HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 39/1

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 98/2013/EU RENDELETE

(2013. január 15.)

a robbanóanyag-prekurzorok forgalmazásáról és felhasználásáról

(EGT-vonatkozású szöveg)

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 114. cikkére,

tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,

a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,

tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),

rendes jogalkotási eljárás keretében (2),

mivel:

(1) Egyes anyagok vagy keverékek robbanóanyag-prekurzorok, és visszaélésszerűen felhasználhatók robbanóanyagok jogellenes előállítására. A robbanóanyagok biztonságának fokozásáról szóló európai uniós cselekvési tervben, amelyet a Tanács 2008. április 18-án fogadott el, a Bizottság felkérést kapott, hogy hozzon létre a prekurzorokkal foglalkozó állandó bizottságot, amelynek feladata, hogy a piacon hozzáférhető robbanóanyag-prekurzorok szabályozásával kapcsolatos intézkedéseket mérlegeljen és ajánlásokat készítsen, figyelembe véve a költség-haszon hatásokat.

(2) A prekurzorokkal foglalkozó állandó bizottság, amelyet a Bizottság 2008-ban hozott létre, különböző robbanóanyag-prekurzorokat azonosított, amelyek terrortámadások elkövetésére felhasználhatónak minősülnek, és javasolta, hogy uniós szinten megfelelő intézkedéseket tegyenek.

(3) Egyes tagállamok már fogadtak el törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezéseket egyes robbanóanyag-prekurzorok forgalomba hozatalára, forgalmazására és birtoklására vonatkozóan.

(4) Ezeket az eltérő és az Unión belüli kereskedelem korlátozására alkalmas törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket harmonizálni kell a vegyi anyagok és keverékek belső piacon történő szabad mozgásának javítása és a versenytorzulások lehető legnagyobb mértékű kiküszöbölése érdekében, a lakosság biztonságának magas szintű védelme szavatolása mellett. Az e rendelet hatálya alá tartozó egyes anyagokra vonatkozó egyéb szabályokat is rögzítettek nemzeti és uniós szinten a munkavállalók biztonsága és a környezetvédelem tekintetében. Ezeket az egyéb szabályokat e rendelet nem érinti.

(5) A gazdasági szereplők számára a lehető legegységesebb szabályokat kell biztosítani, ezért a robbanóanyag-prekurzorok forgalmazásának és felhasználásának a szabályozására a rendelet a legalkalmasabb jogi eszköz.

(6) Az anyagok és keverékek osztályozásáról, címkézéséről és csomagolásáról szóló, 2008. december 16-i 1272/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (3) előírja, hogy a veszélyesként besorolt anyagok és keverékek a forgalomba hozataluk előtt megfelelően címkézendők. Továbbá előírja, hogy a gazdasági szereplők, köztük a kiskereskedők is, az ilyen anyagokat vagy osztályozzák és címkézzék, vagy pedig az ellátási lánc mentén feljebb elhelyezkedő valamely gazdasági szereplő osztályozására hagyatkozzanak. Ezért helyénvaló előírni ebben a rendeletben, hogy valamennyi olyan gazdasági szereplő – a kiskereskedőket is beleértve –, amely az e rendelet által korlátozott anyagokat a lakossági személyek rendelkezésére bocsát, biztosítsa, hogy a csomagoláson fel legyen tüntetve, hogy az ilyen anyagokat és keverékeket a lakossági személyek korlátozott feltételekkel szerezhetik meg, birtokolhatják, illetve használhatják fel.

(7) Annak biztosítására, hogy nemzeti szinten az e rendelet által uniós szinten előirányzott szintnek megfelelő vagy annál magasabb védelmi szint érvényesüljön a robbanóanyag-prekurzorok jogellenes felhasználásával szembeni védelem tekintetében, néhány tagállam már életbe léptetett törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezéseket egyes, jogellenesen is felhasználható anyagokra vonatkozóan. A szóban forgó anyagok közül néhányat e rendelet már tartalmaz, míg más ilyen anyagok uniós szintű korlátozására később kerülhet sor. Mivel e rendelet céljaival ellentétes lenne az, ha az uniós szintű intézkedések csökkentenék a védelmi szintet, helyénvaló egy olyan mechanizmusról rendelkezni, melynek értelmében a vonatkozó nemzeti intézkedések hatályban maradhatnának (védzáradék).

(8) A robbanóanyagok jogellenes előállítását meg kell nehezíteni a robbanóanyag-prekurzornak tekinthető anyagokra vonatkozó koncentrációs határértékek rögzítésével. Ezen határértékek alatt – a védzáradékban foglalt mechanizmusra is tekintettel – ezeknek a robbanóanyag-prekurzoroknak a szabad forgalmazása biztosított; ezen határértékeken felül viszont korlátozni kell a lakosságnak az ezen robbanóanyag-prekurzorokhoz történő hozzáférését.

(9) Ezért meg kell tiltani, hogy lakossági személyek ilyen robbanóanyag-prekurzorokat a határértékek feletti koncentrációban beszerezzenek, behozzanak, birtokoljanak vagy felhasználjanak. Helyénvaló azonban egy olyan rendszert létrehozni, amely a lakossági személyek számára lehetővé teszi, hogy ilyen célú engedély birtokában jogszerű célokra megszerezzék, behozzák, birtokolják vagy felhasználják a robbanóanyag-prekurzorokat.

(10) Ezenkívül, tekintettel arra, hogy néhány tagállamban már megfelelően létrehozott nyilvántartási rendszerek működnek, amelyekkel azon anyagoknak vagy azok közül néhánynak a forgalomba hozatalát ellenőrzik, amelyek lakossági személyek számára nem tehetők elérhetővé, helyénvaló e rendeletben gondoskodni egy, azokra az anyagokra vagy azok közül néhányra alkalmazandó nyilvántartási rendszerről.

(11) A hidrogén-peroxidot, a salétromsavat és a nitrometánt a lakossági személyek széles körben használják fel jogszerű célokra. Ezért lehetővé kell tenni a tagállamok számára, hogy gondoskodjanak ezen anyagoknak adott koncentrációkban való hozzáférhetőségéről egy, az e rendelet szerinti nyilvántartási rendszernek egy engedélyezési rendszer helyett történő alkalmazásával.

(12) Tekintettel e rendelet jól körülhatárolt tárgyára, a benne foglalt célkitűzések elérhetők úgy, hogy – a szubszidiaritás és az arányosság elvével összhangban – a tagállamoknak lehetőségük lesz azt választani, hogy korlátozott hozzáférést biztosítanak ezen anyagokhoz a lakossági személyek számára.

(13) A közbiztonsággal kapcsolatos jogszerű célkitűzések további érvényesítése, ezalatt a belső piac megfelelő működésének a lehető legkisebb mértékű akadályozása érdekében helyénvaló olyan engedélyezési rendszerről gondoskodni, amelynek alapján annak a lakossági személynek, aki az e rendelet által korlátozott anyagot, illetve ilyen anyagot tartalmazó keveréket vagy anyagot szerzett meg a határértéket meghaladó koncentrációban, lehetősége van behozni azt egy másik tagállamból vagy harmadik országból egy olyan tagállamba, amely az e rendelet szerinti rendszerek bármelyikével összhangban lehetővé teszi az adott anyaghoz való hozzáférést.

(14) A robbanóanyag-prekurzorok behozatalára vonatkozó rendelkezések hatékony végrehajtása érdekében a tagállamokat ösztönzik annak biztosítására, hogy a nemzetközi utazók figyelmét felhívják az e rendelet által korlátozott anyagok - amelyek lakossági személyek számára nem tehetők elérhetővé - behozatalára vonatkozó feltételekre. Ugyanezen okból a tagállamokat ösztönzik annak biztosítására, hogy a lakosság tudatában legyen annak, hogy a korlátozások a magánszemélyek rendelkezésére bocsátott vagy a végső felhasználók által távolról rendelt kis tételekre is vonatkoznak.

(15) Tekintettel a kis- és középvállalkozásokat terhelő adminisztratív kötelezettségek csökkentésének fontosságára, a tagállamoknak célszerű megfelelő tájékoztatást nyújtaniuk az iparági szereplőknek és különösen a kkv-knak, előmozdítva ezáltal a rendeletnek való megfelelést.

(16) Mivel aránytalan lenne megtiltani a robbanóanyag-prekurzorok foglalkozásszerű tevékenység során történő felhasználását, indokolt, hogy a robbanóanyag-prekurzorok forgalomba hozatalára, behozatalára, birtoklására és felhasználására vonatkozó korlátozások csak a lakosságra legyenek alkalmazandók. Mindazonáltal e rendelet általános céljaira tekintettel helyénvaló olyan jelentéstételi mechanizmusról gondoskodni, amely az ellátási lánc mentén elhelyezkedő foglalkozásszerű felhasználókra és a lakossági személyekre egyaránt kiterjed, amennyiben jellegénél vagy méreténél fogva gyanúsnak tekintendő tranzakcióban vesznek részt. Ennek érdekében a tagállamoknak célszerű nemzeti kapcsolattartó pontokat létrehozniuk a gyanús tranzakciók jelentése céljából.

(17) A robbanóanyag-prekurzorokra vonatkozó némely tranzakció gyanúsnak, és ezért jelentendőnek tekinthető. Például azok a tranzakciók, amelyeknél a leendő (foglalkozásszerű vagy lakossági) ügyfél a jelek szerint nincs tisztában a szándékolt felhasználással, illetve azt nem ismeri vagy nem tudja hitelesen elmagyarázni, szokatlan mennyiségben, koncentrációban vagy összetételben kíván anyagot vásárolni, nem hajlandó igazolni személyazonosságát vagy lakóhelyét, illetve nagy összegű készpénzzel járó szokatlan fizetési módszer - ideértve a nagy összegű készpénzfizetést - alkalmazásához ragaszkodik. A gazdasági szereplők számára lehetővé kell tenni, hogy fenntartsák a jogot az ilyen tranzakciók megtagadására.

(18) E rendelet általános céljaira tekintettel az illetékes hatóságot arra ösztönzik, hogy tájékoztassa a nemzeti kapcsolattartó pontot az engedély kiadásának annak alapján történő megtagadásáról, hogy a szándékolt felhasználásnak vagy a felhasználó szándékának a jogszerűsége alapos okkal kétségbe vonható. Hasonlóképpen az illetékes hatóságot arra ösztönzik, hogy tájékoztassa a nemzeti kapcsolattartó pontot az engedély felfüggesztéséről vagy visszavonásáról.

(19) A robbanóanyag-prekurzorok esetleges jogellenes felhasználásának megelőzése és felderítése érdekében kívánatos, hogy a nemzeti kapcsolattartó pontok megőrizzék a jelenlett gyanús tranzakciókkal kapcsolatos adatokat, a nemzeti illetékes hatóságok pedig meghozzák a szükséges intézkedéseket a konkrét körülmények kivizsgálására, beleértve annak vizsgálatát is, hogy a gyanús tranzakcióban részt vevő foglalkozásszerű felhasználó valóban végez-e azzal összefüggő gazdasági tevékenységet.

(20) Ahol ez lehetséges, koncentrációs határértéket kell meghatározni, mely felett az egyes robbanóanyag-prekurzorokhoz való hozzáférés korlátozva van, míg egyes más robbanóanyag-prekurzorok tekintetében csak a gyanús tranzakciókkal kapcsolatos jelentéstétel van előírva. Az arra vonatkozó kritériumok, hogy mely intézkedések mely robbanóanyag-prekurzorokra alkalmazandók, többek között az alábbiak: az érintett robbanóanyag-prekurzor veszélyességi szintje, az érintett robbanóanyag-prekurzorokkal való kereskedelem mértéke, valamint az, hogy megállapítható-e az a koncentrációs szint, amely alatt a robbanóanyag-prekurzor még felhasználható a forgalomba hozatal alapjául szolgáló jogszerű célokra. A rendelet hatálya alá jelenleg nem tartozó robbanóanyag-prekurzorokkal kapcsolatos jövőbeli intézkedéseknek is a fenti kritériumokon kell alapulniuk.

(21) A tüzelőanyag-tablettákban felhasznált hexaminra vonatkozó koncentrációs határértékek megállapítása technikailag nem lehetséges. Ezen túlmenően a kénsavnak, az acetonnak, a kálium-nitrátnak, a nátrium-nitrátnak, a kalcium-ammónium-nitrátnak és az ammónium-kalcium-nitrátnak is számos jogszerű felhasználási módja van. Ezeknek az anyagoknak a lakosság részére történő értékesítését korlátozó uniós szintű rendelet aránytalanul magas adminisztratív és megfelelési költségeket róna a felhasználókra, a hatóságokra és a vállalkozásokra. Mindazonáltal e rendelet célkitűzéseire tekintettel intézkedéseket kell elfogadni a hexamin tüzelőanyag-tablettákra, valamint a megfelelő és biztonságos alternatívákkal nem rendelkező egyéb robbanóanyag-prekurzorokra vonatkozó gyanús tranzakciók jelentésének megkönnyítésére.

(22) A robbanóanyagok jogellenes előállításához szükséges kiinduló anyagok megszerzésének egyik módja a robbanóanyag-prekurzorok ellopása. Ezért helyénvaló előírni a jelentéstételt az e rendelet által korlátozott anyagokat vagy azokat az egyéb anyagokat érintő jelentős lopásokat és hiányokat, amelyek tekintetében a gyanús tranzakciókat jelenteni kell. Annak érdekében, hogy könnyebb legyen az elkövetők felkutatása, valamint más tagállamok illetékes hatóságainak a lehetséges veszélyekre való figyelmeztetése érdekében a nemzeti kapcsolattartó pontokat arra ösztönzik, hogy adott esetben vegyék igénybe az Europol korai előrejelző rendszerét.

(23) Indokolt, hogy a tagállamok szabályokat állapítsanak meg az e rendelet megsértése esetén alkalmazandó szankciókra vonatkozóan. E szankcióknak hatékonyaknak, arányosaknak és visszatartó erejűeknek kell lenniük.

(24) A vegyi anyagok regisztrálásáról, értékeléséről, engedélyezéséről és korlátozásáról (REACH) szóló, 2006. december 18-i 1907/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) XVII. melléklete tiltja a robbanóanyag-prekurzorként visszaélésre egyszerűen felhasználható ammónium-nitrát lakossági személyek számára történő rendelkezésére bocsátását. Engedélyezni kell azonban az ammónium-nitrát ellátását bizonyos foglalkozásszerű felhasználók, különösen a mezőgazdasági termelők részére. Ezért ennek az ellátásnak az e rendelet által létrehozott, a gyanús tranzakciókra vonatkozó jelentéstételi mechanizmus tárgyát kell képeznie, mivel az 1907/2006/EK rendelet nem tartalmaz egyenértékű követelményt.

(25) E rendelet személyes adatok feldolgozását, és gyanús tranzakciók esetén harmadik személyekkel való további közlését írja elő. Ez a feldolgozás és közlés a magánélet védelméhez és a személyes adatok védelméhez fűződő alapvető jogba történő komoly beavatkozást jelent. A személyes adatok e rendelet keretében megvalósuló feldolgozására a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (5) alkalmazandó. Ennek megfelelően biztosítani kell a személyes adatok védelméhez fűződő alapvető jog megfelelő védelmét azon egyének esetében, akiknek a személyes adatait e rendelet alkalmazása során feldolgozzák. Ennek megfelelően az engedélyezéssel, a tranzakciók nyilvántartásával és a gyanús tranzakciók jelentésével járó személyesadat-feldolgozásnak összhangban kell lennie a 95/46/EK irányelvvel, ideértve az adatminimalizálás, a célkorlátozás, az arányosság és a szükségesség általános adatvédelemi elveit, valamint az érintett személy hozzáféréssel, helyesbítéssel és törléssel kapcsolatos jogainak tiszteletben tartására vonatkozó előírást.

(26) A terroristáknak és más bűnözőknek a robbanóanyagok jogellenes előállításához felhasznált anyagválasztása gyorsan változhat. Ezért lehetővé kell tenni további anyagok – amennyiben szükséges – bevonását az e rendelettel létrehozott szabályozás körébe.

(27) Az anyagok robbanóanyag-prekurzorként történő visszaélésszerű felhasználása terén bekövetkezett fejleményekhez való igazodás érdekében, feltéve, hogy megfelelő konzultációra kerül sor az érdekelt felekkel a gazdasági szereplőkre gyakorolt potenciálisan jelentős hatás figyelembevétele érdekében, a Bizottságnak felhatalmazást kell kapnia arra, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés 290. cikkének megfelelően jogi aktusokat fogadjon el az olyan koncentrációs határérték módosítása érdekében, amely fölött egyes, e rendelet által korlátozott anyagok nem bocsátandók a lakosság rendelkezésére, valamint az olyan további anyagok jegyzékbe vétele érdekében, amelyekre vonatkozóan a gyanús tranzakciók tekintetében jelentési kötelezettség áll fenn. Különösen fontos, hogy a Bizottság az előkészítő munka során megfelelő konzultációkat folytasson, többek között szakértői szinten is. A felhatalmazáson alapuló jogi aktus elkészítésekor és szövegezésekor a Bizottságnak gondoskodnia kell a vonatkozó dokumentumoknak az Európai Parlament és a Tanács részére történő egyidejű, időben történő és megfelelő továbbításáról.

(28) A Bizottságnak rendszeresen felül kell vizsgálnia azon anyagok jegyzékét, amelyek meghatározott koncentrációs határérték felett nem bocsátandók a lakosság rendelkezésére, és azon anyagok jegyzékét, amelyekre vonatkozóan a gyanús tranzakciók tekintetében jelentéstételi kötelezettség áll fenn. A Bizottságnak indokolt esetben jogalkotási javaslatot kell készítenie – a rendes jogalkotási eljárás keretében – bejegyzéseknek az előző listába vagy listából történő felvételéről vagy törléséről, vagy bejegyzéseknek az utóbbi listából történő törléséről, az anyagok robbanóanyag-prekurzorként történő visszaélésszerű felhasználása terén bekövetkezett fejleményekhez való igazodás céljából.

(29) Védzáradékot kell felvenni, amely megfelelő uniós eljárást ír elő az e rendelet által még nem korlátozott olyan anyagokra vonatkozóan, amelyekkel kapcsolatban valamely tagállam alapos okokat tár fel annak feltételezésére, hogy az érintett anyag robbanóanyagok jogellenes előállítására használható fel.

(30) Továbbá az e rendeletben kezelendő konkrét veszélyekre tekintettel helyénvaló megengedni, hogy a tagállamok bizonyos körülmények fennállása esetén elfogadjanak védintézkedéseket, azon anyagokra vonatkozóan is, amelyek tekintetében e rendelet már intézkedéseket ír elő.

(31) A Bizottság és a tagállamok számára nyújtandó tájékoztatásra vonatkozóan e rendeletben rögzített követelményekre tekintettel nem lenne helyénvaló az ilyen új védintézkedéseket a műszaki szabványok és szabályok terén történő információszolgáltatási eljárás és az információs társadalom szolgáltatásaira vonatkozó szabályok megállapításáról szóló, 1998. június 22-i 98/34/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (6) foglalt szabályok hatálya alá vonni, függetlenül attól, hogy azok az e rendelet által már korlátozott vagy nem korlátozott anyagokra vonatkoznak-e.

(32) Figyelembe véve e rendelet céljait, valamint a polgárok biztonságára és a belső piacra gyakorolt lehetséges hatásait, a Bizottságnak – a prekurzorokkal foglalkozó állandó bizottság keretében folyamatosan zajló megbeszélések eredményéből is merítve – jelentést kell benyújtania az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak, amelyben elemzi az e rendelet végrehajtásával kapcsolatban esetlegesen felmerülő problémákat, valamint a rendelet hatálya kiterjesztésének szükségességét és megvalósíthatóságát, mind a foglalkozásszerű felhasználókra való kiterjesztés, mind a bár e rendeletben előírt intézkedések által nem érintett – de robbanóanyagok jogellenes előállítására felhasználtként azonosított – anyagoknak (jegyzékben nem szereplő robbanóanyag-prekurzorok) a gyanús tranzakciókra, hiányokra és lopásokra vonatkozó jelentéstételi rendelkezések hatálya alá vonása tekintetében. Emellett helyénvaló, hogy a Bizottság jelentést nyújtson be, amelyben a tagállamok által szerzett releváns tapasztalatok alapján, a költségeket és a hasznot mérlegelve megvizsgálja, hogy a közbiztonsági kockázatok alapján mennyiben kívánatos és megvalósítható a rendszer megerősítése és harmonizálása. A felülvizsgálat részeként a Bizottságnak jelentést kell benyújtania az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak, amelyben megvizsgálja az ammónium-nitrátra vonatkozó rendelkezéseknek az 1907/2006/EK rendeletből e rendeletbe történő áthozatalának lehetőségeit.

(33) Mivel a rendelet célját, nevezetesen a robbanóanyag-prekurzorokhoz való lakossági hozzáférés korlátozását, nem akadályozva az áruk belső piacon történő szabad mozgását, a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért a korlátozás léptéke miatt az uniós szinten jobban megvalósítható, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez a rendelet nem lépi túl az e cél eléréséhez szükséges mértéket.

(34) Az európai adatvédelmi biztos véleményt (7) nyilvánított a személyes adatok közösségi intézmények és szervek által történő feldolgozása tekintetében az egyének védelméről, valamint az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 2000. december 18-i 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (8) 28. cikkének (2) bekezdésével összhangban.

(35) E rendelet tiszteletben tartja a többek között az Európai Unió Alapjogi Chartájában rögzített alapvető jogokat és elveket, így különösen a személyes adatok védelmét, a vállalkozás szabadságát, a tulajdonhoz való jogot és a megkülönböztetés tilalmának elvét. E rendeletet a tagállamoknak e jogokkal és elvekkel összhangban kell alkalmazniuk,

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

1. cikk

Tárgy

Ez a rendelet összehangolt szabályokat állapít meg a robbanóanyagok jogellenes előállítására visszaélésszerűen felhasználható anyagok vagy keverékek rendelkezésre bocsátására, behozatalára, birtoklására és felhasználására vonatkozóan annak érdekében, hogy korlátozza azok rendelkezésre állását a lakosság számára, és biztosítsa a gyanús tranzakciókra vonatkozó megfelelő jelentéstételt az ellátási lánc egészében.

E rendelet nem érinti az uniós jognak a mellékletekben felsorolt anyagokra vonatkozó szigorúbb rendelkezéseit.

2. cikk

Hatály

(1) Ez a rendelet a mellékletekben felsorolt anyagokra, valamint az azokat tartalmazó keverékekre és anyagokra alkalmazandó.

(2) Ez a rendelet nem alkalmazandó az alábbiakra:

a) az 1907/2006/EK rendelet 3. cikkének (3) bekezdésében meghatározott árucikkekre;

b) a pirotechnikai termékek forgalomba hozataláról szóló, 2007. május 23-i 2007/23/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (9) 2. cikkének (1) bekezdésében meghatározott pirotechnikai termékekre, a nemzeti joggal összhangban a fegyveres erők, a bűnüldöző szervek vagy a tűzoltóság általi, nem kereskedelmi jellegű felhasználásra szánt pirotechnikai termékekre, a tengerészeti felszerelésekről szóló, 1996. december 20-i 96/98/EK tanácsi irányelv (10) hatálya alá tartozó pirotechnikai felszerelésekre, illetve a repülésben és az űrrepülésben való felhasználásra szánt pirotechnikai termékekre, valamint a játékokhoz szánt gyújtókupakokra;

c) olyan gyógyszerekre, amelyeket az alkalmazandó nemzeti joggal összhangban, orvosi rendelvény alapján, jogszerűen bocsátottak lakossági személyek rendelkezésére.

3. cikk

Fogalommeghatározások

E rendelet alkalmazásában:

1. „anyag”: az 1907/2006/EK rendelet 3. cikkének 1. pontja értelmében vett anyag;

2. „keverék”: az 1907/2006/EK rendelet 3. cikkének 2. pontja értelmében vett keverék;

3. „árucikk”: az 1907/2006/EK rendelet 3. cikkének 3. pontja értelmében vett árucikk;

4. „rendelkezésre bocsátás”: bármilyen ellátás, akár ellenérték fejében, akár ingyenesen történik;

5. „behozatal”: egy anyagnak valamely tagállam területére történő behozatala, akár másik tagállamból, akár harmadik országból;

6. „felhasználás”: feldolgozás, összeállítás, tárolás, kezelés vagy keverés – árucikkek előállítása során is – és minden egyéb használat;

7. „lakossági személy”: olyan természetes személy, aki nem a kereskedelmi, üzleti vagy foglalkozásszerű tevékenységéhez kapcsolódó célokból jár el;

8. „gyanús tranzakció”: a mellékletekben felsorolt anyagokkal vagy az azokat tartalmazó keverékekkel vagy anyagokkal kapcsolatos olyan tranzakció, beleértve a foglalkozásszerű felhasználók részvételével zajló tranzakciókat is, amelynek esetében alapos okkal feltételezhető, hogy az anyagot vagy a keveréket robbanóanyag jogellenes előállítására szánják;

9. „gazdasági szereplő”: olyan természetes vagy jogi személy vagy állami szerv, vagy ilyen személyek és/vagy szervek csoportja, aki, illetve amely a piacon termékeket szállít vagy szolgáltatásokat nyújt;

10. „korlátozott robbanóanyag-prekurzor”: az I. sz. mellékletben felsorolt anyag az abban meghatározott vonatkozó határértéknél magasabb koncentrációban; magában foglalja azt a keveréket vagy egyéb anyagot is, amelyben egy ilyen felsorolt anyag a vonatkozó határértéknél magasabb koncentrációban van jelen.

4. cikk

Rendelkezésre bocsátás, behozatal, birtoklás és felhasználás

(1) A korlátozott robbanóanyag-prekurzorok nem bocsáthatók lakossági személyek rendelkezésére, lakossági személyek ezeket nem hozhatják be, nem birtokolhatják és nem használhatják fel.

(2) Az (1) bekezdés ellenére a tagállamok fenntarthatnak vagy létrehozhatnak olyan engedélyezési rendszert, amely alapján a korlátozott robbanóanyag-prekurzorok lakossági személyek rendelkezésére bocsáthatók, lakossági személyek ezeket birtokolhatják és felhasználhatják, feltéve, hogy a lakossági személy beszerzi, és kérésre bemutatja az azok megszerzésére, birtoklására vagy felhasználására jogosító olyan engedélyt, amelyet a 7. cikkel összhangban annak a tagállamnak az illetékes hatósága állított ki, ahol az adott korlátozott robbanóanyag-prekurzort meg fogják szerezni, birtokolni fogják vagy fel fogják használni.

(3) Az (1) és a (2) bekezdés ellenére a tagállamok fenntarthatnak vagy létrehozhatnak olyan nyilvántartási rendszert, amely alapján az alábbi korlátozott robbanóanyag-prekurzorok lakossági személyek rendelkezésére bocsáthatók, lakossági személyek azokat birtokolhatják vagy felhasználhatják, amennyiben az azokat rendelkezésre bocsátó gazdasági szereplő a 8. cikkben foglalt részletes szabályokkal összhangban minden egyes tranzakciót nyilvántartásba vesz:

a) hidrogén-peroxid (CAS-szám: 7722-84-1) az I. mellékletben meghatározott határértéknél magasabb, de legfeljebb 35 % m/m koncentrációban;

b) nitrometán (CAS-szám: 75-52-5) az I. mellékletben meghatározott határértéknél magasabb, de legfeljebb 40 % m/m koncentrációban;

c) salétromsav (CAS-szám: 7697-37-2) az I. mellékletben meghatározott határértéknél magasabb, de legfeljebb 10 % m/m koncentrációban.

(4) A tagállamoknak értesíteniük kell a Bizottságot minden olyan intézkedésről, amelyet a (2) és a (3) bekezdésben meghatározott rendszerek bármelyikének megvalósítására hoznak. Az értesítésben fel kell tüntetni azokat a korlátozott robbanóanyag-prekurzorokat, amelyek tekintetében a tagállam kivételt alkalmaz.

(5) A Bizottság közzéteszi azon intézkedések listáját, amelyekről a tagállamok a (4) bekezdéssel összhangban értesítést küldtek.

(6) Ha egy lakossági személy korlátozott robbanóanyag-prekurzort kíván behozni egy olyan tagállam területére, amely a (2) bekezdéssel összhangban engedélyezési rendszert és/vagy a (3) bekezdéssel vagy a 17. cikkel összhangban nyilvántartási rendszert alkalmazva eltért az (1) bekezdéstől, az érintett személynek be kell szereznie és kérésre be kell mutatnia azt az illetékes hatóságnak a 7. cikkben foglalt szabályokkal összhangban kiállított, az adott tagállamban érvényes engedélyt.

(7) Egy korlátozott robbanóanyag-prekurzort a (2) bekezdéssel összhangban lakossági személy rendelkezésére bocsátó gazdasági szereplőnek minden tranzakciónál kérnie kell az engedély bemutatását, illetve a (3) bekezdéssel összhangban történő rendelkezésre bocsátás esetén nyilvántartásba kell vennie a tranzakciót, azon tagállam szabályainak megfelelően, amelyben a korlátozott robbanóanyag-prekurzort rendelkezésre bocsátja.

5. cikk

Címkézés

Egy korlátozott robbanóanyag-prekurzorokat valamely lakossági személy rendelkezésére bocsátani kívánó gazdasági szereplő köteles gondoskodni arról – akár megfelelő címke elhelyezésével, akár annak ellenőrzésével, hogy elhelyeztek-e megfelelő címkét –, hogy a csomagoláson egyértelműen fel legyen tüntetve, hogy az adott korlátozott robbanóanyag-prekurzornak a lakossági személyek általi megszerzése, birtoklása vagy felhasználása a 4. cikk (1), (2) és (3) bekezdésben foglaltak szerinti korlátozás tárgyát képezi.

6. cikk

Szabad mozgás

A tagállamok – az 1. cikk második bekezdése és a 13. cikk sérelme nélkül, és amennyiben e rendelet vagy más uniós jogi aktus másképp nem rendelkezik – a robbanóanyagok jogellenes előállításának megakadályozásával kapcsolatos indokok alapján nem tilthatják, nem korlátozhatják és nem gátolhatják az alábbiak rendelkezésre bocsátását:

a) az I. mellékletben felsorolt anyagok az ott rögzített határértéknél nem magasabb koncentrációban; és

b) a II. mellékletben felsorolt anyagok.

7. cikk

Engedélyek

(1) Azon tagállamok, amelyek engedélyt adnak ki azoknak a lakossági személyeknek, akiknek jogos érdeke fűződik a korlátozott robbanóanyag-prekurzorok megszerzéséhez, behozatalához, birtoklásához és felhasználásához, kötelesek szabályokat megállapítani a 4. cikk (2) és (6) bekezdése szerinti engedély megadására vonatkozóan. Az engedély megadásáról való döntés során a tagállam illetékes hatóságának figyelembe kell vennie minden releváns körülményt és különösen az anyag szándékolt felhasználásának jogszerűségét. Az engedély kiadását meg kell tagadni, ha a szándékolt felhasználás jogszerűsége vagy a felhasználónak a jogszerű célra történő felhasználásra vonatkozó szándéka alapos okkal kétségbe vonható.

(2) Az illetékes hatóság eldöntheti, hogy miként korlátozza az engedély érvényességét, egyszeri vagy – legfeljebb hároméves időtartamra – többszöri felhasználást engedélyezve. Az illetékes hatóság kötelezheti az engedély jogosultját arra, hogy az engedély megjelölt lejárati időpontjáig igazolja, hogy az engedély megadásának alapjául szolgáló feltételek még mindig fennállnak. Az engedélyben fel kell tüntetni azokat a korlátozott robbanóanyag-prekurzorokat, amelyek tekintetében kiállították.

(3) Az illetékes hatóságok előírhatják, hogy a kérelmezőnek az engedély kérelmezéséért díjat kell fizetnie. Ez a díj nem haladhatja meg a kérelem feldolgozásával járó költségeket.

(4) Az engedélyt az illetékes hatóság felfüggesztheti vagy visszavonhatja, ha alapos okkal feltételezhető, hogy az engedély megadásának alapjául szolgáló feltételek már nem állnak fenn.

(5) Az illetékes hatóság bármely döntése elleni jogorvoslat tárgyában, valamint az engedély feltételeinek való megfeleléssel kapcsolatos vitás ügyekben a nemzeti jog szerint hatáskörrel rendelkező megfelelő szerv jár el.

(6) A valamely tagállam illetékes hatóságai által kiadott engedélyek más tagállamokban is elismerhetők. Az engedélyek kölcsönös elismerésének megkönnyítése érdekében a Bizottság 2014. szeptember 2-ig, a prekurzorokkal foglalkozó állandó bizottsággal való konzultációt követően iránymutatást fogad el az engedélyek technikai részleteire vonatkozóan. Ebben az iránymutatásban azt is meg kell határozni, hogy milyen adatoknak kell szerepelniük a korlátozott robbanóanyag-prekurzorok behozatalára vonatkozó engedélyekben, továbbá ilyen engedélymintát is tartalmaznia kell.

8. cikk

A tranzakciók nyilvántartásba vétele

(1) A 4. cikk (3) bekezdésének megfelelő nyilvántartásba vétel céljából a lakossági személyeknek hivatalos azonosító okmánnyal igazolniuk kell magukat.

(2) A nyilvántartásnak legalább a következő információkat kell tartalmaznia:

a) a lakossági személy neve, címe és adott esetben vagy az azonosító száma, vagy a hivatalos azonosító okmányának típusa és száma;

b) az anyag vagy keverék megnevezése a koncentráció szintjével együtt;

c) az anyag vagy keverék mennyisége;

d) az anyag vagy keverék szándékolt felhasználása a lakossági személy nyilatkozata alapján;

e) a tranzakció helye és időpontja;

f) a lakossági személy aláírása.

(3) A nyilvántartást a tranzakció napjától számítva öt évig meg kell őrizni. Ezen időszak alatt a nyilvántartást az illetékes hatóságok kérésére vizsgálat céljából rendelkezésre kell bocsátani.

(4) A nyilvántartást papíron vagy más tartós tárolóeszközön kell tárolni, és a (3) bekezdésben előírt teljes időszak alatt bármikor vizsgálat céljából rendelkezésre kell állnia. Minden elektronikusan tárolt adatnak:

a) egyeznie kell a megfelelő papíralapú dokumentumok formájával és tartalmával; továbbá

b) a (3) bekezdésben előírt teljes időszak alatt bármikor könnyen rendelkezésre kell állnia.

9. cikk

A gyanús tranzakciók, a hiányok és a lopások jelentése

(1) A mellékletekben felsorolt anyagokkal, illetve az azokat tartalmazó keverékekkel vagy anyagokkal kapcsolatos gyanús tranzakciókat e cikkel összhangban jelenteni kell.

(2) Valamennyi tagállam a gyanús tranzakciók jelentésére egy vagy több nemzeti kapcsolattartó pontot hoz létre, amelyek világosan meghatározott telefonszámmal és e-mail címmel rendelkeznek.

(3) A gazdasági szereplők fenntarthatják a jogot a gyanús tranzakció megtagadására, és a tranzakciót vagy a megkísérelt tranzakciót indokolatlan késedelem nélkül – lehetőség szerint az ügyfél személyazonosságának megjelölésével – jelenteniük kell azon tagállam nemzeti kapcsolattartó pontjának, amely tagállamban a tranzakciót végrehajtották vagy megkísérelték, ha a gazdasági szereplőknek alapos okuk van feltételezni, hogy a mellékletekben felsorolt egy vagy több anyaggal, illetve az azokat tartalmazó keverékekkel vagy anyagokkal kapcsolatos tervezett tranzakció gyanús tranzakció, figyelembe véve valamennyi körülményt és különösen azt, ha a leendő ügyfél:

a) a jelek szerint nincs tisztában az anyag vagy keverék szándékolt felhasználásával;

b) a jelek szerint nem ismeri az anyag vagy keverék szándékolt felhasználását vagy azt nem tudja hihetően elmagyarázni;

c) magáncélú felhasználásnál szokatlan mennyiségben, összetételben, illetve koncentrációban kíván anyagot vásárolni;

d) nem hajlandó igazolni személyazonosságát vagy lakóhelyét; vagy

e) szokatlan fizetési módszer - ideértve a nagy összegű készpénzfizetést - alkalmazásához ragaszkodik.

(4) A gazdasági szereplőknek jelenteniük kell továbbá a mellékletekben felsorolt anyagokat, illetve az azokat tartalmazó keverékeket vagy anyagokat érintő jelentős hiányokat és lopásokat azon tagállam nemzeti kapcsolattartó pontjának, ahol a hiány beálltára vagy a lopásra sor került.

(5) A Bizottság – a prekurzorokkal foglalkozó állandó bizottsággal való konzultációt követően – az illetékes hatóságok és a gazdasági szereplők közötti együttműködés elősegítése érdekében 2014. szeptember 2-ig a vegyianyag-ellátási láncot és adott esetben az illetékes hatóságokat segítő iránymutatást fogad el. Az iránymutatásnak különösen az alábbiakat kell tartalmaznia:

a) információ a gyanús tranzakciók felismerésének és jelentésének módját illetően, különösen a II. mellékletben felsorolt anyagok azon koncentrációját és/vagy mennyiségét illetően, amely alatt főszabályként semmilyen intézkedésre nincs szükség;

b) információ a jelentős hiányok és lopások felismerésének és jelentésének módját illetően;

c) egyéb hasznosnak ítélt információk.

A Bizottság az iránymutatást rendszeresen naprakésszé teszi.

(6) Az illetékes hatóságoknak gondoskodniuk kell arról, hogy az iránymutatás célkitűzéseivel összhangban az illetékes hatóságok által megfelelőnek ítélt módon sor kerüljön az (5) bekezdésben előírt iránymutatás rendszeres terjesztésére.

10. cikk

Adatvédelem

A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a személyes adatok e rendelet alkalmazása során történő feldolgozása összhangban álljon a 95/46/EK irányelvvel. A tagállamoknak különösen azt kell biztosítaniuk, hogy a személyes adatoknak az e rendelet 4. cikkének (2) és (6) bekezdése, valamint 7. cikke szerinti engedélyezés tekintetében, illetve a tranzakcióknak az e rendelet 4. cikkének (3) bekezdése, valamint 8. és 17. cikke szerinti nyilvántartásba vételéhez, valamint a gyanús tranzakcióknak az e rendelet 9. cikke szerinti jelentéséhez szükséges feldolgozása megfeleljen a 95/46/EK irányelvnek.

11. cikk

Szankciók

A tagállamoknak szabályokat kell megállapítaniuk az e rendelet megsértése esetén alkalmazandó szankciókra vonatkozóan, és minden szükséges intézkedést meg kell hozniuk azok végrehajtása érdekében. Az előírt szankcióknak hatékonyaknak, arányosaknak és visszatartó erejűeknek kell lenniük.

12. cikk

A mellékletek módosítása

(1) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 14. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az I. mellékletben rögzített határértékek – az anyagok robbanóanyag-prekurzorként történő visszaélésszerű felhasználása terén bekövetkezett fejleményekhez való szükséges mértékű igazodás céljából, vagy a kutatási és tesztelési eredmények alapján történő – módosítására vonatkozóan, illetve – amennyiben erre az anyagok robbanóanyag-prekurzorként történő visszaélésszerű felhasználása terén bekövetkezett fejleményekhez való igazodás céljából szükség van – anyagoknak a II. mellékletbe történő felvételére vonatkozóan. A felhatalmazáson alapuló jogi aktus előkészítése során a Bizottság igyekszik konzultálni az érdekelt felekkel, különösen a vegyipar és a kiskereskedelmi ágazat képviselőivel.

Ha az anyagoknak robbanóanyagok jogellenes előállítására történő visszaélésszerű felhasználására vonatkozó kockázatértékelésben bekövetkező hirtelen változás esetén rendkívül sürgős okokból szükséges, a 15. cikkben előírt eljárás alkalmazandó az e cikk alapján elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktusokra.

(2) A Bizottság az I. mellékletben rögzített határértékek minden egyes módosítása, illetve a II. mellékletbe felvett minden egyes anyag tekintetében külön felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogad el. Valamennyi felhatalmazáson alapuló jogi aktusnak olyan elemzésen kell alapulnia, amely megállapítja, hogy a módosítás – az elérni kívánt célokra figyelemmel – várhatóan nem ró aránytalan terhet a gazdasági szereplőkre és a felhasználókra.

13. cikk

Védzáradék

(1) Ha valamely tagállamnak alapos oka van feltételezni, hogy a mellékletekben fel nem sorolt valamely anyag robbanóanyagok jogellenes előállítására használható fel, korlátozhatja vagy tilthatja az adott anyag, vagy az azt tartalmazó bármely keverék vagy anyag rendelkezésre bocsátását, birtoklását és felhasználását, vagy előírhatja, hogy az anyag a 9. cikkel összhangban a gyanús tranzakciókra vonatkozó jelentéstételi kötelezettség hatálya alá tartozik.

(2) Ha valamely tagállamnak alapos oka van feltételezni, hogy az I. mellékletben felsorolt valamely anyag az I. mellékletben meghatározott határérték alatti koncentrációban is felhasználható robbanóanyagok jogellenes előállítására, alacsonyabb koncentrációs határérték előírásával tovább szigoríthatja az adott anyag rendelkezésre bocsátására, birtoklására és felhasználására vonatkozó korlátozást vagy tiltást.

(3) Ha valamely tagállamnak alapos oka van olyan koncentrációs határértéket megállapítani, amely felett a II. mellékletben felsorolt anyagoknak az egyébként a korlátozott robbanóanyag-prekurzorokra vonatkozó korlátozások hatálya alá kell tartozniuk, megengedett legnagyobb koncentráció előírásával korlátozhatja vagy tilthatja az adott anyag rendelkezésre bocsátását, birtoklását és felhasználását.

(4) Annak a tagállamnak, amely az (1), a (2) vagy a (3) bekezdéssel összhangban valamilyen anyagot korlátoz vagy tilt, haladéktalanul tájékoztatnia kell erről a Bizottságot és a többi tagállamot, és meg is kell indokolnia.

(5) A Bizottság a (4) bekezdés szerinti tájékoztatás függvényében haladéktalanul megvizsgálja, hogy készítsen-e a mellékletekben teendő módosításokat a 12. cikk (1) bekezdésével összhangban, vagy készítsen-e jogalkotási javaslatot a mellékletek módosítására. Az érintett tagállamnak a mellékletek említett módosításainak figyelembevétele céljából adott esetben módosítania kell vagy hatályon kívül kell helyeznie nemzeti intézkedéseit.

(6) A tagállamoknak 2013. június 2-ig értesíteniük kell a Bizottságot minden olyan meglévő nemzeti intézkedésről, amely valamely anyag, vagy azt tartalmazó bármely keverék vagy anyag rendelkezésre bocsátásának, birtoklásának és felhasználásának korlátozásáról vagy tiltásáról rendelkezik abból az okból, hogy az felhasználható robbanóanyagok jogellenes előállítására.

14. cikk

A felhatalmazás gyakorlása

(1) A Bizottság az e cikkben meghatározott feltételek mellett felhatalmazást kap felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására.

(2) A Bizottság 12. cikkben említett, felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására vonatkozó felhatalmazása ötéves időtartamra szól 2013. március 1-jétől kezdődő hatállyal. A Bizottság legkésőbb kilenc hónappal az ötéves időtartam vége előtt jelentést készít a felhatalmazásról. Amennyiben az Európai Parlament vagy a Tanács nem ellenzi a meghosszabbítást legkésőbb három hónappal az egyes időtartamok vége előtt, akkor a felhatalmazás hallgatólagosan meghosszabbodik a korábbival megegyező időtartamra.

(3) Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja a 12. cikkben említett felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban megjelölt felhatalmazást. A határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon, vagy a benne megjelölt későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.

(4) A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti az Európai Parlamentet és a Tanácsot e jogi aktus elfogadásáról.

(5) A 12. cikk értelmében elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a jogi aktusról való értesítését követő két hónapon belül sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt ellene kifogást, illetve ha az említett időtartam lejártát megelőzően mind az Európai Parlament, mind a Tanács arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem fog kifogást emelni. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ez az időtartam két hónappal meghosszabbodik.

15. cikk

Sürgősségi eljárás

(1) Az e cikk alapján elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktus haladéktalanul hatályba lép és alkalmazandó, amennyiben nem emelnek ellene kifogást a (2) bekezdésnek megfelelően. Az Európai Parlament és a Tanács felhatalmazáson alapuló jogi aktusról való értesítése tartalmazza a sürgősségi eljárás alkalmazásának indokait.

(2) Az Európai Parlament vagy a Tanács a 14. cikk (5) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően kifogást emelhet a felhatalmazáson alapuló jogi aktus ellen. Ebben az esetben a Bizottság az Európai Parlament vagy a Tanács kifogásáról szóló határozatról való értesítést követően haladéktalanul hatályon kívül helyezi a felhatalmazáson alapuló jogi aktust.

16. cikk

Átmeneti rendelkezés

A korlátozott robbanóanyag-prekurzoroknak a birtoklása és felhasználása 2016. március 2-ig továbbra is megengedett a lakossági személyek számára.

17. cikk

Meglévő nyilvántartási rendszerek

Azon tagállam, amely 2013. március 1-jén olyan rendszerrel rendelkezik, amelynek értelmében a gazdasági szereplők kötelesek minden, korlátozott robbanóanyag-prekurzort lakossági személyek rendelkezésére bocsátó tranzakciót nyilvántartásba venni, a 4. cikk (1) és (2) bekezdésétől eltérhet, és a 8. cikkel összhangban ezt a meglévő nyilvántartásba vételi rendszert is alkalmazhatja az I. mellékletben felsorolt egyes anyagokra, illetve az ott felsorolt valamennyi anyagra. A 4. cikk (4)–(7) bekezdésének szabályai értelemszerűen alkalmazandók.

18. cikk

Felülvizsgálat

(1) A Bizottság legkésőbb 2017. szeptember 2-ig jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak, amelyben a következőket vizsgálja:

a) bármely olyan probléma, amely e rendelet alkalmazásának eredményeképpen merült fel;

b) annak kívánatossága és megvalósíthatósága, hogy a rendszert tovább szigorítsák és harmonizálják a terrorizmus és az egyéb súlyos bűncselekmények miatt a közbiztonságot fenyegető veszélyek alapján, figyelembe véve a tagállamok által e rendelet végrehajtása során szerzett tapasztalatokat, többek között az esetlegesen feltárt biztonsági hiányosságokat, valamint figyelembe véve a költségeket és a hasznokat a tagállamok, a gazdasági szereplők és az egyéb érdekelt felek szempontjából;

c) annak szükségessége és megvalósíthatósága, hogy e rendelet hatálya a foglalkozásszerű felhasználókra is kiterjedjen, figyelembe véve a gazdasági szereplőkre rótt terheket és e rendelet célkitűzését;

d) annak szükségessége és megvalósíthatósága, hogy a jegyzékben nem szereplő robbanóanyag-prekurzorokat a gyanús tranzakciókra, a hiányokra és a lopásokra vonatkozó jelentéstételi rendelkezések hatálya alá vonják.

(2) A Bizottság legkésőbb 2015. március 2-ig jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak, amelyben az ammónium-nitrátra vonatkozó releváns rendelkezéseknek az 1907/2006/EK rendeletből e rendeletbe történő áthozatalának lehetőségeit vizsgálja.

(3) A Bizottság indokolt esetben, az (1) és (2) bekezdésben említett jelentések függvényében jogalkotási javaslatot nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak e rendelet megfelelő módosítására.

19. cikk

Hatálybalépés

Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.

Ezt a rendeletet 2014. szeptember 2-ától kell alkalmazni.

Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban. Kelt Strasbourgban, 2013. január 15-én. az Európai Parlament részéről az elnök M. SCHULZ a Tanács részéről az elnök L. CREIGHTON

(1) HL C 84., 2011.3.17., 25. o.

(2) Az Európai Parlament 2012. november 20-i álláspontja (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé) és a Tanács 2012. december 11-i határozata.

(3) HL L 353., 2008.12.31., 1. o.

(4) HL L 396., 2006.12.30., 1. o.

(5) HL L 281., 1995.11.23., 31. o.

(6) HL L 204., 1998.7.21., 37. o.

(7) HL C 101., 2011.4.1., 1. o.

(8) HL L 8., 2001.1.12., 1. o.

(9) HL L 154., 2007.6.14., 1. o.

(10) HL L 46., 1997.2.17., 25. o.

I. MELLÉKLET Azon anyagok, amelyek önmagukban vagy az ezeket tartalmazó keverékekben vagy anyagokban nem bocsáthatók lakossági személyek rendelkezésére, kivéve, ha a koncentráció megegyezik az alábbi határértékekkel vagy azoknál alacsonyabb Az anyag megnevezése és Chemical Abstracts Service nyilvántartási száma (CAS-szám) Határérték Kombinált Nómenklatúra (KN) kód a KN 28., illetve 29. árucsoportjához tartozó 1. megjegyzés követelményeinek megfelelő, önálló, vegyileg meghatározott vegyületek esetében (1) Kombinált Nómenklatúra (KN) kód a más KN-kód szerinti besorolást indokoló alkotórészt (pl. higany, nemesfémek vagy ritkaföldfémek, radioaktív anyagok) nem tartalmazó keverékek esetében (1) Hidrogén-peroxid (CAS-szám: 7722-84-1) 12 % (m/m) 2847 00 00 3824 90 97 Nitrometán (CAS-szám: 75-52-5) 30 % (m/m) 2904 20 00 3824 90 97 Salétromsav (CAS-szám: 7697-37-2) 3 % (m/m) 2808 00 00 3824 90 97 Kálium-klorát (CAS-szám: 3811-04-9) 40 % (m/m) 2829 19 00 3824 90 97 Kálium-perklorát (CAS-szám: 7778-74-7) 40 % (m/m) 2829 90 10 3824 90 97 Nátrium-klorát (CAS-szám: 7775-09-9) 40 % (m/m) 2829 11 00 3824 90 97 Nátrium-perklorát (CAS-szám: 7601-89-0) 40 % (m/m) 2829 90 10 3824 90 97 (1) A Bizottság 948/2009/EK rendelete (HL L 287., 2009.10.31., 1. o.).