kisnyomású rendszerekben (jellemzően 0,1–0,5 bar) történő felhasználásra alkalmasként értékesített termékek.

(5) A Tanács 98/83/EK irányelve (1998. november 3.) az emberi fogyasztásra szánt víz minőségéről (HL L 330., 1998.12.5., 32. o.), 10. cikk.

(6) Az 1907/2006/EK rendelet (REACH rendelet) szerint az „árucikk” olyan tárgy, amely az előállítás során a funkcióját a kémiai összetételnél nagyobb mértékben meghatározó különleges formát, felületet vagy alakot kap.

(7) HL L 353., 2008.12.31., 1. o.

(8) HL 196., 1967.8.16., 1. o.

(9) HL L 396., 2006.12.30., 1. o.

(10) Az 1272/2008/EK rendelet.

(11) A 2006/121/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv () és a módosított 1999/45/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv () szerint a REACH-rendelethez igazított 67/548/EGK tanácsi irányelv.

(12) HL L 396., 2006.12.30., 852. o.

(13) HL L 200., 1999.7.30., 1. o.

(14) Amennyiben a termék leendő forgalmazási helye szerinti tagállamban nemzeti követelmények vagy vizsgálati eljárások vannak érvényben a bevonatok nikkelkibocsátására vonatkozóan, úgy e követelmény teljesítésének igazolása helyett be lehet nyújtani az említett nemzeti követelményeknek való megfelelésre vonatkozó bizonyítékot.

(15) EN 16058: Fémek hatása az emberi fogyasztásra szánt vízre. A nikkelréteges felületi bevonatok értékelése próbapados dinamikus teszttel. Hosszú időtartamú vizsgálati módszer.

(16) Az Európai Parlament és a Tanács 2011/65/EU irányelve (2011. június 8.) egyes veszélyes anyagok elektromos és elektronikus berendezésekben való alkalmazásának korlátozásáról (HL L 174., 2011.7.1., 88. o.)

(17) http://echa.europa.eu/chem_data/authorisation_process/candidate_list_table_en.asp

Függelék

Az alábbi információ az „ACCEPTANCE OF METALLIC MATERIALS USED FOR PRODUCTS IN CONTACT WITH DRINKING WATER. Common Approach. Part A – Procedure for the acceptance and Part B – Common Composition List” (AZ IVÓVÍZZEL ÉRINTKEZŐ TERMÉKEKBEN HASZNÁLT FÉMES ANYAGOK ELFOGADÁSA. Közös megközelítés. A. rész – Elfogadási eljárás és B. rész – Az összetevők közös jegyzéke című jelentésen alapul, amely az alábbi címen érhető el: http://www.umweltbundesamt.de/wasser-e/themen/trinkwasser/4ms-initiative.htm

1. kivonat a 2. fejezetben ismertetett „ACCEPTANCE OF METALLIC MATERIALS USED FOR PRODUCTS IN CONTACT WITH DRINKING WATER. Common Approach. Part A. Procedure for the acceptance” (AZ IVÓVÍZZEL ÉRINTKEZŐ TERMÉKEKBEN HASZNÁLT FÉMES ANYAGOK ELFOGADÁSA. Közös megközelítés. A. rész. Elfogadási eljárás) című jelentésből

1. Az összetevők jegyzékébe felvételre kerülő fémes anyagok elfogadása

A PDW-hez használt fémes anyagokat fel kell venni az összetevők jegyzékébe.

1.1. Az összetevők jegyzékébe kerülő anyagok felvételére vonatkozó eljárás

Az anyagok értékelését továbbra is elsősorban nemzeti szinten végzik a szokásos eljárások és a rendelkezésre álló erőforrások igénybevételével. A vizsgálati eredmények értelmezése és az alábbiakban ismertetett elfogadhatósági kritériumok alkalmazása összetett feladat, ezért a döntéshozatali eljárás során ki kell kérni a szakértői bizottság véleményét.

A szakértői bizottság tagjainak az alábbi ismeretekkel kell rendelkezniük:

— a korrózióra és a fémkioldódásra vonatkozó szakértelem,

— toxikológiai szakismeretek és szakértelem az ivóvízminőség emberi egészséggel kapcsolatos szempontok alapján történő értékelése terén,

— az ivóvízkezelésben és -ellátásban alkalmazott fémes anyagok és termékek felhasználási módozatainak ismerete.

A négy tagállam csoportja közös eljárásról állapodott meg az összetevők közös jegyzékébe kerülő anyagok elfogadása tekintetében. Az eljárást e dokumentum B. része ismerteti.

1.2. Az összetevők jegyzékének szerkezete

Az összetevők jegyzéke a fémes anyagok különböző kategóriáit tartalmazza.

A „kategória” fogalommeghatározása a következő:

olyan anyagok csoportja, amelyek az alkalmazási területük, az ivóvízzel történő érintkezés esetén megfigyelt viselkedésük, valamint a vízösszetételre és/vagy a felületre vonatkozó korlátozások tekintetében ugyanolyan jellemzőkkel rendelkeznek.

Az összetevők jegyzéke az egyes kategóriáikba tartozó összetevők körét tartalmazza.

Minden egyes kategóriához egy referenciaanyag tartozik.

A „referenciaanyag” fogalommeghatározása a következő:

egy adott kategóriába tartozó anyag, amely esetében a fémek ivóvízbe történő kioldódása ismert és reprodukálható, összetétele szigorúan szabályozott, és abban a vizsgált elemek mennyisége az elfogadhatóság felső határértékén vagy annak közelében van. Figyelembe kell venni, hogy az egyes összetevők gátolhatják a fémek kioldódását.

Az egyes kategóriák a kereskedelemben kapható, PDW-hez történő felhasználásra elfogadott fémes anyagok felsorolását tartalmazzák. Az egyes anyagok az érintkezési felületre vonatkozó korlátozások miatt esetleg csak bizonyos termékekhez használhatók (1. táblázat).

1. táblázat

A fémes anyagok termékcsoportjai

Termékcsoport Példák a termékekre vagy termékrészekre Feltételezett érintkezési felület „a” A Épületgépészeti csövek Vízellátó rendszerek nem bevont csővezetékei 100 % B Alkatrészek Kiegészítők Épületgépészeti szivattyúk részei Épületgépészeti szelepek részei 10 % C Vízóra mozgó részei Vízellátó rendszerek szivattyúinak részei Vízellátó rendszerek szelepeinek részei 1 %

— A. termékcsoport: érintkezési felület 100 %-ig

Épületgépészeti csövek tekintetében minden átmérő esetében ugyanazon anyag használható. A vízzel érintkező felület csaknem teljes egészében egyetlen anyagból állhat: például réz, galvanizált acél vagy rozsdamentes acél. A biztonságos használat feltételeinek értékelése során a lehető legnagyobb százalékos arányt kell figyelembe venni. A csövekhez használt anyagok összetételének elfogadása esetén az elfogadásnak ki kell terjednie valamennyi felhasználási területre (például alkatrészek, alkotóelemek stb.).

Ebbe a termékcsoportba tartoznak a vízellátó rendszerekben és a vízkezelési eljárás során használt nem bevont, fémes csővezetékek is.

— B. termékcsoport: érintkezési felület legfeljebb 10 %

Az épületgépészeti szerelés során az alkatrészek és a kiegészítők készülhetnek egyfajta anyagból, illetve kismértékben különböző anyagokból. A leggyakrabban ólomtartalmú rézötvözetből készülnek. Mivel ezekből a szerelvényekből ólom kerülhet a vízbe, korlátozni kell az ilyen ötvözetekből készült termékek teljes érintkezési felületének nagyságát. Az ilyen termékekhez használt anyagok értékelése során 10 %-nyi vízzel érintkező felületet kell feltételezni.

Ebbe a csoportba tartoznak az épületgépészeti szerelvényekben használt szivattyúk és szelepek fémes részei is.

— C. termékcsoport: érintkezési felület 1 % alatt

Műszaki okokból szükség lehet arra, hogy kisebb részek a B. termékcsoportban szereplő alkatrészekhez és kiegészítőkhöz nem elfogadott összetevőkből készüljenek. Nagyobb kioldódási aránnyal rendelkező egyéb összetevők abban az esetben fogadhatók el ezekhez az egységekhez, ha a használatuk jelentősen nem növeli az ivóvízbe kerülő összes szennyező anyag mennyiségét. Az ilyen összetevők használatát olyan részekre kell korlátozni, amelyek az ivóvízzel érintkező felület 1 %-át nem lépik túl, például a vízóra óratestének a B. termékcsoport esetében elfogadott anyagból kell készülnie, a mozgó részek viszont készülhetnek a C. termékcsoporthoz tartozó anyagokból is.

Ebbe a termékcsoportba tartoznak a vízellátó rendszerekben és a vízkezelési eljárás során használt szivattyúk és szelepek fémes részei is.

1.3. Az értékeléshez szükséges adatok

A fémes anyagok elfogadása az EN 15664-1 szabvány alapján elvégzett hosszú távú próbapados vizsgálatok eredményén alapul. A vizsgálati időszak minimum hat hónap, amely meghosszabbítható. Az EN 15664-1 szabvány alapján elvégzendő vizsgálatok további követelményeit az 1.4. és az 1.5. pont ismerteti.

Egy referenciaanyag valamely kategóriához történő elfogadásának feltétele az EU-ban fogyasztott ivóvizek szokásos összetételének tartományába tartozó különböző víztípusokkal (lásd az EN 15664-2 szabványt) az EN 15664-1 szabvány alapján elvégzett vizsgálatok eredményének elfogadása.

Ahhoz, hogy egy anyagot fel lehessen venni valamely kategóriába, az EN 15664-1 szabvány alapján összehasonlító vizsgálatot kell végezni a referenciaanyaggal összevetve. Az összehasonlító vizsgálathoz elegendő helyi ivóvizet használni, feltéve, hogy a víz megfelelően korrozív (lásd az EN 15664-2 szabványt).

A következő információkat kell megadni:

— az EN 15664-1 szabvány szerinti vizsgálati jegyzőkönyvek,

— a vizsgált mintadarab összetételére vonatkozó vizsgálati jegyzőkönyvek,

— minden egyes összetétel esetében az ötvözetek legfőbb alkotóelemeinek határértékeire vonatkozó információk és a szennyeződések maximális értékei. Ezek a határértékek a referenciaanyagok esetében szigorúbbak, mint a kereskedelemben kapható ötvözetek esetében,

— az adott anyagra alkalmazandó meglévő európai szabvány(ok),

— az anyag jellemzői,

— az adott anyagból készülő termékek és azok felhasználása („a” faktor),

— a gyártási eljárás,

— az értékeléshez szükségesnek ítélt további információk.

1.4. A vizsgált mintadarab részletes leírása

Az anyagoknak az EN 15664-1 szabvány szerint végzendő vizsgálatához az szükséges, hogy a vizsgált mintadarabok bizonyos összetétellel rendelkezzenek.

Fontos lehet minden olyan elem, amely 0,02 %-ot meghaladó mennyiségben van jelen, így ezeket az elemeket az anyagok összetételének leírásakor fel kell sorolni. A 0,02 %-ot meg nem haladó mennyiségben jelen lévő szennyeződések esetében az ötvözetek/anyagok gyártóinak felelőssége annak garantálása, hogy nem történik olyan kibocsátás, amely egészségre káros hatást okozhat.

A vizsgált mintadarabok összetétele a következő:

1.4.1. Referenciaanyagok

Egy új referenciaanyag vizsgálatához benyújtott mintadaraboknak és az összehasonlító vizsgálatokhoz referenciaanyagként használt mintadaraboknak az alábbi követelményeket kell teljesíteniük:

— Az összetevők és a szennyeződések mennyiségének a megadott tartományon belül kell lennie.

Megjegyzés: A referenciaanyag összetételét a vizsgálatok kezdete előtt el kell fogadni. Az összetétel igen szűk tartományban mozoghat, és a referenciaanyagnak az adott kategóriában aggályosnak tekintett fémkioldódás tekintetében a legrosszabb eshetőséget kell képviselnie.

1.4.2. Az összehasonlító vizsgálatokhoz használandó anyagok

A vizsgálatokhoz használandó anyagok összetételének tartományát és a megengedett szennyeződések mértékét meg kell határozni. Összehasonlító vizsgálatokat akkor lehet végezni, ha a vizsgálatokhoz használandó anyag összetételének megadott tartománya összhangban van az anyagok egy meglévő kategóriájának meghatározásával.

A vizsgálatokhoz használt mintadarabok összetételét az adott anyag összetételének megadott tartományánál szűkebb tartományban kell meghatározni. A rézötvözetekre vonatkozó ismeretek alapján a vizsgált mintadarabok összetételének az alábbi követelményeket kell teljesítenie:

Összetevők: — Az összetevőként jelen lévő réz és cink mennyiségének a megadott tartományon belül kell lennie. — Az összetevőként jelen lévő arzén mennyiségének meg kell haladnia a megadott tartomány 66 %-át (például amennyiben a megadott tartomány ≤ 0,15 %, akkor a tartomány (0,15 %) 66 %-a 0,10 %; ezért az elemtartalomnak 0,10–0,15 % között kell lennie). — Az alumínium, szilícium és foszfor mennyisége nem haladhatja meg a megadott tartomány 50 %-át. — Minden más összetevő esetében az összetevők mennyiségének meg kell haladnia a megadott tartomány 80 %-át (például amennyiben a megadott tartomány 1,6–2,2 %, akkor a tartomány (0,6 %) 80 %-a 0,48 %; ezért az elemtartalomnak meg kell haladnia a 2,08 %-ot).

Szennyező anyagok: — A felülettel érintkező vízben vizsgálandó szennyeződések mértékének (lásd az 1.5. pontot) meg kell haladnia a megadott legnagyobb tartalom 60 %-át.

Rézötvözettől eltérő ötvözetek esetében ezek a követelmények eltérhetnek.

1.5. Vízelemzés

Új referenciaanyag vizsgálata esetén a felülettel érintkező vízben az EN 15664-1 szabvány szerint minden olyan elemet vizsgálni kell, amely a megadott anyag összetételében 0,02 %-nál nagyobb mennyiségben van jelen. Ez a követelmény az alábbi elemekre nem vonatkozik:

— összetevőként jelen lévő ón, szilícium és foszfor,

— vas, ón, mangán, alumínium, szilícium és foszfor, amennyiben az ötvözetben szennyeződésként fordul elő.

Összehasonlító vizsgálat esetén a felülettel érintkező víz elemzése az összetevők jegyzékében szereplő egyes kategóriák esetében előírt egyes elemek vizsgálatára korlátozódhat.

1.6. Elfogadhatósági kritériumok

A 2. táblázatban javaslatok szerepelnek arra vonatkozóan, hogy a háztartási csaptelepekből a vízbe kerülő fémek összes koncentrációjához a fémes PDW-k milyen mértékben járulhatnak hozzá. A javasolt értékek az ivóvíz-minőségi irányelvben szereplő, a kémiai és indikátor paraméterek esetében elfogadott határértékeken alapulnak. Az elfogadható értékek az alábbi alapelvek alkalmazásával kerültek megállapításra:

— 90 % olyan elemek esetében, amelyeknél a fémes PDW az egyetlen fő szennyező anyag-forrás,

— 50 % olyan elemek esetében, amelyeknél más szennyezőanyag-források is előfordulhatnak.

Az ivóvíz-minőségi irányelvben nem szereplő egyéb paraméterek esetében az alábbi kritériumok alkalmazására került sor:

— cink: ez az elem nem mérgező az olyan vízellátó rendszerekben előforduló koncentrációban, amelyekben galvanizált acélcsöveket használnak. A cink azonban a víz ízével és megjelenésével kapcsolatban panaszra adhat okot. A javasolt referenciaértékek annak szem előtt tartásával lettek megállapítva, hogy a cink esztétikai szempontból ne csökkentse a víz elfogadhatóságát (WHO, 2004),

— ón, bizmut, molibdén, titán: ezek a referenciaértékek egy toxikológiai szakértő által javasolt ideiglenes értékeken alapulnak (Fawell, 2003),

— egyéb fémek: a megfelelő referenciaértékekkel kapcsolatban szükség esetén ki kell kérni toxikológiai szakértők tanácsát.

Elegendő időt kell hagyni a természetes védőrétegek kialakulásához, ezért a vizsgálati eljárás során három hónapos előkészítési idő alkalmazása javasolt, amely alatt a referenciakoncentrációtól való csekély eltérés megengedhető.

2. táblázat

Fémes PDW-k fémes összetevőiből származó kioldódások elfogadható mértéke és referenciakoncentrációk

Paraméter Fémes PDW-kből származó kioldódások elfogadható mértéke Az ivóvíz-minőségi irányelv szerinti számszerű érték vagy javasolt referenciaérték az ivóvízben (μg/l) Referenciakoncentráció az elfogadási rendszerben (μg/l) B. rész: Kémiai paraméterek Antimon 50 % 5 2,5 Arzén 50 % 10 5 Króm 50 % 50 25 Kadmium 50 % 5 2,5 Réz 90 % 2 000 1 800 Ólom 50 % 10 5 Nikkel 50 % 20 10 Szelén 50 % 10 5 C. rész: Indikátor paraméterek Alumínium 50 % 200 100 Vas 50 % 200 100 Mangán 50 % 50 25 Egyéb: az ivóvíz-minőségi irányelvben nem szereplő paraméterek Bizmut 90 % 10 9 Molibdén 50 % 20 10 Ón 50 % 6 000 3 000 Titán 50 % 15 7,5 Cink 90 % 3 000 2 700

1.7. Referenciaanyag felvétele egy kategóriába vagy a meglévő kategóriákba nem tartozó anyagok

Egy ötvözőelem ötvözetben történő alkalmazása, illetve az ötvözőelem ötvözetben felhasznált mennyiségének a megváltoztatása miatt az adott ötvözet kikerülhet egy adott kategóriából, és ez a változás jelentős hatást gyakorolhat a szóban forgó anyag fémkibocsátására. Ebben az esetben, illetve egy adott kategória esetében reprezentatív ötvözet (referenciaanyag) tekintetében az alábbi információkat kell megadni:

— az 1.3. pontban felsorolt információkat,

— amennyiben egy javasolt új összetétel egyetlen már meglévő anyagkategóriához sem tekinthető hasonlónak, a kérelmezőnek be kell nyújtania az EN 15664-1 szabvány alapján és az EN 15664-2 szabványban meghatározott legalább három különböző ivóvízzel elvégzett próbapados vizsgálat valamennyi eredményét.

1.7.1. Referenciaanyag elfogadása

A próbapados vizsgálatok értékelése során (az EN 15664-1 szabvány szerint) az egynemű anyagra vetített koncentrációk MEPn(T) számtani középértékét kell figyelembe venni.

Valamennyi működtetési időszakra (T) ki kell számítani a próbapadra felszerelt három vizsgált vezeték MEPn(T) értékének átlagát: MEPa(T).

Az anyag elfogadható az adott termékcsoporthoz a feltételezett „a” érintkezési felülettel (lásd az 1. táblázatot), amennyiben:

(I) MEPa(T) * a ≤ RC, ahol T = 16, 21 és 26 hét,

(II) MEPa(Tb) ≥ MEPa(T), ahol {Tb, T} = {12, 16}, {16, 21} és {21, 26} hét

valamennyi vizsgált ivóvíz esetében teljesül.

A vizsgálat legfeljebb egyéves időtartamra meghosszabbítható, amennyiben a II. kritérium nem teljesül. Ebben az esetben az anyag elfogadható, amennyiben

(III) MEPa(Tb) ≥ MEPa(T), ahol {Tb, T} = {26, 39} és {39, 52} hét

a vizsgált ivóvizek esetében teljesül, ha a II. kritérium nem teljesült.

Minden rendelkezésre álló adatot figyelembe kell venni. Az EN 15664-1 szabvány szerinti vizsgálat esetében ezek a következők:

— az egyes vizsgálat vezetékeken kapott eredmények,

— a 4 órán át pangó vízzel kapott eredmények, és

— a vízösszetétel paraméterei.

Amennyiben a pangó vízből vett mintákat az EN 15664-1 szabvány követelményein túlmenően is vizsgálták, úgy az értékelés során ezeket az adatokat is figyelembe kell venni.

A szakértői bizottság határoz arról, hogy a rendelkezésre álló adatok minősége megfelel-e (például a három vizsgált vezeték között nincs jelentős különbség, a kiugró értékek értelmezése) az elvégzendő értékeléshez, és ha igen, akkor eldönti, hogy a szóban forgó anyag a fent említett kritériumok alapján elfogadható-e. Az elfogadott anyagok a kategóriával együtt referenciaanyagként bekerülnek az összetevők jegyzékébe.

1.8. Anyag felvétele az összetevők jegyzékének egy kategóriájába

Amennyiben egy jóváhagyandó anyag összetevőiről megállapítást nyer, hogy valamelyik kategóriába tartoznak, az anyag az anyag akkor vehető fel az összetevők jegyzékébe, ha az EN 15664-1 szabvány szerint a szóban forgó anyaggal, valamint az EN 15664-2 szabványban meghatározott vizek közül eggyel elvégzett szabványos próbapados vizsgálat eredményei a megfelelő referenciaanyaggal végzett vizsgálat eredményeivel összevetve kielégítőek.

Minden egyes anyag esetében az alábbi információkat kell megadni:

— az 1.3. pontban felsorolt információkat,

— az EN 15664-1 szabvány szerinti, az adott kategória referenciaanyagával elvégzett próbapados összehasonlító vizsgálat eredményeit.

1.8.1. Anyag elfogadása összehasonlító vizsgálattal

A próbapados vizsgálatok értékelése során (az EN 15664-1 szabvány szerint) az egynemű anyagra vetített koncentrációk MEPn(T) számtani középértékét kell figyelembe venni.

Valamennyi működtetési időszakra (T) ki kell számítani a próbapadra felszerelt három vizsgált vezeték MEPn(T) értékének átlagát: MEPa(T).

A referenciaanyag esetében a három referenciavezeték MEPa,RM(T) értékét kell figyelembe venni.

Az anyag elfogadható az adott termékcsoporthoz a referenciaanyag feltételezett „a” érintkezési felületével (lásd az 1. táblázatot), amennyiben:

(I) MEPa(T) ≤ MEPa,RM(T), ahol T = 16, 21 és 26 hét,

(II) MEPa(Tb) ≥ MEPa(T), ahol {Tb, T} = {12, 16}, {16, 21} és {21, 26} hét

a vizsgált ivóvíz esetében teljesül.

A vizsgálat legfeljebb egyéves időtartamra meghosszabbítható, amennyiben a II. kritérium nem teljesül. Ebben az esetben az anyag elfogadható, amennyiben

(III) MEPa(Tb) ≥ MEPa(T), ahol {Tb, T} = {26, 39} és {39, 52} hét

teljesül.

Minden rendelkezésre álló adatot figyelembe kell venni. Az EN 15664-1 szabvány szerinti vizsgálat esetében ezek a következők:

— az egyes vizsgált vezetékeken kapott eredmények,

— a 4 órán át pangó vízzel kapott eredmények, és

— a vízösszetétel paraméterei.

Amennyiben a pangó vízből vett mintákat az EN 15664-1 szabvány követelményein túlmenően is vizsgálták, úgy az értékelés során ezeket az adatokat is figyelembe kell venni.

A szakértői bizottság határoz arról, hogy a rendelkezésre álló adatok minősége megfelel-e (például a három vizsgált vezeték között nincs jelentős különbség, a kiugró értékek értelmezése) az elvégzendő értékeléshez, és ha igen, akkor eldönti, hogy a szóban forgó anyag a fent említett kritériumok alapján elfogadható-e. Az elfogadott anyagok az összehasonlító vizsgálathoz használt referenciaanyagnak megfelelő kategória alatt bekerülnek az összetevők jegyzékébe.

2. kivonat a 2. fejezetben ismertetett „ACCEPTANCE OF METALLIC MATERIALS USED FOR PRODUCTS IN CONTACT WITH DRINKING WATER. Common Approach. Part B – Common Composition List” (AZ IVÓVÍZZEL ÉRINTKEZŐ TERMÉKEKBEN HASZNÁLT FÉMES ANYAGOK ELFOGADÁSA. Közös megközelítés. B. rész. Az összetevők közös jegyzéke) című jelentésből.

Rézötvözetek

Réz-cink-ólom ötvözetek

1.8.1.1. Kategória

A kategóriába tartozó összetevők határértékei

Összetevő Tartalom (%) Szennyeződés Maximum (%) Réz ≥ 57,0 Antimon 0,02 Cink Maradvány Arzén 0,02 Ólom ≤ 3,5 Bizmut 0,02 Alumínium ≤ 1,0 Kadmium 0,02 Vas ≤ 0,5 Króm 0,02 Szilikon ≤ 1,0 Nikkel 0,2 Ón ≤ 0,5





A referenciaanyag összetétele

Összetevő Tartalom (%) Szennyeződés Maximum (%) Réz 57,0–59,0 Antimon 0,02 Cink Maradvány Arzén 0,02 Ólom 1,9–2,1 Bizmut 0,02 Kadmium 0,02 Króm 0,02 Nikkel 0,2 Alumínium 0,2 Vas 0,3 Szilikon 0,02 Ón 0,3

A kioldódási vizsgálathoz használt vízben az alábbi anyagokat kell figyelembe venni:

Ólom, nikkel, réz, cink

Továbbá:

Az egyes elemek esetében: az elfogadhatóság alapjául szolgáló tényezők az említett referenciaanyaggal összevetve

1.8.1.2. Elfogadott ötvözetek

Elfogadott ötvözet Bronz B2 (a CW617N, CW612N alapján)

Összetevő Tartalom (%) Szennyeződés Maximum (%) Réz 57,0–60,0 Antimon 0,02 Cink Maradvány Arzén 0,02 Ólom 1,6–2,2 Bizmut 0,02 Kadmium 0,02 Króm 0,02 Nikkel 0,1 Alumínium 0,05 Vas 0,3 Szilikon 0,03 Ón 0,3

Az alábbi termékcsoportok esetében elfogadott

B. termékcsoport

C. termékcsoport

Az elfogadhatóság alapja

A jogi szabályozással egyidejű kutatásról szóló, RG_CPDW_01_074. számú német jelentés

John Nuttall-dokumentáció (2006. március)

Elfogadott ötvözet Bronz B1 (a CW614N, CW603N alapján)

Összetevő Tartalom (%) Szennyeződés Maximum (%) Réz 57,0–62,0 Antimon 0,02 Cink Maradvány Arzén 0,02 Ólom 2,5–3,5 Bizmut 0,02 Kadmium 0,02 Króm 0,02 Nikkel 0,2 Alumínium 0,05 Vas 0,3 Szilikon 0,03 Ón 0,3

Az alábbi termékcsoportok esetében elfogadott

C. termékcsoport

Az elfogadhatóság alapja

A jogi szabályozással egyidejű kutatásról szóló, RG_CPDW_01_074. számú német jelentés

John Nuttall-dokumentáció (2006. március)

Réz-cink-ólom-arzén ötvözetek

1.8.1.3. Kategória

A kategóriába tartozó összetevők határértékei

Összetevő Tartalom (%) Szennyeződés Maximum (%) Réz ≥ 61,0 Antimon 0,02 Cink Maradvány Bizmut 0,02 Arzén ≤ 0,15 Kadmium 0,02 Ólom ≤ 2,2 Króm 0,02 Alumínium ≤ 1,0 Nikkel 0,2 Vas ≤ 0,5 Szilikon ≤ 1,0 Ón ≤ 0,5





A referenciaanyag összetétele

Összetevő Tartalom (%) Szennyeződés Maximum (%) Réz 61,0–63,0 Antimon 0,02 Cink Maradvány Bizmut 0,02 Arzén 0,09–0,13 Kadmium 0,02 Ólom 1,4–1,6 Króm 0,02 Alumínium 0,5–0,7 Nikkel 0,2 Vas 0,12 Szilikon 0,02 Ón 0,3

A kioldódási vizsgálathoz használt vízben az alábbi anyagokat kell figyelembe venni:

Ólom, nikkel, arzén, réz, cink

A fémes anyagok használatára vonatkozó és a víz összetételével összefüggő (egészségügyi megfontolásokon alapuló) korlátozások

A jelenleg folyó célzott (ipari) kutatások eredményei alapján az ötvözőelemekre (összetevők) és a szennyeződésekre vonatkozó korlátozásokat úgy kell megállapítani, hogy az ötvözetek bármilyen ivóvíz esetében alkalmazhatóak legyenek.

Az alábbi termékcsoportok esetében elfogadott

B. termékcsoport

C. termékcsoport

A javaslat alapja

John Nuttall-dokumentáció (2006. március)

Továbbá:

Az egyes elemek esetében: Az elfogadhatóság alapjául szolgáló tényezők az említett referenciaanyaggal összevetve

Réz-ón-cink-ólom ötvözetek

1.8.1.4. Kategória

A kategóriába tartozó összetevők határértékei

Összetevő Tartalom (%) Szennyeződés Maximum (%) Réz Maradvány Alumínium 0,01 Cink ≤ 6,5 Antimon 0,1 Ón ≤ 13,0 Arzén 0,03 Ólom ≤ 3,0 Bizmut 0,02 Nikkel ≤ 0,6 Kadmium 0,02 Króm 0,02 Vas 0,3 Szilikon 0,01





A referenciaanyag összetétele

Összetevő Tartalom (%) Szennyeződés Maximum (%) Réz Maradvány Alumínium 0,01 Cink 5,9–6,2 Antimon 0,1 Ón 3,9–4,1 Arzén 0,03 Ólom 2,8–3,0 Bizmut 0,02 Nikkel 0,5–0,6 Kadmium 0,02 Króm 0,02 Vas 0,3 Szilikon 0,01

A kioldódási vizsgálathoz használt vízben az alábbi anyagokat kell figyelembe venni:

Ólom, nikkel, antimon, réz, cink, ón

Továbbá:

Az egyes elemek esetében: az elfogadhatóság alapjául szolgáló tényezők az említett referenciaanyaggal összevetve

1.8.1.5. Elfogadott ötvözetek

Elfogadott ötvözet: Vörösréz GM1 (a CC491K alapján)

Összetevő Tartalom (%) Szennyeződés Maximum (%) Réz 84,0–88,0 Alumínium 0,01 Cink 4,0–6,0 Antimon 0,1 Ón 4,0–6,0 Arzén 0,03 Ólom 2,5–3,0 Bizmut 0,02 Nikkel 0,1–0,6 Kadmium 0,02 Króm 0,02 Vas 0,3 Szilikon 0,01

Az alábbi termékcsoportok esetében elfogadott

B. termékcsoport

C. termékcsoport

A javaslat alapja: a jogi szabályozással egyidejű kutatásról szóló, RG_CPDW_01_074. számú német jelentés, John Nuttall-dokumentáció (2006. március)

Rézből készült termékek

Réz

1.8.1.6. Kategória

A kategóriába tartozó összetevők határértékei

Összetevő Tartalom (%) Szennyeződés Maximum (%) Réz ≥ 99,9 Egyéb elemek összesen ≤ 0,1 Foszfor ≤ 0,04





Referencia-összetétel

Összetevő EN-szám Cu-DHP CW 024A

A kioldódási vizsgálathoz használt vízben az alábbi anyagokat kell figyelembe venni:

Nincs: összehasonlító vizsgálat nem szükséges

1.8.1.7. Elfogadott ötvözetek

Réz (Cu-DHP)

Összetevő Tartalom (%) Szennyeződés Maximum (%) Réz ≥ 99,9 Egyéb elemek összesen ≤ 0,1 Foszfor ≤ 0,04

Az alábbi termékcsoportok esetében elfogadott

A. termékcsoport

B. termékcsoport

C. termékcsoport

A fémes anyagok használatára vonatkozó és a víz összetételével összefüggő (egészségügyi megfontolásokon alapuló) korlátozások

A rézvegyületek rézcsövek felületén történő kialakulását és az ennek eredményeként létrejövő kioldódást a vízben lévő kisebb alkotóelemek jelentősen befolyásolják. Egyes vízösszetételek esetében a réz kilúgozódásának mértéke elfogadhatatlanul magas lehet. Szükség lehet arra, hogy a tagállamok iránymutatást adjanak a vízügy, valamint a rézcsöveket szállító és beszerelő vállalkozások számára azokról a korlátozásokról, amelyeket a rézcsövek tekintetében esetleg életbe kell léptetni azokon a területeken, ahol a víz összetétele miatt a réz túlzott mértékű kilúgozódása előfordulhat.

Összehangolt vizsgálati és értékelési eljárások alkalmazásával további kutatásokat kell folytatni a réz és az egyes vízösszetételek összeférhetőségével kapcsolatban.

A javaslat alapja

A különböző tagállamokban folytatott kutatások eredményei és a tagállamok gyakorlati tapasztalatai elengedhetetlenek a biztonságos felhasználás feltételeinek megállapításához.

Megjegyzés

Az ivóvíz rézcsövekből kioldódó anyagokkal történő szennyeződése a vízösszetétel számos jellemzőjétől függ. Kölcsönhatásuk tekintetében jelenleg nincs egységes álláspont. Nincs elegendő információ arra vonatkozóan, hogy az ivóvíz milyen összetétele esetében fordulhat elő az, hogy az ivóvíz-minőségi irányelvben foglalt követelmények nem teljesülnek.

Ónozott rézcsövek és ónozott réz alkatrészek

Ónozott rézcsövek és ónozott réz alkatrészek esetében alapanyagként a 4.3.1. pont szerint rezet használnak. Erre az alapanyagra különböző eljárással ónréteget visznek fel. A rézionok ónrétegbe történő diffúziójával egy ónból és rézből álló egyre növekvő intermetallikus fázis (h fázis: Cu6Sn5) jön létre.

1.8.1.8. Kategória

A kategóriába tartozó összetevők határértékei: ónréteg

Összetevő Tartalom (%) Szennyeződés Maximum (%) Ón és réz 99,90 Antimon 0,01 Arzén 0,01 Bizmut 0,01 Kadmium 0,01 Króm 0,01 Ólom 0,01 Nikkel 0,01





Referencia-összetétel

Az EN 1057 szabványnak megfelelő rézcső

Összetevő EN-szám Cu-DHP CW 024A

1.8.1.9. Elfogadott ötvözetek

CW 024A réz 1 μm vastagságú ónréteggel és az alábbi összetétellel:

Összetevő Tartalom (%) Szennyeződés Maximum (%) Ón 90 Antimon 0,01 Réz < 10 Arzén 0,01 Bizmut 0,01 Kadmium 0,01 Króm 0,01 Ólom 0,01 Nikkel 0,01

Az alábbi termékcsoportok esetében elfogadott

A. termékcsoport

B. termékcsoport

C. termékcsoport

A javaslat alapja

Kioldódási vizsgálatok

a) reprezentatív német ivóvizekkel végzett próbapados vizsgálatok, közzététel: A. Baukloh, S. Priggemeyer, U. Reiter, B. Winkler, Chemically inner tinned Copper Pipes, Less Copper in Corrosive Drinking Waters, Metall 10-11 (1998) 592–600. o. b) A DIN 50931 szabvány szerint végzett vizsgálatok (próbapados vizsgálat): DVGW/TZW. sz. műszaki jelentés (2000)

Ivóvízre vonatkozó korlátozásokat nem tartalmazó meglévő engedélyek:

— Hollandia: a BRL-K19005 szerint,

— Németország: a DIN 50930, T6 és DVGW GW 392 szerint,

— Dánia: ETA.

Galvanizált acél

1.8.1.10. Kategória

A galvanizálási eljárás során felvitt cinkbevonatnak az alábbi követelményeket kell teljesítenie:

Összetevő Tartalom (%) Szennyeződés Maximum (%) Cink Antimon 0,01 Arzén 0,02 Kadmium 0,01 Króm 0,02 Ólom 0,05 Bizmut 0,01

1.8.1.11. Elfogadott ötvözetek

A galvanizálási eljárás során felvitt cinkbevonatnak az alábbi követelményeket kell teljesítenie:

Összetevő Tartalom (%) Szennyeződés Maximum (%) Cink Antimon 0,01 Arzén 0,02 Kadmium 0,01 Króm 0,02 Ólom 0,05 Bizmut 0,01

A fémes anyagok használatára vonatkozó és a víz összetételével összefüggő korlátozásokra vonatkozó iránymutatások

A víz összetételének megállapítására az alábbi képlet javasolt, amennyiben a korrózió mértéke a galvanizált acél esetében elfogadható.

pH ≥ 7,5 vagy szabad CO2 ≤ 0,25 mmol/L

ÉS Lúgosság ≥ 1,5 mmol/L ÉS S1 < 2 (az S1 meghatározása lentebb) ÉS Kalcium ≥ 0,5 mmol/L ÉS Vezetőképesség ≤ 600 μS/cm 25 °C-on ÉS S2 < 1 vagy S2 > 3 (az S2 meghatározása lentebb)

koncentráció mmol/l-ben

koncentráció mmol/l-ben

Az alábbi termékcsoportok esetében elfogadott

A. termékcsoport

B. termékcsoport

C. termékcsoport

A javaslat alapja

A víz összetételére vonatkozóan Franciaországban (DTU 60.1/NF P 40-201) és Németországban (DIN 50930-3) szabályozás van érvényben. Ezeket a határértékeket gyakorlati tapasztalatok alapján állapították meg, viszont különböző módon fejezték ki. A javaslatban többnyire ugyanolyan vízösszetétel szerepel, mint az említett előírásokban. A javaslat figyelembe veszi a Németországban lefolytatott, valamint a jogi szabályozással egyidejűleg folyó kutatások rendelkezésre álló eredményeit.

Ezenkívül tartalmazza az EN 12502-3 szabványban szereplő és a helyi korrózió kockázatára vonatkozó ajánlásokat. A helyi korrózió a vas korróziós termékei miatt gyakran a vízminőség romlását eredményezi.

A javaslat olyan galvanizált acélcsövekkel végzett vizsgálatok eredményein alapul, amelyek esetében a cinkrétegben lévő ólomkoncentráció 1,0 % és 0,6 % között van, feltételezve, hogy az alacsonyabb ólomkoncentrációjú csövek hasonlóan viselkednek.

Szénacél

Szénacél csövekhez és tartályokhoz

Tartós védőréteg nélküli szénacél az ivóvízzel érintkező termékekben történő felhasználásra nem alkalmas.

Szénacél kiegészítőkhöz

Védőréteg nélküli szénacél csak bizonyos termékekhez (például szivattyúk, szelepek) használható, és kizárólag a vízzel kis felületen érintkező területeken.

1.8.1.12. Kategória

Az összetevők mennyisége és a szennyeződések mértéke nem haladhatja meg az alábbi határértékeket:

Összetevő Tartalom (%) Szennyeződés Maximum (%) Vas Antimon 0,02 Szén ≤ 2,11 Arzén 0,02 Króm ≤ 1,0 Kadmium 0,02 Molibdén ≤ 1,0 Ólom 0,02 Nikkel ≤ 0,5

1.8.1.13. Elfogadott ötvözetek

Az összetevők mennyisége és a szennyeződések mértéke nem haladhatja meg az alábbi határértékeket:

Összetevő Tartalom (%) Szennyeződés Maximum (%) Vas Antimon 0,02 Szén ≤ 2,11 Arzén 0,02 Króm ≤ 1,0 Kadmium 0,02 Molibdén ≤ 1,0 Ólom 0,02 Nikkel ≤ 0,5

Az alábbi termékcsoportok esetében elfogadott

C. termékcsoport

A javaslat alapja

Olasz rendelettervezet

Az ivóvízre gyakorolt lehetséges hatásokra vonatkozó számítások

Öntöttvas

Öntöttvas csövekhez és tartályokhoz

Tartós védőréteg nélküli öntöttvas az ivóvízzel érintkező csövekben és alkatrészekben történő felhasználásra nem alkalmas.

Öntöttvas kiegészítőkhöz

Védőréteg nélküli öntöttvas csak bizonyos termékekhez (például szivattyúk, szelepek) használható, és kizárólag a vízzel nagyon kis felületen érintkező területeken. Összetételüket szabályozni kell.

1.8.1.14. Kategória

Az összetevők mennyisége és a szennyeződések mértéke nem haladhatja meg az alábbi határértékeket:

Összetevő Tartalom (%) Szennyeződés Maximum (%) Antimon 0,02 Vas Arzén 0,02 Szén Kadmium 0,02 Króm ≤ 1,0 Ólom 0,02 Molibdén ≤ 1,0 Nikkel ≤ 6,0

1.8.1.15. Elfogadott ötvözetek

Az összetevők mennyisége és a szennyeződések mértéke nem haladhatja meg az alábbi határértékeket:

Összetevő Tartalom (%) Szennyeződés Maximum (%) Antimon 0,02 Vas Arzén 0,02 Szén Kadmium 0,02 Króm ≤ 1,0 Ólom 0,02 Molibdén ≤ 1,0 Nikkel ≤ 6,0

Az alábbi termékcsoportok esetében elfogadott

C. termékcsoport

A javaslat alapja

Olasz rendelettervezet

Francia rendelet

Az ivóvízre gyakorolt lehetséges hatásokra vonatkozó számítások