A Tanács 98/58/EK irányelve

(1998. július 20.)

a tenyésztés céljából tartott állatok védelméről

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó Szerződésre és különösen annak 43. cikkére,

tekintettel a Bizottság javaslatára [1],

tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],

tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],

mivel az összes tagállam megerősítette a tenyésztés céljából tartott állatok védelméről szóló európai egyezményt (a továbbiakban: "egyezmény"); mivel a 78/923/EGK határozattal [4] a Közösség szintén jóváhagyta ezt az egyezményt, és letétbe helyezte a jóváhagyó okiratot;

mivel a Közösségnek, mint szerződő félnek, érvényre kell juttatnia az egyezményben megállapított elveket;

mivel az említett elvek a gyakorlati tapasztalatoknak és tudományos ismereteknek megfelelően magukban foglalják az állatok élettani és etológiai szükségleteinek megfelelő elhelyezés, táplálék, víz és gondozás biztosítását;

mivel arra is szükség van, hogy a Közösség gondoskodjon az egyezmény és ajánlásainak egységes alkalmazásáról, és ennek az irányelvnek az alkalmazására vonatkozó különös szabályokról;

mivel az Európai Parlament az állatok jóléti politikájáról szóló, 1987. február 20-i állásfoglalásában [5] felkérte a Bizottságot, hogy tegyen javaslatokat az állatállomány tenyésztésének általános szempontjait érintő közösségi szabályokra vonatkozóan;

mivel az Európai Unióról szóló szerződés záróokmányához mellékelt 24. nyilatkozat arra szólítja fel az európai intézményeket és tagállamokat, hogy különösen a közös agrárpolitikával kapcsolatos közösségi jogszabályok tervezetének kidolgozásakor és végrehajtásakor fordítsanak teljes figyelmet az állatok jóléti követelményeire;

mivel azok a különbségek, amelyek torzíthatják a verseny feltételeit, akadályozzák az állatpiac szervezetének zavartalan működését;

mivel ezért közös minimumkövetelményeket kell megállapítani a tenyésztés céljából tartott állatok védelmére, a termelés racionális fejlődésének biztosítása és az állatpiac szervezetének előmozdítása érdekében; mivel evégett helyénvaló figyelembe venni a közösségi szabályokban már meghatározott állatok kíméletére vonatkozó rendelkezéseket;

mivel a verseny torzulásának kiküszöbölését célzó jövőbeni közösségi kezdeményezések jellegének meghatározására tekintettel el kell végezni a Közösségben és egyes tagsággal nem rendelkező országokban alkalmazott állatok kíméletére vonatkozó rendelkezések összehasonlító vizsgálatát és értékelését,

ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:

1. cikk

(1) Ez az irányelv a tenyésztési célból tenyésztett vagy tartott állatok védelmére vonatkozó minimumkövetelményeket határozza meg.

(2) Ezen irányelvet nem kell alkalmazni:

a) vadon élő állatokra;

b) versenyeken, bemutatókon, kulturális vagy sporteseményeken, vagy ilyen tevékenységek során való felhasználásra szánt állatokra;

c) kísérleti vagy laboratóriumi állatokra;

d) bármilyen gerinctelen állatra.

(3) Ezen irányelvet a máshol, és különösen a 88/166/EGK [6], a 91/629/EGK [7] és 91/630/EGK irányelvben [8] megállapított különös közösségi szabályok sérelme nélkül kell alkalmazni.

2. cikk

Ezen irányelv alkalmazásában:

1. "állat": élelmiszer, gyapjú, bőr vagy szőrme előállításához, vagy egyéb mezőgazdasági célból tenyésztett vagy tartott állat (beleértve a halakat, hüllőket vagy kétéltűeket);

2. "tulajdonos" vagy "tartó": állatokért állandóan vagy ideiglenesen felelős, vagy azokat felügyelő természetes vagy jogi személy vagy személyek;

3. "illetékes hatóság": a belső piac megvalósításának céljával meghatározott élő állatok és állati termékek Közösségen belüli kereskedelmében alkalmazható állat-egészségügyi és tenyésztéstechnikai ellenőrzésekről9 szóló, 1990. június 26-i 90/425/EGK tanácsi irányelv 2. cikkének (6) bekezdése szerinti illetékes hatóság.

3. cikk

A tagállamok intézkedéseket tesznek annak biztosítására, hogy a tulajdonosok vagy tartók minden ésszerű intézkedést megtesznek az általuk gondozott állatok kíméletének biztosítása, illetve annak érdekében, hogy ezen állatoknak ne okozzanak szükségtelen fájdalmat, szenvedést vagy sérülést.

4. cikk

A tagállamok biztosítják, hogy azok a feltételek, amelyek között az állatokat (halak, hüllők vagy kétéltűek kivételével) fajukra és fejlettségük, alkalmazkodásuk és háziasításuk fokára, valamint élettani és etológiai szükségleteikre tekintettel, a gyakorlati tapasztalatokkal és tudományos ismeretekkel összhangban tenyésztik, vagy tartják, megfelelnek a mellékletben megállapított rendelkezéseknek.

5. cikk

(1) A Bizottság benyújtja a Tanácsnak a tenyésztés céljából tartott állatok védelméről szóló európai egyezmény egységes alkalmazásához szükséges bármely javaslatot, valamint az ezen egyezmény értelmében tett tudományos értékelésen alapuló bármilyen ajánlást, illetve a bármilyen egyéb megfelelő különös szabályokat.

(2) Továbbá ötévente, és első alkalommal ezen irányelv hatálybalépését követő ötödik évben a Bizottság az ezen irányelv végrehajtása során szerzett tapasztalatok alapján, és különösen az (1) bekezdésben említett intézkedésekkel, valamint a technikai és tudományos fejlődéssel kapcsolatban, jelentést nyújt be a Tanácsnak, a jelentés következtetéseit figyelembe vevő bármilyen megfelelő javaslattal együtt.

(3) A Tanács ezekről a javaslatokról minősített többséggel határoz.

6. cikk

(1) A tagállamok biztosítják, hogy az illetékes hatóság ellenőrzéseket végez ezen irányelv rendelkezései betartásának ellenőrzésére. Ezek az ellenőrzések elvégezhetők más célból végzett ellenőrzésekkel egy időben is.

(2) A (3) bekezdésben meghatározott eljárásnak megfelelően meghatározandó időponttól kezdődően a tagállamok jelentéseket nyújtanak be a Bizottságnak az (1) bekezdés értelmében előírt ellenőrzésekről. A Bizottság e jelentések összefoglalóit továbbítja az Állat-egészségügyi Állandó Bizottsághoz.

(3) A Bizottság 1999. július 1-je előtt a 9. cikkben meghatározott eljárásnak megfelelően javaslatokat tesz a következők harmonizálására:

a) az (1) bekezdés értelmében szükséges ellenőrzések;

b) a (2) bekezdésben említett jelentések formája, tartalma valamint benyújtásának gyakorisága.

7. cikk

(1) Amennyiben ezen irányelv követelményeinek egységes alkalmazása szükségessé teszi, a Bizottság állat-egészségügyi szakértői az illetékes hatóságokkal együttműködve:

a) ellenőrizhetik, hogy a tagállamok az említett követelményeknek megfelelnek-e;

b) helyszíni ellenőrzéseket végezhetnek annak biztosítására, hogy az ellenőrzéseket ezen irányelvnek megfelelően végzik.

(2) Az a tagállam, amelynek területén ellenőrzést végeznek, a Bizottság állat-egészségügyi szakértőinek a feladataik teljesítéséhez minden kért segítséget megad. Az ellenőrzések eredményét a végleges jelentés kidolgozása és továbbítása előtt az érintett tagállam illetékes hatóságával meg kell vitatni.

(3) Az érintett tagállam illetékes hatósága megteszi az ellenőrzések eredményeinek figyelembevételéhez szükséges intézkedéseket.

(4) Ezen cikk alkalmazására vonatkozó részletes szabályokat, szükség esetén, a 9. cikkben meghatározott eljárásnak megfelelően kell elfogadni.

8. cikk

(1) 1999. június 30-a előtt a Bizottság a Tanácsnak jelentést nyújt be:

- a Közösség és a közösségnek beszállító tagsággal nem rendelkező országok állatok kíméletével kapcsolatos rendelkezéseinek összehasonlításáról,

- az ezen irányelvben megállapított kímélettel kapcsolatos elvek szélesebb nemzetközi elfogadtatásának lehetőségéről, és

- arról, hogy az állatok kíméletével kapcsolatos közösségi célokat milyen mértékben áshatja alá az egyenértékű követelményeket nem alkalmazó tagsággal nem rendelkező országok által támasztott verseny.

(2) Az (1) bekezdésben említett jelentéshez bármilyen olyan szükséges javaslat csatolható, melynek célja a verseny torzulásának kiküszöbölése.

9. cikk

(1) Amennyiben az e cikkben meghatározott eljárást kell követni, az ügyet az elnök – saját kezdeményezésére vagy valamely tagállam kérésére – késedelem nélkül a 68/361/EGK határozat [9] által felállított Állat-egészségügyi Állandó Bizottság (a továbbiakban: "bizottság") elé terjeszti.

(2) A Bizottság képviselője tervezetet nyújt be a bizottság számára a meghozandó intézkedésekről. A bizottság, az elnöke által az ügy fontosságára tekintettel megállapított határidőn belül, véleményt nyilvánít a tervezetről. A véleményt a Szerződés 148. cikkének (2) bekezdésében a Tanácsnak a Bizottság javaslata alapján elfogadandó határozataira előírt többséggel kell meghozni. A bizottságban a tagállamok képviselőinek szavazatait az említett cikkben meghatározott módon kell súlyozni. Az elnök nem szavazhat.

(3) a) A Bizottság a tervezett intézkedéseket elfogadja, ha azok összhangban vannak a bizottság véleményével.

b) Ha a tervezett intézkedések nincsenek összhangban a bizottság véleményével, vagy a bizottság nem nyilvánított véleményt, a Bizottság a meghozandó intézkedésekről késedelem nélkül javaslatot terjeszt a Tanács elé. A Tanács minősített többséggel határoz.

Ha a javaslatnak a Tanács elé terjesztésétől számított három hónapon belül a Tanács nem döntött, a javasolt intézkedéseket a Bizottság fogadja el, és azonnal végrehajtja azokat, kivéve ha a Tanács az említett intézkedéseket egyszerű többséggel vetette el.

10. cikk

(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, beleértve a szankciókat is, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek legkésőbb 1999. december 31-én megfeleljenek, feltéve hogy a Tanács, a 8. cikkben említett jelentés fényében, másként nem határoz. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.

Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.

(2) 1999. december 31-e után azonban, a Szerződés általános szabályainak megfelelően, a tagállamok a területükön a tenyésztés céljából tartott állatok védelmére az ezen irányelvben meghatározottaknál szigorúbb rendelkezéseket is fenntarthatnak, vagy alkalmazhatnak. Minden ilyen az intézkedésről tájékoztatják a Bizottságot.

(3) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.

11. cikk

Ez az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.

12. cikk

Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

Kelt Brüsszelben, 1998. július 20-án.

a Tanács részéről

az elnök

W. Molterer

[1] HL C 156., 1992.6.23., 11. o.

[2] HL C 337., 1992.12.21., 225. o.

[3] HL C 332., 1992.12.16., 22. o.

[4] HL L 323., 1978.11.17., 12. o.

[5] HL C 76., 1987.3.23., 185. o.

[6] A Tanács 1988. március 7-i 88/166/EGK irányelve a Bíróság 131/86 sz. ügyben hozott ítéletének végrehajtásáról (a tojóketrecben tartott tojótyúkok védelmére vonatkozó minimumkövetelmények megállapításáról szóló, 1986. március 25-i 86/113/EGK tanácsi irányelv megsemmisítése) (HL L 74., 1988.3.19., 83. o.).

[7] A Tanács 1991. november 19-i 91/629/EGK irányelve a borjak védelmére vonatkozó minimumkövetelmények megállapításáról (HL L 340., 1991.12.11., 28. o.). A legutóbb a 97/2/EK irányelvvel (HL L 25., 1997.1.28., 24. o.) módosított irányelv.

[8] A Tanács 1991. november 19-i 91/630/EGK irányelve a sertések védelmére vonatkozó minimumkövetelmények megállapításáról (HL L 340., 1991.12.11., 33. o.).

[9] HL L 224., 1990.8.18., 29. o. A legutóbb a 92/118/EGK irányelvvel (HL L 62., 1993.3.15., 49. o.) módosított irányelv.

--------------------------------------------------

MELLÉKLET

Személyzet

1. Az állatokról elegendő számú, megfelelő képességgel, ismeretekkel és szakmai hozzáértéssel rendelkező személyzetnek kell gondoskodnia.

Ellenőrzés

2. Minden olyan tenyésztési rendszerben tartott állatot, amelyben az állatok jóléte a gyakori emberi figyelemtől függ, naponta legalább egyszer meg kell vizsgálni. A más rendszerekben tartott állatokat olyan időközönként kell megvizsgálni, hogy elkerülhető legyen az állatoknak okozott szenvedés.

3. Megfelelő (rögzített vagy hordozható) világításnak kell rendelkezésre állnia annak érdekében, hogy az állatokat bármikor alaposan megvizsgálhassák.

4. Bármely betegnek vagy sérültnek tűnő állatról késedelem nélkül megfelelően gondoskodni kell, és ha egy állat nem reagál az ilyen gondoskodásra, a lehető legrövidebb időn belül állatorvos tanácsát kell kérni. Szükség esetén a beteg vagy sérült állatokat megfelelő helyen kell elkülöníteni, adott esetben, száraz és kényelmes alommal.

Nyilvántartás

5. Az állatok tulajdonosa vagy tartója minden elvégzett orvosi kezelésről és az egyes ellenőrzések során megállapított elhullások számáról nyilvántartást vezet.

Ezen irányelv céljainak megfelel az is, ha a fentiekkel egyenértékű információt más célra kell nyilvántartani.

6. Ezeket a nyilvántartásokat legalább három évig meg kell őrizni, és ellenőrzés alkalmával, vagy kérésre az illetékes hatóság rendelkezésére kell bocsátani.

Mozgásszabadság

7. Az állatok mozgásszabadságát, tekintettel az állat fajára, valamint a gyakorlati tapasztalatokkal és tudományos ismeretekkel összhangban, nem szabad oly módon korlátozni, mely szükségtelen szenvedést vagy sérülést okoz.

Ha egy állatot folyamatosan vagy rendszeresen megkötnek, vagy bezárnak, a gyakorlati tapasztalatokkal és tudományos ismeretekkel összhangban élettani és etológiai szükségleteinek megfelelő teret kell biztosítani számára.

Épületek és elhelyezés

8. A szálláshelyek, és különösen a kutricák, illetve felszerelések építéséhez használt anyagok, amelyekkel az állatok kapcsolatba kerülhetnek, nem lehetnek károsak az állatokra nézve, és alaposan tisztíthatónak és fertőtleníthetőnek kell lenniük.

9. Az állatok megkötésére használt szálláshelyeket és felszereléseket úgy kell kialakítani és fenntartani, hogy ne legyenek éles szegélyek vagy kiemelkedések, amelyek az állatok sérülését okozhatják.

10. A levegő körforgását, a porszintet, a hőmérsékletet, a relatív páratartalmat és a gázkoncentrációt olyan szinten kell tartani, amely nem káros az állatokra nézve.

11. Az épületben tartott állatokat sem állandó sötétségben, sem a mesterséges világítás megfelelő megszakítása nélkül nem lehet tartani. Ha a rendelkezésre álló természetes fény kevés az állatok élettani és etológiai szükségleteinek kielégítésére, megfelelő mesterséges világításról kell gondoskodni.

Nem épületben tartott állatok

12. A nem épületben tartott állatok számára, ha ez szükséges és lehetséges, védelmet kell biztosítani a káros időjárási hatásokkal, ragadozókkal, és egészségi kockázatokkal szemben.

Automatikus vagy mechanikus berendezés

13. Minden olyan automatikus vagy mechanikus berendezést, amely alapvető az állatok egészségéhez és jólétéhez legalább naponta egyszer ellenőrizni kell. A felfedezett meghibásodásokat azonnal ki kell javítani, vagy – amennyiben ez nem lehetséges – a hiba kijavításáig meg kell tenni a megfelelő lépéseket az állatok egészségének és jólétének biztosítása érdekében.

Ha az állatok egészsége és jóléte mesterséges szellőztetőberendezéstől függ, gondoskodni kell megfelelő tartalék rendszerről, amely a berendezés meghibásodása esetén biztosítja az állatok egészségének és jólétének megőrzéséhez szükséges légcserét, valamint a hibát jelző riasztórendszerről. A riasztórendszert rendszeresen ellenőrizni kell.

Takarmány, víz és egyéb anyagok

14. Az állatokat koruknak és fajuknak megfelelő egészséges táplálékon kell tartani, amelyet, jó egészségük megőrzése és táplálkozási szükségleteik kielégítése érdekében, elegendő mennyiségben kell adagolni. Egyetlen állatot sem lehet olyan takarmánnyal vagy folyadékkal ellátni, illetve semmilyen ilyen takarmány vagy folyadék nem tartalmazhat olyan anyagot, amely szükségtelen szenvedést vagy sérülést okoz.

15. Minden állat számára hozzáférést kell biztosítani az élettani szükségleteinek megfelelő időközökben a takarmányhoz.

16. Minden állat számára biztosítani kell a megfelelő vízellátást, vagy azt, hogy folyadékbeviteli igényét más módon ki tudja elégíteni.

17. Az etető- és itatóberendezéseket úgy kell megtervezni, kialakítani és elhelyezni, hogy a takarmány és az ivóvíz elszennyeződése és az állatok közötti versengés káros hatásai minimálisra csökkenjenek.

18. A terápiás vagy megelőző célból, vagy a 96/22/EGK irányelv [1] 1. cikke (2) bekezdésének c) pontjában meghatározott tenyésztéstechnológiai kezelés céljából adott anyagok kivételével más anyag nem adható állatnak, hacsak nem bizonyított az állatok jólétével kapcsolatos tudományos ismeretek vagy gyakorlati tapasztalatok alapján, hogy az adott anyag hatása nem ártalmas az állatok egészségére vagy jólétére.

Csonkítások

19. A csonkításokra vonatkozó különös rendelkezések 5. cikkben meghatározott eljárásnak megfelelő elfogadásáig és a 91/630/EGK irányelv sérelme nélkül, a vonatkozó nemzeti rendelkezéseket kell alkalmazni, a Szerződés általános szabályaival összhangban.

Tenyésztési eljárások

20. Tilos olyan természetes vagy mesterséges tenyésztési eljárásokat alkalmazni, amelyek az érintett állatok szenvedését vagy sérülését okozzák vagy okozhatják.

Ez a rendelkezés nem zárja ki egyes olyan eljárások használatát, amelyek minimális vagy pillanatnyi szenvedést vagy sérülést okozhatnak, vagy amelyek olyan beavatkozást tehetnek szükségessé, amely nem okozna tartós sérülést, amennyiben ezeket az eljárásokat a nemzeti rendelkezések lehetővé teszik.

21. Nem tartható mezőgazdasági célra olyan állat, melynek tartása – genotípusa vagy fenotípusa alapján – káros hatással van az egészségére vagy jólétére.

[1] A Tanács 1996. április 29-i 96/22/EK irányelve az egyes hormon- vagy tireosztatikus hatású anyagoknak és a béta-agonistáknak az állattenyésztésben történő felhasználására vonatkozó tilalomról (HL L 125., 1996.5.23., 3. o.)

--------------------------------------------------