A Tanács 408/2002/EK rendelete

(2002. február 28.)

a végleges dömpingellenes vám kivetéséről és a Kínai Népköztársaságból származó egyes cink-oxidok behozatalára kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,

tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 1995. december 22-i 384/96/EK tanácsi rendeletre [1], és különösen annak 9. cikkére,

tekintettel a Tanácsadó Bizottsággal való konzultációt követően benyújtott bizottsági javaslatra,

mivel:

A. IDEIGLENES INTÉZKEDÉSEK

Az analógország kiválasztása

(1) A Bizottság az 1827/2001/EK rendelettel [2] ("ideiglenes rendelet") ideiglenes dömpingellenes vámot vetett ki a Kínai Népköztársaságból ("KN") származó egyes cink-oxidok behozatalára.

(2) Az ideiglenes rendelet (7) preambulumbekezdésében említett, a KN-ban működő exportáló gyártók üzemeiben tett ellenőrző látogatásokon kívül meg kell jegyezni, hogy az alább felsorolt kapcsolatban álló exportértékesítési vállalatok üzemében is ellenőrző látogatásokra került sor:

valamint az alábbi kapcsolatban álló belföldi vállalatnál:

Guangxi Liuzhou Nonferrous Metals Smelting Import & Export Co. Ltd, Liuzhou,

Rickeed Industries Ltd, Hongkong,

Yinli Import and Export Co. Ltd, Liuzhou,

valamint az alábbi kapcsolatban álló belföldi vállalatnál:

Gredmann Guangzhou Ltd, Guangzhou.

B. TOVÁBBI EELJÁRÁS

Az analógország kiválasztása

(3) Azon lényeges tények és megfontolások ismertetése után, amelyek alapján ideiglenes dömpingellenes intézkedések bevezetéséről döntöttek, számos érdekelt fél nyújtotta be írásos észrevételeit. A 384/96/EK tanácsi rendelet (a továbbiakban "alaprendelet") 20. cikkének (1) bekezdésével összhangban minden meghallgatást kérelmező érdekelt fél lehetőséget kapott arra, hogy a Bizottság meghallgassa.

(4) A Bizottság folytatta a végleges megállapításokhoz szükségesnek ítélt információk keresését és ellenőrzését.

(5) Minden felet tájékoztattak azokról a lényeges tényekről és megfontolásokról, amelyek alapján végleges dömpingellenes vám kivetésének és az ideiglenes vámmal biztosított összegek végleges beszedésének ajánlását tervezték. Továbbá határidőt tűztek ki számukra az e tájékoztatást követő észrevételeik megtételére.

(6) A felek szóbeli és írásos észrevételeit megvizsgálták, és adott esetben a megállapításokat ezeknek megfelelően módosították.

(7) Az ideiglenes megállapításoknak az azóta gyűjtött információk alapján történő felülvizsgálata után arra a következtetésre jutottak, hogy az ideiglenes rendeletben ismertetett lényeges megállapításokat megerősítik.

C. ÉRINTETT TERMÉK ÉS HASONLÓ TERMÉK

Az analógország kiválasztása

1. Érintett termék

Az analógország kiválasztása

(8) Az ideiglenes rendelet közzététele után számos érdekelt fél jelezte, hogy az érintett termék meghatározása nem helyes. Véleményük szerint különböző minőségű cink-oxid termékek vannak a piacon, amelyek tisztaságuktól függően különböző tulajdonságokkal rendelkeznek, és többféleképpen alkalmazhatók. Ezért ezek a különböző minőségű cink-oxidok nem tekinthetőek homogén terméknek. Ezen kívül elmondták, hogy a különböző minőségű cink-oxidok nem eléggé felcserélhetők egymással. Bár elfogadták, hogy a nagyobb tisztasági fokú minőség elméletileg univerzálisan alkalmazható, de ugyanez nem mondható el az alacsonyabb tisztasági fokú minőségről, mivel ezek túlságosan szennyezettek.

(9) Az a tény, hogy az egyes tisztasági fokú termékek esetében a felcserélhetőség csak egy irányban működhet önmagában nem elegendő bizonyíték arra, hogy ezek a minőségek olyan különféle termékeket testesítenek meg, amelyeket a vizsgálat során külön kell kezelni. Épp ellenkezőleg, az a tény, hogy a nagyobb tisztasági fokú termékek univerzálisan használhatók a különböző cink-oxid alkalmazásokban azt mutatja, hogy minden fokozatot egyetlen termékként kell kezelni. Az egyes felhasználók többnyire anyagi megfontolások alapján fogadnak el nagyobb szennyezettségi fokot.

(10) Ezért az érdekelt felek megjegyzései semmiképpen sem elegendőek az ideiglenes rendelet (11) preambulumbekezdésében megállapított azon korábbi megállapítások megváltoztatásához, amelyek szerint az érintett termék különböző minőségeit egyetlen terméknek kell tekinteni.

(11) Az ideiglenes rendelet (9)–(11) preambulumbekezdésében megállapított, az érintett termékkel kapcsolatos megállapításokat ezért megerősítették.

2. Hasonló termék

Az analógország kiválasztása

(12) Egyes érdekelt felek azt állították, hogy a Közösségben és a KN-ban lévő cink-oxid gyártók különböző gyártási eljárásokat alkalmaznak, és ez a KN-ban előállított cink-oxidnak jelentős költségelőnyt biztosít a nyersanyagköltség és az egyéb költségek tekintetében. Azt állították, hogy a kínai gyártók főleg a "közvetlen" vagy amerikai eljárást, míg a közösségi gyártók főként kizárólag a "közvetett" vagy francia eljárást alkalmazzák. A közvetlen eljárást azért nevezik így, mert a cink-oxidot közvetlenül az oxidált cinket tartalmazó nyersanyagokból állítják elő. Azt állították, hogy ezek a nyersanyagok olcsóbbak, mint a finomított cink és más cinktartalmú hulladék, amelyeket a közvetett eljárásban alkalmaznak.

(13) Először is a különböző gyártási eljárásokkal kapcsolatos kérdés nem tekinthető relevánsnak ebben a vizsgálatban, mivel a kétféle eljárással előállított cink-oxidok azonos alapvető kémiai jellemzőkkel (ZnO) és tulajdonságokkal rendelkeznek. Továbbá a közösségi ipar által értékesített termékek jelentős hányadát közvetlen eljárással gyártják, és mindkét eljárás költségeit figyelembe vették a vizsgálat során.

(14) A Bizottság figyelmét nem hívták fel olyan új elemekre, amelyek miatt az ideiglenes vizsgálat azon megállapításait módosítani kellett volna, miszerint a közösségi gyártók által előállított és értékesített cink-oxid és a KN-ban gyártott és a Közösségbe kivitt cink-oxid hasonló termékek.

(15) Az ideiglenes rendelet (12)–(14) preambulumbekezdésében rögzített, hasonló termékre vonatkozó ideiglenes megállapításokat megerősítették.

D. DÖMPING

Az analógország kiválasztása

1. Piacgazdasági elbánás

Az analógország kiválasztása

(16) Egyes kínai gyártók feltették a kérdést, hogy következetesen jár-e el a Bizottság, ha először biztosítja egy vállalat számára a piacgazdasági elbánást (az ideiglenes rendelet (18) preambulumbekezdése), majd elutasítja az adott vállalat által a cinknyersanyagért fizetett árak alkalmazását (az ideiglenes rendelet (47) preambulumbekezdése). E vállalatok szerint a piacgazdasági elbánást nem lett volna szabad odaítélni, miután a Bizottság megállapította, hogy a fő költségösszetevők – a cinknyersanyagok – árai nem felelnek meg az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének c) pontja szerinti piaci értékeknek.

(17) A második részletesebb helyszíni vizsgálat során, amikor az exportőrök kérdőívre adott válaszait ellenőrizték, és a piacgazdasági elbánást odaítélték, a Bizottság megállapította, hogy egyes költségtényezők – a cinknyersanyagokért fizetett árak – nem voltak megbízhatók. A Bizottság ezért kiigazította a költségeket a cink London Metal Exchange-en (a továbbiakban "LME") jegyzett ára alapján. A költségek kiigazítása megszokott gyakorlat, ha kiderül, hogy azok nem pontosak és megbízhatóak, illetve nincsenek összhangban a rendes piaci feltételekkel. Ezt az érvet ezért elutasították, és az ideiglenes rendelet (15)–(24) prambulumbekezdésében rögzített ideiglenes megállapításokat megerősítették.

2. Egyéni elbánás

Az analógország kiválasztása

(18) Mivel ezzel a ponttal kapcsolatban nem érkezett észrevétel, az ideiglenes rendelet (25)–(27) preambulumbekezdésében rögzített ideiglenes megállapításokat megerősítették.

3. Rendes érték

Az analógország kiválasztása

A piacgazdasági elbánást nem élvező exportáló gyártókra vonatkozó rendes érték megállapítása

Az analógország kiválasztása

(19) A cink-oxid közösségi felhasználói nem értettek azzal egyet, hogy az Amerikai Egyesült Államokat (a továbbiakban "USA") választották analógországnak a rendes érték megállapítása céljából, és azzal érveltek, hogy eltérőek a KN-ben és az USA-ban jelentkező költségek. Ezzel a kérdéssel már részletesen foglalkozott az ideiglenes rendelet (28)–(36) preambulumbekezdése, és megerősítették.

(20) E tekintetben nem érkeztek új megjegyzések, azért az ideiglenes rendelet (37)–(39) preambulumbekezdésében rögzített ideiglenes megállapításokat megerősítették.

A piacgazdasági elbánást élvező exportáló gyártókra vonatkozó rendes érték megállapítása

(21) A "felhasználók" és egyes kínai gyártók azt állították, hogy a kínai cinknyersanyagok árát a kínai piac határozza meg, és ezért ezt az árat kell figyelembe venni az LME-n jegyzett ár alapján történő kiigazítás nélkül. Az ideiglenes rendelet (46) és (47) preambulumbekezdésében található magyarázat szerint a piacgazdasággal rendelkező országokban a világ minden részén a cink vagy a cinkkel kapcsolatos termékek iránti kereslet és kínálat alapja az LME-n jegyzett cinkár. Meg kell továbbá jegyezni, hogy a kínai vállalatok a többi piaci szereplőhöz hasonlóan az LME-n jegyzett cinkárat veszik alapul a cinkkoncentrátum nemzetközi piacon való értékesítésénél és vásárlásánál. A költségek megbízhatósága érdekében a cinknyersanyagok kínai árát ki kellett igazítani, mivel ezek a költségek nem tükrözték híven az LME-n jegyzett cinkárat. A kérelmeket ezért el kell utasítani, és a cinknyersanyagok árának az LME-n jegyzett cinkártól függően történő kiigazításának módszerét megerősítették.

(22) Az ideiglenes rendelet közzététele után egy kínai gyártó azt kérte, hogy a cink nyersanyag költségének fenti kiigazítását a cinkkoncentrátumok árára alkalmazzák, és ne a kalcinált cinkre, mivel a gyártási eljárásnál a cinkkoncentrátumok a kiindulási anyagok. Ezt a kérdést ismételten megvizsgálták, és a vizsgálat kiderítette, hogy az adott gyártó valóban cinkkoncentrátumokat vásárolt, de a gyártás következő fázisára, azaz a kalcinált cinknek a cinkkoncentrátumokból történő gyártására egy harmadik féllel kötött alvállalkozói szerződést. A vizsgálat azt is megállapította, hogy a vállalat részben a kínai piacon vásárolt kalcinált cinket használt fel, amelyet a fentiek szerint kellett kiigazítani. Tekintettel arra a szándékra, hogy a nyersanyagokra egy piaci értéket állapítsanak meg, és mivel a kérdéses vállalat saját gyártási folyamata ténylegesen a kalcinált cinkkel kezdődött, a vállalat kérése nem elfogadható, és megerősítették az ideiglenes rendeletben meghatározott módszert.

(23) Egy másik kínai gyártó azt állította, hogy a rendes értékének számításakor téves számot használtak az értékesítési, általános és igazgatási ("ÉÁI") költségeire, és információt nyújtott be ennek alátámasztására. A vizsgálat kimutatta, hogy az állítás megalapozott volt, és a számokat ennek megfelelően kijavították.

(24) Az egyik vállalat szerint az érintett termék belföldi értékesítésének ÉÁI költségei helyett minden termék belföldi értékesítésének ÉÁI költségeit kellene alkalmazni. Ezt az érvet nem lehetett elfogadni. A számított rendes érték kiszámításának célja az, hogy egy hasonló termék belföldi árára helyettesítő árat határozzanak meg. Az ebben a számításban alkalmazott ÉÁI-nak tehát ezért kell az alaprendelet 2. cikkének (6) bekezdése szerint hasonló árunak a származási ország belföldi piacán történő gyártására és értékesítésére vonatkoznia. A vállalat kérését ezért elutasították, és az ideiglenes megállapításokat megerősítették.

(25) A piacgazdasági elbánást élvező kínai gyártók azt állították, hogy a kalcinált cink és/vagy cink-oxid gyártása során keletkező melléktermékek értékesítéséből származó nyereséget le kellene vonni a cink-oxid gyártási költségeiből. A vizsgálat azonban kimutatta, hogy a vállalatok a melléktermékeket elkülönítették az elszámolásukban. Az ezekből a termékekből származó nyereség időben jelentősen ingadozott, és rendkívüli bevételként különítették el az elszámolásban. A vállalatok a melléktermékek eladásából származó esetleges bevételeket soha nem tekintették hitelnek a cink-oxid gyártási költségei tekintetében. Ezt a megközelítést követték az ideiglenes ténymegállapítás alkalmazásában is. A kérést ezért elutasították, és az ideiglenes megállapítást megerősítették.

(26) Kijelentették továbbá, hogy a számított rendes érték kiszámítása során a nyereségszint meghatározása érdekében a Bizottságnak a közösségi gyártók nyereségét, és nem az analógországbeli gyártók nyereségét kellene alapul vennie. Az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének a) pontja szerint a rendes értéket egy piacgazdasággal rendelkező harmadik országban – a jelen esetben az USA-ban – alkalmazott ár vagy számított érték alapján állapítják meg. A rendes érték megállapításának egyéb módjait akkor veszik figyelembe, ha a megfelelő analógországból nem áll rendelkezésre adat. A közösségi gyártók haszonkulcsának alkalmazását ezért elutasítják.

(27) Egy kínai gyártó azt állította, hogy a kizárólag kivitelre vonatkozó közvetlen forgalmazási költségeket a belföldi értékesítések ÉÁI-költségei tartalmazzák. Ez az állítás megalapozottnak és jogosnak bizonyult. A számításokat ennek megfelelően helyesbítették.

(28) Az ideiglenes rendelet (40)–(47) preambulumbekezdésében ismertetett módszertant illetően ezeket a megállapításokat megerősítették.

4. Exportárak

(29) Egy kínai gyártó azt állította, hogy az exportárak kiszámításánál egyes költségeket kétszer vontak le. Ezt az állítást ellenőrizték és elfogadták, és a megfelelő helyesbítést elvégezték.

(30) Mivel nem érkezett további észrevétel ezzel a ponttal kapcsolatban, az ideiglenes rendelet (48) preambulumbekezdésében ismertetett ideiglenes megállapításokat megerősítették.

5. Összehasonlítás

(31) Mivel nem érkezett további észrevétel ezzel a ponttal kapcsolatban, az ideiglenes rendelet (49)–(50) preambulumbekezdésében ismertetett ideiglenes megállapításokat megerősítették.

6. Dömpingkülönbözet

Piacgazdasági elbánást és egyéni elbánást ("EE") élvező együttműködő gyártók

(32) Egy kínai gyártó azt állította, hogy dömping kiszámításánál mind a rendes értékre, mind a kivitelre a saját maga által gyártott termékek értékesítését és/vagy költségeit kellene alapul venni, és a többi gyártótól vásárolt cink-oxid mennyiségét ki kellene zárni a költségszámításból. Ezt a kérést részletesen megvizsgálták, és a kérdéses ügyleteket sikerült különválasztani. Az érvet tehát elfogadták, és az új számításnál kizárólag a vállalat által előállított cink-oxid értékesítését és/vagy költségeit vették figyelembe.

(33) A vámkezelés előtti közösségi CIF ár (költség, biztosítás, fuvarozás) százalékában kifejezett végleges súlyozott átlagos dömpingkülönbözet a következő gyártók által előállított termékekre tekintetében az alábbi értékeket mutatja:

Liuzhou Nonferrous Metals Smelting Co. Ltd | 6,9 % |

Liuzhou Fuxin Chemical Industry Co. Ltd | 11,0 % |

Gredmann Guigang Chemical Ltd | 19,3 % |

Liuzhou Longcheng Chemical General Plant | 64,5 % |

Az összes többi exportáló gyártó

(34) Az ideiglenesen a közösségi CIF ár 69,8 %-ában meghatározott dömpingszintet megerősítették.

E. A KÖZÖSSÉGI IPAR

(35) Néhány fél az ideiglenes rendelet (57) preambulumbekezdésére hivatkozva azt állította, hogy a 21 közösségi cink-oxid gyártóból 15 nem működött együtt a vizsgálatban. Ezért úgy vélték, hogy a panasz nem felelt meg az alaprendelet 5. cikkének (4) bekezdésében állított követelményeknek. Nem szabad elfelejteni, hogy az a hat gyártó, aki részt vett a vizsgálatban, a közösségi cink-oxid gyártók jelentős részét képviselte a vizsgált időszakban (a továbbiakban "VI"), 2000. január 1-je és december 31-e között, és ebben az esetben a Bizottság által ismert 21 cég gyártásának több mint 75 %-át képviselte, ami kielégíti az 5. cikk (4) bekezdésének követelményeit. Mivel a közösségi ipar meghatározásával kapcsolatban nem nyújtottak be új információt, az ideiglenes rendelet (57)–(59) preambulumbekezdésében ismertetett megállapításokat megerősítették.

F. KÁR

1. Előzetes megjegyzések

(36) Ellenkező érvek hiányában az érintett termék Közösségbe történő behozatali szintjének megállapítására szolgáló, az ideiglenes rendelet (60) preambulumbekezdésében ismertetett, és a Közösség cink-oxid fogyasztásának meghatározásra használt módszereket ((62) és (63) preambulumbekezdés) megerősítették.

2. A közösségi ipar helyzete

(37) Az alaprendelet 3. cikkének (5) bekezdésével összhangban a dömpingelt behozatal közösségi iparra gyakorolt hatásának vizsgálata magába foglalta minden, a közösségi ipar helyzetével kapcsolatos megfelelő tényező és mutató értékelését.

(38) Egyes érintett felek megkérdőjelezték a Bizottság kárral kapcsolatos következtetéseit. Elismerték, hogy a panasz nem titkos változatában és a Közösség kérdőívének kérdéseire adott válaszokban szereplő, a közösségi ipar teljesítményével – a gyártással, a gyártókapacitással és kapacitáskihasználtsággal – kapcsolatos egyes információk növekedő vagy állandósult tendenciát jeleztek. Az egyik érdekelt fél azt is állította, hogy a Közösség megállapításai tévesek, mivel az ideiglenes rendelet (82) preambulumbekezdésében nem voltak teljesek a pénzáramlással kapcsolatos adatok. Ugyanez az érdekelt fél arra is rámutatott, hogy a közösségi ipart alkotó vállalatok anyavállalatai jelentős nyereséget könyveltek el a VI alatt, és a közösségi ipar ezért nem szenvedett súlyos kárt az alaprendelet 3. cikkének értelmében.

(39) Ezeket az érveket nem lehetett elfogadni. Először is az érintett felek állításaikat olyan részinformációkra alapozták, amelyek a közösségi iparnak csak egyes tagjaira vonatkoztak. Nem vették figyelembe az ideiglenes rendelet (72)–(89) preambulumbekezdésének megfelelő bizottsági vizsgálat eredményeit, amelyek a közösségi ipar helyzetét egészében tükrözik. Másodsorban, pedig nem szabad elfelejteni, hogy a vizsgálat hatálya alá kizárólag az ideiglenes rendelet (9) preambulumbekezdésében meghatározott, érintett termék tartozik. Igaz ugyan, hogy a közösségi ipar egyes tagjainak anyavállalatai nyereséget könyveltek el a VI alatt, de a cink-oxiddal kapcsolatos közösségi tevékenységek nyereségessége összességében negatív volt ebben az időszakban az ideiglenes rendelet (77) preambulumbekezdésében foglaltak szerint.

(40) Az ideiglenes rendelet (82) preambulumbekezdésében leírt pénzáramlásra vonatkozó információt illetően el kell ismerni, hogy a közösségi ipart alkotó néhány vállalat nem tudott részletes információkat nyújtani a cink-oxiddal kapcsolatos tevékenységéről. Azok a vállalatok, amelyek erre képesek voltak, és amelyek ellenőrzött információira a Közösség ideiglenes megállapításait alapozta, a közösségi ipari termelésnek több mint 80 %-át végezték el a VI alatt. Az ellenőrzött adatokat ezért reprezentatívnak tekintették a közösségi ipar egészére nézve.

3. Fejlemények a VI előtt és után

(41) Számos érdekelt fél, különösen az érintett termék felhasználói, felkérték a Bizottságot, hogy szélesítse az elemzés hatókörét, és vegye figyelembe a fejleményeket mind az elemzési időszak előtt (1996. január 1-jétől 2000. december 31-ig), mind a VI vége után. Azzal érveltek, hogy az 1993., 1994., és 1995. évet figyelembe kellene venni ahhoz, hogy pontosabb képet kapjanak a piacról. Azt is állították, hogy a közösségi gyártók a VI után csökkenő cinkfém árakat kihasználva növelték a haszonkulcsukat, és ezért indokolatlan volt az intézkedések bevezetésére.

(42) Utalunk arra, hogy az alaprendelet 6. cikkének (1) bekezdése szerint a VI utáni időszakot általában nem veszik figyelembe. Az érdekelt felek által szolgáltatott, a VI utáni időszakról szóló információk, amelyek főként az LME-n csökkenő cinkárról szólnak, nem igazolták a következtetést, miszerint a vizsgálat során született megállapítások már nem voltak érvényesek. A vizsgálat valóban megállapította, hogy rendes körülmények között a cink-oxid piaci árak a nyersanyagáraknak és főleg az LME cinkjegyzésének alakulását követték. A cink-oxid ágazat ár- és költségingadozásai tehát az LME jegyzést követték, és a VI utáni fejlemények csupán a piac rendes működését tükrözték, és nem volt szó a piac olyan szerkezetváltozásáról, amely miatt a VI-re vonatkozó adatok teljesen alkalmatlanok lettek volna a következtetések levonására. A VI utáni események figyelembevételére irányuló kérést ezért elutasították.

(43) Azt sem szabad elfelejteni, hogy a VI-vel kapcsolatos információ szolgál a kárra vonatkozó megállapítások alapjául. A korábbi évekre vonatkozó adatok bemutatásának célja a VI jobb megértése és elhelyezése a változó tendenciák bemutatásával. Ehhez megfelelőnek tekinthető a VI-t megelőző négy évre (1996-tól 1999-ig) vonatkozó adatok bemutatása. Az elemzési időszaknak az 1993., 1994. és 1995. évvel való meghosszabbítására vonatkozó kérést ezért elutasították.

4. A kárral kapcsolatos következtetés

(44) Mivel nem érkeztek további érvek a közösségi ipar által elszenvedett kárral kapcsolatban, megerősítették a következtetést, miszerint az ideiglenes rendelet (72)–(89) preambulumbekezdésében foglaltak szerint az alaprendelet 3. cikkének értelmében jelentős kárt szenvedett.

G. A KÁR OKA

1. A Bizottság általános észrevételei a kár okáról

(45) Egy érintett fél azt állította, hogy a közösségi ipart ért állítólagos kárt nem az adott behozatal, hanem más tényezők okozták, de nem nevezte meg ezeket az egyéb tényezőket. Kijelentette, hogy a közösségi iparnak sikerült a dömpingelt behozatal ellenére fenntartania a gyártási szinteket és emelni az árakat az elemzési időszakban. Egy másik érdekelt fél azt állította, hogy az ideiglenes rendelet nem vette kellőképpen figyelembe az euró értékvesztését az amerikai dollárhoz képest az elemzési időszak második felében, és hogy a közösségi ipart ért kár inkább ennek a tényezőnek, semmint a KN-ből történő behozatalnak tulajdonítható.

(46) Mivel az első érdekelt fél nem nevezett meg más olyan tényezőt, amely szerinte a közösségi ipar által elszenvedett kárt okozhatta, ez az érv a vizsgálat szempontjából nem tartalmaz új információt, és ezért el kell utasítani.

(47) Ami a másik érdekelt fél által felhozott, az eurónak a dollárral szembeni értékvesztésével kapcsolatos kérdést illeti, az ideiglenes rendelet (61) preambulumbekezdése elfogadta, hogy ez a cink mint nyersanyag áremelkedését még fokozhatta. Ez kedvezőtlenül hathatott egyes közösségi gyártók pénzügyi eredményére, mivel az LME-n a jegyzés amerikai dollárban, de az értékesítés többnyire euróban történik. Nem szabad elfelejteni azonban, hogy a közösségi ipar bizonyos fokig növelni tudta eladási árait ebben az időszakban, igazodva a megnövekedett gyártási költségekhez. Az a tény, hogy ez a növekedés nem tükrözte teljes mértékben a cink LME-n jegyzett árának növekedését, azt mutatja, hogy a dömpingelt behozatal leszorította a közösségi ipar értékesítési árait a VI alatt. Valóban, a VI-ben a KN-ből való behozatal mennyisége rekordszinteket ért el, és 18,4 % piaci részesedésre tett szert, mivel az árak jelentősen alacsonyabbak voltak a közösségi ipar árainál. Azt is megjegyezték, hogy a harmadik országokból való behozatal csökkent az elemzési időszakban, és piaci részesedése 7,3 % volt a VI-ben. Ebből levonható az a következtetés, hogy a dömpingelt behozatal nélkül a közösség ipar teljesen vagy majdnem teljesen átháríthatta volna a megnövekedett költségeket. Ezért elutasították azt az állítást, miszerint a dömpingelt behozatal nem volt felelős a közösségi ipar által elszenvedett kárért.

(48) Tekintettel a fenti megfontolásokra és mivel más érvényes érv nem érkezett a közösségi ipar által elszenvedett kár lehetséges okaival kapcsolatban, megerősítették, hogy a KN-ből származó dömpingelt cink-oxid behozatal kárt okozott a közösségi iparnak.

H. A KÖZÖSSÉG ÉRDEKE

(49) Az ideiglenes rendelet közzétételét követően a Bizottság nagyszámú, azonos szöveget tartalmazó levelet kapott a spanyol kerámiacsempe iparban működő cink-oxid felhasználóktól, főleg üvegkeverékek, zománcok, mázak és kerámiacsempék gyártóitól. Sokan közülük még nem fordultak a Bizottsághoz, vagy nem működtek együtt a vizsgálatban, bár nem szabad figyelmen kívül hagyni, hogy szakmai szervezeteik észrevételeket nyújtottak be.

(50) Ezek a felhasználók számos érvet hoztak fel az érintett termék meghatározásával, az analógország megválasztásával és a közösségi ipar pénzügyi eredményeivel kapcsolatban, amellyel a fentekben már foglalkoztunk.

(51) A Közösség érdekével kapcsolatos vizsgálati témákra vonatkozó észrevételeik két fő területen foglalhatók össze. Az első terület a versenyképesség csökkenésével kapcsolatos, amelyet a pénzügyi eredmények terén a cink-oxid költségének növekedése okozna, valamint az ezzel járó következményekkel az üvegkeverékeknek és kerámiacsempéknek közösségi gyártásába történő folyamatos beruházások terén. A második terület azzal kapcsolatos, hogy a Bizottság milyen módon súlyozta az érdekeltek különböző érdekeit a közösségi érdek átfogó értékelésekor. Azzal érveltek, hogy a Bizottság túl nagy hangsúlyt fektetett a közösségi iparban viszonylag kis számú, az elemzési időszakban elveszett munkahelyre, és nem számolt azzal a ténnyel, hogy ugyanakkor több ezer állás keletkezett a kerámiaiparban ebben az időszakban. Ezeket az állításokat azonban nem támasztották alá bizonyítékokkal.

(52) Az ezektől az érdekelt felektől az ideiglenes rendelet közzététele és azon lényeges tények és megfontolások ismertetése után kapott észrevételek, amelyek alapján a végleges dömpingellenes vámok bevezetését ajánlották, nem tartalmaztak olyan új elemeket vagy bizonyítékokat, amelyeket eddig nem vettek volna figyelembe. Ennek következtében megerősítették a következtetést, miszerint az ideiglenes rendelet (151) preambulumbekezdésében ismertetett kényszerítő okok nem állnak fenn az intézkedések bevezetése ellen.

I. DÖMPINGELLENES INTÉZKEDÉSEK

1. Kármegszüntetési küszöb

(53) Számos érintett fél állítása szerint a Közösség nem járt el méltányosan, amikor összehasonlította a KN-ből származó és a közösségi ipar által gyártott cink-oxid árát, mivel a kínai oxidot főleg amerikai eljárással gyártották, és gyenge minőségű volt.

(54) Ez az állítás nem helyes. Ugyanis a közösségi piacon a VI alatti eladási árak összehasonlításánál a közösségi ipar árait és az együttműködő exportáló gyártók árait vetették össze az összehasonlítható minőségek és kereskedelmi szint (a független kereskedőknek/importőröknek felszámított árak) alapján. E méltányos összehasonlításra egyrészt a kárhányad megállapításához, másrészt az alákínálás kiszámításához volt szükség.

(55) Ezek az összehasonlítások a közösségi ipar által gyártott cink-oxid és a kínai exportáló gyártók által a Közösségbe kivitt cink-oxid között az azonos fajtájú cink-oxidok alapján készültek (közvetlen módszerrel előállított cink-oxid, 95 %–99,8 % közötti cink-oxid tartalommal).

(56) Mivel további észrevétel nem érkezett, az ideiglenes rendelet (154) és (155) preambulumbekezdésében ismertetett kárhányad kiszámítására használt módszert megerősítették.

(57) A kárt nem okozó ár meghatározását illetően úgy találták, hogy egy közösségi gyártó egyes termékeit tévesen magas minőségi fokozatba sorolták be a gyártási költség táblázatba, és ezt megfelelően helyesbítették. Ennek következtében kissé csökkentek az előzőleg megállapított, kárt nem okozó árak és árrések.

2. A vám formája és mértéke

(58) A négy együttműködő kínai exportáló gyártó közül három vitt ki általa gyártott termékeket közvetlenül vagy a hozzájuk kapcsolódó kereskedőtársaságokon keresztül. A vizsgálat azonban kimutatta, hogy a kapcsolatban álló kereskedőtársaságok olyan cink-oxidot is kivittek, amelyet a vizsgálatban nem együttműködő gyártóktól vásároltak. Az egyes érintett gyártókra kiszámított meghatározott dömpingkülönbözeteket csak a gyártóvállalat által gyártott cink-oxid termékekre alkalmazzák. A negyedik gyártó az általa gyártott termelés egy részét eladta egy másik, eljárásban résztvevő gyártónak. Továbbá tekintettel az együttműködési készség hiányának magas szintjére (35 %) és arra a tényre, hogy az együttműködésre nem hajlandó gyártók szintén ugyanezeken a kapcsolatban álló kereskedőkön keresztül exportálnak, kivételesen úgy döntöttek, hogy ebben az esetben különös rendelkezésekre van szükség a dömpingellenes vám megfelelő alkalmazásához.

(59) A különös rendelkezések közé tartozik, hogy a tagállamok vámhatóságainak egy érvényes kereskedelmi számlát mutatnak be, amely megfelel a rendelet mellékletében megállapított követelményeknek. Kizárólag az ilyen számlával ellátott behozatalt lehet a kérdéses gyártóra vonat- kozó TARIC kiegészítő kód alatt bejelenteni. Az ilyen számlával nem ellátott behozatalra az összes többi exportőrre alkalmazandó fennmaradó dömpingellenes vámot alkalmazzák. Az érintett vállalatokat továbbá felkérték arra, hogy rendszeresen nyújtsanak be jelentéseket a Bizottságnak annak érdekében, hogy a Közösségben történő cink-oxid értékesítéseik megfelelő felügyeletét biztosítani tudják. Abban az esetben, ha nem nyújtanak be jelentést, vagy egy jelentésből kitűnik, hogy az intézkedések nem elegendőek ahhoz, hogy a kárt okozó dömping hatásait kiküszöböljék, akkor az alaprendelet 11. cikkének (3) bekezdésével összhangban szükség lehet időközi vizsgálat kezdeményezésére.

(60) A dömpingkülönbözet- és kárhányad kiigazítása nem érintette az alacsonyabb vám szabályának alkalmazását, és ezért az ideiglenes rendelet (156)–(159) preambulumbekezdésében ismertetett dömpingellenes vám megállapításának módszereit megerősítették.

3. Az ideiglenes vám végleges beszedése és egyéb rendelkezések

(61) Tekintettel az exportáló gyártók esetében megállapított dömping nagyságrendjére és a közösségi iparnak okozott kár súlyosságára az ideiglenes dömpingellenes vámokkal biztosított összegeket be kell szedni a véglegesen kivetett vám összegében. Mivel a végleges vámok az ideiglenes vámoknál alacsonyabbak, fel kell szabadítani az ezt a szintet meghaladóan biztosított összegeket.

(62) Az egyes vállalatokra vonatkozó dömpingellenes vám alkalmazására irányuló kéréseket (pl. a vállalat nevének megváltoztatása után, vagy új gyártó- vagy értékesítési egységek megnyitása után) a Bizottságnak haladéktalanul be kell nyújtani minden megfelelő információval együtt, különös tekintettel a vállalatnak a gyártással, illetve a belföldi és külföldi értékesítéssel kapcsolatos tevékenységének változtatásaira, amely pl. azzal a névváltozással vagy azokkal a gyártó és értékesítési egységekkel kapcsolatos. A Bizottság adott esetben ennek megfelelően módosítja a rendeletet a Tanácsadó Bizottsággal való konzultáció után, és frissíti azon vállalatok jegyzékét, amelyekre az egyéni vámok vonatkoznak,

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

1. cikk

(1) A legalább 93 %-os tisztaságú, az ex28170000 KN-kód (TARIC-kód 2817000011) alá tartozó és a Kínai Népköztársaságból származó cink-oxid (kémiai képlete: ZnO) behozatalára végleges dömpingellenes vámot vetnek ki.

(2) Az alábbi vállalatok által előállított termékek nettó, közösségi határparitáson számított, vámkezelés előtti árra a következő végleges dömpingellenes vámtételek vonatkoznak feltéve, hogy azokat a (3) bekezdéssel összhangban hozzák be:

Vállalat | Végleges vám (%) | TARIC kiegészítő kód |

Liuzhou Nonferrous Metals Smelting Co. Ltd 17 Baiyun Road, Liuzhou City, 545006 Guangxi Province,China | 6,9 | A277 |

Liuzhou Fuxin Chemical Industry Co. Ltd 16-90 Xihuan Road, Liuzhou, 545007 Guangxi Province,China | 11,0 | A278 |

Gredmann Guigang Chemical Ltd Development Zone for Enterprises with Foreign Investment (Batang Maijiupo) Guigang City, 537100 Guangxi Province,China | 19,3 | A279 |

Liuzhou Longcheng Chemical General Plant Luowei Horticultural Farm, Liuzhou Guangxi Province,China | 26,3 | A280 |

Összes többi cég | 28,0 | A999 |

(3) A (2) bekezdésben említett négy vállalat esetében megállapított egyéni vámtételek alkalmazásának feltétele, hogy a tagállamok vámhatóságainak egy olyan érvényes kereskedelmi számlát mutassak be, amely megfelel a mellékletben előírt követelményeknek. Ha nem mutatnak be ilyen számlát, akkor a többi cégre alkalmazandó vámtételt kell alkalmazni.

(4) Ellenkező rendelkezés hiányában a hatályos vámrendelkezéseket kell alkalmazni.

2. cikk

A 18272001/EK rendelet szerint kivetett dömpingellenes vámmal biztosított összegeket teljes mértékben beszedik a véglegesen kivetett vám összegében. A végleges dömpingellenes vámon túl biztosított összegeket felszabadítják.

3. cikk

Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.

Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.

Kelt Brüsszelben, 2002. február 28-án.

a Tanács részéről

az elnök

A. Acebes Paniagua

[1] HL L 56., 1996.3.6, 1. o. A legutóbb a 2238/2000/EK rendelettel (HL L 257., 2000.10.11., 2. o.) módosított rendelet.

[2] HL L 248., 2001.9.18, 17. o.

--------------------------------------------------

MELLÉKLET

Az érvényes kereskedelmi számlának egy aláírt nyilatkozatot kell tartalmaznia a következő formában:

a kereskedelmi számlát kibocsátó vállalat tisztségviselőjének neve, és a következő aláírt nyilatkozat:

"Én, alulírott, igazolom, hogy az Európai Közösségbe irányuló kivitelre értékesített és az ezen a számlán megadott termékek

1. gyártója [vállalat neve és címe];

2. (pontos adat %-ban) cink-oxid tartalmúak;

3. mennyisége (tonna).

Kijelentem, hogy az ebben a számlában megadott információ teljes és helyes."

--------------------------------------------------