HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 51/18

A BIZOTTSÁG AJÁNLÁSA

(2009. október 9.)

az információs és kommunikációs technológiáknak (IKT) az energiahatékony és kis szén-dioxid-kibocsátású gazdaságra való áttérés elősegítése érdekében történő alkalmazásáról

(2013/105/EK)

AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 211. cikkére,

mivel:

(1) Az Európai Parlament és a Tanács 2006 áprilisában irányelvet (1) fogadott el az energia-végfelhasználás hatékonyságáról és az energetikai szolgáltatásokról, amely keretet határozott meg a kibocsátáskereskedelmi rendszer (ETS) hatálya alá nem tartozó energia-végfelhasználó ágazatok energiamegtakarításával összefüggő intézkedések számára.

(2) A 2006/32/EK irányelvben előírt nemzeti energiahatékonysági cselekvési tervek (NEEAP) központi szerepet játszanak az energiahatékonyságra vonatkozó tagállami intézkedések végrehajtásának megtervezésében és – az ETS alkalmazási területén kívül – az arra vonatkozó jelentéstételben. Első nemzeti energiahatékonysági cselekvési tervében több európai uniós tagállam is beszámolt az IKT-ban rejlő energiamegtakarítási potenciál hasznosításával kapcsolatos elképzeléseiről. (2)

(3) A Bizottság 2006 októberében Energiahatékonysági cselekvési terv: A lehetőségek kihasználása címmel közleményt (3) fogadott el, amely paradigmaváltás szükségességét hangsúlyozza a társadalom viselkedésmintáiban annak érdekében, hogy ugyanolyan életminőség mellett kevesebb energiát használjunk.

(4) Ezt követően 2007 márciusában az Európai Tanács megerősítette azt a célkitűzést, hogy a 2020-ra előre jelzetthez képest 20%-kal csökkenteni kell az Európai Unió energiafogyasztását, továbbá megerősítette az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásának 2020-ig 20%-os csökkentésére vonatkozó célkitűzést is. Az Európai Tanács az energiafogyasztás és a szén-dioxid-kibocsátás közötti összefüggést felismerve felszólított egy fenntartható európai uniós éghajlat- és energiapolitika kidolgozására. Az EU energiafogyasztásának 20%-os csökkentéséhez a meglévő potenciál mozgósítására van szükség, ami jelentős költségmegtakarítást és környezeti előnyöket fog eredményezni.

(5) A Bizottság 2008 januárjában 2020-ra 20–20% – Az éghajlatváltozásból származó lehetőségek Európa számára című közleményében nagyra törő konkrét javaslatokat fogalmazott meg, és rámutatott arra, hogy az éghajlatváltozás területén közösen vállalt célok technológiailag és gazdaságilag is megvalósíthatók, miközben több ezer európai vállalat számára jelentenek páratlan üzleti lehetőséget. (4) A javaslatokat 2008 decemberében mind az Európai Tanács, (5) mind az Európai Parlament jóváhagyta.

(6) A Bizottság 2008 májusában közleményt (6) fogadott el Az energiahatékonyság jelentette kihívás megválaszolása információs és kommunikációs technológiákkal címmel, amelyben kimutatta, hogy az információs és kommunikációs technológiák (IKT) az iparban és a tágabb értelemben vett civil társadalomban egyaránt költséghatékony eszközöket kínálnak az energiahatékonyság javításához.

(7) A Bizottság 2008 júliusában közleményt (7) fogadott el A fenntartható fogyasztásról, termelésről és iparpolitikáról – Cselekvési terv (SCP/SIP) címmel, amelyben javaslatokat tett a termékek környezeti jellemzőinek javítására azok teljes életciklusa során, valamint a fenntarthatóbb termékek iránti kereslet növelésére, az Európai Unió iparát pedig arra biztatta, hogy a lehetőségeket kihasználva kezdeményezzen innovációkat.

(8) Az említett cselekvési terv támogatásaként és az Integrált termékpolitika: a környezeti életciklus gondolatára építve című közleményben (8) foglalt megbízás alapján a Bizottság – Közös Kutatóközpontján keresztül – jelenleg dolgozik egy kézikönyv (9) összeállításán, amely útmutatást ad a termékek és az eljárások környezeti életciklusának számszerűsítéséhez és elemzéséhez, beleértve a szén-dioxid-kibocsátás és az energiahatékonyság aspektusait is.

(9) A Bizottság 2008 novemberében a gazdasági növekedéshez való gyorsabb visszatérés érdekében elfogadta az európai gazdaságélénkítési tervet, (10) amelyben hangsúlyozta az energiahatékonyságra és a tiszta technológiákra irányuló beruházások azonnali szükségességét. E terv végrehajtása érdekében a Bizottság a Ma beruházni a holnap Európájába című közlemény (11) keretében előterjesztett intézkedéscsomagban javasolta az energetikai hálózatok, valamint a nagy sebességű széles sávú hálózatok fejlesztésének pénzügyi támogatását.

(10) A Bizottság az európai gazdaságélénkítési terv részeként, az épületek, a gyártóipar, illetve a közlekedés területén a környezetbarát technológiák és az intelligens energetikai infrastruktúra továbbfejlesztése céljából három köz-magán társulást indított útjára, amelyek közül az egyik az energiahatékony épületekkel, a másik a jövő gyáraival, a harmadik a környezetbarát gépjárművekkel foglalkozik.

(11) A Bizottság 2008 decemberében a környezetbarát közlekedésre vonatkozó kezdeményezés keretében Cselekvési terv az intelligens közlekedési rendszerek alkalmazásának európai bevezetésére címmel közleményt fogadott el, és javaslatot terjesztett elő egy, az intelligens közlekedési rendszereknek a közúti közlekedés területén történő kiépítésére, valamint a más közlekedési módokhoz való kapcsolódására vonatkozó keret megállapításáról szóló irányelv elfogadására. (12) A Bizottság a közlekedési rendszerek energiahatékonyságának javítása céljából konkrét intézkedéseket javasolt az intelligens közlekedési rendszerek bevezetésének felgyorsítására.

(12) Az IKT körébe tartozó berendezések és szolgáltatások energiafelhasználása az EU villamosenergia-fogyasztásából mintegy 8%-kal, szén-dioxid-kibocsátásából mintegy 2%-kal részesül. (13) Az energiafelhasználó termékek környezetbarát tervezésére vonatkozó követelmények megállapításának kereteiről szóló, 2005. július 6-i 2005/32/EK európai parlament és tanácsi irányelv (14) az egész Európai Unióra kiterjedően forgalombahozatali szabályokat állapít meg az energiafogyasztó termékek, köztük az IKT körébe tartozó termékek teljes életciklusra vonatkozó energiahatékonysági és környezeti jellemzőivel kapcsolatban. Az irányelv arra is lehetőséget ad, hogy az ágazat önkéntes kezdeményezéseket tegyen.

(13) Az információs és kommunikációs technológiák alkalmazásáról az energiahatékony és alacsony szén-dioxid-kibocsátású gazdaságra való áttérés elősegítése érdekében című közleményében (15) a Bizottság rámutatott azokra az eddig még kihasználatlan lehetőségekre, amelyeket az IKT-ágazat folyamatainak szisztematikus fejlesztése – a műveletek, a gyártás, a szolgáltatásnyújtás és az ellátásilánc-gazdálkodás területén egyaránt – maga az ágazat számára magában rejt.

(14) Egy, a tárgyban tartott nyilvános konzultáció (16) 2009 szeptemberében közzétett eredményei megerősítik, hogy az egyes vállalatok jelenleg eltérő stratégiákat követve törekszenek energetikai és környezeti jellemzőik javítására. Megközelítésmódjuk összehangolása jobban ráirányítaná a figyelmet a lehetőségekre, nagyobb mértékben összpontosítaná a beruházásokat, több gazdasági előnyt hozna az ágazat mint egész számára, és hozzájárulna az energiahatékonyság területén kitűzött célok teljesítéséhez.

(15) Nagyon fontos, hogy az IKT-ágazat nagyra törő célokat tűzzön ki folyamatai energetikai és környezeti jellemzőinek javítása érdekében. A célok felé tett előrehaladásnak mérhetőnek és ellenőrizhetőnek kell lennie. A kitűzött célokat minden olyan alkalommal aktualizálni kell, amikor megbízhatóbb viszonyítási adatok válnak hozzáférhetővé. Az IKT-ágazat kifejezte érdeklődését egy „IKT az energiahatékonyságért” elnevezésű fórum (ICT4EE) létrehozása iránt, amely az ágazat energiafelhasználási és szén-dioxid-kibocsátási mérlegével összefüggésben mérési keretet dolgozna ki és vezetne be, célokat tűzne ki, és értékelné az előrehaladást.

(16) A Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezet fogalommeghatározásának (17) megfelelően ezen ajánlás alkalmazásában „IKT-ágazat”: az IKT-val foglalkozó gyártók, kereskedők és szolgáltatók összessége.

(17) Becslések szerint 2020-ig más ágazatok IKT-ra alapozott fejlesztései révén a teljes szén-dioxid-kibocsátás mintegy 15%-át is meg lehetne takarítani. (18) Az energiahatékonyság vonatkozásában rövid távon is komoly eredmények várhatók az IKT-tól az épületek és az építőipar, a szállítási logisztika és az energia-végfelhasználás területén.

(18) Az IKT-ágazat létfontosságú szimulációs, modellezési, elemző, nyomon követő és vizualizációs eszközöket biztosíthat az energiaszükségletet befolyásoló tényezők sokaságát figyelembe vevő, úgynevezett „teljes épület” szemléletű épülettervezés és épületüzemeltetés előmozdításához. A beruházási kedvet azonban visszafogja, hogy nincs meg az az egész ágazaton belül használható, megbízható és átlátható eszközrendszer az energia- és a költségmegtakarítás időbeli alakulásának számszerűsítésére és nyomon követésére, amelyre pedig ideális esetben szükség volna a megfelelő stratégiák és eszköztár kialakításához.

(19) A közlekedési és a logisztikai ágazat a teljes működése, de különösen a szállítási és a raktározási műveletek végrehajtása és optimalizálása céljából erőteljesen támaszkodik az IKT igénybevételére. Ezért ez az ágazat jó helyzetben van ahhoz, hogy vezető szerepet töltsön be szolgáltatásai energiafelhasználási és szén-dioxid-kibocsátási mérlegének javításában, illetve a fogyasztók megfelelő tájékoztatásában.

(20) Az épületek és az építőipar, valamint a közlekedés és a logisztika területén már felismerték az energetikai jellemzők és a szén-dioxid-kibocsátás összehasonlítható mérési módszereinek szükségességét, és már megkezdték az ezzel kapcsolatos munkát. A közös módszereknek olyan megbízható adatokat és alapot kell szolgáltatniuk, amelyre támaszkodva az IKT-eszközök továbbfejleszthetők.

(21) Az ágazatok közötti partnerség kialakítása felgyorsíthatja az IKT-alapú megoldások fejlesztését és széles körű bevezetését az energiafelhasználó tevékenységek energiafelhasználásának és szén-dioxid-kibocsátásának nyomon követése, kézben tartása és mérése területén, és ezzel segíthet az energiamegtakarítási és a kibocsátáscsökkentési célú döntések megbízható megalapozásában.

(22) Az intelligens fogyasztásmérés valós idejű információáramlást tesz lehetővé és új visszacsatolási lehetőségeket kínál, ezért biztosíthatja az energiával való jobb gazdálkodást és az energiafogyasztás jobb ellenőrzését, és – különösen akkor, ha a méréshez informatív számlázás is társul – hatással lehet az egyedi fogyasztók végső fogyasztására. Az intelligens fogyasztásmérést több tagállam már bevezette, mások tervezik jogilag kötelezővé tételét. Az intelligens fogyasztásmérés funkcionális minimumleírásának kidolgozására irányuló összehangolt tagállami fellépés segítené a műszaki jellegű akadályok kialakulásának megelőzését, műszaki átjárhatóságot biztosítana, és lehetővé tenné az energia-végfelhasználás kézben tartására szolgáló innovatív IKT-alapú alkalmazások bevezetését.

(23) Az intelligens fogyasztásmérés és az intelligens energetikai hálózatok fontos eszközt képeznek az épületek energiamegtakarításának maximalizálásához, az elektromos járművek széles körű elterjedéséhez, a hatékony energiaellátáshoz és -elosztáshoz, valamint a megújuló energiaforrások hasznosításához. Az így előálló alkalmazások és szolgáltatások várhatóan olyan új gazdasági ágazatok kialakulását fogják eredményezni, amelyekben mind az energia-, mind az IKT-ágazat szereplői részt fognak venni. Az új piacok kialakulási feltételeinek elemzése mellett kísérleti projekteket és más felderítő jellegű kezdeményezéseket is végre kell hajtani.

(24) Ezen ajánlás alkalmazásában az IKT „dematerializálása” az elektronikus szolgáltatások fizikai eszközigényének csökkentését jelenti. A dematerializálásnak az IKT-ra irányuló közbeszerzés szempontjából van különös jelentősége. A dematerializálás a meglévő fizikai erőforrások felhasználásának javításával, az IKT-rendszerek konfigurációjának optimalizálásával és annak biztosításával érhető el, hogy a meglévő rendszerek kiterjesztését vagy bővítését ne akadályozza szerződéses vagy technikai korlát.

(25) A (14) preambulumbekezdésben említett nyilvános konzultáció is bizonyítja, hogy a közigazgatás valamennyi szintje kész lépni az energiahatékonyság javítása és a szén-dioxid-kibocsátás csökkentése érdekében. Az IKT e célok elérésében betöltött szerepe ugyancsak az európai hatóságok folyamatban lévő kezdeményezéseinek középpontjában áll. Az intézkedések következetességének biztosításához, a köztük lévő pozitív szinergia kiaknázásához, valamint a tapasztalatok eredményeinek megosztásához és ennek alapján egy közös tudásanyag létrehozásához hathatós együttműködésre van szükség az egyes tagállamok nemzeti, területi és települési szintű közigazgatási szervei között.

(26) Becslések szerint az online állami szolgáltatások és más hasonló alkalmazások szélesebb körű igénybevétele, valamint a fejlett együttműködési technológiák révén 2020-ig a világ teljes energiafelhasználásnak legalább 1-2%-át meg lehetne takarítani. (19) Az Európai Unió esetében a nagyobb léptékű energiamegtakarítás eléréséhez elengedhetetlen lesz az egész Európára kiterjedő széles sávú infrastruktúra kiépítése.

(27) Egymagában egyetlen szervezet vagy csoportosulás sem képes hatékonyan cselekedni. Ahhoz, hogy a rendszer alapvetően megváltozzék, számos szervezet úttörő jellegű összehangolt fellépésére van szükség a köz- és a magánszektorban egyaránt, ideértve a települési és a regionális szintű partnerségeket is. A Bizottság az energiahatékonyság javítása területén emellett ösztönözni kívánja az IKT-megoldások alkalmazásával kapcsolatos bevált gyakorlati megoldások cseréjét is.

(28) A valódi előrelépéshez nemzeti, területi és települési szinten egyaránt szükség van elkötelezettségre. Ennek megfelelően a nemzeti, a területi és a települési szintű tagállami politikai döntéshozóknak tanúbizonyságot kell tenniük arról, hogy teljes mértékben elkötelezték magukat az ezen ajánlásban szereplő intézkedések kellő időben történő végrehajtásának segítése mellett,

AJÁNLJA, hogy az információs és kommunikációs technológiai ágazat:

a világ szén-dioxid-kibocsátásában való növekvő részvételének visszafogása és annak a potenciálnak a növelése érdekében, amelynek révén az információs és kommunikációs technológiák (IKT) központi és alapvető szerepet játszhatnak egy energiahatékony és kis szén-dioxid-kibocsátású gazdaságra való áttérésben:

(1) kötelezze el magát az ún. szén-dioxid-mentesítés, vagyis azon folyamat mellett, amely arra irányul, hogy a fajlagos energiafelhasználás és a szén-dioxid-kibocsátás az IKT körébe tartozó berendezések és alkatrészek gyártásához, szállításához és értékesítéséhez kapcsolódó valamennyi folyamatban mérhető és ellenőrizhető módon csökkenjék;

(2) ágazati egyesületein keresztül vegyen részt az Európai Bizottság azon kezdeményezésében, amelynek során: (a) keretet dolgoz ki energetikai és környezeti jellemzőinek mérésére, amivel kapcsolatban elvárás, hogy az ágazat 2010-ig viszonyítási adatokat szolgáltasson; (b) ebből a célból 2011 végéig közös módszertani eszköztárat fogad el és vezet be; (c) 2011-ig meghatározza azokat az energiahatékonysági célkitűzéseket, amelyek biztosítják, hogy az Európai Unió 2020-ra kitűzött céljai már 2015-re teljesüljenek; (d) ezen ajánlás elfogadását követően három hónapon belül útitervet bocsát ki, ezt követően pedig évenként jelentést tesz közzé;

(3) az Európai Bizottsággal, valamint más érintett közszervekkel és nemzetközi szervezetekkel együttműködésben dolgozzon ki olyan auditálási és ellenőrzési keretet, amellyel megítélhető, hogy az egyes vállalatok teljesítik-e – és ha igen, hogyan – az energiaintenzitás és a szén-dioxid-kibocsátás területén kitűzött célokat;

(4) az épületfenntartókkal és az építőiparral szoros együttműködésben határozza meg, hogy mely IKT-megoldások alkalmasak az új és a meglévő épületek környezeti és energetikai jellemzőinek, valamint az építés és az épületfelújítás során követett gyakorlatnak a javítására, és e megoldások széles körű alkalmazása érdekében járuljon hozzá egy közös útiterv kidolgozásához;

(5) az épületfenntartókkal és az építőiparral szoros együttműködésben kezdje meg a felszámolását a modellezési és a szimulációs célú IKT-eszközök, valamint más, az épületek működésére vonatkozó szabályozási rendszereknek való megfelelést elősegítő és egyszerűbbé tévő alkalmazások szélesebb körű igénybevétele előtt álló akadályoknak;

(6) a közlekedési és a logisztikai ágazattal szoros együttműködésben határozza meg, hogy mely IKT-megoldások alkalmasak az ágazat által nyújtott szolgáltatások környezeti és energetikai jellemzőinek javítására, és – az intelligens közlekedési rendszerekre vonatkozó cselekvési terv alapján tett erőfeszítésekkel összehangolva – e megoldások széles körű alkalmazása érdekében járuljon hozzá egy közös útiterv kidolgozásához;

(7) a közlekedési és a logisztikai ágazattal szoros együttműködésben vázoljon fel egy olyan szisztematikus keretet, amelynek segítségével minden potenciális felhasználó számára átfogó, összehasonlítható és megbízható adatok nyújthatók a teherfuvarozási és a közlekedési műveletek és szolgáltatások energiafogyasztásáról és szén-dioxid-kibocsátásáról;

AJÁNLJA, HOGY A TAGÁLLAMOK:

az IKT-ra vonatkozó szakpolitika és az energiahatékony és kis szén-dioxid-kibocsátású gazdaságra való áttérés nemzeti, helyi és regionális stratégiája közötti teljes összhang biztosítása érdekében:

(8) az illetékes nemzeti hatóságokon keresztül: (a) legkésőbb 2010 végéig állapodjanak meg az intelligens fogyasztásmérés egységes funkcionális minimumleírásáról, amely biztosítsa, hogy a fogyasztók megfelelőbb tájékoztatást kapjanak energiafogyasztásukról, és több lehetőségük legyen annak kézben tartására; (b) legkésőbb 2012 végéig határozzanak meg következetes időkeretet az intelligens fogyasztásmérés bevezetésére;

(9) olyan közbeszerzési gyakorlatot alakítsanak ki és kövessenek, amely katalizátorként hasznosítja az IKT körébe tartozó áruk és szolgáltatások dematerializálásának előmozdítása iránt a közszektorban jelentkező igényeket;

(10) a különböző intézkedések hatásainak jobb megértése és az azok interakciójából fakadó továbbgyűrűző negatív hatások elkerülése érdekében a közigazgatás minden szintjén segítsék elő a megfelelő IKT-eszközök alkalmazását;

(11) az ebből a szempontból kritikus ágazatok szakembereinek oktatásában és képzésében, így különösen az alábbi körben ösztönözzék az energiafogyasztás szimulációján és modellezésén alapuló módszerek alkalmazását: (a) az építész tervezők, a kivitelezők és a berendezések beszerelését végző szakemberek esetében; (b) az energetikai auditorok esetében; (c) az áru- és a személyfuvarozás, valamint a logisztika területén; (d) a közüzemi szolgáltatások, valamint a tervezési és a politikai döntés-előkészítő funkciók vonatkozásában;

(12) a nemzeti szintű hatóságokon és a területi és a települési önkormányzatokon keresztül – az energia fogyasztása, elosztása és előállítása (ideértve a megújuló energiaforrások hasznosítását is) figyelemmel kísérésének és irányításának elősegítése, valamint a lakókörzeti szintű rendszerek (intelligens fogyasztásmérési módszerek, intelligens energiahálózatok, intelligens városok) bevezetése céljából – dolgozzanak ki stratégiákat a megbízhatóan működő nagy sebességű széles sávú infrastruktúra kiépítettségének növelésére, illetőleg ilyen célú már meglévő stratégiáikat fejlesszék tovább;

(13) a villamos energia belső piacára vonatkozó közös szabályokról szóló 2009/72/EK irányelv (20) 3. cikkének (11) bekezdése és I. mellékletének 2. pontja szerinti kötelezettségeik teljesítésén túlmenően biztosítsák, hogy az érdekeltek nagyszabású kísérleti és demonstrációs projektekben foglalkozzanak az intelligens fogyasztásmérés és az intelligens hálózatok kérdésével, és ezzel járuljanak hozzá az IKT-alapú innovációval szemben a jövőben támasztandó követelményekkel kapcsolatos egyetértés kialakításához;

(14) a nemzeti szintű hatóságokon és a területi és a települési önkormányzatokon keresztül, nyílt digitális platformok igénybevételével segítsék elő az integrált szemléletmód kialakítását a várostervezés és a közüzemi szolgáltatások területén, és nyújtsanak támogatást az ismeretmegosztáshoz, a bevált gyakorlati megoldások gyűjtéséhez és könnyen elérhető információtárak fenntartásához;

(15) a nemzeti szintű hatóságokon és a területi és a települési önkormányzatokon keresztül nyissanak meg lehetőségeket a lakókörzeti szintű együttműködés és problémamegoldás kreatív formái számára, ennek érdekében szervezzenek ötletpályázatokat és versenyeket, és – lehetőség szerint – biztosítsanak szabad hozzáférést a közérdekű digitális erőforrásokhoz és adatokhoz;

(16) a nemzeti szintű hatóságokon és a területi és a települési önkormányzatokon keresztül – az energiahatékonyság javítása érdekében – tegyék elérhetővé a személyes ügyintézést helyettesítő online közigazgatási alkalmazások és szolgáltatások előnyeit a lakókörzetek minden szegmense számára;

FELKÉRI a tagállamokat:

hogy ezen ajánlás közzétételétől számítva tizenkét hónapon belül, majd azt követően évente tájékoztassák a Bizottságot az ajánlás keretében megtett intézkedéseikről.

Kelt Brüsszelben, 2009. október 9-én. a Bizottság részéről Viviane REDING a Bizottság tagja

(1) HL L 114., 2006.4.27., 64. o.

(2) A huszonhét tagállam által a 2006/32/EK irányelv alapján benyújtott nemzeti energiahatékonysági cselekvési tervek teljes körű értékeléséről készített összefoglaló szerint, „Együtt, előre az energiamegtakarításért”, SEC(2009) 889 végleges.

(3) COM(2006) 545.

(4) COM(2008) 30.

(5) Az Európai Tanács 2008. december 11–12-i ülésszakának következtetései – Az elnökség következtetései, 17271/1/08 REV 1, 2009. február 13.

(6) COM(2008) 241.

(7) COM(2008) 397.

(8) COM(2003) 302.

(9) The International Reference Life Cycle Data System (ILCD) Handbook and supporting Data Network („Az életciklus-referenciaadatok nemzetközi rendszere: Kézikönyv és adatbázis”), http://lct.jrc.ec.europa.eu/eplca/deliverables/international-reference-life-cycle-data-system-ilcd-handbook.

(10) COM(2008) 800: Az európai gazdasági fellendülés terve

(11) COM(2009) 36.

(12) COM(2008) 886: Cselekvési terv az intelligens közlekedési rendszerek alkalmazásának európai bevezetésére; COM(2008) 887: Javaslat: Irányelv az intelligens közlekedési rendszereknek a közúti közlekedés területén történő kiépítésére, valamint a más közlekedési módokhoz való kapcsolódására vonatkozó keret megállapításáról.

(13) Bio Intelligence: Impacts of Information and Communication Technologies on Energy Efficiency („Az információs és kommunikációs technológiák hatása az energiahatékonyságra”).

(14) HL L 191., 2005.7.22., 29. o.

(15) COM(2009) 111 végleges.

(16) Nyilvános konzultáció az információs és kommunikációs technológiáknak a kis szén-dioxid-kibocsátású társadalom érdekében történő felhasználásáról, 2009. március 30. – június 14.

(17) OECD Guide to Measuring the Information Society, Rev. July 2009, („Útmutató az információs társadalom méréséhez”, átdolgozott kiadás, 2009. július), www.oecd.org/sti/measuring-infoeconomy/guide.

(18) SMART 2020: Enabling the low carbon economy in the information age („SMART 2020: A kis szén-dioxid-kibocsátású gazdaság kialakulásának elősegítése az információs társadalom korában”), a Climate Group jelentése a Global eSustainability Initiative (GeSI) nevében.

(19) SMART 2020: Enabling the low carbon economy in the information age („SMART 2020: A kis szén-dioxid-kibocsátású gazdaság kialakulásának elősegítése az információs társadalom korában”), a Climate Group jelentése a Global eSustainability Initiative (GeSI) nevében.

(20) HL L 211., 2009.8.14., 55. o.