A BIZOTTSÁG (EU) 2021/983 VÉGREHAJTÁSI RENDELETE

(2021. június 17.)

a Kínai Népköztársaságból származó továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliák behozatalára vonatkozó ideiglenes dömpingellenes vám kivetéséről

AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,

tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,

tekintettel az Európai Unióban tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2016. június 8-i (EU) 2016/1036 európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) (a továbbiakban: az alaprendelet) és különösen annak 7. cikkére,

a tagállamokkal való konzultációt követően,

mivel:

1. ELJÁRÁS

1.1. Az eljárás megindítása

(1) Az Európai Bizottság (a továbbiakban: Bizottság) 2020. október 22-én az (EU) 2016/1036 európai parlamenti és tanácsi rendelet (a továbbiakban: alaprendelet) 5. cikke alapján dömpingellenes vizsgálatot indított a Kínai Népköztársaságból (a továbbiakban: Kína, érintett ország) származó továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliák (a továbbiakban: továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliák, érintett termék) behozatalára vonatkozóan. A Bizottság az eljárás megindításáról értesítést tett közzé az Európai Unió Hivatalos Lapjában (2) (a továbbiakban: az eljárás megindításáról szóló értesítés).

(2) A Bizottság azt követően indított vizsgálatot, hogy 2020. szeptember 7-én (3) hat uniós gyártó, amelyek termelése a továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliák (a továbbiakban: vizsgált termék) teljes uniós termelésének több mint 50 %-át teszi ki (a továbbiakban: panaszosok), panaszt nyújtottak be. A panaszban foglalt, a dömpinggel és az abból eredő jelentős kárral kapcsolatos bizonyítékok elegendőek voltak az eljárás megindításához.

1.2. Nyilvántartásba vétel

(3) Az alaprendelet 14. cikkének (5a) bekezdése szerint a Bizottságnak az előzetes tájékoztatási időszak folyamán nyilvántartásba kell vennie a dömpingellenes vizsgálat tárgyát képező behozatalokat, kivéve abban az esetben, ha elegendő bizonyítékkal rendelkezik arra vonatkozóan, hogy bizonyos feltételek nem teljesülnek. E feltételek egyike az alaprendelet 10. cikke (4) bekezdésének d) pontjában található, és azt mondja ki, hogy a behozatalnak jelentős mértékben tovább kell növekednie, túl azon a szinten, amely a vizsgálati időszakban kárt okozott. Amint az az 1. táblázatból látható, a Kínából származó továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliák behozatala 22 %-kal csökkent az eljárás megindítását követő öt hónapban (2019. július 1-je és 2020. június 30-a között) a vizsgálati időszakhoz képest. Mivel az ügy irataiban nem volt arra vonatkozó utalás, hogy az alábbi (45) preambulumbekezdésben meghatározott továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliák behozatalára jellemzőek lennének a szezonális ingadozások, a Bizottság nem tartotta szükségesnek, hogy a 2019 novembere és 2020 márciusa közötti behozatali szintet összehasonlítsa a vizsgálati időszak azonos időszakának behozatali szintjével. Az eljárás megindítását követő adatok az eljárás megindításakor az érintett termék esetében meghatározott TARIC-kódokon alapultak. Ezeket a Bizottság összehasonlította a vizsgálati időszak alatt Kínából érkező havi átlagos behozatallal. 1. táblázat A Kínából érkező behozatal a vizsgálati időszakban és az eljárás megindítását követően (tonna) Vizsgálati időszak Havi átlag a vizsgálati időszakban 2020. november – 2021. március Havi átlag a 2020. november – 2021. március közötti időszakban A Kínából az Unióba irányuló behozatal 44 276 3 689 14 465 2 893 Forrás: Eurostat és Surveillance II adatbázis.

(4) Következésképpen, tekintettel arra, hogy az alaprendelet 10. cikke (4) bekezdésének d) pontjában foglalt feltétel nem teljesült, azaz nem volt tapasztalható a behozatal további jelentős mértékű növekedése, a Bizottság az érintett termék behozatalaira vonatkozóan az alaprendelet 14. cikkének (5a) bekezdése alapján nem vezetett be nyilvántartásbavételi kötelezettséget.

1.3. Érdekelt felek

(5) A Bizottság az eljárás megindításáról szóló értesítésben felkérte az érdekelt feleket, hogy a vizsgálatban való részvétel érdekében vegyék fel vele a kapcsolatot. Emellett kifejezetten tájékoztatta a panaszosokat, az ismert uniós gyártókat, az ismert exportáló gyártókat, a kínai hatóságokat, az ismert importőröket és felhasználókat, valamint az eljárás megindításában érintettként ismert szövetségeket az eljárás megindításáról, és felkérte őket a részvételre.

(6) Az érdekelt felek lehetőséget kaptak arra, hogy észrevételeket fogalmazzanak meg az eljárás megindításával kapcsolatban, és kérjék a Bizottság és/vagy a kereskedelmi ügyekben eljáró meghallgató tisztviselő előtti meghallgatásukat.

(7) Több érdekelt fél kért meghallgatást a Bizottság szolgálataitól. A megszabott határidőkön belül meghallgatást kérő felek lehetőséget kaptak a meghallgatásra.

1.4. Az eljárás megindításával kapcsolatos észrevételek

(8) Az egyik felhasználó, a Manreal, valamint egy öt importőrből (Cartonal Italia, Cutting Packaging, Now Plastics, QualityFoil és Transparent Paper) álló konzorcium azt állította, hogy a panaszban szereplő információk gyakran következetlenek voltak, valamint megalapozatlan és megbízhatatlan feltételezéseken alapultak. Az exportáló gyártók egyike, a Xiamen is hasonlóképpen érvelt.

(9) Először: az érdekelt felek azzal érveltek, hogy a panasz következetlen azon módszer tekintetében, ahogyan az uniós gazdasági ágazatra és a panaszosok által a továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliák teljes termelésében képviselt részesedésre vonatkozó adatokat összesítették. A panaszosok eltérő számadatokat adtak meg arra vonatkozóan, hogy az uniós gazdasági ágazatnak mekkora hányadát képviselik: a teljes uniós termelés 69,93 %-át, 61,20 %-át, illetve 70 %-át.

(10) A Bizottság úgy ítélte meg, hogy a panaszban kellően egyértelmű magyarázattal szolgáltak e különféle értékekre. Amint az a panasz 6. oldalán szerepel, a 69,93 % az összes panaszos által a teljes uniós termelésből képviselt százalékos arány. Ez az érték csupán 61,20 % lenne, ha a Bizottság úgy ítélné meg, hogy az egyik panaszos társaságot ki kellett hagyni a számításból, mivel ez a vállalat csak korlátozott mennyiségű továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliát importál Kínából. A 36. oldalon a panaszosok jelzik, hogy a kárelemzés egy olyan vállalatcsoportra vonatkozik, amely magában foglalja a panasszal nem élő Novelist is, és amelyek együttesen az uniós termelés legalább 70 %-át képviselik. Ez a 70 % az összes panaszos uniós termelésben képviselt aránya (69,93 %), továbbá a Novelisé, felfelé kerekítve. Mivel ez a 70 %-os értéket pusztán szemléltetési célzattal, nem pedig számításokhoz használják, a kerekítés nincs hatással az elemzésre. Mindenesetre ezek a százalékos arányok megfelelnek az alaprendelet 5. cikkének (4) bekezdésében megállapított küszöbértéknek.

(11) Másodszor: az érdekelt felek megítélése szerint következetlenség, hogy a panaszosok a kárelemzésbe belevették a Novelis adatait is, amely 2019-ben beszüntette az érintett termék gyártását. Ezért véleményük szerint az arra vonatkozó adat, hogy a termék gyártásának Novelis általi beszüntetése milyen hatással volt a továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliák teljes uniós termelésére 2019-ben és a vizsgálati időszakban (lásd a (38) preambulumbekezdést), valamint a belső felhasználásra szánt uniós teljes termelés részaránya megbízhatatlan.

(12) A Bizottság megbízhatónak ítélte a Novelis adatainak hatásával kapcsolatosan a panaszban feltüntetett magyarázatokat. A kárelemzés során a panasz ismertette a Novelisre vonatkozó konkrét adatokat vagy részleteket, amelyek bizonyították ezek hatását. Ezenkívül az, hogy a Novelis beszüntette az érintett termék gyártását, az uniós gazdasági ágazatnak a figyelembe vett időszakban lezajlott fejlődésének része. Mivel egyértelműen feltüntetésre került, hogy a Novelis adatai is benne foglaltatnak az adatokban, a Bizottság képes volt felmérni azok belső felhasználásra gyakorolt, a kár szempontjából releváns hatását. A Bizottság úgy ítélte meg, hogy a bizonyítékok (beleértve a Novelis adatait is) elegendőek és megbízhatóak a vizsgálat megindításához.

(13) Harmadszor: azt állítván, hogy az természetéből adódóan bizonytalan és feltételezéseken alapul, az érdekelt felek kritizálták a panaszosok által alkalmazott azon megközelítést, hogy a teljes uniós termelés kiszámítását az EAFA (Európai Alumíniumfólia Szövetség) adataira alapozták, a panaszosok termelési volumenével kiigazítva, valamint további 5 %-os kiigazítást alkalmazva annak figyelembevétele érdekében, hogy két panaszos társaság nem gyártott háztartási fóliát. A Xiamen hozzátette, hogy a termelés csökkenése a felhasználási tendenciákat fogja követni, és még valamivel jobban is fog alakulni, mint a felhasználás csökkenése. Ezenkívül az a tény, hogy több uniós gyártó kilépett a továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliák piacáról, állítólag félrevezető módon került kifejtésre, az e lépést méltató sajtóközlemények azonban arra utaltak, hogy ezek önkéntes gazdasági döntések voltak.

(14) A Bizottság az EAFA adatain alapuló számítási módszert kellően megbízhatónak tartotta a vizsgálat megindításához. A Xiamen azon érve, miszerint a termelés csökkenése csak a felhasználás negatív tendenciáját követi, nincs összhangban azzal a ténnyel, hogy az uniós gyártók ebben az időszakban vesztettek piaci részesedésükből. A piacról való kilépés mellett döntő uniós gyártók pozitív hangvételű sajtóközleményei továbbá nem bizonyítják minden kétséget kizáróan azokat a tényleges okokat, amelyek miatt az érintett gyártók kiléptek a piacról.

(15) Negyedszer: az érdekelt felek azt állították, hogy a panaszosok a teljes értékesítési volumen becslésére torz módszert alkalmaztak, „az érintett termék uniós felhasználásából levonva az érintett termék teljes behozatalát”, mivel így nem különböztették meg a kötött értékesítést. Azzal érveltek, hogy az elemzés szempontjából csak az uniós szabadpiacra szánt termelés lehet releváns. A Xiamen továbbá azzal érvelt, hogy legalább egy uniós gyártó – állítása szerint – szinte kizárólag háztartási alumíniumfóliákat gyárt, ami tovább torzítja a becsült teljes értékesítési volument.

(16) A Bizottság úgy ítélte meg, hogy a panaszosok módszere a panasz szempontjából kellően pontos. Amint az a figyelembe vett időszak értékesítésének a (271) preambulumbekezdésben szereplő elemzéséből kitűnik, a kötött értékesítés volumene nem elég jelentős ahhoz, hogy az általános kárelemzést kétségbe vonja.

(17) Ötödször: az érdekelt felek azt állították, hogy az adatok a felhasznált mutató miatt torzultak. Míg a panaszban az adatok tonnában szerepelnek, ezt ki kellett volna egészíteni a mikronban (mikrométerben) megadott átlagos vastagságra vonatkozó adatokkal, mivel a piacon jelenleg a csökkenő vastagság tendenciája tapasztalható, ami nagyobb tonnánkénti m2 kibocsátást eredményez.

(18) A Bizottság úgy ítélte meg, hogy az a tendencia, hogy egyre vékonyabb továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliákat használnak, nem teszi megbízhatatlanná a tonnában megadott adatokat, mivel azokat kiegészítették a piaci részesedésre vonatkozó adatokkal, és az tendencia, hogy a hangsúly áthelyeződik a vékonyabb fóliákra, minden gyártót egyformán érint.

(19) Hatodszor: az érdekelt felek vitatták a panaszban szereplő mutatók megbízhatóságát és pontosságát, hivatkozva a panaszban szereplő táblázatokban megadott összegek és a panasz 1A.2. mellékletének nyílt változatában szereplő táblázatok adatai közötti eltérésekkel kapcsolatos több elszigetelt elemre, amelyek állítólag befolyásolták a mutatókat.

(20) A Bizottság megjegyezte, hogy az értékek közötti állítólagos eltérések abból fakadnak, hogy az 1A.2. melléklet a panaszos társaságok összesített adatainak összefoglalása, míg a bizalmas változatban társaságonkénti bontásban, részletes számadatok szerepelnek. Ezenkívül a panaszban szereplő táblázatok a Novelis adatait is tartalmazzák, amely tényt azonban a dokumentum egyértelműen jelez. A fő dokumentum és a mellékletek számadatai közötti eltérések tehát nem tekinthetők következetlenségnek. Ráadásul saját értékelése során a Bizottság a bizalmas változatban szereplő, vállalatonként részletezett adatokat tartalmazó mellékletekre támaszkodott. Ezért az adatok különféle megjelenítési módjai nem befolyásolták a Bizottságnak a kármutatók értékelésére irányuló képességét.

(21) Hetedszer: az érdekelt felek azt állították, hogy a panasz nem tartalmazott a Kínából érkező behozatal által okozott jelentős kár fennállására vonatkozóan egyértelmű bizonyítékokat, és hivatkoztak a mikro- és makrogazdasági mutatókkal kapcsolatos állítások hibáira, azzal indokolva ezt az állítást, hogy több mutató egyáltalán nem csökkent, vagy csak enyhe csökkenést mutatott.

(22) A Bizottság emlékeztetett, hogy az alaprendelet 5. cikke (2) bekezdésének szövege előírja, hogy a panasznak tartalmaznia kell az állítólagosan dömpingelt behozatal volumenének változására, az említett behozatalnak a hasonló termék uniós piacon felszámított áraira gyakorolt hatására, valamint a behozatalnak az uniós gazdasági ágazatra ebből következően gyakorolt hatására vonatkozó információkat, amennyiben az ilyen információt a panaszos az észszerűség keretein belül be tudja szerezni, amit az uniós gazdasági ágazat helyzetére kihatással lévő releváns (de nem feltétlenül összes), például az alaprendelet 3. cikkének (3) és (5) bekezdésében szereplő tényezők és mutatók is tanúsítanak. Jelen ügyben a panasz kárra vonatkozó egyedi elemzése tartalmazott a Kínából érkező, az uniós ipar árainak jelentősen alákínáló árakon történő behozatal jelentős uniós piaci térnyerésére utaló vonatkozó bizonyítékot. A Bizottság ezért úgy ítélte meg, hogy a panasz elegendő bizonyítékot tartalmazott arra vonatkozóan, hogy az említett uniós piaci térnyerés jelentős kárt okozott az uniós gazdasági ágazatnak. Ezért a Bizottság ezeket az állításokat elutasította.

(23) Az egyik felhasználó, az Alupol Packaging azzal érvelt, hogy ellentétben a panaszosok által előterjesztett termékmeghatározással, amelyben „hengerelt, de tovább nem megmunkált” továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfólia szerepelt, a beszerzett továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliákat a gyártók rendszeresen további megmunkálásnak vetik alá, ideértve a hasítást, a kívánt szélességre vágást, az adott magok köré és különféle átmérőben való tekercselést, valamint a hőkezelést (normalizációt) is.

(24) A Bizottság az Alupol Packaging által megjelölt további gyártási lépéseket a gyártási folyamat szerves részének tekintette, nem pedig annak, hogy a termék nem minősül „hengerelt, de tovább nem megmunkáltnak”. Ezenkívül a szélesség a termékkód szerkezetének részét képezi. A Bizottság ezért ezt az állítást elutasította.

(25) Az eljárás megindításával kapcsolatos észrevételeiben több érdekelt fél megjegyzéseket fűzött a 6 mikron alatti vastagságú továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliákra, valamint a gépjárművek elektromos akkumulátorainak gyártásához használt továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliákra vonatkozó kizárási kérelmekhez. Az eljárás megindításának szakaszában nem volt arra utaló jel, hogy ezeket a szegmenseket külön kellene elemezni. A Bizottság azonban úgy határozott, hogy e kérelmekkel kapcsolatban további adatokat gyűjt. Ezekkel az észrevételekkel, valamint az azzal kapcsolatos megjegyzésekkel, hogy a termékmeghatározásban kisebb minimális vastagságnak kellene szerepelnie, a Bizottság külön foglalkozik a kizárásra irányuló kérelmekre vonatkozó 2.3. szakaszban. A vámok kivetése esetén várható ellátási hiánnyal – ideértve a belső felhasználásból adódó hiányt is – kapcsolatos észrevételekkel, valamint az uniós gazdasági ágazat által végrehajtott beruházások elégtelenségével kapcsolatos állításokkal az uniós érdekről szóló 6. szakasz foglalkozik.

1.5. Mintavétel

(26) A Bizottság az eljárás megindításáról szóló értesítésben közölte, hogy az alaprendelet 17. cikkével összhangban mintavételt végezhet az érdekelt felek körében.

1.5.1. Mintavétel az uniós gyártók körében

(27) A Bizottság az eljárás megindításáról szóló értesítésben jelezte, hogy ideiglenesen kiválasztott egy uniós gyártókból álló mintát. A Bizottság a hasonló terméknek az Unión belüli, a vizsgálati időszak alatti termelési és értékesítési volumene alapján vette a mintát. A minta három uniós gyártóból állt. A mintában szereplő uniós gyártók azon vállalatok a becsült teljes termelési volumen több, mint 50 %-át tették ki, valamint a hasonló termék becsült teljes uniós értékesítési volumenének 40 %-át. A Bizottság felkérte az érdekelt feleket, hogy tegyenek észrevételeket az ideiglenes mintával kapcsolatban. Az ideiglenes mintával kapcsolatban nem érkezett észrevétel.

(28) A fentiek fényében a Bizottság a mintát az uniós gazdasági ágazat tekintetében reprezentatívnak tekintette.

1.5.2. Mintavétel az importőrök körében

(29) Annak érdekében, hogy eldönthesse, szükséges-e a mintavétel, és ha igen, kiválaszthassa a mintát, a Bizottság felkérte a független importőröket az eljárás megindításáról szóló értesítésben meghatározott információk benyújtására.

(30) Két független importőr nyújtotta be a kért információkat, és egyezett bele abba, hogy felvegyék a mintába. Tekintettel a válaszok alacsony számára, a független importőrök körében nem volt szükség mintavételre.

1.5.3. Mintavétel az exportáló gyártók körében

(31) Annak érdekében, hogy eldönthesse, szükséges-e a mintavétel, és ha igen, kiválaszthassa a mintát, a Bizottság felkérte a Kínában működő összes ismert exportáló gyártót az eljárás megindításáról szóló értesítésben meghatározott információk benyújtására. A Bizottság ezenfelül felkérte a Kínai Népköztársaság Európai Unió mellett működő képviseletét, hogy amennyiben még vannak olyan további exportáló gyártók, amelyek érdeklődést tanúsíthatnak a vizsgálatban való részvétel iránt, nevezze meg azokat, és/vagy vegye fel velük a kapcsolatot.

(32) Kilenc, az érintett országban működő exportáló gyártó nyújtotta be a kért információkat, és egyezett bele a mintába való felvételébe. Az alaprendelet 17. cikkének (1) bekezdésével összhangban a Bizottság az Unióba irányuló legnagyobb reprezentatív exportvolumen alapján három vállalatot vett fel a mintába, amely a rendelkezésre álló idő alatt megfelelően megvizsgálható. E vállalatok az érintett termék uniós behozatalának több mint 90 %-át tették ki. Az alaprendelet 17. cikkének (2) bekezdésével összhangban a Bizottság valamennyi ismert érintett exportáló gyártó és az érintett ország hatóságai számára lehetőséget biztosított arra, hogy a mintavétellel kapcsolatos észrevételeket tegyenek. Észrevételek nem érkeztek.

1.6. Egyedi vizsgálat

(33) Hat kínai exportáló gyártót, amelyek az alaprendelet 17. cikkének (3) bekezdése alapján egyedi vizsgálatot kérvényeztek, a Bizottság felkért, hogy töltse ki a kérdőívet. A határidőn belül azonban egyetlen exportáló gyártó sem nyújtott be kitöltött kérdőívet. Ezért a Bizottság egyetlen egyedi vizsgálat iránti kérelmet sem tudott megvizsgálni.

1.7. Kitöltött kérdőívek és ellenőrző látogatások

(34) A Bizottság kérdőívet küldött Kína kormányának (a továbbiakban: kínai kormány) az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének b) pontja értelmében vett jelentős torzulások Kínában való fennállására vonatkozóan. Emellett az alaprendelet 7. cikke (2a) és (2b) bekezdésének értelmében vett nyersanyagokat érintő torzulásokra vonatkozó kérdőívet is küldött a kínai kormánynak.

(35) A Bizottság továbbá a mintában szereplő uniós gyártóknak, a kiválasztott importőröknek, a felhasználóknak, valamint a mintában szereplő exportáló gyártóknak küldött kérdőívet. A Bizottság ugyanezeket a kérdőíveket az eljárás megindításának napján hozzáférhetővé tette az interneten is (4).

(36) A Bizottságnak a mintában szereplő három uniós gyártó, a mintában nem szereplő hat uniós gyártó (makrokérdőív), egy független importőr, kilenc felhasználó, valamint három exportáló gyártó nyújtott be kitöltött kérdőívet.

(37) A Covid19-járvány kitörése, valamint a különböző tagállamok és harmadik országok által bevezetett korlátozó intézkedések miatt a Bizottság a vizsgálat ideiglenes szakaszában nem tudott az alaprendelet 16. cikke értelmében ellenőrző látogatásokat tenni. A Bizottság ehelyett az adatok egybevetésével távolról ellenőrizte az ideiglenes megállapításokhoz szükségesnek ítélt összes információt, összhangban a Covid19-járványnak a dömpingellenes és szubvencióellenes vizsgálatokra gyakorolt hatásáról szóló közleményével (5). A Bizottság a következő vállalkozások/felek esetében végzett távoli ellenőrzést: Uniós gyártók — Carcano Antonio Spa, (a továbbiakban: Carcano), Olaszország — Eurofoil Luxembourg S.A. (a továbbiakban: Eurofoil), Luxembourg — Hydro Aluminium Rolled Products GmbH (a továbbiakban: Hydro), Németország Kínai exportáló gyártók — Jiangsu Zhongji Lamination Materials Co., Ltd. (a továbbiakban: Zhongji) — Yantai Donghai Aluminum Foil Co., Ltd. (a továbbiakban: Donghai) — Xiamen Xiashun Aluminium Foil Co., Ltd. (a továbbiakban: Xiamen)

1.8. Vizsgálati időszak és figyelembe vett időszak

(38) A dömpingre és a kárra vonatkozó vizsgálat a 2019. július 1. és 2020. június 30. közötti időszakot (a továbbiakban: vizsgálati időszak) ölelte fel. A kár felmérése szempontjából lényeges tendenciák vizsgálata a 2017. január 1. és a vizsgálati időszak vége közötti időszakra (a továbbiakban: figyelembe vett időszak) terjedt ki.

1.9. Az Egyesült Királyság kilépése az Európai Unióból

(39) Ebben az ügyben az Egyesült Királyság Európai Unióból való kilépését követő átmeneti időszakban indult meg az eljárás. Ezen átmeneti időszak alatt az Egyesült Királyságra továbbra is alkalmazandó volt az uniós jog. Az átmeneti időszak 2020. december 31-én ért véget. Következésképpen 2021. január 1-jétől az egyesült királyságbeli vállalatok és szervezetek már nem minősülnek érdekelt feleknek ebben az eljárásban. Összefoglalva: mivel az Egyesült Királyságra már nem alkalmazandó az uniós jog, a dömpingre és a kárra vonatkozó megállapítások az EU-27 piaci adatain alapulnak.

2. AZ ÉRINTETT TERMÉK ÉS A HASONLÓ TERMÉK

2.1. Érintett termék

(40) A jelen vizsgálat tárgyát képező termék: a jelenleg az ex 7607 11 19 KN-kód (TARIC-kódok: 7607111960 és 7607111991) alá tartozó, a Kínai Népköztársaságból származó, legfeljebb 0,021 mm vastagságú, alátét nélküli, hengerelt, de tovább nem megmunkált, 10 kg-ot meghaladó tömegű tekercsben kiszerelt továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliák (a továbbiakban: érintett termék). A megadott KN- és TARIC-kódok csak tájékoztató jellegűek. Nem tartoznak a vizsgált termék körébe a következő termékek: — a legalább 0,008 mm és legfeljebb 0,018 mm vastagságú, alátét nélküli, hengerelt, de tovább nem megmunkált, legfeljebb 650 mm-es szélességű és 10 kg-ot meghaladó tömegű tekercsekben kiszerelt háztartási alumíniumfólia; — a legalább 0,007 mm és kevesebb, mint 0,008 mm vastagságú, tetszőleges szélességű tekercsben kiszerelt, lágyított vagy nem lágyított háztartási alumíniumfólia; — a legalább 0,008 mm és legfeljebb 0,018 mm vastagságú, 650 mm-t meghaladó szélességű tekercsekben kiszerelt, lágyított vagy nem lágyított háztartási alumíniumfólia; — a legalább 0,018 mm és legfeljebb 0,021 mm vastagságú, tetszőleges szélességű tekercsben kiszerelt, lágyított vagy nem lágyított háztartási alumíniumfólia.

(41) A továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliákat óriástekercsekben szállítják, majd egy átalakító berendezésen kezelik (laminálás, bevonás, lakkozás, extrudálás (nyomtatás), formázás). Az átalakítást követően a továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliákat számos területen használják, többek között az élelmiszer-, gyógyszer- és kozmetikai iparban, dohánytermékek csomagolására, valamint építőanyagok alkotóelemeként.

(42) A továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliák előállítása: először a felhevített alumíniumöntecseket (meleghengerléssel) 2–4 mm közötti vastagságú tekercsekké hengerlik. Ezután a tekercseket egymást követően több alkalommal hideghengerlik a kívánt fóliavastagság eléréséig. A fóliahengerlés másik lehetséges módja a folyamatosan öntés, amelynél kimarad az öntecsszakasz, és az olvadt fémet közvetlenül egy vastag csíkká alakítják, amelyet ezután feltekernek abba a tekercsbe, amelyből ezt követően a fóliát hengerlik.

2.2. A hasonló termék

(43) A vizsgálat rámutatott arra, hogy a következő termékek azonos alapvető fizikai, kémiai és műszaki tulajdonságokkal rendelkeznek, és alapvető felhasználási területeik is megegyeznek: — az érintett termék, — a Kínában gyártott és a kínai belföldi piacon értékesített termék, valamint — az uniós gazdasági ágazat által az Unióban gyártott és értékesített termék.

(44) A Bizottság az eljárás e szakaszában úgy határozott, hogy ezek a termékek ezért az alaprendelet 1. cikkének (4) bekezdése értelmében hasonló termékek.

2.3. A termékkört érintő állítások

(45) Több fél nyújtott be a következő termékeknek a termékkörből való kizárására irányuló kérelmet: 6 mikronnál kisebb vastagságú továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliák, valamint elektromos járművek akkumulátoraiban használatos továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliák.

2.3.1. 6 mikronnál kisebb vastagságú, továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliák

(46) Számos felhasználó, többek között a Walki, a Gascogne és az Alupol azt állította, hogy az uniós gyártók nem kínálnak 6 mikronnál kisebb vastagságú továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliát. Ezt állítólag az bizonyítja, hogy az uniós gyártók nem reklámozzák ezeket a termékeket a weboldalukon és a prospektusaikban, valamint az e termékekre leadott megrendeléseket visszautasítják. Az uniós gyártók nem is érdekeltek abban, hogy 6 mikronnál kisebb vastagságú továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliát kínáljanak, mivel termelési kapacitásaikat lekötik az egyéb termékre leadott megrendelések, figyelembe véve a gépjármű-akkumulátorokban használatos fóliák iránti várható keresletet is. Az uniós gyártók nincsenek abban a helyzetben, hogy az igényelt „kereskedelmi” minőséget nyújtani tudják, különösen ami a porozitást/áteresztőképességet illeti, amelyet az anyagban négyzetméterenként maximálisan jelenlévő apró lyukak számával mérnek. A vékonyabb továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliák használata ezenkívül környezetbarátabb, ami egy másik amellett szóló érv, hogy azokat a Bizottság kizárja a termékkörből.

(47) Ezen túlmenően a Tetrapak és a Huthamäki felhasználók azzal érveltek, hogy az uniós gazdasági ágazat csak korlátozottan képes vékonyabb továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliákat beszállítani.

(48) A Bizottság felkérte mind a kilenc, a vizsgálatban együttműködő felhasználót, hogy határozzák meg a 6 mikronnál kisebb vastagságú továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliák iránti jelenlegi keresletüket és beszerzési forrásaikat. Csak egy felhasználó erősítette meg, hogy a vizsgálati időszak alatt egyetlen kínai gyártótól vásárolt akkora mennyiségben 6 mikronnál kisebb vastagságú továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliákat, amely meghaladta a kereskedelmi célú termelés mennyiségi küszöbét. Ugyanakkor még e felhasználó esetében is a 6 mikronnál kisebb vastagságú továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliák az összes továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfólia teljes felhasználásának csak elenyésző hányadát tették ki. A többi felhasználó csak azt jelezte, hogy kaptak az ügyfeleiktől 6 mikronnál kisebb vastagságú továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliákat is magukban foglaló termékekre vonatkozó megkereséseket, amelyek eredményeként próbarendeléseket adtak le mind a továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliák uniós ágazata, mind pedig kínai gyártók felé a vizsgálati időszakot követően.

(49) A válaszok arra utaltak, hogy a 6 mikronnál kisebb vastagságú továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliák iránti kereslet csak nemrégiben kezdődött, és növekvő tendenciát mutat. Amint azt az (50) preambulumbekezdésben említettük, az elmúlt tíz évben mutatkozott rá némi korlátozott igény, de nem állapítható meg egyértelmű tendencia. Ez összhangban van az uniós gyártók magyarázataival, miszerint fokozatos elmozdulás tapasztalható a továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliák vékonyabb változatai irányába: a múltbéli 7–8 mikronos alsó tartomány helyett a 6–6,35 mikronos kezd szabványossá válni számos alkalmazási mód esetében.

(50) Noha az uniós gyártók körében végzett felmérés kimutatta, hogy – a közvetlen tárgyalásokon kívül – jelenleg egyikük sem forgalmaz aktívan 6 mikronnál kisebb vastagságú továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliákat, a Bizottság bőséges bizonyítékot gyűjtött össze arra vonatkozóan, hogy az uniós gyártók képesek a szóban forgó termékváltozatot előállítani. Idetartozik a teszttekercsek vizsgálati időszakot követő előállítása, amely a termékvizsgálati dokumentáció szerint kielégítette a vásárló műszaki követelményeit. Ezenkívül a Bizottság meg tudta erősíteni, hogy a vizsgálati időszakot megelőző tíz évben a különböző uniós gyártók kereskedelmi léptékű termelési mennyiségeket értékesítettek a 6 mikronnál kisebb vastagságú továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliákból, még ha korlátozott mértékben is. A Bizottság a minőségellenőrzésbe eszközölt beruházásokat is megfigyelt. A Bizottság ezért arra a következtetésre jutott, hogy az uniós gazdasági ágazat képes a piaci keresletet kielégítő minőséget biztosítani.

(51) Másodszor: a 6 mikronnál kisebb vastagságú továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliák gyártásának kapacitási korlátját a folyamat utolsó lépése, vagyis a hengerművek jelentik. A Bizottság ezért elemezte a különféle uniós gyártók ezen utolsó lépésben meglévő kapacitását, figyelembe véve a különböző gyártási lépések során más termékek iránt felmerülő keresletet is. Az összes mintában szereplő uniós gyártó elegendő szabad kapacitással rendelkezik ahhoz, hogy a képes legyen 6 mikronnál kisebb vastagságú továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliákat előállítani, még akkor is, ha a jövőben nő a gépjármű-akkumulátorokban használatos fóliák iránti kereslet. A Bizottság ezért nem tudta megerősíteni, hogy fennállna ellátási hiány kockázata abban az esetben, ha nőne a 6 mikronnál kisebb vastagságú továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliák iránti kereslet.

(52) Harmadszor: ami azt az érvelést illeti, hogy a vékonyabb továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliák használata környezetbarátabb, a Bizottság emlékeztetett arra, hogy a vámok formájában megnyilvánuló piacvédelmi intézkedéseknek nem az adott termék behozatalának megakadályozása a célja, hanem annak biztosítása, hogy e behozatalra kárt nem okozó árak mellett kerüljön sor. A Bizottság emlékeztetett arra is, hogy az uniós gyártók – a fenti (50) preambulumbekezdés ismertetettek szerint – képesek 6 mikronnál kisebb vastagságú továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliák előállítására.

(53) Végül, ami a Tetrapak és Huthamäki korlátozott kínálattal kapcsolatos érvelését illeti, a vizsgálat feltárta, hogy az uniós gazdasági ágazat 6 mikronnál kisebb vastagságú továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliák gyártására meglévő kapacitása lényegesen nagyobb, mint a kereslet.

(54) A fenti megfontolásokra tekintettel a Bizottság ideiglenesen elutasította az arra irányuló kérelmet, hogy a 6 mikronnál kisebb vastagságú továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliákat kizárja a vizsgált termék köréből.

2.3.2. Gépjármű-akkumulátorokban használatos továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliák

(55) Az egyik érdekelt fél, a Xiamen, a következő okokból kérte a gépjármű-akkumulátorokban használatos alumíniumfóliák kizárását: — A gépjármű-akkumulátorokban használatos alumíniumfóliák erőteljesen eltérő, más rendeltetésű termékek, mivel azok az 1050/1060/1100/3003 ötvözetekből készülnek, míg a csomagolóanyagként alkalmazott továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliák előállításához használt főbb ötvözetek a 8079/8011; — a gyártóberendezések és gyártási folyamatok eltérőek, amelyek eredményeként mindkét oldalon fényes felület jön létre, szemben a többi továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfólia felületével, amelyek egyik fele matt, míg a másik fényes. Ez egyúttal eltérő termelési költségeket és eladási árakat eredményez; — nem az uniós gyártók gyártják; valamint — jelenleg nem exportálják az EU-ba.

(56) Válaszként a Bizottság először megjegyezte, hogy az adott érdekelt fél által megnevezett ötvözetek azonos jellemzőkkel rendelkeznek, mivel mindegyik több mint 98 % alumíniumot tartalmaz, és a panasz nem korlátozódik egyetlen konkrét ötvözetre. Az a tény, hogy különböző termékváltozatok esetében eltérő ötvözeteket alkalmaznak, nem szokatlan, és nem szolgálhat kizárási kritériumként.

(57) Másodszor, az egyik oldalon fényes, a másikon matt felület annak a következménye, hogy az utolsó hengerműben két réteget összehengerelnek, aminek következtében a továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliák egymás felé néző oldalai a hengerlést követően mattak lesznek. A panasz megemlíti ezt a gyártási módszert, és kifejezetten kijelenti, hogy ha az ügyfél úgy kívánja, a továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliák mindkét oldalának felülete lehet fényes (6). Tehát az a tény, hogy a továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliákat gépjármű-akkumulátorokban való használatra szánják, nem indokolhatja a termékkörből való kizárásukat, mivel e termékek fizikai jellemzői azonosak. Ugyanez vonatkozik az egyrétegű hengerlés miatti magasabb költségekre is.

(58) Harmadszor: az elektromos autókhoz való akkumulátorok uniós gyártása még gyerekcipőben jár. A Bizottság bizonyítékokat gyűjtött, amelyek alátámasztják, hogy az uniós gyártók előkészületeket tesznek annak érdekében, hogy képesek legyenek kielégíteni e feltörekvőben lévő piaci szegmens támasztotta keresletet. Ezenkívül az érv ellentmond a Walki 6 mikronnál kisebb vastagságú továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliák kizárásával kapcsolatos állításának, miszerint az uniós gazdasági ágazat olyannyira a gépjármű-akkumulátorokban használatos fóliákra összpontosíthat, hogy potenciálisan nem állna érdekében elegendő termelési kapacitást szentelni a 6 mikronnál kisebb vastagságú továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliáknak.

(59) Negyedszer: az a tény, hogy jelenleg nincs jelentős Kínából érkező export azt tükrözi, hogy az elektromos járművek akkumulátorainak gyártása még gyermekcipőben jár az EU-ban, és ez tehát nem életszerű érv a kizárás mellett.

(60) Az elemzés kimutatta, hogy az elektromos autók akkumulátoraihoz használatos továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliák gyakorlatilag a vizsgálat meghatározott termékkörébe esnek.

(61) A fenti megfontolásokra tekintettel a Bizottság ideiglenesen elutasította az arra irányuló kérelmet, hogy az elektromos gépjármű-akkumulátorokban használatos továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliákat kizárja a vizsgálat termékköréből.

3. DÖMPING

3.1. Az alaprendelet 2. cikkének (6a) bekezdése szerinti eljárás a rendes érték megállapításához

(62) Az eljárás megindításakor rendelkezésre álló bizonyíték azt mutatta, hogy az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének b) pontja értelmében jelentős torzulások állnak fenn Kínában. A Bizottság ezért helyénvalónak ítélte, hogy a vizsgálatot az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének figyelembevételével megindítsa.

(63) Az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének lehetséges alkalmazásához szükséges adatok összegyűjtése érdekében a Bizottság az érintett országban működő valamennyi exportáló gyártót felkérte arra, hogy bocsássanak rendelkezésre a továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliák előállításához felhasznált inputokra vonatkozó információkat. A kért információkat hét exportáló gyártó nyújtotta be.

(64) Ezenkívül a Bizottság felkérte az érdekelt feleket, hogy az eljárás megindításáról szóló értesítésnek az Európai Unió Hivatalos Lapjában való közzétételétől számított 37 napon belül ismertessék álláspontjukat és szolgáltassanak információkat az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdése alkalmazását illetően, és mindezt támasszák alá bizonyítékokkal.

(65) Az eljárás megindításáról szóló értesítés 5.3.2. pontjában a Bizottság arról tájékoztatta az érdekelt feleket, hogy az adott szakaszban rendelkezésre álló információk alapján, az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének a) pontjával összhangban Törökország és Brazília megfelelő reprezentatív országok lehetnek. A Bizottság azt is jelezte, hogy az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdése a) bekezdésének első franciabekezdésében foglalt kritériumokkal összhangban további potenciálisan megfelelő reprezentatív országokat is megvizsgál.

(66) A Bizottság 2020. november 25-én a rendes érték megállapításához használandó forrásokra vonatkozóan kiadott egy első feljegyzést (a továbbiakban: első feljegyzés), amelynek útján tájékoztatta az érdekelt feleket azokról a releváns forrásokról, amelyeket a rendes érték meghatározásához fel kívánt használni. E feljegyzésben a Bizottság teljeskörűen – többek között az alapanyagokra, a munkaerőre és az energiára is kiterjedően – felsorolta azokat a termelési tényezőket, amelyeket a továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliák előállításához felhasználnak. Ezenkívül a Bizottság Brazíliát, Oroszországot és Törökországot azonosította megfelelő reprezentatív országként. A Bizottság az összes érdekelt félnek lehetőséget biztosított észrevételeik megtételére. A Bizottság a mintában szereplő valamennyi exportáló gyártótól kapott észrevételeket.

(67) 2021. március 17-én, a beérkezett észrevételek elemzését követően a Bizottság kibocsátott egy második, a rendes érték megállapításához felhasznált forrásokról szóló feljegyzést (a továbbiakban: második feljegyzés) (az első feljegyzés és a második feljegyzés a továbbiakban együttesen: feljegyzések). A második feljegyzésben a Bizottság frissítette a termelési tényezők jegyzékét, és tájékoztatta az érdekelt feleket, hogy Törökországot kívánja az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdése a) pontjának első franciabekezdése szerinti reprezentatív országként használni. Emellett tájékoztatta az érdekelt feleket, hogy az értékesítési, általános és igazgatási költségeket (a továbbiakban: SGA-költségek), valamint a nyereséget az extrudált alumíniumtermékek törökországi gyártóinak nyilvánosan elérhető éves beszámolói alapján állapítja meg. A Bizottság felkérte az érdekelt feleket, hogy tegyenek észrevételt ezzel kapcsolatban. A Bizottság a mintában szereplő valamennyi exportáló gyártótól kapott észrevételeket.

(68) A második feljegyzésre vonatkozóan érkezett észrevételek és információk elemzése után a Bizottság ideiglenesen arra a következtetésre jutott, hogy Törökország tekinthető megfelelő reprezentatív országnak, és a rendes érték megállapításához szükséges torzulatlan árakat és költségeket onnan szerzi majd be. E választás mögöttes okait az alábbi 3.4. szakasz részletesen ismerteti.

3.2. Az alaprendelet 18. cikkének alkalmazása

(69) A Bizottság a vizsgálatnak az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének a) pontja szerinti megindításakor két kérdőívet küldött a kínai kormánynak a torzulások fennállásával kapcsolatban. A kínai kormány azonban egyikre sem nyújtott be választ. A Bizottság a 2020. december 8-i szóbeli jegyzékben tájékoztatta a kínai kormányt, hogy az alaprendelet 18. cikkének rendelkezéseit szándékozza alkalmazni az alaprendelet 2. cikkének (6a) bekezdése értelmében vett jelentős torzulásoknak a továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliák kínai belföldi piacán való lehetséges fennállása, valamint az alaprendelet 7. cikkének (2a) bekezdése értelmében vett nyersanyagpiaci torzulások lehetséges fennállása tekintetében. A Bizottság felkérte a kínai kormányt, hogy tegyen észrevételeket a 18. cikk alkalmazásával kapcsolatosan. Észrevételek nem érkeztek.

3.3. Rendes érték

(70) Az alaprendelet 2. cikkének (1) bekezdése szerint „[a] rendes érték rendszerint az exportáló országban a független vevők által a szokásos kereskedelmi forgalom keretében ténylegesen fizetett vagy fizetendő árakon alapszik”.

(71) Az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének a) pontja szerint ugyanakkor „[a]bban az esetben, ha [...] megállapítást nyer, hogy az exportáló országban fennálló, b) pont szerinti jelentős torzulások következtében nem helyénvaló az exportáló országbeli belföldi árak és költségek alkalmazása, a rendes értéket a torzulásoktól mentes árakat vagy referenciaértékeket tükröző előállítási és értékesítési költségek alapján kell képezni”, és annak „tartalmaznia kell az igazgatási, értékesítési és általános költségek, valamint a nyereség torzulástól mentes és észszerű összegét” („az igazgatási, értékesítési és általános költségek” a továbbiakban: SGA-költségek).

(72) Az alábbiakban található részletes magyarázat szerint a Bizottság e vizsgálatban a rendelkezésre álló bizonyítékok alapján – a kínai kormány együttműködésének hiányára is tekintettel – arra a következtetésre jutott, hogy indokolt az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének alkalmazása.

3.3.1. Jelentős torzulások fennállása

3.3.1.1. Bevezetés

(73) Az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének b) pontja szerint a „jelentős torzulások azok a torzulások, amelyek akkor következnek be, ha a jelentett árak vagy költségek – a nyersanyag- és energiaköltségeket is beleértve – jelentős kormányzati beavatkozás hatására nem szabadpiaci erőviszonyok eredményei. A jelentős torzulások fennállásának értékelése során – többek között – figyelembe kell venni a következők közül egy vagy több elem lehetséges hatását: — a kérdéses piacot jelentős mértékben olyan vállalkozások szolgálják ki, amelyek az exportáló ország hatóságainak tulajdonában vannak, ellenőrzése vagy szakpolitikai felügyelete vagy irányítása alatt állnak; — az állami jelenlét a vállalatokban lehetővé teszi az állam számára, hogy befolyást gyakoroljon az árak és a költségek tekintetében; — a belföldi beszállítókat előnyben részesítő vagy a szabadpiaci erőviszonyokat más módon befolyásoló közpolitikák vagy intézkedések; — a csődeljárási, a társasági jogi és a tulajdonjogi jogszabályok hiánya, diszkriminatív alkalmazása vagy nem megfelelő érvényesítése; — a bérköltségek torzult volta; — közpolitikai célokat megvalósító vagy az államtól más tekintetben nem függetlenül tevékenykedő intézmények által nyújtott finanszírozás vehető igénybe.

(74) Mivel a 2. cikk (6a) bekezdésének b) pontjában felsorolt elemeknek nem együttesen kell fennállniuk, a jelentős torzulások fennállásának megállapításához nem szükséges mindegyik elemet megvizsgálni. Emellett bizonyos esetekben ugyanazok a ténybeli körülmények több felsorolt elem fennállásának megállapításához is felhasználhatók. Mindazonáltal a 2. cikk (6a) bekezdésének a) pontja értelmében vett jelentős torzulások fennállására vonatkozó következtetést az összes rendelkezésre álló bizonyíték alapján kell megfogalmazni. A torzulások fennállására vonatkozó általános értékelés során figyelembe vehetők az exportáló országot jellemző általános összefüggések és körülmények is, különösen olyan esetekben, amikor az exportáló ország gazdasági és közigazgatási berendezkedésének alapelemeiből fakadóan a kormányzat olyan alapvető hatáskörökkel rendelkezik, amelyek segítségével érdemben beavatkozhat a gazdaságba, és ennek hatására az árak és a költségek nem a piaci erőviszonyok szabad alakulásának eredményeként jönnek létre.

(75) Az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének c) pontja úgy rendelkezik, hogy „[a]mennyiben a Bizottság megalapozott jelzésekkel rendelkezik a b) pontban említettek szerinti torzulások egy adott országban vagy az ország egy adott ágazatában való fennállásáról, és amennyiben az e rendelet eredményes alkalmazása szempontjából helyénvaló, a Bizottságnak jelentést kell készítenie, nyilvánosságra hoznia és rendszeresen frissítenie, amelyben leírja a b) pontban említett piaci körülményeket az adott országban vagy ágazatban”.

(76) E rendelkezés alapján a Bizottság összeállított Kínáról egy országjelentést (a továbbiakban: jelentés) (7), amely bemutatja, hogy a kormányzat számos szinten jelentős mértékben beavatkozik a gazdaság működésébe, és ezzel torzulásokat idéz elő különösen több fontos termelési tényező (például a földterület, az energia, a tőke, a nyersanyagok és a munkaerő) esetében, illetve meghatározott ágazatokban (például az acél- és a vegyiparban). A Bizottság a jelentést az eljárás megindításakor elhelyezte a vizsgálat ügyiratai között. Emellett a panasz is tartalmazott néhány olyan releváns bizonyítékot, amely kiegészíti a jelentésben foglaltakat. Az érdekelt felek az eljárás megindításakor felkérést kaptak arra, hogy cáfolják, észrevételezzék vagy egészítsék ki a vizsgálat iratai között található bizonyítékokat.

(77) A panasz a kínai alumíniumágazat helyzetét elemző további tanulmányokkal és jelentésekkel kapcsolatos információkat tartalmazott. Először is: a panaszos a „Measuring distortions in international markets – The aluminium value chain” („A nemzetközi piacokon tapasztalható torzulások mérése – Az alumíniumipari értéklánc”) című OECD-tanulmányt (a továbbiakban: OECD-tanulmány) (8) említette, amely részletesen elemzi az alumíniumágazat vállalkozásainak biztosított pénzügyi támogatások kérdését. Amint azt a panaszosok megjegyezték, az OECD-tanulmány alapján a nemvasfémágazat 2016–2020 közötti időszakban történő fejlesztésére vonatkozó kínai terv – többek között – védintézkedések meghozatalára szólít fel a pénzügyi és adótámogatások kiterjesztése révén, ideértve a vállalati mentőcsomagokat és a nemteljesítő hitelek esetében nyújtott támogatást is. Másodszor: a panaszosok hivatkoztak a WV Metalle, egy német nemvasfémágazati szövetség számára készített, 2017. április 24-i jelentésre (9) (a továbbiakban: WV Metalle-jelentés), amely alátámasztja a jelentésben, valamint az OECD-tanulmányban tett ténymegállapításokat. Ráadásul a panaszosok arra is rámutattak, hogy egy nemrég lefolytatott, a Kínai Népköztársaságból származó egyes alumíniumfólia-tekercsek behozatalára vonatkozó ideiglenes dömpingellenes vámmal kapcsolatos hatályvesztési felülvizsgálatban (10) a Bizottság megerősítette az alumínium árát érintő jelentős torzulások fennállását, és úgy vélték, hogy e ténymegállapítás nem korlátozódik az adott vizsgálatban érintett termékre, hanem a továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliákra is érvényes, mivel azok ugyanazon alapanyag felhasználásával és azonos gyártási eljárásokkal készülnek. Végül pedig a panaszosok hivatkoznak az Egyesült Államok Kereskedelmi Minisztériumának a kínai alumíniumfóliával kapcsolatos, 2018-ban lezárult szubvencióellenes vizsgálatára (11), amely megállapította, hogy a kínai kormány támogatja a kínai alumíniumfólia-ágazatot és az kohóalumínium-gyártást.

(78) A (69) preambulumbekezdésben foglaltak szerint a kínai kormánytól az eljárás megindításának szakaszában nem érkezett olyan észrevétel vagy bizonyíték, amely alátámasztotta vagy cáfolta volna az ügy irataiban, ezen belül a jelentésben meglévő, valamint a panaszos által ezek kiegészítéseképpen nyújtott bizonyítékokat arra vonatkozóan, hogy jelentős torzulások állnak fenn, és/vagy a szóban forgó ügyben helyénvaló az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének alkalmazása. A Bizottság az ezzel kapcsolatban számos érdekelt féltől kapott észrevételekkel az alábbi 3.3.1.11. szakaszban foglalkozik.

(79) A Bizottság megvizsgálta, hogy az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének b) pontja értelmében fennálló jelentős torzulások figyelembevételével helyénvaló-e vagy sem a Kínában érvényes belföldi árak és költségek alkalmazása. A Bizottság ezt a vizsgálatot a vizsgálat iratai között megtalálható, köztük a jelentésben foglalt bizonyítékokra alapozta, amelyek nyilvánosan hozzáférhető forrásokból származnak. Az elvégzett elemzés általában véve a kínai gazdaságba való jelentős mértékű kormányzati beavatkozással, valamint konkrétan az érintett gazdasági ágazat és az érintett termék piacának sajátos helyzetével foglalkozott. A Bizottság ezeket a bizonyítékokat kiegészítette saját kutatásával. E kutatás azokat a különböző kritériumokat vizsgálta, amelyek a Kínában fennálló jelentős torzulások alátámasztása szempontjából relevánsak.

3.3.1.2. A kínai belföldi árakat és költségeket befolyásoló jelentős torzulások

(80) A kínai gazdasági rendszer a „szocialista piacgazdaság” koncepcióján alapul. Ez a kínai alkotmányban is rögzített koncepció határozza meg a kínai gazdaságirányítást. Alapelve, hogy „a termelőeszközök állami tulajdonban, azaz a nép egészének tulajdonában és a dolgozók kollektív tulajdonában vannak”. Az állami tulajdonon alapuló gazdaság „a nemzetgazdaság első számú motorja”, és az államnak feladata a gazdaság „konszolidációjának és növekedésének biztosítása” (12). Következésképpen Kína általános gazdasági berendezkedése nemhogy lehetővé teszi, hanem kifejezetten megköveteli a gazdaságba való jelentős kormányzati beavatkozást. Az állami tulajdon magántulajdonnal szembeni elsőbbsége az egész jogrendszerben megfigyelhető, és minden fontosabb jogszabályban hangsúlyosan, általános elvként jelenik meg. Jó példa erre a kínai ingatlantörvény, amely a szocializmus kezdeti szakaszára hivatkozva az államot olyan alapvető gazdasági rendszer fenntartásával bízza meg, amelyben uralkodó szerepet játszik az állami tulajdon. A jogrendszer megtűr más tulajdoni formákat is, de azoknak az állami tulajdon mellett kell fejlődniük (13).

(81) A kínai jog szerint a szocialista piacgazdaság fejlesztése a Kínai Kommunista Párt (KKP) vezetésével történik. A kínai állam és a KKP struktúrái minden szinten – jogi, intézményi és személyi szinten is – egymásba fonódva olyan felépítményt alkotnak, amelyben a KKP és az állam szerepei nem különböztethetők meg. A kínai alkotmány 2018. márciusi módosítását követően az alkotmány 1. cikkében való megerősítés révén még hangsúlyosabbá vált a KKP vezető szerepe. A módosítás a cikk korábbi első mondata mögé, amely szerint „[a] Kínai Népköztársaság alaprendszere a szocialista rendszer”, beillesztett egy új második mondatot, amely szerint „[a] kínai típusú szocializmus meghatározó eleme a Kínai Kommunista Párt vezető szerepe” (14). Ez jól szemlélteti, hogy a KKP milyen mértékben gyakorol megkérdőjelezhetetlen és egyre nagyobb mértékű ellenőrzést a kínai gazdasági rendszer felett. Ez a vezető szerep és ellenőrzés alapvető ismérve a kínai rendszernek, és túlmutat a más országokban megszokott helyzeten, ahol a kormány a szabadpiaci erők működése mellett lát el általános makrogazdasági szabályozó szerepet.

(82) A kínai állam intervencionista gazdaságpolitikát követve valósítja meg céljait, amelyek a KKP politikai programjában foglaltakkal esnek egybe, ahelyett hogy a szabadpiacon uralkodó gazdasági viszonyokat tükröznék (15). A kínai hatóságok által alkalmazott intervencionista gazdaságpolitikai eszközök sokrétűek, és az ipartervezésre, a pénzügyi rendszerre és a szabályozási környezet szintjére egyaránt kiterjednek.

(83) Először: az állam által gyakorolt ellenőrzés általános szintjén a kínai gazdaság fejlődési irányát az ipartervezés összetett rendszere határozza meg, amely kihat az országban zajló valamennyi gazdasági tevékenységre. A tervek áthatják a gazdasági ágazatok és a horizontális politikák bonyolult szövevényét, és a kormányzat minden szintjén jelen vannak. A tartományi szintű tervek részletesek, míg az országos szintűek általánosabb célokat tűznek ki. A tervek emellett meghatározzák az érintett gazdasági ágazatok támogatásának eszközeit, valamint a célkitűzések megvalósításának időkereteit is. Egyes tervek még mindig rögzítenek konkrét kimeneti célokat, a korábbi tervezési ciklusokban pedig jellemzően ez volt a helyzet. A tervek a kormányzati prioritásoknak megfelelően kijelölik, hogy mely konkrét ipari ágazatokat és/vagy projekteket kell pozitív vagy negatív prioritásnak tekinteni, és milyen konkrét fejlesztési célokat kell velük kapcsolatban teljesíteni (iparkorszerűsítés, nemzetközi terjeszkedés stb.). A gazdasági szereplőknek – a magán- és az állami tulajdonban lévőknek egyaránt – lényegében a tervrendszer által megszabott realitáshoz kell igazítaniuk üzleti tevékenységüket. Ez nem csupán a tervek kötelező jellege miatt van így, hanem azért is, mert az illetékes kínai hatóságok a kormányzat valamennyi szintjén a tervek szerint járnak el, és hatáskörüket ennek megfelelően gyakorolva kényszerítik a gazdasági szereplőket a tervekben lefektetett prioritások betartására (lásd még az alábbi 3.3.1.5. szakaszt) (16).

(84) Másodszor: a pénzügyi források elosztásának szintjén Kína pénzügyi rendszerét állami tulajdonú kereskedelmi bankok uralják. Ezeknek a bankoknak a hitelezési politikájuk kialakításakor és végrehajtásakor a kormányzat iparpolitikai célkitűzéseihez kell igazodniuk, ahelyett, hogy elsődlegesen az adott projekt gazdasági megalapozottságát értékelnék (lásd még az alábbi 3.3.1.8. szakaszt) (17). Ugyanez mondható el a kínai pénzügyi rendszer többi eleméről, például a részvénypiacokról, a kötvénypiacokról, a magántőkepiacokról stb. is. A pénzügyi rendszer ezen, a bankszektortól különböző szegmenseiről is elmondható, hogy intézményi berendezkedésük és tevékenységük nem a pénzügyi piacok hatékony működését szolgálja, hanem az állam és a KKP számára biztosítja az ellenőrzés és a beavatkozás lehetőségét (18).

(85) Harmadszor: a szabályozási környezet szintjén az államnak a gazdaságba való beavatkozása sokféle formában jelenik meg. Például a közbeszerzési szabályokat rendszeresen használják fel a gazdasági hatékonyságtól eltérő szakpolitikai célok érdekében, ami akadályozza a piacközpontú elvek érvényesülését e téren. A vonatkozó jogszabályok kifejezetten úgy rendelkeznek, hogy a közbeszerzés végrehajtásának célja az állami szakpolitikák által meghatározott célok elérése. E célok jellege azonban nincs meghatározva, így a döntéshozó szervek széles mérlegelési jogkörrel rendelkeznek (19). A kínai kormány a beruházások terén is jelentős irányítást és befolyást gyakorol az állami és a magánberuházások célja és volumene fölött egyaránt. A hatóságok az iparpolitikai célok – például a legfontosabb ágazatok fölötti állami irányítás fenntartása vagy a belföldi ipar megerősítése – támogatásának fontos eszközeként használják a befektetésátvilágítást, valamint a befektetésekhez kapcsolódó különböző ösztönzőket, korlátozásokat és tiltásokat (20).

(86) Összefoglalva: a kínai gazdasági modell olyan alapelveken nyugszik, amelyek biztosítják és ösztönzik a sokrétű kormányzati beavatkozást. A jelentős mértékű kormányzati beavatkozás ellentétes a piaci erők szabad érvényesülésével, ennélfogva a piaci elveknek megfelelő erőforrás-elosztáshoz képest torzulásokat eredményez (21).

3.3.1.3. Jelentős torzulások az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdése b) pontjának első franciabekezdése szerint: a kérdéses piacot jelentős mértékben olyan vállalkozások szolgálják ki, amelyek az exportáló ország hatóságainak tulajdonában vannak, ellenőrzése vagy szakpolitikai felügyelete vagy irányítása alatt állnak

(87) Kínában az állam tulajdonában, ellenőrzése és/vagy szakpolitikai felügyelete vagy irányítása alatt működő vállalkozások a gazdaság alapvető részét képezik.

(88) A kínai kormány és a KKP olyan struktúrákat tart fenn, amelyekkel biztosítja folyamatos befolyását a vállalatok, különösen pedig az állami tulajdonú vállalatok felett. Az állam (és sok tekintetben a KKP) nem csupán megfogalmazza az általános gazdaságpolitikát és tevékenyen felügyeli annak az egyes állami tulajdonú vállalatoknál történő végrehajtását, hanem jogot formál arra is, hogy részt vegyen az állami tulajdonú vállalatok operatív döntéshozatalában. Ennek jellemző eszközei a kádereknek a kormányzati hatóságok és az állami tulajdonú vállalatok közötti rotációja, a párttagok jelenléte az állami tulajdonú vállalatok irányító szerveiben és a párt alapszervezeteinek jelenléte a vállalatokon belül (lásd még a 3.3.1.4. szakaszt), valamint az állami tulajdonú vállalatok struktúrájának alakítása (22). Cserében az állami tulajdonú vállalatok különleges státuszt élveznek a kínai gazdaságon belül, ami több gazdasági előnyt is jelent a számukra, például védelmet a versennyel szemben és kedvezményes hozzáférést a releváns inputokhoz (köztük a finanszírozáshoz) (23). Az alumíniumágazatban működő vállalatok feletti kormányzati ellenőrzésre utaló tényezőket a 3.3.1.5. szakasz elemzi részletesebben.

(89) Az OECD tanulmánya, amelyet a panaszos bizonyítékként nyújtott be, említést tesz olyan, az alumíniumágazatban működő állami tulajdonú vállalatokról, amelyek a szabályozó hatóságnak benyújtott dokumentumaikban kifejezetten hangsúlyozzák, hogyan befolyásolja az állami tulajdon a vonatkozó iparpolitikákat, valamint azt, hogyan válik az állami tulajdon kormányzati támogatássá. Az egyik állami tulajdonú vállalat például a 2016-os kötvénytájékoztatójában megemlíti, hogy egyike az 52 kiemelt állami tulajdonú vállalatnak, kulcsszerepet játszik a villamosenergia-ágazati szakpolitikák kialakításában és végrehajtásában, valamint átfogó és fenntartható támogatást kap a kínai kormánytól. Egy másik állami tulajdonú vállalat a 2017-es kötvénytájékoztatójában feltüntette, hogy az érintett tartományi kormány jelentős befolyást képes gyakorolni a csoportra (24).

(90) Kína a világ legnagyobb alumíniumgyártója, és a világ legnagyobb gyártói között több nagy állami tulajdonú vállalat is található. A WV Metalle-jelentés rámutat, hogy az állami tulajdonú vállalatok birtokában van a belföldi piac jelentős hányada (25), amelyet egyéb becslések is megerősítenek, amelyek szerint Kína teljes nyersalumínium-termelésének több mint 50 %-áért állami tulajdonú vállalatok felelnek (26). Jóllehet az utóbbi években tapasztalható kapacitásbővülés részben a magántulajdonban álló vállalkozásoknak tulajdonítható, e kapacitásbővülés mögött általában a (helyi) kormányzat általi beavatkozás különböző formái állnak, például az illegális kapacitásbővítés tolerálása (27). Emellett a főbb állami tulajdonú vállalatok alumíniumgyártási kapacitása is megnőtt, igaz, kisebb mértékben (28).

(91) Az állami tulajdonú vállalatok irányítása mellett a kínai kormány a magántulajdonban álló kínai vállalkozásokat is befolyásolja. A vizsgálat során megállapítást nyert, hogy a továbbfeldolgozásra szánt alumínium gyártói állami támogatásban részesültek. Például a mintában szereplő valamennyi vállalat számos kormányzati támogatást sorolt fel éves beszámolójában. Az a tény, hogy ennyire sok támogatást nyújtanak, a kormány jelentős piaci beavatkozását is mutatja.

(92) Mivel a kormány intenzíven beavatkozik az alumíniumiparba és mivel az ágazatban nagy az állami tulajdonú vállalatok részesedése, a továbbfeldolgozásra szánt alumínium ágazatában még a magántulajdonú alumíniumgyártók sem tudnak piaci feltételek között működni. Olyannyira nem, hogy a 3.3.1.5. szakaszban foglaltaknak megfelelően az alumíniumágazatban az állami tulajdonú vállalatok mellett a magántulajdonú vállalatokra is kiterjed a szakpolitikai felügyelet és irányítás.

3.3.1.4. Jelentős torzulások az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdése b) pontjának második franciabekezdése szerint: az állami jelenlét a vállalatokban lehetővé teszi az állam számára, hogy befolyást gyakoroljon az árak és a költségek tekintetében

(93) Amellett, hogy az állami tulajdonú vállalatok tulajdonjogán és más eszközökön keresztül ellenőrzést gyakorol a gazdaság felett, a kínai kormányzat a vállalatokban való állami jelenlétének köszönhetően abban a helyzetben van, hogy befolyást gyakorolhat az árakra és a költségekre. Amellett, hogy a megfelelő állami hatóságokat a kínai jogszabályok szerint megillető azon jog, hogy kinevezzék és eltávolítsák az állami tulajdonú vállalatok kulcspozíciókban lévő vezetőit, tekinthető úgy, hogy megfelelő tulajdonosi jogokat testesít meg (29), a KKP-nek az állami és a magántulajdonú vállalatokban egyaránt jelen lévő alapszervezetei révén az állam egy másik olyan fontos csatornával is rendelkezik, amelynek révén befolyásolhatja az üzleti döntéseket. A kínai társasági jog szerint minden vállalatnál létre kell hozni egy KKP-szervezetet (és ebben a KKP alapszabálya szerint legalább három KKP-tagnak lennie kell (30)), amely számára az adott vállalkozásnak kell biztosítania a szükséges működési feltételeket. Ezt a szabályt a jelek szerint korábban nem mindig tartották be, illetve érvényesítették szigorúan. Legkésőbb 2016-tól azonban a KKP erőteljesebben, mintegy politikai alapelvként érvényesíti azt az igényét, hogy ellenőrzése alatt tartsa az üzleti döntéseket. A beszámolók szerint emellett a KKP annak érdekében is nyomást gyakorol a magántulajdonú vállalatokra, hogy azok elsődlegesnek tekintsék a „patriotizmust”, és pártfegyelmet tanúsítsanak (31). Értesülések szerint 2017-ben a mintegy 1,86 millió magántulajdonú vállalat 70 %-ában működött pártalapszervezet, a vállalatok pedig egyre inkább arra kényszerültek, hogy a KKP szervezeteinek engedjék át a végső üzleti döntéshozatal jogát (32). Ezek a szabályok a kínai gazdaság teljes egészében, minden ágazatra kiterjedően érvényesülnek, így az alumíniumtermékek gyártói és inputjaik beszállítói esetében is.

(94) Ezenfelül 2020. szeptember 15-én„A KKP Központi Bizottsága Főhivatalának iránymutatása az Egységfront munkájának a magánszektorban, az új korszak jegyében történő fokozásához” címmel megjelent egy dokumentum (33), amely tovább növelte a pártbizottságok magánvállalkozásokban játszott szerepét. Az iránymutatás II.4. szakasza szerint: „Fokoznunk kell a pártnak az Egységfront magánszektorban végzett munkájának vezetésére irányuló általános képességét, és hatékonyan intenzívebbé kell tennünk a munkát ezen a területen”; valamint annak III.6. szakasza szerint: „Tovább kell fokoznunk a pártépítési tevékenységet a magánvállalkozásokban, és lehetővé kell tennünk a pártalapszervezetek számára, hogy hatékonyan betölthessék védőbástya szerepüket, és lehetővé kell tennünk a párttagok számára, hogy élcsapatként és úttörőként maguk is szerepet játszhassanak”. E dokumentummal a párt hangsúlyozta a magánvállalkozásoknak az „Egységfront munkájában” betöltött szerepét, azon igyekezve, hogy növelje a KKP szerepét a párton kívüli szervezetekben és jogalanyokban (34).

(95) Az alábbi példák jól szemléltetik, hogy a kínai kormány egyre nagyobb mértékben beavatkozik az alumíniumágazat működésébe.

(96) Ahogy a Bizottság egy másik, a Kínából származó egyes alumíniumfólia-tekercsekkel kapcsolatos vizsgálat (35) keretében korábban megállapította, 2017-ben egy állami tulajdonú kínai alumíniumgyártó, a China Aluminium International Engineering Corporation Limited (a továbbiakban: Chalieco) módosította alapszabályát, nagyobb teret adva a pártalapszervezeteknek a vállalaton belül. A dokumentumba egy teljes új fejezetet illesztett be a pártbizottságról, így a 113. cikk szövege a következő: „A fontos vállalati kérdésekkel kapcsolatos döntések során az igazgatóság előzetesen konzultál a vállalat pártbizottságával” (36). Emellett az Aluminum Corporation of China (a továbbiakban: Chalco) 2017. évi éves jelentésében (37) kijelentette, hogy több igazgatója, felügyelője és felsővezetője – köztük az elnök-vezérigazgató és a felügyelőbizottság elnöke is – KKP-tag.

(97) Ami a továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliák gyártásával foglalkozó vállalkozásokat illeti, a Xiamen a pártépítésre irányuló gyakorlatokat a következőképpen magyarázza: „A Xiashun aktívan elősegíti a pártépítést és a szakszervezeti munkát, az évek során elkötelezett maradt a Párt, a kormány és a dolgozók közötti közös találkozók rendszere mellett, fontos platformot biztosítva a munkavállalók számára a döntéshozatalban való részvételhez, jogaik és érdekeik védelméhez, és egy harmonikus légkör kiépítéséhez”. (38)

(98) Az államnak a pénzügyi piacokon (lásd még a 3.3.1.8. szakaszt), valamint a nyersanyagokat és más inputokat előállító gazdasági ágazatokban való jelenléte és az azok működésébe való beavatkozása további torzító hatást fejt ki a piacra (39). Az alumíniumágazatban és a más ágazatokban (így a pénzügyi és az inputokat előállító ágazatokban) működő vállalatokban – köztük az állami tulajdonú vállalatokban – való állami jelenlét lehetővé teszi a kínai kormány számára, hogy befolyást gyakoroljon az árak és költségek tekintetében.

3.3.1.5. Jelentős torzulások az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdése b) pontjának harmadik franciabekezdése szerint: a belföldi beszállítókat előnyben részesítő vagy a szabadpiaci erőviszonyokat más módon befolyásoló közpolitikák vagy intézkedések

(99) A kínai gazdaság irányát jelentős mértékben egy részletesen kidolgozott tervrendszer határozza meg, amely prioritásokat állít fel és célokat tűz ki a központi és a helyi kormányzati szervek számára. A tervek a kormányzat valamennyi szintjén jelen vannak, és szinte minden gazdasági ágazatot lefednek. A tervek kötelezően betartandó célokat rögzítenek, miközben a közigazgatás egyes szintjein működő hatóságok figyelemmel kísérik, hogy az alattuk lévő szinten elhelyezkedő kormányzati szervek hogyan hajtják végre őket. Általában elmondható, hogy a kínai tervrendszer miatt a források a kormány által stratégiainak vagy más szempontból politikailag fontosnak tekintett ágazatokba kerülnek, ahelyett, hogy elosztásuk a piaci erőviszonyoknak megfelelően történne (40).

(100) A kormány például kulcsszerepet játszik a kínai alumíniumágazat fejlesztésében. Ezt támasztja alá a közvetve vagy közvetlenül a szektorral foglalkozó számos országos, regionális és települési szinten kiadott terv, irányelv és más dokumentum is. Ezekkel és a többi eszközzel a kormány az alumíniumágazat fejlődésének és működésének gyakorlatilag minden aspektusát irányítja és kontrollálja. Ezek a szakpolitikák jelentős közvetlen vagy közvetett hatással vannak az alumíniumtermékek termelési költségeire.

(101) A Bizottságnak a Kínából származó egyes alumíniumfólia-tekercsekkel kapcsolatos ügyben (41), az extrudált alumíniumtermékekkel kapcsolatos ügyben (42), valamint a síkhengerelt alumíniumtermékekkel kapcsolatos ügyben (ideiglenes intézkedések) (43) tett ténymegállapításai a jelenlegi ügyben érintett termékre, amely szintén egy feldolgozott alumíniumtermék, egyaránt alkalmazandók.

(102) Bár a vizsgálati időszakot lefedő tizenharmadik ötéves gazdaság- és társadalomfejlesztési terv (44) nem tartalmaz az alumíniummal kapcsolatban konkrét rendelkezéseket, az általában vett nemvasfémágazat vonatkozásában a nemzetközi termelési kapacitás és a berendezésgyártás terén folytatott együttműködést támogató stratégiát ír elő. E célok elérése érdekében a terv megerősíti, hogy elő fogja mozdítani az adózási, pénzügyi, biztosítási, beruházási, finanszírozási és kockázatértékelési platformokhoz kapcsolódó támogató rendszerek működését (45).

(103) A kapcsolódó ágazati terv – a nemvasfémágazat fejlesztési terve (2016–2020) (a továbbiakban: terv) – konkrét szakpolitikákat és célokat határoz meg, amelyeket a kormány a nemvasfémágazat több szegmensében (46) (többek között az alumíniumágazatban) kíván elérni.

(104) A terv a kínai alumíniumipar által előállított terméktípusok körének fejlesztését célozza többek között az innováció támogatásával, és a vegyes tulajdonosi szerkezet gyors fejlesztését, valamint az állami tulajdonú vállalatok életképességének javítását sürgeti. Rendelkezik továbbá a nemvasfémek készletfelhalmozásának lehetőségéről, a forrásbiztonság javításáról (ideértve az alumíniumot is), és konkrét mennyiségi célokat ír elő az áramfelhasználás csökkentése, az újrahasznosított alumínium gyártási célú felhasználási arányának növelése és a kapacitáskihasználás javítása kapcsán (47).

(105) A terv rendelkezik továbbá strukturális kiigazításokról is, amelyek szigorúbb irányítás alá vonják az új olvasztólétesítményeket, és megszüntetik az elavult kapacitást. Rendelkezik emellett a feldolgozó létesítmények földrajzi eloszlásáról, a bauxit- és a timföldforrások kihasználását növelő projektekre összpontosít, valamint érinti az áramellátás és az árképzési politika kérdését (48).

(106) A terv – a maga széles körű intézkedéseivel és szakpolitikáival – a nemvasfémipar kiigazításáról és revitalizációjáról szóló 2009-es terv folytatásának tekinthető, amelyet azzal a céllal fogadtak el, hogy enyhítse a pénzügyi válságnak a nemvasfémágazatra gyakorolt kedvezőtlen hatásait. A tervben előírt kiemelt célkitűzések többek között a termelési volumen kontrollját, a szerkezetátalakítást, a nyersanyagbeszerzést, az exportadó-politikát, az erőforrás-biztonságot, a készletfelhalmozást, a technológiai innovációt, a pénzügyi politikát és tervezést, valamint a végrehajtást érintik (49).

(107) Egy másik, az alumíniumágazatot érintő szakpolitikai dokumentum az alumíniumágazatra vonatkozó szabványos feltételekről szól, és az Ipari és Ipari és Információtechnológiai Minisztérium tette közzé 2013. július 18-án a szerkezeti kiigazítás felgyorsítása és az alumíniumolvasztási kapacitások rendezetlen bővülésének visszaszorítása érdekében. A szabványos feltételekről szóló dokumentum az új üzemek vonatkozásában minimális termelési mennyiséget, az importált és a belföldön beszerzett bauxit és timföld kapcsán minőségi szabványokat, valamint ellátásbiztonságot vezet be. A szabványos feltételekről szóló dokumentum azt mutatja, hogy az Ipari és Információtechnológiai Minisztérium felel az alumíniumipar szabványosításáért és irányításáért, valamint az alumíniumiparban működésre jogosult vállalkozások jegyzékének közzétételéért (50).

(108) Az Államtanács Főhivatala által 2016-ban kiadott, az ideális piaci környezet kialakítására, a nemvasfémágazat strukturális kiigazításának és átalakításának elősegítésére, valamint a juttatások növelésére vonatkozó iránymutatásban (2016/42) (51) a kínai hatóságok fő célkitűzésként határozzák meg „a nemvasfémágazat szerkezetének optimalizálását; a legfontosabb termékkategóriák keresletének és kínálatának alapvető egyensúlyba hozatalát; az elektrolízissel történő alumíniumgyártási kapacitás 80 % felett tartását; az ásványi nyersanyagok, például a réz és az alumínium ellátásbiztonságának jelentős mértékű növelését” (52). Továbbá a dokumentum az „új termelési kapacitások szigorú ellenőrzését” is előírja. Ennek megvalósításához a következők szükségesek: „az elektrolízissel történő alumíniumgyártás területén nélkülözhetetlen új (átalakított, bővített) gyártási kapacitások építésének biztosítása; […] a társadalmi ellenőrzés és más eszközök használata; a felügyeleti és ellenőrzési tevékenység fokozása; az elektrolízissel történő alumíniumgyártás területén folytatott szabálytalan építési tevékenység szigorú kivizsgálása és kezelése” (53). Ezek a rendelkezések arról tanúskodnak, hogy a kínai kormány jelentős mértékben beavatkozik a nemvasfémágazatba, és ezen belül az alumíniumágazatba is.

(109) A fentiek szerinti, az alumíniumszektor működésébe való, a tervezési dokumentumokon keresztül gyakorolt állami beavatkozás tartományi szinten is megjelenik. Shandong (Santung) tartomány (ahol a továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliák egyik legnagyobb gyártójának, a Donghainak a székhelye található) kormányának 2018. november 6-i, a hét energiaintenzív iparág kiváló minőségű fejlesztésének felgyorsítását célzó végrehajtási tervről szóló közleménye (2018/248) például célul tűzi ki „az elektrolitikus alumíniumipari értéklánc kibővítésének” a következő intézkedések segítségével történő előmozdítását: „az alumínium előállításához felhasznált elektrolitikus folyékony alumínium finom- és mélyfeldolgozásának, valamint az egyéb alumíniumgyártási segédanyagok arányának további növelése; az alumíniumipari értéklánc késztermékekre és csúcsminőségű termékekre való kiterjesztésének felgyorsítása és előmozdítása; a csúcsminőségű alumíniumanyag alkalmazásának kiterjesztése; az alumíniumfeldolgozó ipar fejlesztési lehetőségeinek bővítése” (54).

(110) Az állam már a fentiekben említett szakpolitikai dokumentumok kiadása előtt is éveken át beavatkozott az alumíniumágazat működésébe, amit jól szemléltet többek között az NRDC által 2006 áprilisában kiadott, az alumíniumipar szerkezeti átalakításának felgyorsításáról szóló, a Nemzeti Fejlesztési és Reformbizottság által 2006 áprilisában kiadott iránymutatás (a továbbiakban: szerkezetátalakítási iránymutatás) (55) is. Az utóbbi a nemzetgazdaság fejlesztése szempontjából alapvető terméknek tekintette az alumíniumot. A szerkezetátalakítási iránymutatás kimondja, hogy az államtanács által elfogadott iparfejlesztési szakpolitika végrehajtása során bizonyos területeken egyedi célkitűzéseket kell megvalósítani. A következő területekről van szó: a koncentráció előmozdítása az iparágban; a pénzügyi tőkéhez való hozzáférés (lásd még alább a 3.3.1.8. szakaszt); az iparág szervezése; az elektrolitikus alumínium kivitelének szigorú ellenőrzése; valamint az elavult kapacitások megszüntetése.

(111) Ezen túlmenően a legfontosabb inputok (például az energia és a villamos energia) árát is befolyásolják a különféle kormányzati beavatkozások (56). Nevezetesen az állam differenciált, előnyösebb energiaárak biztosítása révén avatkozott be a kínai gyártók javára. A fent említett, az ideális piaci környezet kialakítására, a nemvasfémágazat strukturális kiigazításának és átalakításának elősegítésére, valamint a juttatások növelésére vonatkozó iránymutatásban a kínai hatóságok egyenesen szakpolitikai célkitűzésként említik „a differenciált árazási politika végrehajtásának folytatását; a jogosult villamosenergia-fogyasztók ösztönzését, hogy kössenek közvetlen megállapodásokat a villamosenergia-termelő vállalatokkal; az árak tárgyalás útján történő meghatározását” (57). A Bizottság azt is megállapította, hogy tartomány szinten is hasonló politikát alkalmaztak. Yunnan (Jünnan) tartományban például a China Industry Journal által 2019 novemberében közzétett információk alapján: „A terv megvalósítása érdekében Jünnan egymás után több konkrét szakpolitikát is kiadott – ilyen volt például »A vízenergia és az alumínium-alapanyagok integrált fejlesztésének elősegítésére vonatkozó vélemény végrehajtása« és »A vízenergia használatát támogató kedvezményes árak alkalmazásáról szóló terv«. Egyértelműen látható, hogy bármely vállalat, amely Jünnanba helyezi át kapacitáskvótáját, profitálhat a „kedvezményes ár, teljes hozzáférés a villamos energiához” politikából, amelynek keretében az elektrolitikus alumíniumágazat az első 5 évben speciális, kedvezményes 0,25 RMB/kWh-s áron juthat villamos energiához. Az alapanyagok mélyfeldolgozásának esetében a fogyasztók számára különleges, 0,20 RMB/kWh-os kedvezményes áron biztosítják a villamos energiát. Jelentések szerint a kvótáikat Jünnanba telepítő Henan Shenhuo és Sichuan Qiya integrált projektjei már részesültek is a politika integrált projekteknek szóló kedvezményeiből, és megkötötték a vonatkozó megállapodásokat a helyi önkormányzatokkal, elektromoshálózat-üzemeltető társaságokkal és villamosenergia-termelő vállalatokkal” (58).

(112) Vegyünk egy másik példát a tartományi szintű állami beavatkozásra: Shandong (Santung) tartomány kormányának a hét energiaintenzív iparág kiváló minőségű fejlesztésének felgyorsítását célzó végrehajtási tervről szóló közleményében (lásd a (109) preambulumbekezdést) a hatóságok átalakítási és korszerűsítési célokat írtak elő az elektrolitikus alumíniumágazat energiahasználata kapcsán: „2022-re az elektrolitikus alumíniumgyártás egy tonna alumíniumra eső villamosenergia-felhasználásának megközelítőleg 12 800 kWh-ra kell csökkennie, az alumínium elektrolízissel történő mélyfeldolgozási arányának el kell érnie a közel 50 %-ot a tartományban, és az alumínium egy tonnára eső hozzáadott értékének átlagosan több mint 30 %-kal kell nőnie” (59).

(113) A kínai iparági szervezetek fontos szerepet játszanak a fentiekben említett tervezési dokumentumokban szereplő rendelkezések végrehajtásában. Ezek a szervezetek biztosítják ugyanis, hogy az iparági szereplők végrehajtsák a kínai kormány szakpolitikáit. Ezt a felelősséget megerősíti az is, hogy tevékenységük keretében szoros kapcsolatot tartanak fenn az állami hatóságokkal, amit az alapszabályuk is tükröz. Az alumíniumágazat esetében a Kínai Nemvasfémipari Szövetség alapszabálya nevezetesen kimondja, hogy „[A] Szövetség követi a párt irányvonalát, különféle alapelveit és szakpolitikáit, tiszteletben tartja az alkotmányt, a jogszabályokat, a szabályozásokat és a nemzeti szabályzatokat, valamint a társadalmi és erkölcsi értékeket. Célja a kormány, az ágazat, a vállalatok és a vállalati vezetők szolgálata; felelős az iparági önszabályozó mechanizmus kialakításáért és fejlesztéséért; köteles teljes mértékben bevonni a kormányzat munkatársait és segítséget kérni tőlük; összekötő szerepet tölt be a kormány és a vállalatok között.” (3. cikk). Végezetül pedig a 25. cikk azt is előírja, hogy a Szövetség elnökének, alelnökének és főtitkárának: „követnie kell a párt irányvonalát, alapelveit és szakpolitikáit, és jó politikai tulajdonságokkal kell rendelkeznie” (60).

(114) A Kínai Nemvasfémgyártó Ágazat Szövetségének alapszabálya is kimondja, hogy „a Szövetség elfogadja az Államtanács állami tulajdonú eszközök felügyeletével és kezelésével megbízott bizottságának, a Polgári Ügyek Minisztériumának és a Kínai Nemvasfémágazat Szövetségének üzleti iránymutatását, felügyeletét és irányítását” (4. cikk). A Szövetség tevékenységi körének egy másik meghatározott eleme „az iparág fejlesztésével, az iparági szakpolitikákkal, jogszabályokkal és szabályzatokkal kapcsolatos aktív javaslattétel és véleményezés a Párt és az Állam a szocialista piacgazdaság építésével kapcsolatos általános alapelveivel és feladataival összhangban, szem előtt tartva az iparág tényleges helyzetét.” (6. cikk). Végül pedig a 22. cikk azt is előírja, hogy a Szövetség elnökének, alelnökének és főtitkárának (egyéb feltételek mellett): „követnie kell a párt irányvonalát, alapelveit és szakpolitikáit, és jó politikai tulajdonságokkal kell rendelkeznie” (61).

(115) Az alumíniummal kapcsolatban tehát számos országos, regionális és önkormányzati szinten kiadott terv, irányelv és egyéb dokumentum létezik, ami egyértelműen azt mutatja, hogy a kínai kormány intenzíven beavatkozik az alumíniumágazat működésébe (62). Ezekkel és a többi eszközzel a kormány az ágazat fejlődésének és működésének gyakorlatilag minden vonatkozását kontrollálja.

(116) A terveken túl a kormány többek között a kivitelhez kapcsolódó intézkedésekkel is (többek között az alumínium különböző nyersanyagait érintő kiviteli vámokkal, kiviteli kvótákkal, exportteljesítmény-követelményekkel és a minimális exportárakra vonatkozó követelményekkel) beavatkozik az ágazat működésébe.

(117) A kínai kormány továbbá megpróbálja visszaszorítani a kohóalumínium és inputjainak kivitelét, amellyel az a célja, hogy a nagyobb hozzáadott értéket képviselő alumíniumtermékeket támogassa. Ezt a célt szolgálja az, hogy a feldolgozott alumíniumtermékek esetében teljes vagy részleges héa-visszatérítést vezetett be, amihez a kohóalumínium esetében hiányos héa-visszatérítés és exportadó társult (63).

(118) A piac torzulásához vezető kormányzati beavatkozások egyéb típusai közé sorolható az Állami Tartalékiroda bevonásával alkalmazott készletfelhalmozási szakpolitika és a Sanghaji Határidős Tőzsde (SHFE) szerepe (64). Emellett több piacvédelmi vizsgálat is megállapította, hogy a kínai kormány rendszeresen foganatosít az alumíniumgyártókat célzó különböző típusú állami támogatási intézkedéseket (65). A kínai kormány alumíniumágazatban végrehajtott széles körű beavatkozása kapacitásfelesleget okozott (66), ami kétségtelenül a lehető legegyértelműbben szemlélteti, milyen következményekkel járnak a kínai kormány szakpolitikái és az azokból eredő torzulások.

(119) Az OECD-tanulmány emellett további, az alumíniumágazatban működő piaci erőkre ható kormányzati támogatásokat is feltárt. Az ilyen támogatás tipikus formája az inputok – különösen a villamos energia és a primer timföld – piaci ár alatti áron történő értékesítése (67). Az OECD-tanulmány leírja továbbá, hogyan jelennek meg a kínai kormány alumíniumágazathoz kapcsolódó célkitűzései a tartományi és helyi szintű iparpolitikákban és egyedi intézkedésekben, ideértve többek között a tőkeinjekciókat, az ásványkincseket érintő elsődleges birtoklási jogokat, a kormányzati támogatásokat és az adókedvezményeket (68).

(120) Összességében elmondható, hogy a kínai kormány intézkedései a gazdasági szereplőket a kulcsfontosságú iparágak – többek között a továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliákat is magában foglaló alumíniumágazat – támogatásához kapcsolódó közpolitikai célkitűzésekkel való összhangra ösztönzik. Az ilyen intézkedések gátolják a piaci erők szabad érvényesülését.

3.3.1.6. Jelentős torzulások az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdése b) pontjának negyedik franciabekezdése szerint: a csődeljárási, a társasági jogi és a tulajdonjogi jogszabályok hiánya, diszkriminatív alkalmazása vagy nem megfelelő érvényesítése

(121) Az ügyben rendelkezésre álló információk szerint a kínai csődjogi rendszer alkalmatlan az elsődleges céljainak elérésére, így például arra, hogy biztosítsa a követelések és a tartozások méltányos rendezését, vagy hogy védelmet nyújtson a hitelezők és az adósok törvényes jogai és érdekei számára. Úgy tűnik, ennek okai abban keresendők, hogy bár formálisan a kínai csődjog hasonló elveken nyugszik, mint más országok megfelelő jogszabályai, a kínai rendszert a jogérvényesítés módszeres hiánya jellemzi. A csődesetek száma az ország gazdaságának méretéhez képest feltűnően alacsony, nem utolsósorban azért, mert a fizetésképtelenségi eljárásoknak számos olyan hiányosságuk van, amelyek a gyakorlatban visszatartják a vállalkozásokat a csődvédelem igénybevételétől. Emellett az állam továbbra is határozott és aktív szerepet játszik a fizetésképtelenségi eljárásokban, gyakran közvetlen befolyást gyakorolva az eljárások kimenetelére (69).

(122) A tulajdonjogi rendszer hiányosságai Kínában különösen a földterületek tulajdonjogával és a földhasználati jogokkal összefüggésben nyilvánvalóak (70). Minden föld a kínai állam tulajdonában áll (a vidéki földterületek kollektív tulajdonban, a városi földterületek állami tulajdonban vannak). A földhasználati jogok kiosztása továbbra is kizárólag az államtól függ. Vannak olyan jogszabályi előírások, amelyek – például aukciók előírásával – azt kívánják biztosítani, hogy a földhasználati jogok kiosztása átlátható módon, piaci árakon történjen. Ezeket az előírásokat azonban rendszeresen figyelmen kívül hagyják, és egyes vevők ingyen vagy a piaci ár alatt jutnak földterülethez (71). Emellett a hatóságok a földterületek kiosztása során gyakran konkrét szakpolitikai célokat próbálnak megvalósítani, ideértve többek között a gazdasági tervek végrehajtását (72).

(123) A kínai gazdaság más ágazataihoz hasonlóan a továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliák gyártóira is az általános kínai csődjogi, társasági jogi és tulajdonjogi szabályok alkalmazandók. Ennek következtében ezek a vállalkozások is ki vannak téve a csődjogi és a tulajdonjogi szabályozás diszkriminatív alkalmazásából és nem megfelelő érvényesítéséből fakadó, felülről lefelé ható torzulásoknak. A jelen vizsgálat nem tárt fel olyan körülményt, amely kétségbe vonná ezeket a ténymegállapításokat. Ennek alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a kínai csődjogi és tulajdonjogi szabályozás nem működik megfelelően, ami torzulásokat idéz elő Kínában a fizetésképtelen vállalatok életben tartása, valamint a földterületek használati jogának allokálása területén. A rendelkezésre álló bizonyítékok alapján e megfontolások maradéktalanul érvényesek a továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliák ágazatára is.

(124) Ezt a megállapítást alátámasztja az Amerikai Egyesült Államok Kereskedelmi Minisztériuma által a Kínából érkező egyes alumíniumfóliákra vonatkozó vizsgálatban tett ideiglenes megállapítása is, amely vizsgálat a hozzáférhető tények felhasználásával azt találta, hogy amikor a kínai kormány a megfelelő ellenszolgáltatásnál kevesebb összeg fejében biztosít földet, az a módosított 1930. évi vámtörvény 771(5)(D) szakasza szerinti pénzügyi hozzájárulásnak minősül (73).

(125) A fentiek alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy az alumíniumágazatban – az érintett terméket is ideértve – a csődjogi és a tulajdonjogi jogszabályokat diszkriminatív módon alkalmazzák vagy nem érvényesítik megfelelő módon.

3.3.1.7. Jelentős torzulások az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdése b) pontjának ötödik franciabekezdése szerint: a bérköltségek torzult volta

(126) Kínában nem fejlődhet ki teljes mértékben piaci alapokon nyugvó bérrendszer, mert a munkavállalók és a munkaadók nem gyakorolhatják kollektív önszerveződési jogaikat. Kína nem erősítette meg a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet több alapegyezményét, köztük azokat sem, amelyek az egyesülés szabadságára és a kollektív tárgyaláshoz való jogra vonatkoznak (74). A nemzeti jog szerint csak egy szakszervezet aktív. Ez a szakszervezet azonban nem független az állami hatóságoktól, és továbbra is csak korlátozott mértékben vesz részt a kollektív tárgyalásokban és a munkavállalói jogok védelmében (75). Emellett a kínai munkaerő mobilitását korlátozza a háztartás-nyilvántartási rendszer, amely a szociális és egyéb ellátásokat kizárólag egy adott közigazgatási területen lakók számára teszi maradéktalanul elérhetővé. Ennek eredményeként a regisztrált helyi lakcímmel nem rendelkező munkavállalók kiszolgáltatott foglalkoztatási helyzetben vannak és alacsonyabb jövedelemhez jutnak a regisztrált helyi lakcímmel rendelkezőkhöz képest (76). Ezek a ténymegállapítások azt mutatják, hogy Kínában torzulnak a bérköltségek.

(127) A Bizottsághoz nem nyújtottak be arra vonatkozó releváns bizonyítékot, hogy az alumíniumágazat, amely magában foglalja a továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliák gyártóit is, ne tartozna az előzőekben bemutatott kínai munkajogi rendszer hatálya alá. Ennélfogva az alumíniumágazatban a bérköltségek torzulása (az érintett termék és annak legfontosabb nyersanyagai előállításával összefüggésben) közvetlenül és (az ugyanezen kínai munkajogi rendszer hatálya alá tartozó vállalatoktól származó tőke és inputok felhasználásán keresztül) közvetetten egyaránt érvényesül.

3.3.1.8. Jelentős torzulások az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdése b) pontjának hatodik franciabekezdése szerint: közpolitikai célokat megvalósító vagy az államtól más tekintetben nem függetlenül tevékenykedő intézmények által nyújtott finanszírozás vehető igénybe

(128) Kínában a vállalati szereplők tőkéhez való hozzáférése terén többféle torzulás is tapasztalható.

(129) Először: a kínai pénzügyi rendszert az állami tulajdonú bankok (77) erős pozíciója jellemzi, valamint az, hogy ezek a bankok a források kihelyezésekor az adott projekt gazdasági életképességétől eltérő szempontokat vesznek figyelembe. A pénzügyi ágazaton kívüli állami tulajdonú vállalatokhoz hasonlóan a bankok nemcsak a tulajdoni jogviszonyon, hanem személyes kapcsolatokon keresztül is kötődnek az államhoz (a nagy állami tulajdonú pénzügyi intézmények felső vezetőit végső soron a KKP nevezi ki) (78), továbbá – szintén a pénzügyi ágazaton kívüli állami tulajdonú vállalatokhoz hasonlóan – a bankok rendszeresen részt vesznek a kormányzat által kidolgozott közpolitikai intézkedések végrehajtásában. Ezzel a bankok teljesítik kifejezett jogi kötelezettségüket, amely szerint üzleti tevékenységüket a nemzetgazdaság és a társadalmi fejlődés szükségleteinek megfelelően, az állam iparpolitikáinak iránymutatása mellett kell végezniük (79). Ezt a jelenséget erősítik további olyan szabályok, amelyek a kormány által ösztönzöttnek vagy más szempontból fontosnak nyilvánított ágazatokba csatornázzák a finanszírozási eszközöket (80).

(130) Amellett, hogy léteznek olyan jogszabályi rendelkezések, amelyek a rendes banki magatartás követéséről és a prudenciális követelmények tiszteletben tartásáról, így például a hitelfelvevők hitelképességi vizsgálatának szükségességéről rendelkeznek, a számos bizonyíték – ideértve a piacvédelmi vizsgálatok ténymegállapításait is – azt valószínűsíti, hogy ezek a fajta szabályok a különböző jogi eszközök alkalmazása során csupán másodlagos szerepet töltenek be.

(131) Például a kínai kormány a közelmúltban tisztázta, hogy a KKP-nak még a magánkézben lévő kereskedelmi bankok döntéseit is felügyelnie kell, és azoknak összhangban kell lenniük a nemzeti politikákkal. Az állam bankok irányításával kapcsolatos három átfogó céljának egyike most a párt vezető szerepének megerősítése a banki és biztosítási ágazatban, egyebek között a vállalatok működési és irányítási kérdéseire vonatkozóan (81). Ezenkívül a kereskedelmi bankok teljesítményértékelési kritériumainak most nevezetesen azt kell figyelembe venniük, hogy a szervezetek „hogyan szolgálják a nemzeti fejlesztési célkitűzéseket és a reálgazdaságot”, és különösen azt, hogy miként szolgálják a „stratégiai fontosságú és a feltörekvő iparágakat”. (82)

(132) Emellett a kötvény- és a hitelminősítések gyakran különféle okokból torzultnak tekinthetők, többek között amiatt, hogy a kockázatértékelést befolyásolja az adott vállalat stratégiai fontossága a kínai kormány számára, valamint az implicit állami kezességvállalás ereje. A becslések határozottan arra mutatnak, hogy a kínai hitelminősítések szisztematikusan gyengébb nemzetközi minősítésnek felelnek meg (83).

(133) Ezt a jelenséget erősítik további olyan szabályok, amelyek a kormány által ösztönzöttnek vagy más szempontból fontosnak nyilvánított ágazatokba csatornázzák a finanszírozási eszközöket (84). Emiatt a hitelezés súlypontja az állami tulajdonú vállalatok, a jó összeköttetésekkel rendelkező, nagyobb méretű magántulajdonú vállalatok, valamint a kulcsfontosságú ipari ágazatokban működő vállalatok felé tolódik el, ami azt jelzi, hogy a tőkéhez jutás feltételei és költségei nem minden piaci szereplő számára azonosak.

(134) Ezzel kapcsolatban az OECD-tanulmány nem hivatalos bizonyítékokra hivatkozik, amelyek szerint egyes kínai alumíniumgyártók kedvezményes feltételek mellett jutottak finanszírozáshoz, úgy, hogy a finanszírozás költségei szemmel láthatólag nem állnak összefüggésben a vállalati tőkeáttétel adott szintjével. A tanulmány szerint az egyik állami tulajdonban álló alumíniumgyártó kifejezetten kijelenti a 2016-os kötvénytájékoztatójában, hogy jelentős mértékű pénzügyi támogatást kap kínai fejlesztési bankoktól a referenciaérték alatti kamatlábak mellett. Egy másik állami tulajdonban álló gyártó 2017-es kötvénytájékoztatója szintén hivatkozik arra, hogy a vállalat szoros kapcsolatban áll a kínai bankokkal, köztük fejlesztési bankokkal is, amelyek alacsony költségű finanszírozási forrásokat tettek elérhetővé a vállalat számára. Az OECD-tanulmány ezzel kapcsolatban azt a következtetést vonja le, hogy bár számos oka lehet annak, hogy e cégek esetében alacsony a kamatláb, a kedvezőtlen pénzügyi mutatók és az alacsony kamatlábak közötti ellentét mégis azt mutathatja, hogy e hitelfelvevők esetében esetleg alulárazták a kockázatot (85).

(135) Másodszor: az elmúlt időszakban a hitelfelvétel költségeit a beruházások élénkítése érdekében mesterségesen alacsonyan tartották. Ez túlhajtotta a tőkeberuházásokat, amelyek egyre kisebb megtérülési ráta mellett valósultak meg. A folyamatot szemlélteti, hogy az állami szektorban a vállalatok tőkeáttételi mutatója a jövedelmezőség drasztikus visszaesése ellenére is nőtt, ami arra utal, hogy a bankrendszer mechanizmusai nem a szokásos kereskedelmi reakcióknak megfelelően működnek.

(136) Harmadszor: bár 2015 októberében megtörtént a nominális kamatlábak liberalizációja, az árjelzések a kormányzat által előidézett torzulások hatása miatt továbbra sem a szabadpiaci erőviszonyok eredményei. Ugyanis 2018 végén a referencia-kamatlábbal azonos vagy annál alacsonyabb kamatláb mellett történő hitelnyújtás aránya még mindig az összes hitelnyújtás legalább egyharmadát teszi ki (86). Kína hivatalos médiája nemrégiben arról számolt be, hogy a KKP „a hitelpiaci kamatláb letörését” szorgalmazta (87). A mesterségesen alacsony kamatlábak alulárazást eredményeznek, ez pedig túlzott tőkefelhasználáshoz vezet.

(137) Kínában a hitelállomány általában vett növekedése a tőkeallokáció romló hatékonyságát mutatja, miközben nem láthatók a torzulatlan piaci környezetben elvárható hitelmegszorítások jelei. Emiatt az elmúlt években rohamosan nőtt a nemteljesítő hitelek volumene. A veszélyeztetett hitelállomány bővülésével szembesülő kínai kormány a nemteljesítések elkerülése mellett döntött. Következésképpen a rossz hitelekre egyrészt a hitelek megújítása volt a válasz, ami úgynevezett „zombicégek” létrejöttéhez vezetett, másrészt az adósság átruházása (pl. összefonódások vagy hitel-tőke konverzió formájában), ami viszont nem feltétlenül oldotta meg az általános hitelproblémát vagy kezelte annak elsődleges okait.

(138) Összességében, a piac liberalizációja érdekében tett lépések ellenére a kínai vállalatihitel-rendszerre hatással vannak a jelentős torzulások, amelyek abból erednek, hogy az állam továbbra is meghatározó szerepet játszik a tőkepiacokon.

(139) Nem került benyújtásra olyan bizonyíték, amely azt támasztotta volna alá, hogy az alumíniumágazatot (többek között a továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliák gyártóit) ne érintenék a pénzügyi rendszerben megfigyelhető, fent leírt kormányzati beavatkozások. Ennek következtében a pénzügyi rendszerbe való jelentős kormányzati beavatkozás minden szinten nagymértékben befolyásolja a piaci viszonyokat.

3.3.1.9. A bemutatott torzulások rendszerszintű jellege

(140) A Bizottság megjegyezte, hogy a jelentésben bemutatott torzulások jellemzőek a kínai gazdaságra. A rendelkezésre álló bizonyítékok szerint a kínai rendszer jellemzőire vonatkozóan a 3.3.1.1–3.3.1.5. szakaszban tett ténymegállapítások az ország egészére és a gazdaság valamennyi ágazatára érvényesek. Ugyanez igaz a termelési tényezőkkel kapcsolatban a fenti 3.3.1.6–3.3.1.8. szakaszban ismertetett jellemzésre is.

(141) A Bizottság emlékeztetni kíván arra, hogy a továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliák gyártásához számos különböző inputra van szükség. A vizsgálati akta nem tartalmaz olyan bizonyítékot, amely alátámasztaná, hogy ezen inputok beszerzése nem Kínában történik. Amikor a továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliák gyártói beszerzik inputjaikat vagy szerződést kötnek inputjaik beszerzése érdekében, az általuk fizetett árakra (amelyeket költségként jelenítenek meg) nyilvánvalóan kihatnak az előzőekben ismertetett rendszerszintű torzulások. Például az inputok beszállítói olyan munkaerőt foglalkoztatnak, amelyre kihatnak a torzulások. Olyan kölcsönt vehetnek fel, amelyet szintén érintenek a pénzügyi szektor, illetve a tőkeallokáció torzulásai. Működésüket behatárolja a tervrendszer, amely a kormányzat minden szintjén és az összes gazdasági ágazatban érvényesül.

(142) Következésképpen az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének a) pontja értelmében nemcsak a továbbfeldolgozásra szánt alumíniumfóliák belföldi értékesítési árait nem helyénvaló alkalmazni, hanem az inputköltségeket (ezen belül a nyersanyagok, az energia, a földterület, a finanszírozás, a munkaerő stb. költségeit) sem, hiszen ezekre is kihat a jelentés A. és B. részében bemutatott jelentős mértékű kormányzati beavatkozás. A tőke, a földterület, a munkaerő, az energia és a nyersanyagok allokálásával összefüggésben bemutatott kormányzati beavatkozás Kína teljes egészében érvényesül. Ebből egyebek mellett az is következik, hogy a Kínában különféle termelési tényezők felhasználásával előállított inputra szintén jelentős torzulások hatnak. Ugyanez vonatkozik az input inputjaira, és így tovább. Az exportáló gyártók által e tekintetben felhozott érvekkel és bizonyítékokkal a következő szakasz foglalkozik.

3.3.1.10. Következtetés

(143) Az előbbi, általában a kínai gazdaságra, konkrétan pedig az (érintett terméket is magában foglaló) alumíniumágazatra irányuló állami beavatkozásra vonatkozó összes bizonyíték vizsgálatát is tartalmazó elemzés – és az annak során megvizsgált elemek közül egy vagy több tényleges vagy lehetséges hatása – arról tanúskodott, hogy az érintett termék árai és költségei (köztük a nyersanyag-, az energia- és a munkaerőköltségek is) az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének b) pontja értelmében jelentős kormányzati beavatkozás hatására alakulnak ki, és nem szabadpiaci erőviszonyok eredményei. Ennek alapján, valamint a kínai kormány együttműködésének hiányában a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy ez esetben nem helyénvaló a belföldi árak és költségek alkalmazása a rendes érték megállapításához.

3.3.1.11. Az érdekelt felek észrevételei

(144) A második feljegyzésre válaszolva a Xiamen azt állította, hogy nincs szükség referenciaértékek használatára, ha a termelési tényezőket a Xiamen a szokásos piaci feltételek mellett szerzi be. A Xiamen különösen azzal érvelt, hogy a referenciaárak és a Xiamen által az öntecsekért és lemeztuskókért kifizetett árak összehasonlíthatók voltak, ami úgy tűnik, hogy cáfolja a jelentős torzulásokra vonatkozó állításokat. Ezenkívül a Zhongji azzal érvelt, hogy a nyersanyagokat és az energiát kereskedelmi alapon, a szokásos piaci feltételek mellett szerezte be.

(145) A Bizottság felhívta a figyelmet arra, hogy ha megállapítást nyer, hogy az exportáló országban fennálló, az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdésének b) pontja szerinti jelentős torzulások következtében nem helyénvaló az exportáló országbeli belföldi árak és költségek alkalmazása, akkor a rendes értéket egy megfelelő reprezentatív ország torzulatlan árai vagy referenciaértékei alapján kell képezni minden egyes exportáló gyártóra nézve, az alaprendelet 2. cikke (6a) bekezdése a) pontjának megfelelően. Az alaprendelet szóban forgó rendelkezése abban az esetben engedélyezi a belföldi költségek felhasználását, ha azokról pontos és megfelelő bizonyítékok alapján egyértelműen megállapítható, hogy nem torzulásoktól mentesek. A jelen esetben azonban a Xiamen és a Zhongji nem nyújtott be ilyen pontos és megfelelő bizonyítékokat. Egyes nyersanyagoknak az exportáló országban és a reprezentatív országban tapasztalt hasonló árszintje önmagában nem jelzik az alaprendelet 2. cikkének (6a) bekezdése értelmében vett jelentős torzulások hiányát, mert számos más okból előfordulhat, hogy az árak ingadoznak és egy bizonyos időszakban összehangolódnak. Éppen ellenkezőleg, rengeteg egyéb tényező járul hozzá a jelentős torzulásokra vonatkozó ténymegállapításhoz, amint azt a 3.3.1.2–3.3.1.9. szakasz is bizonyítja. Következésképpen pusztán az egyes nyersanyagok belföldi árainak a reprezentatív ország referenciaértékeivel való összehasonlíthatósága nem teljesíti a pontos és megfelelő bizonyítékok benyújtására vonatkozó feltételt. Ezért a Xiamen és a Zhongji állításait a Bizottságnak el kellett utasítania.

(146) Ezenfelül az eljárás megindítására vonatkozó észrevételeiben a Xiamen először is azt állította, hogy a 2. cikk (6a) bekezdése nem áll összhangban a WTO dömpingellenes megállapodásával. Ennek oka először is, hogy a dömpingellenes megállapodás 2.2. pontja három forgatókönyvet nevesít, amelyek lehetővé teszik a rendes érték kiszámítását: i. az értékesítés a szokásos kereskedelmi forgalom keretében történik; ii. sajátos piaci helyzet áll fenn; vagy iii. a belföldi piacon megvalósuló értékesítés alacsony volumene miatt az ilyen értékesítés nem reprezentatív. A Xiamen azt állította, hogy a jelentős torzulások nem teljesítik e három kritérium egyikét sem. Továbbá azt állította, hogy még ha úgy is lehetne tekinteni, ha a jelentős torzulások fogalmára a fenti kritériumok közül a második érvényes, a WTO vizsgálóbizottsága az „Ausztrália – A4-es fénymásolópapírra vonatkozó dömpingellenes intézkedések” (DS529) ügyben megerősítette, hogy az, hogy az érintett termék belföldi árát és a termeléséhez felhasznált inputokat a kormányzati torzulások befolyásolják, nem elegendő ahhoz, hogy úgy tekintsék, hogy a belföldi piacon megvalósuló értékesítés és az exportértékesítés közötti megfelelő összehasonlítás „a sajátos piaci helyzet miatt” érintett. Ezenfelül a Xiamen megjegyezte, hogy a Bizottság szisztematikusan végezte a rendes érték kiszámítását, miközben eseti alapon ellenőriznie kellett volna, hogy teljesülnek-e a dömpingellenes megállapodás 2.2. pontjában foglalt feltételek. A Xiamen továbbá azt állította, hogy a dömpingellenes megállapodás 2.2. pontja előírja, hogy a rendes érték kiszámításának tükrözni