Az Európai Központi Bank iránymutatása

(2002. március 7.)

az euro-rendszer monetáris politikai eszközeiről és eljárásairól szóló, EKB/2000/7 iránymutatás módosításáról

(EKB/2002/2)

(2002/553/EK)

AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK KORMÁNYZÓTANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre (a továbbiakban: Szerződés) és különösen annak 105. cikke (2) bekezdésének első francia bekezdésére,

tekintettel a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank alapokmányának (a továbbiakban: alapokmány) 12.1. és 14.3. cikkére, összefüggésben a 3.1. cikk első francia bekezdésével, a 18.2. cikkel és a 20. cikk első bekezdésével,

mivel:

(1) Az egységes monetáris politika megkívánja azoknak az eszközöknek és eljárásoknak a meghatározását, amelyeket az eurót a Szerződésnek megfelelően bevezető tagállamok (a továbbiakban: a résztvevő tagállamok) nemzeti központi bankjaiból (NKB) és az Európai Központi Bankból (EKB) álló euro-rendszer használ egy ilyen politikának a résztvevő tagállamok mindegyikében egységes módon történő végrehajtása érdekében.

(2) Megfelelően figyelembe kell venni az egységes monetáris politika meghatározásának és végrehajtásának eszközeit az euro-övezetben.

(3) Az EKB felhatalmazással rendelkezik arra, hogy az egységes monetáris politika végrehajtása érdekében alkalmazandó eszközökhöz és eljárásokhoz szükséges iránymutatásokat elfogadja, és az NKB-k kötelesek az ilyen iránymutatásoknak megfelelően eljárni.

(4) Az alapokmány 12.1. és 14.3. cikkének megfelelően, az EKB iránymutatásai a közösségi jog szerves részét képezik,

ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYMUTATÁST:

1. cikk

Az egységes monetáris politika megvalósítását segítő elvek, eszközök, eljárások és kritériumok

Ezen irányelv melléklete (Egységes monetáris politika az euro-övezetben - Az euro-rendszer monetáris politikai eszközeinek és eljárásainak általános dokumentációja) az euro-rendszer monetáris politikai műveleteiről és eljárásairól szóló, 2000. augusztus 31-i EKB/2000/7 iránymutatás [1] 1. melléklete (Az egységes monetáris politika a harmadik szakaszban - Az euro-rendszer monetáris politikai eszközeinek és eljárásainak általános dokumentációja) helyébe lép.

2. cikk

Ellenőrzés

Az NKB-k legkésőbb 2002. április 25-ig részletes beszámolót nyújtanak be az EKB részére azokról a szövegekről és eszközökről, amelyekkel ezen iránymutatásban foglaltaknak meg kívánnak felelni.

3. cikk

Záró rendelkezések

(1) Ennek az iránymutatásnak a résztvevő tagállamok NKB-i a címzettjei.

(2) Ez az iránymutatás 2002. július 7-én lép hatályba.

(3) Ezt az iránymutatást az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában közzé kell tenni.

Kelt Frankfurt am Mainban, 2002. március 2-án.

az EKB Kormányzótanácsa részéről

az elnök

Willem F. Duisenberg

[1] HL L 310., 2000.12.11., 1. o.

--------------------------------------------------

MELLÉKLET

AZ EGYSÉGES MONETÁRIS POLITIKA AZ EURO-ÖVEZETBEN

Az euro-rendszer monetáris politikai eszközeinek és eljárásainak általános dokumentációja

2002. április

TARTALOMJEGYZÉK

Bevezetés

1. A monetáris politika kereteinek áttekintése

1.1. A Központi Bankok Európai Rendszere

1.2. Az euro-rendszer célkitűzései

1.3. Az euro-rendszer monetáris politikai eszközei

1.3.1. Nyíltpiaci műveletek

1.3.2. Jegybanki rendelkezésre állás

1.3.3. Kötelező tartalék

1.4. Ügyfelek

1.5. Elfogadható fedezetek

1.6. A monetáris politika kereteinek módosításai

2. Ügyfélkör

2.1. Az alkalmasság általános kritériumai

2.2. Az ügyfelek kiválasztása gyorstenderekre és kétoldalú eljárásra

2.3. Szankciók az ügyfelek kötelezettségszegése esetén

2.4. Felfüggesztés vagy kizárás prudenciális okokból

3. Nyíltpiaci műveletek

3.1. Penziós műveletek

3.1.1. Általános szempontok

3.1.2. Elsődleges refinanszírozó műveletek

3.1.3. Hosszabb távú refinanszírozó műveletek

3.1.4. Finomhangoló penziós műveletek

3.1.5. Strukturális penziós műveletek

3.2. Egyszeri adásvételi (outright) ügyletek

3.3. EKB-kötvények kibocsátása

3.4. Deviza-swapok

3.5. Lekötött betétek gyűjtése

4. Jegybanki rendelkezésre állás

4.1. Aktív oldali rendelkezésre állás

4.2. Betéti rendelkezésre állás

5. Eljárások

5.1. Tendereljárás

5.1.1. Általános szempontok

5.1.2. Tendernaptár

5.1.3. Tenderek meghirdetése

5.1.4. A tenderajánlatok elkészítése és benyújtása

5.1.5. A tenderallokáció menete

5.1.6. A tendereredmények kihirdetése

5.2. Kétoldalú műveletekre vonatkozó eljárások

5.3. Elszámolási eljárások

5.3.1. Általános szempontok

5.3.2. Nyíltpiaci műveletek elszámolása

5.3.3. Napvégi zárás

6. Elfogadható fedezetek

6.1. Általános szempontok

6.2. Az elfogadható fedezetek első csoportja (Tier 1)

6.3. Az elfogadható fedezetek második csoportja (Tier 2)

6.4. A kockázatkezelés eszközei

6.4.1. Kezdeti letét

6.4.2. Kockázatkezelési eszközök az első csoport esetében

6.4.3. Kockázatkezelési eszközök a második csoport esetében

6.5. Az elfogadható fedezetek értékelésének alapelvei

6.6. Az elfogadható fedezetek határokon átnyúló felhasználása

6.6.1. Központi bankok levelező banki modellje

6.6.2. Határokon átnyúló kétoldalú, közvetlen kapcsolatok

7. Kötelező tartalék

7.1. Általános szempontok

7.2. A kötelező tartalék hatálya alá tartozó intézmények

7.3. A kötelező tartalék meghatározása

7.4. A tartalékkötelezettség teljesítése

7.5. Adatszolgáltatás és a tartalékalap ellenőrzése

7.6. A kötelezőtartalék-előírások megsértése

1.Példák monetáris politikai műveletekre és eljárásokra

2.Glosszárium

3.Az ügyfélkör kiválasztása monetáris politikai célokból végrehajtott deviza- intervenciós és devizaswap-ügyletekre

4.Az Európai Központi Bank rendelkezése a pénzügyi és banki statisztikák készítéséről

5. Az euro-rendszer weboldalai

6. Az ügyfelek kötelezettségszegése esetén alkalmazandó eljárások és szankciók

1. A tender műveleti lépéseinek ütemezése

2. A gyorstender műveleti lépéseinek ütemezése

3. A központi bankok levelező banki modellje

4. Értékpapír-elszámolási rendszerek közötti közvetlen kapcsolatok

1. Az euro-rendszer monetáris politikai műveletei

2. Elsődleges és hosszabb távú refinanszírozó műveletek szokásos üzletkötési napjai

3. Az euro-rendszer nyíltpiaci műveleteinek szokásos elszámolási napjai

4. Az euro-rendszer monetáris politikai műveleteiben elfogadható fedezetek

1. EKB-kötvények kibocsátása

2. Deviza-swapok

3. A tendereljárás műveleti lépései

4. Fix kamatú tenderek allokálása

5. Változó kamatú euro-tender allokálása

6. Változó kamatú FX-swap tenderek allokálása

7. Kockázatkezelési eszközök

8. Az első csoportba tartozó elfogadható fedezetekre alkalmazott haircut mértékei

9. A kezdeti letét és a haircut számítása

10. A második csoportba tartozó elfogadható fedezetekre alkalmazott haircut mértéke

11. Tartalékalap és tartalékolási ráta

12. A kötelező tartalékállományra fizetett kamatösszeg kiszámítása

Rövidítések

ÁÉKBV | Átruházható értékpapírokkal foglalkozó kollektív befektetési vállalkozások |

CET | Közép-európai idő (Central European time) |

CSD | Központi értékpapír letétkezelő (Central Securities Depository) |

DVP | Szállítás fizetés ellenében (Delivery-versus-payment) |

ÉER | Értékpapír-elszámolási rendszer |

EGK | Európai Gazdasági Közösség |

EGT | Európai Gazdasági Térség |

EK | Európai Közösség |

EKB | Európai Központi Bank |

EPM | EKB fizetési mechanizmus (ECB payment mechanism) |

EU | Európai Unió |

FOP | Költségmentes (Free of payment) |

FRN | Változó kamatú kötvény (Floating rate note) |

HI | Hitelintézet |

IDC | Napközbeni (Intraday credit) |

ISIN | ISIN azonosító szám/nemzetközi értékpapír-azonosító szám/(International securities identification number) |

KBER | Központi Bankok Európai Rendszere |

LBM | Központi bankok levelező banki modellje |

MPI | Monetáris pénzügyi intézet |

MU | Monetáris unió |

MUTO | Monetáris unió tagországa |

NKB | Nemzeti Központi Bank |

PPA | Pénzpiaci alap |

PPP | Pénzpiaci papír |

RoW | A külföld (Rest of the world) |

Strip | Külön kereskedés a kamattal és a tőkével (Separate trading of interest and principal) |

TARGET | Transzeurópai automatizált valós idejű bruttó elszámolási fizetési rendszer (Trans-European automated real-time gross settlement express transfer [system]) |

VIBER | Valós idejű bruttó elszámolási rendszer |

Bevezetés

Ez a dokumentum az euro-rendszer [1] által az egységes monetáris politika számára választott működési keretet mutatja be. Ennek a dokumentumnak, amely az euro-rendszer monetáris politikai eszközei és eljárásai jogi keretének egyik része, az a célja, hogy az euro-rendszer monetáris politikai eszközeinek és eljárásainak "alapdokumentuma" legyen, különösen annak érdekében, hogy az ügyfeleket ellássa az euro-rendszer monetáris politikai keretével kapcsolatos szükséges információkkal.

Az alapdokumentum önmagában az ügyfelekre jogokat nem ruház, és kötelezettségeket sem ró. Az euro-rendszer és az ügyfelek között fennálló jogviszony megfelelő szerződéses, illetve szabályozási rendelkezéseken alapul.

Ez a dokumentum hét fejezetből áll: az 1. fejezet az euro-rendszer monetáris politikájának működési keretéről nyújt áttekintést. A 2. fejezet meghatározza az euro-rendszer monetáris politikai műveleteinek ügyfélkörére vonatkozó feltételeket. A 3. fejezet leírja a nyíltpiaci műveleteket, míg a 4. fejezet az ügyfélkör számára folyamatosan rendelkezésre álló műveleteket tartalmazza. Az 5. fejezet meghatározza a monetáris politikai műveletek végrehajtása során alkalmazott eljárásokat. A 6. fejezet a monetáris politikai műveletekben alkalmazott fedezetértékelés feltételeit határozza meg. A 7. fejezet az euro-rendszer kötelező- tartalék-rendszerének ismertetését tartalmazza.

A mellékletek tartalmaznak a monetáris politika működésére vonatkozó példákat, egy szószedetet, az euro-rendszer devizaintervenciós műveleteiben ügyfelek kiválasztására vonatkozó kritériumokat, az Európai Központi Bank pénzügyi és banki statisztikai adatszolgáltatási követelményeit, az euro-rendszer weboldalainak felsorolását, valamint a kötelezettségek nem teljesítése esetén alkalmazandó eljárások és szankciók ismertetését.

1. FEJEZET

1. A MONETÁRIS POLITIKA KERETEINEK ÁTTEKINTÉSE

1.1. A Központi Bankok Európai Rendszere

A Központi Bankok Európai Rendszere (KBER) az Európai Központi Bankból (EKB) és az Európai Unió (EU) tagállamainak nemzeti központi bankjaiból [2] (NKB) áll. A KBER tevékenységét az Európai Közösséget létrehozó szerződéssel (a Szerződés), valamint a Központi Bankok Európai Rendszerének és az Európai Központi Bank alapokmányával (KBER-alapokmány) összhangban végzi. A KBER irányítását az EKB döntéshozó testületei végzik. Ebben a tekintetben az EKB Kormányzótanácsa felelős a monetáris politika kialakításáért, míg az Igazgatóság hatáskörébe tartozik a monetáris politikának a Kormányzótanács határozataival és iránymutatásaival összhangban történő végrehajtása. A lehetségesnek és megfelelőnek tartott mértékig, valamint a működés hatékonyságára törekedve, az EKB igénybe veszi a nemzeti központi bankok [3] segítségét az euro-rendszer feladatainak részét képező műveletek végrehajtása során. Az euro-rendszer monetáris politikájával kapcsolatos műveleteket valamennyi tagállamban [4] azonos szabályok szerint kell végrehajtani.

1.2. Az euro-rendszer célkitűzései

A Szerződés 105. cikke értelmében az euro-rendszer elsődleges célja az árstabilitás fenntartása. Az árstabilitással kapcsolatos elsődleges célkitűzés sérelme nélkül, az euro-rendszer támogatja az Európai Közösség általános gazdaságpolitikáját is. A célok megvalósítása során az euro-rendszer a szabad versenyen alapuló nyitott piacgazdaság elvével összhangban tevékenykedik, segítve az erőforrások hatékony elosztását.

1.3. Az euro-rendszer monetáris politikai eszközei

Céljai elérése érdekében az euro-rendszer egy monetáris politikai eszköztárral rendelkezik: az euro-rendszer nyíltpiaci műveleteket hajt végre, jegybanki rendelkezésre állást biztosít, valamint a hitelintézeteket az euro-rendszernél vezetett számláikon kötelező tartalék képzésére kötelezi.

1.3.1. Nyíltpiaci műveletek

A nyíltpiaci műveletek fontos szerepet játszanak az euro-rendszer monetáris politikájában a kamatlábak alakítása, a piac likviditási helyzetének kezelése, valamint a monetáris politika aktuális állapotának jelzése érdekében. Az euro-rendszernek öt eszköztípus áll rendelkezésére a nyíltpiaci műveletek végrehajtása során. A legfontosabb eszközfajta a penziós ügyletek (amelyek alkalmazása visszavásárlási megállapodások vagy értékpapír-fedezet mellett történő hitelezés alapján történik). Ezenkívül az euro-rendszer szintén alkalmazza az egyszeri adásvételi (outright) ügyleteket, a kötvénykibocsátást, a deviza-swapokat és a lekötött betétek gyűjtését. A nyíltpiaci műveleteket az EKB kezdeményezi, és egyúttal dönt az alkalmazandó eszközről, valamint a végrehajtás szabályairól. Ezek a műveletek tenderrel, gyorstenderrel vagy kétoldalú eljárással hajthatók végre [5]. Az általuk szolgált céloktól, a gyakoriságuktól és az alkalmazott eljárásoktól függően az euro-rendszer nyíltpiaci műveletei az alábbi négy csoportba oszthatók (lásd az 1. táblázatot is):

- Az elsődleges refinanszírozó műveletek közé tartoznak a szokásos, likviditásbővítő penziós ügyletek, heti gyakorisággal és általában kéthetes lejárattal. Ezeket a műveleteket a nemzeti központi bankok tenderek útján végzik. Az elsődleges refinanszírozó műveletek kulcsfontosságú szerepet töltenek be abban, hogy az euro-rendszer nyíltpiaci műveleteinek célkitűzései megvalósuljanak, valamint a pénzügyi szektor refinanszírozását döntő részben ilyen műveletek biztosítják.

- A hosszabb távú refinanszírozó műveletek olyan likviditásbővítő penziós ügyletek, amelyek havi gyakorisággal és háromhavi lejárattal rendelkeznek. Ezeknek a műveleteknek a célja, hosszabb távú kiegészítő refinanszírozás nyújtása az ügyfelek részére, és végrehajtásuk a nemzeti központi bankok által kiírt tender útján történik. E műveletek esetében az euro-rendszer rendszerint nem kíván jelzéseket küldeni a piac felé, és normál piaci körülmények között kamatláb-elfogadóként jár el.

- A finomhangoló műveletek végrehajtása eseti alapon történik, és célja a piac likviditási helyzetének kezelése, valamint a kamatlábak alakítása, különösen a piac váratlan likviditás-ingadozásai által a kamatlábakra gyakorolt hatások enyhítése érdekében. A finomhangolású műveletek végrehajtása elsősorban penziós ügyletek formájában történik, de egyaránt végrehajthatók egyszeri adásvételi (outright) ügyletek, deviza swapok és lekötött betétek gyűjtése útján is. A finomhangoló műveletek során alkalmazott eszközöket és eljárásokat mindig a tranzakció adott típusához és a művelet által szolgált konkrét célkitűzéshez kell igazítani. A finomhangolású műveleteket a nemzeti központi bankok rendszerint gyorstender vagy kétoldalú eljárás alapján hajtják végre. Az EKB Kormányzótanácsa kivételes helyzetben dönthet úgy, hogy a szükséges kétoldalú finomhangoló műveleteket maga az EKB végzi el.

- Ezen túlmenőleg az euro-rendszer végrehajthat strukturális műveleteket kötvények kibocsátása, penziós ügyletek és egyszeri adásvételi (outright) ügyletek útján. Ezekre a műveletekre akkor kerül sor, amikor az EKB az euro-rendszer strukturális helyzetét a pénzügyi szektorhoz kívánja igazítani (akár rendszeresen, akár esetenként). A penziós ügyletek és az adósságinstrumentumok kibocsátása formájában megvalósuló strukturális műveleteket a nemzeti központi bankok tender útján hajtják végre. Az egyszeri adásvételi (outright) ügyletek formájában megvalósuló strukturális műveletekre kétoldalú eljárások alapján kerül sor.

1.3.2. Jegybanki rendelkezésre állás

A jegybanki rendelkezésre állás az egynapos (O/N) likviditás bővítésére és szűkítésére szolgál, jelzi a monetáris politika általános helyzetét, illetve határt szab az egynapos (O/N) piaci kamatlábnak. Az ügyfelek számára két konstrukció áll rendelkezésre, amelyeket saját kezdeményezésükre vehetnek igénybe, feltéve hogy megfelelnek az üzleti feltételeknek (lásd az 1. táblázatot is):

- Az ügyfelek az egynapos (O/N) likviditás biztosítására a nemzeti központi bankoktól szerezhetnek kamatfolyosó-széli hiteleket elfogadható fedezetek ellenében. Rendes körülmények között az ügyfelek hitelhez való hozzáférésére nem függ hitellimitektől vagy más korlátozásoktól, kivéve az elegendő fedezeti eszköz bemutatásának követelményétől. A betéti rendelkezésre állás kamatlába általában az egynapos (O/N) piaci kamatláb felső határát is jelzi.

- Az ügyfelek betéti rendelkezésre állás igénybevételével egynapos (O/N) betétet helyezhetnek el a nemzeti központi bankoknál. Rendes körülmények között a konstrukciónak az ügyfelek által történő igénybevételére nem vonatkoznak betéti limitek vagy más korlátozások. A betét kamatlába általában az egynapos (O/N) piaci kamatláb alsó határát is jelzi.

A jegybanki rendelkezésre állást decentralizált formában a nemzeti központi bankok kezelik.

1.3.3. Kötelező tartalék

Az euro-rendszer kötelezőtartalék-rendszerét az euro-övezetben működő hitelintézetekre kell alkalmazni, és elsődleges célja a pénzpiaci kamatok stabilizálása, valamint strukturális likviditási szükséglet létrehozása (vagy bővítése). Az egyes hitelintézetek tartalékképzési kötelezettségét mérlegtételeik arányában kell megállapítani. A kamatlábak stabilizálásának célja érdekében az euro-rendszer kötelezőtartalék-rendszere a hitelintézetek számára lehetővé teszi, hogy tartalékaikat átlagszámítással állapítsák meg. A tartalékképzési követelménynek való megfelelés megállapítása a hitelintézetek által egy hónapon át fenntartott átlagos napi tartalékállomány alapulvételével történik. A hitelintézetek kötelező tartalékállományára az euro-rendszer elsődleges refinanszírozó műveleteinek kamatlába szerint kell kamatot fizetni.

1.4. Ügyfelek

Az euro-rendszer monetáris politikájának keretei úgy vannak kialakítva, hogy az ügyfelek minél szélesebb körének részvétele biztosítva legyen. A KBER alapokmányának 19.1. cikke szerint a kötelező tartalékképzési kötelezettség hatálya alá tartozó hitelintézetek jegybanki rendelkezésre álláshoz juthatnak, illetve tender útján részt vehetnek nyíltpiaci műveletekben. Az euro-rendszer korlátozott számú résztvevőt is kiválaszthat a finomhangoló műveletekben való részvételre. Az egyszeri adásvételi (outright) ügyletek esetében az ügyfélkörre nem vonatkoznak előre meghatározott korlátok. A monetáris politikai célokból végzett deviza- swapok végrehajtása aktív devizapiaci szereplőkkel történik. Az ilyen műveletekben részt vevők köre az euro-rendszer devizaintervenciós műveleteihez kiválasztott és az euro-övezetben levő intézményekre korlátozódik.

1.5. Elfogadható fedezetek

A KBER alapokmányának 18.1. cikke alapján az euro-rendszer valamennyi hitelezési műveletének (vagyis a likviditásbővítő műveleteknek) megfelelő fedezeten kell alapulnia. Az euro-rendszer műveleteihez a fedezeti eszközök széles körét fogadja el. Az elfogadható fedezeteknek, elsősorban az euro-rendszeren belüli megfontolásokból, két csoportja van: az "elfogadható fedezetek első csoportja (Tier 1)" és az "elfogadható fedezetek második csoportja (Tier 2)". Az elfogadható fedezetek első csoportjába (Tier 1) azok a forgalomképes adósságinstrumentumok tartoznak, amelyek megfelelnek az EKB által a teljes euro-övezetre meghatározott egységes alkalmassági feltételeknek. Az elfogadható fedezetek második csoportjába (Tier 2) olyan további, forgalomképes vagy nem forgalomképes eszközök tartoznak, amelyek a nemzeti pénzpiacok és bankrendszerek működése szempontjából különösen fontosak, és amelyekre vonatkozóan az alkalmassági feltételeket az EKB jóváhagyásával az egyes nemzeti központi bankok határozzák meg. A fenti két csoport között nincs különbségtétel az eszközök minősége vagy azoknak az euro-rendszer különböző típusú monetáris politikai műveleteire való alkalmassága szempontjából (kivéve, hogy az elfogadható fedezetek második csoportjának [Tier 2] eszközeit az euro-rendszer egyszeri adásvételi [outright] ügyleteknél rendszerint nem használja ). Az euro-rendszer valamennyi hiteltípusához szükséges fedezetként szolgáló elfogadható fedezetek használhatók határokon átnyúló módon, központi bankok levelező banki modellje (LBM) az EU-s értékpapír elszámolási rendszerek (ÉER-ek) között fennálló és elfogadott kapcsolatokon keresztül [6]. Az euro-rendszer monetáris politikai műveleteihez elfogadott összes eszköz alkalmazható a napközbeni hitelek fedezeti eszközeként is.

1.6. A monetáris politika kereteinek módosítása

Az EKB Kormányzótanácsa az euro-rendszer monetáris politikai műveletei végrehajtásának eszközeit, feltételeit, kritériumait és eljárásait bármikor megváltoztathatja.

1. TÁBLÁZAT

Az euro-rendszer monetáris politikai műveletei

Monetáris politikai műveletek | Tranzakciók típusa | Lejárat | Gyakoriság | Eljárás |

Likviditásbővítő | Likviditást szűkítő |

Nyíltpiaci műveletek

Elsődleges refinanszírozó műveletek | Penziós ügyletek | - | 2 hét | Hetente | Tender |

Hosszabb távú refinanszírozó műveletek | Penziós ügyletek | - | 3 hónap | Havonta | Tender |

Finomhangoló műveletek | penziós ügyletekDeviza-swapok | Deviza-swapokLekötött betétek gyűjtésepenziós ügyletek | Nem szabványos | Nem rendszeres | GyorstenderKétoldalú eljárás |

Egyszeri (outright) vétel | Egyszeri (outright) eladás | - | Nem rendszeres | Kétoldalú eljárás |

Strukturális műveletek | Penziós ügyletek | Kötvények kibocsátása | Szabványos/nem szabványos | Rendszeres és nem rendszeres | Tender |

Egyszeri (outright) vétel | Egyszeri (outright) eladás | - | Nem rendszeres | Kétoldalú eljárás |

Jegybanki rendelkezésre állás

Hitellehetőség | Penziós ügyletek | - | Egynapos (O/N) | Az ügyfél kezdeményezésére |

Betéti rendelkezésre állás | - | Betétek | Egynapos (O/N) | Az ügyfél kezdeményezésére |

2. FEJEZET

2. ÜGYFELEK

2.1. Az alkalmasság általános kritériumai

Az euro-rendszer monetáris politikai műveleteiben ügyfeleknek alkalmassági feltételeknek kell megfelelniük [7]. Ezek a követelmények úgy vannak meghatározva, hogy az euro-rendszer monetáris politikai műveleteiben az intézmények széles köre vehessen részt, az intézmények azonos bánásmódban részesüljenek az euro-övezet teljes területén, valamint biztosított legyen, hogy az ügyfelek megfeleljenek bizonyos prudenciális és működési követelményeknek:

- Kizárólag a KBER alapokmányának 19.1. cikke szerint az euro-rendszer kötelező-tartalék-rendszerének hatálya alá tartozó intézmények minősülnek ügyfélnek. Az euro-rendszer kötelezőtartalék-rendszerével kapcsolatos kötelezettségek alól felmentett intézmények (lásd a 7.2. szakaszt) az euro-rendszerbeli jegybanki rendelkezésre állás és a nyíltpiaci műveletek szempontjából nem tekinthetők ügyfélnek.

- Az ügyfeleknek rendezett pénzügyi helyzettel kell rendelkezniük és legalább egy, a nemzeti hatóságok által gyakorolt, EU-ban vagy EGT-ben harmonizált felügyeleti forma hatálya alá kell tartozniuk [8]. Ügyfélnek tekinthetők azonban a rendezett pénzügyi háttérrel rendelkező és a hasonló szabványokon alapuló nem egységesített nemzeti felügyelet alá tartozó intézmények is, mint például az Európai Gazdasági Térségen (EGT) kívüli székhellyel rendelkező intézményeknek az euro-övezetben létrehozott fióktelepei.

- Az ügyfeleknek meg kell felelniük az adott tagállam nemzeti központi bankja (vagy az EKB) által alkalmazott vonatkozó szerződéses vagy szabályozási rendelkezésekben meghatározott valamennyi működési feltételnek, ezáltal biztosítva az euro-rendszer monetáris politikai műveleteinek hatékony végrehajtását.

Ezek az általános alkalmassági feltételek az euro-övezet teljes területén egységesek. Az alkalmasság általános feltételeit teljesítő intézmények jogosultak:

- igénybe venni az euro-rendszerbeli jegybanki rendelkezésre állást, és

- tender útján részt venni az euro-rendszer nyíltpiaci műveleteiben.

Egy intézmény tender útján kizárólag a székhelye szerinti tagállam nemzeti központi bankján keresztül veheti igénybe az euro-rendszerbeli jegybanki rendelkezésre állást és nyíltpiaci műveleteit. Amennyiben egy intézmény több tagállamban is rendelkezik szervezeti egységekkel (székhellyel vagy fióktelepekkel), az egyes szervezeti egységek mindig a földrajzi helyük szerinti tagállam nemzeti központi bankján keresztül vehetik igénybe ezeket a műveleteket, azzal a kikötéssel, hogy egy intézmény a tenderajánlatait egy tagállamban csak egy szervezeti egységén (székhelyén, vagy egy kijelölt fióktelepén) keresztül nyújthatja be.

2.2. Az ügyfelek kiválasztása gyorstenderre és kétoldalú eljárásra

Az egyszeri adásvételi (outright) ügyletek esetében az ügyfelek körére nem vonatkoznak előre meghatározott korlátozások.

A monetáris politikai célból végrehajtott deviza-swapok esetében az ügyfeleknek bármilyen piaci feltétel mellett képesnek kell lenniük nagy volumenű devizaműveletek hatékony végrehajtására. A deviza-swapra alkalmas ügyfelek köre megegyezik az euro-övezetben működő és az euro-rendszer devizaintervenciós műveleteihez kiválasztott ügyfelek körével. A devizaintervenciós műveletekben az ügyfelek kiválasztásának kritériumait és a kiválasztási eljárást a 3. melléklet tartalmazza.

A gyorstenderen és kétoldalú eljáráson alapuló egyéb műveletek (a finomhangoló penziós ügyletek és a lekötött betétek gyűjtése) esetében minden egyes nemzeti központi bank az adott tagállamban létrehozott és az alkalmasság általános feltételeinek megfelelő intézmények közül választ. Ebből a szempontból a pénzpiaci aktivitás a legfontosabb kiválasztási szempont. Figyelembe vehetők továbbá egyéb kritériumok, mint például az értékpapírosztály hatékonysága és az ajánlattételi képesség.

A gyorstender és a kétoldalú eljárások esetében a nemzeti központi bankok kizárólag az általuk a finomhangoló műveletekre elfogadott ügyfelek csoportjával tárgyalnak. Amennyiben működési okokból valamely nemzeti központi bank nem tud minden, általa a finomhangoló műveletek végzésére elfogadott fél számára részvételt biztosítani egy konkrét műveletben, akkor az egyenlő hozzáférés biztosítása érdekében az adott tagállamban az ügyfelek kiválasztása rotációs rendszerben történik.

Az EKB Kormányzótanácsa eldönti, hogy kivételes körülmények esetén az EKB maga is végezzen-e finomhangoló kétoldalú műveleteket. Ha az EKB végez kétoldalú műveleteket, akkor az egyenlő hozzáférés biztosítása érdekében az EKB az euro-övezetbeli ügyfelek közül rotációs rendszerben választja ki azokat, amelyek a gyorstenderben és a kétoldalú eljárásokban való részvételre alkalmasnak.

2.3. Szankciók az ügyfelek kötelezettségszegése esetén

Az Európai Központi Bank szankciók kirovására vonatkozó jogköréről szóló, 1998. november 23-i 2532/98/EK tanácsi rendelettel, az Európai Központi Bank szankcionálási jogosítványairól szóló, 1999. szeptember 23-i EKB/1999/4 EKB-rendelettel, a kötelező tartalék Európai Központi Bank által történő alkalmazásáról szóló, 1998. november 23-i 2531/98/EK tanácsi rendelettel, valamint a kötelező tartalék képzéséről szóló, 1998. december 1-jei EKB/1998/15 rendelettel összhangban, az EKB szankciókat szabhat ki azokra az intézményekre, amelyek a kötelező tartalék alkalmazásával kapcsolatos EKB-rendeletekből és -határozatokból eredő kötelezettségeiknek nem felelnek meg. Az alkalmazható szankciókat, valamint az alkalmazásuk során követendő eljárásokat a fent említett rendeletek részletezik. Továbbá, a kötelező tartalék előírások súlyos megszegése esetén az euro-rendszer felfüggesztheti az ügyfelek nyíltpiaci műveletekben való részvételét.

Az egyes tagállamok nemzeti központi bankjai (vagy az EKB) által alkalmazott szerződéses, illetve szabályozási rendelkezések előírásaival összhangban, az euro-rendszer pénzbírságot szab ki azokra az ügyfelekre, illetve felfüggeszti azoknak a feleknek a nyíltpiaci műveletekben való részvételét, akik az egyes nemzeti központi bankok (vagy az EKB) által alkalmazott és az alábbiakban meghatározott szerződéses, illetve szabályozási rendelkezésekből rájuk háruló kötelezettségeik teljesítését elmulasztják.

Ide tartoznak a tenderszabályok megszegésének esetei (amikor az ügyfél nem tud elegendő fedezeti eszközt rendelkezésre bocsátani ahhoz, hogy a likviditásbővítő műveletben részére megállapított likviditást kiegyenlítse, vagy nem tud elegendő készpénzt rendelkezésre bocsátani ahhoz, hogy a likviditást szűkítő műveletben részére megállapított összeget kiegyenlítse), valamint a kétoldalú tranzakciós előírások megszegésének esetei (amikor az ügyfél nem tud elegendő, jegybankképes fedezeti eszközt vagy készpénzt rendelkezésre bocsátani ahhoz, hogy a kétoldalú tranzakciónál a megállapodásban rögzített összeget kiegyenlítse).

Ez a rendelkezés vonatkozik a fedezeti eszközök alkalmazására vonatkozó szabályoknak az ügyfelek által történő megsértésének eseteire is (amikor az ügyfél olyan eszközöket használ fel, amelyek ilyen felhasználásra alkalmatlanok, illetve alkalmatlanná váltak vagy amelyeket az ügyfél nem használhat, például a kibocsátó és az ügyfél között fennálló szoros kapcsolat vagy azonosság miatt), valamint a napvégi eljárásra és a betéti rendelkezésre állás igénybevételére vonatkozó feltételek megszegésének eseteire is (amikor az elszámolási számláján a nap végén negatív egyenleggel rendelkező ügyfél a betéti rendelkezésre állás igénybevételére vonatkozó alkalmassági feltételeket nem teljesíti).

Ezen túl, a kötelezettségeit megszegő fél ellen alkalmazott felfüggesztés hatálya az adott intézmény más tagállamokban található fióktelepeire is kiterjeszthető. Azokban az esetekben, amikor a kötelességszegés gyakoriság vagy időtartam alapján megállapított súlyossága ezt indokolttá teszi, az ügyfél minden további monetáris politikai művelethez való hozzáférése egy bizonyos időtartamra kivételesen felfüggeszthető.

A tenderre, a kétoldalú ügyletre, a fedezeti eszközökre, a napvégi eljárásra és a betéti rendelkezésre állás igénybevételének alkalmassági feltételeire vonatkozó előírások megszegéséért a nemzeti központi bankok által kiszabott pénzbírságokat egy előre meghatározott (a 6. mellékletben megállapított) kulcs alapján kell kiszámítani.

2.4. Felfüggesztés vagy kizárás prudenciális okokból

Az adott tagállami nemzeti központi bank (vagy az EKB) által alkalmazott szerződéses, illetve szabályozási rendelkezésekkel összhangban az euro-rendszer prudenciális okokból az ügyfelek monetáris politikai eszközökhöz történő hozzáférését felfüggesztheti vagy megszüntetheti.

Ezen túl, az ügyfél felfüggesztésére, illetve kizárására sor kerülhet olyan esetekben is, amelyek nemzeti központi bankok által alkalmazott szerződéses és szabályozási rendelkezések szerint az ügyfél részéről "mulasztásnak" minősülnek.

3. FEJEZET

3. NYÍLTPIACI MŰVELETEK

A nyíltpiaci műveletek fontos szerepet játszanak az euro-rendszer monetáris politikájában, a kamatlábak alakításában, a piac likviditási helyzetének irányításában, valamint a monetáris politika aktuális helyzetének jelzésében. Céljukat, gyakoriságukat és eljárásaikat tekintve az euro-rendszer nyíltpiaci műveletei négy csoportra oszthatók: elsődleges refinanszírozó műveletek, hosszabb távú refinanszírozó műveletek, finomhangoló műveletek és strukturális műveletek. Ami az alkalmazott eszközöket illeti, a penziós ügyletek jelentik az euro-rendszer nyíltpiaci eszközeinek legfontosabb típusát, és a fenti négy műveleti kategória mindegyikében alkalmazhatók, míg a kötvények a strukturális többlet csökkentésére szolgáló műveleteknél használhatók. Ezen túl, az euro-rendszernek a finomhangoló műveletek végrehajtásához három további eszköz áll rendelkezésére: az egyszeri adásvételi (outright) ügyletek, a deviza-swapok és a lekötött betétek gyűjtése. Az alábbi szakaszok részletesen tartalmazzák az euro-rendszer által használt nyíltpiaci eszközök egyes típusainak különös jellemzőit.

3.1. Penziós ügyletek

3.1.1. Általános szempontok

a) Eszköztípus

A penziós ügyletek olyan műveleteket jelentenek, ahol az euro-rendszer visszavásárlási megállapodások keretében ad el és vásárol elfogadható fedezeteket, vagy elfogadható fedezetekből álló fedezet ellenében folytat hitelezést. A penziós ügyletek az elsődleges refinanszírozó műveleteknél és a hosszabb távú refinanszírozó műveleteknél alkalmazhatók. Az euro-rendszer emellett a strukturális és a finomhangoló műveleteknél is alkalmazhat penziós ügyleteket.

b) Jogi ismérvek

A nemzeti központi bankok a penziós ügyleteket végrehajthatják visszavásárlási megállapodások formájában (azaz, az eszköz tulajdonjoga átszáll a hitelezőre, miközben a tranzakcióban az ügyfelek úgy állapodnak meg, hogy egy későbbi időpontban az eszköz újra az adós tulajdonába kerül), vagy értékpapír-fedezet mellett nyújtott hitelek formájában (azaz, az adott eszközökre fedezet áll rendelkezésre, de az adósi kötelezettségek teljesítésének fenntartásával a fedezetként felkínált eszköz az adós tulajdonában marad). A visszavásárlási megállapodásokon alapuló penziós ügyletekre vonatkozó további rendelkezések az egyes tagállamok nemzeti központi bankjai (vagy az EKB) által alkalmazott szerződéses rendelkezésekben találhatók. A értékpapír-fedezet mellett nyújtott hiteleken alapuló penziós ügyletekre vonatkozó szabályozások figyelembe veszik a fedezetre vonatkozó érdekeltség (pl. zálogjog) alapításához és későbbi érvényesítéséhez szükséges, az egyes nemzeti jogokban alkalmazott különböző eljárásokat és formai követelményeket.

c) Kamatozási feltételek

A visszavásárlási megállapodásban meghatározott vételár és visszavásárlási ár közötti különbözet egyenlő a művelet időtartama alatt felvett, illetve hitelezett összegre számított kamat összegével, vagyis a visszavásárlási ár magában foglalja a fizetendő kamatot. Az értékpapír-fedezet mellett nyújtott hitel formájában létrejövő penziós ügylet kamatát a felvett hitel összegére és a futamidőre alkalmazandó kamatláb alapján kell meghatározni. Az euro-rendszer penziós nyíltpiaci műveletei esetében egy egyszerű kamatlábat kell alkalmazni, melyet a "ténylegesen eltelt napok száma/360" kamatnap-számítási szabály alapján kell kiszámítani.

3.1.2. Elsődleges refinanszírozó műveletek

Az elsődleges refinanszírozó műveletek az euro-rendszer által végzett legfontosabb nyíltpiaci műveletek, amelyek kulcsszerepet játszanak a kamatlábak alakításában, a piac likviditási helyzetének irányításában és a monetáris politika aktuális helyzetének jelzésében. Ezen kívül ezek a műveletek elégítik ki a pénzügyi szektor refinanszírozó szükségleteinek nagy részét. Az elsődleges refinanszírozó műveletek működési jellemzői az alábbiak szerint foglalhatók össze:

- likviditásbővítő műveletek,

- heti rendszerességűek [9],

- általában 2 hetes lejárattal rendelkeznek [10] [11],

- decentralizált végrehajtás az egyes nemzeti központi bankok által,

- lebonyolítás tender útján (az 5.1. szakaszban meghatározottak szerint),

- az általános alkalmassági feltételeket teljesítő valamennyi fél (a 2.1. szakaszban meghatározottak szerint) nyújthat be ajánlatot az elsődleges refinanszírozó műveletekre,

- az elsődleges refinanszírozó műveletekben mind az elfogadható fedezetek első csoportja (Tier 1), mind az elfogadható fedezetek második csoportja (Tier 2) (a 6. fejezet meghatározása szerinti) alkalmas, mint fedezeti eszköz.

3.1.3. Hosszabb távú refinanszírozó műveletek

Az euro-rendszer háromhavi lejárattal is végez rendszeres refinanszírozó műveleteket, ezáltal pótlólagos, hosszabb távú refinanszírozást nyújtva a pénzügyi szektor számára. Ezek a műveletek csak korlátozott részt képviselnek az összes refinanszírozó művelet volumenén belül. Az ilyen műveletek végrehajtása során az euro-rendszer rendszerint semmilyen jelzést nem kíván küldeni a piac felé, így normál körülmények között kamatláb-elfogadóként jár el. Ennek megfelelően a hosszabb távú refinanszírozó műveletekre változó kamatú tenderek formájában kerül sor, és az EKB időszakonként jelzi a későbbi tenderek várható ügyleti volumenét. Kivételes körülmények között az euro-rendszer fix kamatú tenderek keretében is végez hosszabb távú refinanszírozó műveleteket.

A hosszabb távú refinanszírozó műveletek működési jellemzői az alábbiak szerint foglalhatók össze:

- likviditásbővítő műveletek,

- végrehajtás havi rendszerességgel [12],

- általában 3 hónapos lejáratúak [13],

- decentralizált végrehajtás az egyes nemzeti központi bankok által,

- lebonyolítás (az 5.1. szakaszban meghatározott) tender útján,

- az általános alkalmassági feltételeket teljesítő valamennyi fél (a 2.1. szakaszban meghatározottak szerint) nyújthat be ajánlatot a hosszabb távú refinanszírozó műveletre,

- a hosszabb távú refinanszírozó műveletek szempontjából az elfogadható fedezetek első csoportja (Tier 1) és az elfogadható fedezetek második csoportja (Tier 2) (6. fejezet) fedezeti eszközöknek minősülnek.

3.1.4. Finomhangoló penziós műveletek

Az euro-rendszer penziós nyíltpiaci ügyletek formájában végezhet finomhangoló műveleteket. A finomhangoló műveletek célja a piac likviditási helyzetének irányítása, valamint a kamatlábak alakítása, különösen a piac előre nem látható likviditásingadozása által a kamatlábakra gyakorolt hatások ellensúlyozása érdekében. A váratlan piaci események bekövetkezésekor szükséges gyors intézkedések érdekében indokolt nagyfokú rugalmasságot fenntartani, a finomhangoló műveletekhez használt eljárások és működési jellemzők megválasztásakor:

- a finomhangoló penziós műveletek likviditásbővítő és likviditást szűkítő műveletek is lehetnek,

- gyakoriságuk nem szabványosított,

- lejáratuk nem szabványosított,

- a likviditásbővítő finomhangoló penziós ügyletek lebonyolítása általában gyorstender útján történik, ugyanakkor nem kizárt a kétoldalú eljárások használatának lehetősége (lásd az 5. fejezetet),

- a likviditást szűkítő finomhangoló penziós ügyletekre rendszerint kétoldalú eljárásokon keresztül kerül sor (az 5.2. szakaszban meghatározottak szerint),

- az egyes nemzeti központi bankok általában decentralizált módon hajtják végre e műveleteket (az EKB Kormányzótanácsa dönt arról, hogy kivételes esetben az EKB végrehajthat-e kétoldalú finomhangoló penziós ügyleteket),

- az euro-rendszer a 2.2. szakaszban meghatározott feltételek szerint korlátozott számú résztvevőt választhat ki a finomhangoló penziós ügyletekben való részvételhez,

- a finomhangoló penziós műveletek esetében az elfogadható fedezetek első csoportja (Tier 1) és elfogadható fedezetek második csoportja (Tier 2) (6. fejezet) elfogadhatók fedezeti eszközöknek.

3.1.5. Strukturális penziós műveletek

Az euro-rendszer penziós nyíltpiaci ügyletek formájában végrehajthat strukturális műveleteket azzal a céllal, hogy az euro-rendszer strukturális helyzetét a pénzügyi szektorhoz igazítsa. E műveletek működési jellemzői az alábbiak szerint foglalhatók össze:

- a strukturális penziós műveletek likviditásbővítő műveletek,

- gyakoriságuk szerint lehetnek rendszeresek vagy nem rendszeresek,

- lejáratuk előre nem szabványosított,

- lebonyolításuk tender útján történik (az 5.1. szakaszban meghatározottak szerint),

- e műveleteket az egyes nemzeti központi bankok decentralizált módon hajtják végre,

- strukturális penziós műveletre valamennyi ügyfél (a 2.1. szakaszban meghatározottak szerint) nyújthat be ajánlatot,

- a strukturális penziós műveletek szempontjából mind az elfogadható fedezetek első csoportja (Tier 1), mind az elfogadható fedezetek második csoportja (Tier 2) (6. fejezet) elfogadhatók fedezeti eszközöknek.

3.2. Egyszeri adásvételi (outright) ügyletek

a) Eszköztípus

Az egyszeri adásvételi (outright) nyíltpiaci műveletek olyan ügyletek, amelynek során az euro-rendszer jegybankképes eszközöket véglegesen vásárol vagy ad el a piacon. E műveleteket kizárólag strukturális vagy finomhangolási célból lehet végrehajtani.

b) Jogi ismérvek

Az egyszeri adásvételi ügylet során a tulajdonjog teljes mértékben átszáll az eladóról a vevőre, anélkül hogy ehhez a tulajdonjog ellentétes irányú átruházása kapcsolódna. Az ügyletet a műveletben használt adósságinstrumentumokra vonatkozó piaci megállapodásoknak megfelelően kell végrehajtani.

c) Árazási feltételek

Az euro-rendszer az árak kiszámításakor a műveletben használt, adósságinstrumentumokra vonatkozóan a legszélesebb körben elfogadott piaci megállapodásnak megfelelően jár el.

d) Egyéb működési jellemzők

Az euro-rendszer egyszeri adásvételi ügyleteinek működési jellemzői az alábbiak szerint foglalhatók össze:

- az egyszeri adásvételi (outright) ügyletek megjelenhetnek likviditásbővítő (közvetlen vétel) vagy likviditást szűkítő (közvetlen eladás) műveletek formájában,

- gyakoriságuk nem szabványosított,

- lebonyolításuk kétoldalú eljárás útján történik (az 5.2. szakaszban meghatározottak szerint),

- ezen ügyleteket egyes nemzeti központi bankok általában decentralizált módon hajtják végre (az EKB Kormányzótanácsa dönt arról, hogy az EKB kivételes körülmények között végrehajthat-e finomhangoló egyszeri adásvételi ügyleteket),

- az egyszeri adásvételi ügyletek esetében az ügyfelek körére nem vonatkoznak előre meghatározott korlátozások,

- általában csak elfogadható fedezetek első csoportja (a 6.1. szakaszban meghatározottak szerint) (Tier 1) eszközök minősülnek a végleges ügyletekhez kapcsolódó fedezeti eszköznek.

3.3. EKB-kötvények kibocsátása

a) Eszköztípus

Az EKB kötvényeket bocsáthat ki azzal a céllal, hogy az euro-rendszer strukturális helyzetét a pénzügyi szektorral szemben kiigazítsa, valamint a piacon likviditást szűkítsen (vagy bővítsen).

b) Jogi ismérvek

A kötvény az EKB-nak a kötvény tulajdonosával szemben fennálló adósságát testesíti meg. A kötvényeket az euro-övezet letétkezelőjével könyvelési tétel formájában kell kibocsátani és tartani. Az EKB a kötvények átruházhatóságára vonatkozóan nem ír elő semmiféle korlátozást. Az EKB-kötvényekre vonatkozó további előírásokat a kötvényekre vonatkozó szabályok tartalmazzák.

c) Kamatozási feltételek

A kötvényeket leszámítoltan, azaz névérték alatti értéken kell kibocsátani és lejáratkor névértéken kell visszavásárolni. A kibocsátáskori érték és a visszavásárlási érték közötti különbség egyenlő a kötvény kibocsátási értékén felhalmozott kamattal, amit a kötvény futamidejére vonatkozóan a megállapodás szerinti kamatlábbal kell kiszámítani. Az alkalmazott kamatláb egy egyszerű kamatláb, amelyet a "ténylegesen eltelt napok száma/360" kamatnap-számítási szabállyal kell megállapítani. A kibocsátási érték kiszámításának módját az 1. ablak mutatja.

+++++ TIFF +++++

d) Egyéb működési jellemzők

Az EKB-kötvények kibocsátásának működési jellemzői az alábbiak szerint foglalhatók össze:

- a kötvények kibocsátása a piaci likviditás szűkítése céljából történik,

- a kötvények rendszeres vagy nem rendszeres jelleggel is kibocsáthatók,

- a kötvények futamideje 12 hónapnál kevesebb,

- a kötvények kibocsátása tender útján történik (az 5.1. szakaszban meghatározottak szerint),

- a kötvényeket a nemzeti központi bankok decentralizáltan tendereztetik és váltják be,

- az általános alkalmassági feltételeket teljesítő valamennyi fél (a 2.1. szakaszban meghatározottak szerint) pályázhat az EKB kötvényeinek jegyzésére.

3.4. Deviza-swapok

a) Eszköztípus

A monetáris politikai célokból végrehajtott deviza-swapok az euro és egy másik deviza között egyidejűleg kötött egyszeri adásvételi és határidős ügyletből állnak. Ezek a swapok finomhangolási célokat szolgálnak, elsősorban a piac likviditási helyzetének kezelése és a kamatlábak alakítása érdekében.

b) Jogi ismérvek

A monetáris politikai célokból végrehajtott deviza-swapok olyan műveleteket jelentenek, ahol az euro-rendszer azonnali euro-vételi (illetve -eladási) műveletet hajt végre egy másik deviza ellenében, és ezzel egyidejűleg egy meghatározott visszavásárlási napon egy határidős ügylettel előre eladja (illetve visszavásárolja). A deviza-swapokra vonatkozó egyéb előírásokat az érintett nemzeti központi bankok (vagy az EKB) által alkalmazott szerződéses rendelkezések tartalmazzák.

c) A pénznemre és árfolyamra vonatkozó feltételek

Az euro-rendszer rendszerint csak a kereskedésben aktívan részt vevő pénznemekre és kizárólag a szokásos piaci gyakorlatot betartva köt ügyleteket. Az euro-rendszer és az ügyfelek minden egyes deviza-swap esetében megállapodnak az ügyletre alkalmazandó swap-pontokban. A swap-pontok a határidős és az azonnali ügyletnél alkalmazott átváltási árfolyamok közötti különbségnek felelnek meg. Az euro másik devizával szembeni swap-pontjainak jegyzése az általános piaci gyakorlat szerint történik. A deviza-swap árfolyamára vonatkozó feltételeket a 2. ablak tartalmazza.

+++++ TIFF +++++

d) Egyéb működési jellemzők

A deviza-swapok működési jellemzői az alábbiakban foglalhatók össze:

- megjelenhetnek likviditásbővítő vagy likviditást szűkítő ügyletek formájában,

- gyakoriságuk nem szabványosított,

- lejárati idejük nem szabványosított,

- végrehajtásuk gyorstender vagy kétoldalú eljárás útján történik (lásd az 5. fejezetet),

- a nemzeti központi bankok általában decentralizált módon hajtják végre őket (az EKB Kormányzótanácsa dönt arról, hogy az EKB kivételes esetben végrehajthat-e kétoldalú devizaswap-ügyleteket),

- az euro-rendszer a 2.2. szakaszban és a 3. mellékletben meghatározott feltételek szerint korlátozott számú résztvevőt is kiválaszthat a deviza-swapokban való részvételre.

3.5. Lekötött betétek gyűjtése

a) Eszköztípus

Az euro-rendszer felhívhatja az ügyfeleket arra, hogy azok a székhelyük szerinti tagállam nemzeti központi bankjánál rögzített futamidejű kamatozó betéteket kössenek le. A lekötött betétek gyűjtése csak finomhangolási célokat szolgál a piacon levő likviditás szűkítése érdekében.

b) Jogi ismérvek

Az ügyfélkörtől befogadott betétek rögzített futamidővel és rögzített kamatlábbal rendelkeznek. A nemzeti központi bankok a betétek ellenében nem adnak fedezetet.

c) Kamatozási feltételek

A betétre alkalmazott kamatláb egy egyszerű kamatláb, melyet a "tényleges napok száma/360" kamatmegállapítási szabállyal kell kiszámítani. A kamatot a betét lejártakor kell kifizetni.

d) Egyéb működési jellemzők

A lekötött betétek gyűjtésének működési jellemzői az alábbiakban foglalhatók össze:

- a betétgyűjtés célja a likviditás szűkítése,

- a betétgyűjtés gyakorisága nem szabványosított,

- a betétek lejárati ideje nem szabványosított,

- a betétgyűjtés lebonyolítása általában gyorstender útján történik, de a kétoldalú eljárás lehetősége sem kizárt (lásd az 5. fejezet),

- a betétgyűjtést az egyes nemzeti központi bankok általában decentralizált módon hajtják végre (az EKB Kormányzótanácsa dönt arról, hogy az EKB kivételes esetben végrehajthat-e kétoldalú lekötött betétgyűjtési műveletet) [14],

- az euro-rendszer a 2.2. szakaszban meghatározott feltételek szerint korlátozott számú ügyfélt is kiválaszthat a lekötött betétgyűjtésben való részvételre.

4. FEJEZET

4. JEGYBANKI RENDELKEZÉSRE ÁLLÁS

4.1. Betéti rendelkezésre állás

a) Eszköztípus

Az ügyfélkör az aktív oldali rendelkezésre állást arra használhatja, hogy a nemzeti központi bankokon keresztül, előre meghatározott kamatlábon, elfogadható fedezetek (6. fejezet) ellenében egynapos (O/N) likviditásukat biztosítsa. A konstrukció célja, hogy az ügyfélkör átmeneti likviditási igényeit kielégítse. Rendes körülmények között a konstrukcióra vonatkozó kamatláb az egynapos (O/N) piaci kamatláb felső határa. A konstrukcióra vonatkozó feltételek az egész euro-övezetben azonosak.

b) Jogi ismérvek

Az aktív oldali rendelkezésre állás keretében a nemzeti központi bankok likviditást bővíthetnek egynapos (O/N) visszavásárlási megállapodások formájában (azaz az eszköz tulajdonjoga átszáll a hitelezőre, és a felek megegyeznek abban, hogy a következő üzleti napon a tulajdonjog visszaszáll az adósra) vagy egynapos (O/N), értékpapír-fedezet mellett nyújtott hitelek formájában (azaz az eszközre érvényesíthető biztosítékot nyújtanak, de a kölcsön visszafizetésével az eszköz az adós tulajdonában marad). A visszavásárlási megállapodásokra vonatkozó további rendelkezéseket az adott nemzeti központi bank által alkalmazott szerződéses megállapodások tartalmazzák. A értékpapír-fedezet mellett nyújtott hitelek formájában való likviditásbővítésre vonatkozó megállapodások figyelembe veszik a fedezetre vonatkozó érdekeltség (zálogjog) alapításához és annak későbbi érvényesítéséhez szükséges, az egyes nemzeti jogokban alkalmazott különböző eljárásokat és formai követelményeket.

c) Hozzáférési feltételek

Az aktív oldali rendelkezésre állás a 2.1. szakaszban meghatározott általános alkalmassági feltételeknek megfelelő ügyfélkörnek áll rendelkezésére. Az aktív oldali rendelkezésre álláshoz való hozzáférést az adott intézmény székhelye szerinti tagállam nemzeti központi bankja biztosítja. Az aktív oldali rendelkezésre álláshoz való hozzáférés csak azokon a napokon biztosított, amelyeken az adott nemzeti valós idejű bruttó elszámolási rendszer (VIBER) és az adott ÉER-ek (értékpapír-elszámolási rendszerek) működnek.

A nap végén az ügyfélkör az adott nemzeti központi banknál vezetett elszámolási számláin lévő negatív napi egyenlege önmagától az aktív oldali rendelkezésre állás igénybevételére vonatkozó kérelemnek minősül. Az aktív oldali rendelkezésre álláshoz történő napvégi hozzáférésre vonatkozó eljárást az 5.3.3. szakasz tartalmazza.

Az ügyfelek az aktív oldali rendelkezésre álláshoz úgy is hozzáférhetnek, hogy kérelmet küldenek a székhelyük szerinti tagállam nemzeti központi bankjának. Ahhoz, hogy a nemzeti központi bank még aznap teljesíteni tudja a megbízást, a kérelemnek a nemzeti központi bankhoz legkésőbb 30 perccel a TARGET [15], [16] zárása után meg kell érkeznie. Általános szabályként a TARGET-rendszer EKB-idő (CET) szerint 18 óráig tart nyitva. Az aktív oldali rendelkezésre állás igénybevételére vonatkozó kérelem benyújtásának határideje az euro-rendszer tartalékolási időszakának utolsó munkanapján még további 30 perccel meghosszabbodik. A kérelemben fel kell tüntetni az igényelt hitel összegét, és amennyiben az ügylet alapjául szolgáló fedezeti eszköz a nemzeti központi banknál még nincs előzetesen elhelyezve, a tranzakció alapjául szolgáló fedezeti eszközt is rendelkezésre kell bocsátani.

A tranzakció alapjául szolgáló elegendő jegybankképes eszköz felmutatásán kívül az aktív oldali rendelkezésre állás keretében igénybe vehető pénzeszközök összegére nem vonatkozik egyéb korlátozás.

d) Lejárati és kamatfeltételek

A konstrukció keretében nyújtott hitelek egynapos (O/N) futamidővel rendelkeznek. A TARGET-rendszerben közvetlenül az ügyfelek esetében a hitel törlesztésére a következő olyan napon kerül sor, amikor az adott nemzeti VIBER és az adott ÉER(ek) működnek, mégpedig e rendszerek nyitásának időpontjában.

A kamatlábat, amely a "tényleges napok száma/360" kamatmegállapítási szabállyal kiszámított egyszerű kamatláb, az euro-rendszer előzetesen közzéteszi. Az EKB a kamatlábat bármikor megváltoztathatja, de az legkorábban az euro-rendszer következő munkanapján léphet hatályba [17]. A konstrukció kamatának megfizetése a hitel törlesztésekor esedékes.

e) A konstrukció felfüggesztése

A konstrukció igénybevétele csak az EKB célkitűzéseivel és általános monetáris politikai szempontjaival összhangban lehetséges. Az EKB a konstrukció feltételeit bármikor módosíthatja, illetve a konstrukciót felfüggesztheti.

4.2. Betéti rendelkezésre állás

a) Eszköztípus

Az ügyfélkör a betéti rendelkezésre állást arra használhatja, hogy a nemzeti központi bankoknál egynapos (O/N) betéteket helyezzen el. A betétek előre meghatározott kamatlábbal kamatoznak. Rendes körülmények között a betéti rendelkezésre állásnál alkalmazott kamatláb az egynapos (O/N) piaci kamatláb alsó határa. A betéti rendelkezésre állásra vonatkozó feltételek az egész euro-övezetben egyformák [18].

b) Jogi ismérvek

Az ügyfelek által elhelyezett egynapos (O/N) betétek rögzített kamatlábon kamatoznak. Az ügyfelek az elhelyezett betét ellenében nem kapnak fedezetet.

c) Hozzáférési feltételek [19]

A betéti rendelkezésre állás a 2.1. szakaszban meghatározott általános alkalmassági feltételeket kielégítő intézményeknek áll rendelkezésre. A betéti rendelkezésre álláshoz az adott intézmény székhelye szerinti nemzeti központi bank közvetítésével lehet hozzájutni. A betéti rendelkezésre álláshoz való hozzáférés csak azokon a napokon biztosított, amelyeken a nemzeti VIBER nyitva tart.

A betéti rendelkezésre állás igénybevételéhez az ügyfélnek kérelmet kell benyújtania a székhelye szerinti tagállam nemzeti központi bankjának. Ahhoz, hogy a nemzeti központi bank még aznap teljesítse a megbízást, a kérelemnek a TARGET-rendszer tényleges zárási ideje, azaz általában EKB-idő (CET) szerint 18 óra [20] [21] után legkésőbb 30 perccel meg kell érkeznie a nemzeti központi bankhoz. A betéti rendelkezésre állás igénybevételére vonatkozó kérelem benyújtásának határideje az euro-rendszer tartalékolási időszakának utolsó munkanapján további 30 perccel meghosszabbodik. A kérelemben fel kell tüntetni az elhelyezendő betét összegét.

Az ügyfél által a konstrukció keretében elhelyezhető betét összegére nem vonatkozik korlátozás.

d) Lejárati és kamatfeltételek

A konstrukció keretében elhelyezett betétek egynapos (O/N) lejárati idővel rendelkeznek. A TARGET-rendszerben közvetlenül az ügyfelek esetében a konstrukció keretében elhelyezett betétek a következő olyan napon járnak le, amikor az adott nemzeti VIBER működik, mégpedig a rendszer nyitásának időpontjában. A kamatlábat, amely a "tényleges napok száma/360" kamatmegállapítási szabállyal számított egyszerű kamatláb, az euro-rendszer előzetesen közzéteszi. Az EKB a kamatlábat jogosult bármikor, legkorábban az euro-rendszer következő munkanapján történő hatálybalépéssel megváltoztatni. A betét kamatának kifizetése a betét lejáratakor esedékes.

e) A konstrukció felfüggesztése

A konstrukció csak az EKB célkitűzéseivel és általános monetáris politikai szempontjaival összhangban vehető igénybe. Az EKB a konstrukció feltételeit bármikor módosíthatja, illetve a konstrukciót felfüggesztheti.

5. FEJEZET

5. ELJÁRÁSOK

5.1. Tendereljárás

5.1.1. Általános szempontok

Az euro-rendszer nyíltpiaci műveleteire általában tendereljárás formájában kerül sor. Az euro-rendszer tendereit a 3. ablakban leírtak szerint hat műveleti lépésben kell végrehajtani.

Az euro-rendszer kétfajta tendereljárást különböztet meg: a tendert és a gyorstendert. A tender és a gyorstender eljárási rendje megegyezik az lebonyolítás ütemezése és az ügyfélkör kivételével.

+++++ TIFF +++++

a) A tenderek

A tenderek esetében a meghirdetéstől az elfogadott ajánlatok visszaigazolásáig 24 óra telik el (a beadási határidő és az eredményhirdetés között eltelt idő hozzávetőlegesen két óra). Az 1. ábra a tender műveleti lépéseinek szokásos ütemezéséről nyújt áttekintést. Az EKB szükség esetén az egyes műveletek ütemezését módosíthatja.

Az elsődleges refinanszírozó műveletekre, a hosszabb távú refinanszírozó műveletekre és a strukturális műveletekre [az egyszeri adásvételi (outright) ügyletek kivételével] mindig tender keretében kerül sor. A tendereken az EKB által a 2.1. szakaszban foglalt általános feltételeknek megfelelő ügyfelek vehetnek részt.

+++++ TIFF +++++

Megjegyzés:

A számok a 3. ablakban feltüntetett műveleti lépésekre vonatkoznak.

b) Gyorstenderek

A gyorstendert általában a meghirdetéstől számított egy órán belül kell lebonyolítani azzal, hogy a visszaigazolásra az eredményhirdetést követően azonnal sor kerül. A 2. ábra a gyorstender műveleti lépéseinek szokásos ütemezéséről nyújt áttekintést. Az EKB szükség esetén az egyes műveletek esetében az ütemezést módosíthatja. Gyorstenderre csak finomhangoló műveletek esetén kerül sor. Az euro-rendszer a 2.2. szakaszban meghatározott feltételek és eljárások szerint a gyorstenderen való részvételre korlátozott számú ügyfélt is kiválaszthat.

+++++ TIFF +++++

Megjegyzés:

A számok a 3. ablakban feltüntetett gyakorlati lépésekre vonatkoznak.

c) Fix és változó kamatú tenderek

Az euro-rendszernek lehetősége van akár fix kamatú (mennyiségi tender), akár változó kamatú (kamattender) tenderek lebonyolítására. Fix kamatú tender esetén az EKB előre meghatározza a kamatlábat, és az ügyfelek azzal az összeggel pályáznak, amellyel a rögzített kamatlábon ügyletet kívánnak kötni [22]. Változó kamatú tender esetén az ügyfelek megjelölik az összeget és a kamatlábat, amelyen a nemzeti központi bankokkal ügyletet kívánnak kötni [23].

5.1.2. Tendernaptár

a) Elsődleges és hosszabb távú refinanszírozó műveletek

Az elsődleges és hosszabb távú refinanszírozó műveletek végrehajtása az euro-rendszer [24] által megjelentetett tájékoztató jellegű naptár szerint történik. A naptárt legkésőbb az adott év kezdete előtt három hónappal kell közzétenni. Az elsődleges és hosszabb távú refinanszírozó műveletek szokásos üzletkötési napjait a 2. táblázat tartalmazza. Az EKB törekszik biztosítani minden tagállambeli ügyfél számára az elsődleges és hosszabb távú refinanszírozó műveletekben való részvételt. Így az e műveletekre vonatkozó naptár összeállításakor az EKB az egyes tagállamok bankszünnapjainak figyelembevételével jár el.

2. TÁBLÁZAT

Elsődleges és hosszabb távú refinanszírozó műveletek szokásos üzletkötési napjai

Művelet típusa | Szokásos üzletkötési nap (T) |

Elsődleges refinanszírozó műveletek | Minden kedd |

Hosszabb távú refinanszírozó műveletek | Minden kötelező tartalékolási időszak első szerdája |

b) Strukturális műveletek

A tenderek útján lefolytatott strukturális műveletek végrehajtása nem előre meghatározott naptár szerint történik. A strukturális műveletek lebonyolítása és elszámolása azonban általában csak olyan napon történik, amely minden tagállamban NKB-munkanapnak [26] számít.

c) Finomhangoló műveletek

A finomhangoló műveletek végrehajtása nem előre meghatározott naptár szerint történik. Az EKB az euro-rendszer bármely munkanapján végrehajthat finomhangoló műveleteket. Ezekben a műveletekben csak azon tagállamok nemzeti központi bankjai vehetnek részt, amelyekben az üzletkötés, az elszámolás és a visszafizetés napja NKB-munkanap.

5.1.3. Tenderek meghirdetése

Az euro-rendszer tendereit nyilvánosan, hírügynökségek útján hirdeti meg. Ezen kívül, a nemzeti központi bankok a hírügynökségi hozzáféréssel nem rendelkező ügyfeleket a tenderekről közvetlenül is értesíthetik. A nyilvános tenderfelhívás általában a következő információkat tartalmazza:

- a tender hivatkozási számát,

- a tender időpontját,

- a művelet típusát (likviditásbővítő, illetve -szűkítő, és a használni kívánt monetáris politikai eszköz típusa),

- az instrumentum lejáratát,

- az aukció típusát (fix vagy változó kamatú tender),

- az allokálás módját (az 5.1.5. szakasz d) pontjának meghatározása szerinti holland vagy amerikai típusú aukció),

- a tervezett mennyiséget (általában csak a hosszabb távú refinanszírozó műveletek esetében),

- a rögzített kamatlábat/árat/swap-pontot (fix kamatú tenderek esetén),

- a kamatláb/ár/swap-pont elfogadott alsó és felső határértékét (ha van ilyen),

- az instrumentum kezdő és lejárati napját (ha van ilyen), illetve az instrumentum értéknapját és lejárati napját (kötvények kibocsátása esetén),

- a műveletben részt vevő devizákat, és a rögzítve tartandó összeg pénznemét (FX-swap esetén),

- az ajánlatok kiszámításakor hivatkozásként használandó azonnali devizaárfolyamot (FX-swap esetén),

- az ajánlati összeg felső korlátját (ha van ilyen),

- a legkisebb elfogadható mennyiség (ha van ilyen),

- az ajánlatok benyújtásának menetrendjét,

- a kötvények névértékét (kötvények kibocsátása esetén),

- a kötvények ISIN-kódját (kötvények kibocsátása esetén).

A finomhangoló műveletek átláthatóságának növelése érdekében az euro-rendszer a gyorstendereket általában nyilvánosan előre meghirdeti. Kivételes helyzetekben azonban az EKB határozhat úgy, hogy a gyorstendereket nem hirdeti meg előre nyilvánosan. A gyorstenderek meghirdetése a tenderekre vonatkozó általános eljárásrenddel megegyezően történik. Gyorstender esetén, nyilvános vagy nem nyilvános meghirdetéstől függetlenül, a nemzeti központi bankok a kiválasztott ügyfelekkel közvetlenül lépnek kapcsolatba.

5.1.4. A tenderajánlatok elkészítése és benyújtása

Az ügyfeleknek ajánlataikat a nemzeti központi bankok által az adott műveletre vonatkozóan kiadott mintának megfelelő formában kell elkészíteniük. A tenderajánlatot olyan tagállam nemzeti központi bankjához kell benyújtani, ahol az intézménynek szervezeti egysége (székhelye vagy fiókja) van. Egy intézmény a tenderajánlatát egy tagállamban csak egy szervezeti egysége (székhelye vagy egy erre kijelölt fiókja) útján nyújthatja be.

A fix kamatú tenderek esetén az ügyfelek ajánlatukban azt az összeget kötelesek megjelölni, amelyre a nemzeti központi bankkal üzletet kívánnak kötni [27].

A változó kamatú tenderek esetén az ügyfelek legfeljebb tíz különböző kamatlábra/árra/swap-pontra tehetnek ajánlatot. Minden egyes ajánlatban kötelesek megjelölni azt az összeget, amelyre a nemzeti központi bankkal üzletet kívánnak kötni, feltüntetve a vonatkozó kamatlábat is [28], [29]. A kamatlábra vonatkozó ajánlatot a 0,01 százalékpont többszöröseként kell kifejezni. Változó kamatú FX-swap tender esetén a swap-pontokat a szokásos piaci megállapodásoknak megfelelően kell megadni, és az ajánlatokat a 0,01 swap-pont többszöröseként kell kifejezni.

Az elsődleges refinanszírozó műveletek esetén az ajánlati összeg alsó korlátja 1000000 euro. Az ezen összeget meghaladó összegű ajánlatokat 100000 euro többszöröseként kell megadni. A finomhangoló és a strukturális műveletekre ugyanez az alsó érték és elfogadási lépésköz vonatkozik. Az ajánlati érték minimuma minden egyes kamatláb/ár/swap-pont szintre vonatkozik.

A hosszabb távú refinanszírozó műveletek esetében az egyes nemzeti központi bankok határozzák meg az ajánlati összeg alsó korlátját a 10000 eurótól 1000000 euróig terjedő tartományban. A meghatározott alsó ajánlati korlátot meghaladó összegű ajánlatokat 10000 euro többszöröseként kell megadni. Az alsó ajánlati érték minden egyes kamatlábszintre vonatkozik.

Az EKB az ajánlati összegre kiköthet felső korlátot is az aránytalanul nagy összegű ajánlatok kiküszöbölése érdekében. Az ilyen felső ajánlati összegkorlát a nyilvános tenderfelhívásban minden esetben fel van tüntetve.

Az ügyfelek kötelesek gondoskodni arról, hogy a nekik allokált összegeket megfelelő összegű elfogadható eszközzel tudják fedezni [30]. Az adott nemzeti központi bank által megkötött szerződések vagy hatósági rendelkezések lehetővé teszik szankciók alkalmazását abban az esetben, ha egy ügyfél nem képes megfelelő összegű fedezetet vagy készpénzt átutalni a tender során neki allokált összeg kiegyenlítése érdekében.

Az ajánlatok a tender benyújtási határidejéig visszavonhatók. A tenderfelhívásban feltüntetett határidő után benyújtott ajánlatok érvénytelenek. A határidő betartását a nemzeti központi bankok bírálják el. A nemzeti központi bankok nem veszik figyelembe az adott ügyfél egyik ajánlatát sem, amennyiben ajánlatainak együttes összege az EKB által meghatározott bármely felső ajánlati korlátot meghaladja. A nemzeti központi bankok nem veszik figyelembe azokat az ajánlatokat sem, amelyek összege nem éri el az ajánlati összeg alsó korlátját, illetve az elfogadott kamatlábra/árra/swap-pontra vonatkozó alsó korlát alatt vagy felső korlát felett van. Továbbá a nemzeti központi bankok azokat az ajánlatokat sem veszik figyelembe, amelyek hiányosak vagy nem felelnek meg a kiadott mintának. Amennyiben egy ajánlatot így érvénytelenítettek, az illetékes nemzeti központi bank döntéséről az ügyfelet még a tenderallokálás előtt értesíti.

5.1.5. A tenderallokáció menete

a) Fix kamatú tenderek

A fix kamatú tenderek allokációja során az ügyfelektől kapott ajánlatokat össze kell adni. Amennyiben az ajánlatok összege meghaladja az allokálni kívánt likviditás teljes összegét, a benyújtott ajánlatokat arányosan, az allokálandó összegnek az összes ajánlat összegéhez viszonyított aránya szerint kell kielégíteni (lásd a 4. ablakot). Az egy ügyfélre jutó összeget a legközelebbi egész euróra kell kerekíteni. Azonban a fix kamatú tenderek esetén az EKB dönthet úgy is, hogy minden ajánlattevőnek odaítél egy minimum összeget/részesedést.

+++++ TIFF +++++

b) Változó kamatú tenderek euróban

A likviditásbővítő, változó kamatú euro-tenderek esetén az ajánlatokat a felajánlott kamatlábak csökkenő sorrendjébe kell rendezni. A legmagasabb kamatlábbal rendelkező ajánlatokat kell elsőként kielégíteni, majd az alacsonyabb kamatlábú ajánlatokat csökkenő sorrendben kell elfogadni mindaddig, amíg a felosztani kívánt összeg ki nem merül. Amennyiben az elfogadott legalacsonyabb kamatlábbal (azaz a kamatfolyosó-széli kamatlábbal) rendelkező ajánlatok halmozott összege meghaladja a maradék felosztható összeget, úgy a maradványösszeg felosztása arányosan, a fennmaradó allokálandó összegnek a kamatfolyosó-széli kamatlábbal rendelkező ajánlatok teljes összegéhez viszonyított aránya szerint történik (lásd az 5. ablakot). Az egyes ügyfelekre jutó összeget a legközelebbi egész euróra kell kerekíteni.

+++++ TIFF +++++

A likviditást szűkítő, változó kamatú (kötvények kibocsátására vagy lekötött betétek gyűjtésére használható) tenderek allokálásakor az ajánlatokat a felajánlott kamatlábak növekvő sorrendjébe (vagy a felajánlott árak csökkenő sorrendjébe) kell rendezni. A kielégítéskor a legalacsonyabb kamatlábbal (illetve legmagasabb árral) rendelkező ajánlatok élveznek elsőbbséget, majd az ajánlatokat kamatlábak növekvő (illetve ajánlati árak csökkenő) sorrendjében kell elfogadni mindaddig, amíg az elvonni kívánt teljes összeg allokálásra nem kerül. Amennyiben az elfogadott legmagasabb kamatlábbal (illetve legalacsonyabb árral) (azaz a kamatfolyosó-széli kamatlábbal/árral) rendelkező ajánlatok összesített összege meghaladja a maradék felosztható összeget, úgy a maradványösszeg felosztása arányosan, a fennmaradó allokálandó összegnek a kamatfolyosó-széli kamatlábon/áron tett összes ajánlat összegéhez viszonyított aránya szerint történik (lásd az 5. ablakot). A kötvények kibocsátásakor az egy ügyfélre jutó összeget a kötvény névértékének legközelebbi többszörösére kell kerekíteni. Más likviditást szűkítő műveletek esetén az egy ügyfélre jutó összeget a legközelebbi egész euróra kell kerekíteni.

Az EKB dönthet úgy, hogy a változó kamatú tender minden érvényes ajánlatot benyújtó ajánlattevőjének egy minimumösszeget ítél oda.

c) Változó kamatú FX-swap tenderek

A változó kamatú, likviditásbővítő FX-swap tenderek allokálásakor az ajánlatokat a felajánlott swap-pont-jegyzések szerinti növekvő sorrendbe kell rendezni [31]. A kielégítéskor a legalacsonyabb swap-pont-jegyzéssel rendelkező ajánlatok élveznek elsőbbséget, majd az ajánlatokat a swap-pont-jegyzések növekvő sorrendjében kell elfogadni mindaddig, amíg a felosztandó rögzített deviza összege ki nem merül. Amennyiben az elfogadott legmagasabb swap-pont-jegyzésen (azaz a kamatfolyosó-széli swap-pont-ajánlaton) az ajánlatok halmozott összege meghaladja a maradék felosztható összeget, úgy a maradványösszeg felosztása arányosan, a fennmaradó allokálandó összegnek a kamatfolyosó-széli swap-pont-jegyzéssel rendelkező összes ajánlat összegéhez viszonyított aránya szerint történik (lásd a 6. ablakot). Az egy ügyfélre jutó összeget a legközelebbi egész euróra kell kerekíteni.

+++++ TIFF +++++

+++++ TIFF +++++

A változó kamatú, likviditást szűkítő FX-swap tenderek allokálásakor az ajánlatokat az swap-pont-jegyzési ajánlatok csökkenő sorrendjébe kell rendezni. A kielégítéskor a legmagasabb swap-pont-jegyzéssel rendelkező ajánlatok élveznek elsőbbséget, majd az ajánlatokat swap-pont-jegyzés szerinti csökkenő sorrendben kell elfogadni mindaddig, amíg az allokálandó rögzített deviza összege teljes egészében ki nem merül. Amennyiben az elfogadott legalacsonyabb swap-pont-jegyzésen (azaz a kamatfolyosó-széli swap-pont-ajánlaton) az összesített ajánlatösszeg meghaladja a maradék allokálandó összeget, úgy a maradványösszeg felosztása arányosan, a fennmaradó allokálandó összegnek a kamatfolyosó-széli swap-pont- jegyzéssel rendelkező összes ajánlat összegéhez viszonyított aránya szerint történik (lásd a 6. ablakot). Az egy ügyfélre jutó összeget a legközelebbi egész euróra kell kerekíteni.

d) Aukció típusok

A változó kamatú tenderek esetében az euro-rendszer alkalmazhat egyenáras vagy ajánlati áras aukciós eljárásokat. Az egyenáras aukció (holland aukció) esetén az összes kielégíteni kívánt ajánlatra alkalmazott allokálási kamatláb/ár/swap-pont megegyezik a kamatfolyosó-széli kamatlábbal/árral/swap-ponttal (azzal a kamatlábbal/árral/swap-ponttal, amelyen a teljes összeg allokálásra kerülhet). Az ajánlati áras aukció (amerikai aukció) esetén az allokálási kamatláb/ár/swap-pont megegyezik az egyes ajánlatokban szereplő kamatlábbal/árral/swap-ponttal.

5.1.6. A tendereredmények kihirdetése

A tenderek és gyorstenderek eredményét a hírügynökségek útján nyilvánosan ki kell hirdetni. A nemzeti központi bankok a hírügynökségi hozzáféréssel nem rendelkező ügyfeleket közvetlenül is értesíthetik az allokálás eredményéről. A tendereredményeket nyilvánosan kihirdető üzenet általában a következő információkat tartalmazza:

- a tender hivatkozási számát,

- a tender időpontját,

- a művelet típusát,

- az instrumentum lejáratát,

- az euro-rendszer ügyfelei által beadott összes ajánlat összegét,

- az ajánlattevők számát,

- az érintett pénznemeket (FX-swap esetében),

- a teljes allokálásra került összeget,

- az allokációs arányt (fix kamatú tenderek esetén),

- az azonnali árfolyamot (FX-swap esetében),

- az elfogadott kamatfolyosó-széli kamatlábat/árat/swap-pontot és az allokációs arányt a kamatfolyosó-széli kamatlábon/áron/swap-ponton (változó kamatú tendereknél),

- a legalacsonyabb és a legmagasabb ajánlatot, valamint az allokálási árfolyam súlyozott átlagát (ajánlati áras aukció esetén),

- az instrumentum kezdeti és lejárati napját (ha van ilyen), illetve az instrumentum értéknapját és lejárati napját (kötvény kibocsátása esetében),

- a legkisebb allokált összeget (ha van ilyen),

- a legkisebb allokálási arányt (ha van ilyen),

- a kötvények névértékét (kötvény kibocsátása esetén),

- a kötvények ISIN-kódját (kötvény kibocsátása esetén).

A nemzeti központi bankok az egyes allokációs eredményeket közvetlenül visszaigazolhatják a sikeres ajánlattevők számára.

5.2. Kétoldalú műveletekre vonatkozó eljárások

a) Általános szempontok

A nemzeti központi bankok kétoldalú alapon is végezhetnek műveleteket [32]. A kétoldalú műveletek alkalmazhatók a finomhangoló nyíltpiaci műveletekre és a strukturális jellegű egyszeri adásvételi (outright) műveletekre. Tágan vannak meghatározva, mint általában azok az eljárások, amelynek keretében az euro-rendszer egy vagy néhány ügyféllel tendereljárás nélkül hajt végre műveletet. Eszerint kétféle kétoldalú művelet különböztethető meg: azok a műveletek, ahol az ügyfelek közvetlenül kapcsolatban állnak az euro-rendszerrel, és azok a műveletek, amelyek végrehajtása tőzsdén vagy piaci közvetítőkön keresztül történik.

b) Közvetlen kapcsolat az ügyfelekkel

Ennek a műveletnek a során a nemzeti központi bankok közvetlenül lépnek kapcsolatba egy vagy néhány, a 2.2. szakaszban meghatározott feltételek szerint kiválasztott hazai ügyféllel. Az EKB pontos utasításai alapján a nemzeti központi bankok döntenek arról, hogy üzletet kötnek-e az ügyfelekkel. Az ügyletek elszámolása a nemzeti központi bankokon keresztül történik.

Amennyiben az EKB Kormányzótanácsa úgy dönt, hogy kivételes esetekben maga az EKB (illetve az EKB végrehajtó szerveként eljáró egy vagy néhány nemzeti központi bank) is végezhet kétoldalú műveleteket, az ilyen műveletekkel kapcsolatos eljárásokat ennek megfelelően kell elfogadni. Ebben az esetben az EKB (illetve az EKB végrehajtó szerveként eljáró nemzeti központi bank/bankok) közvetlenül lép kapcsolatba az euro-övezetben található egy vagy néhány, a 2.2. szakaszban meghatározott feltételek szerint kiválasztott ügyféllel. Az EKB (illetve az EKB végrehajtó szerveként eljáró nemzeti központi bank/bankok) dönt arról, hogy üzletet köt-e az ügyfelekkel. Az ügyletek elszámolása ettől függetlenül decentralizáltan, a nemzeti központi bankokon keresztül történik.

Az ügyfelekkel történő közvetlen kapcsolaton keresztül megvalósuló kétoldalú műveletek alkalmazhatók a penziós ügyletekre, az egyszeri adásvételi (outright) ügyletekre, az FX-swapokra és a lekötött betétek gyűjtésére is.

c) Tőzsdén és piaci közvetítőkön keresztül végzett műveletek

A nemzeti központi bankok egyszeri adásvételi (outright) műveleteket tőzsdéken és piaci közvetítőkön keresztül is végezhetnek. E műveletek esetében az ügyfelek körére nem vonatkozik előre meghatározott korlátozás, és az eljárások az ügylettel érintett adósságpapírra vonatkozó piaci szokásokhoz igazodnak. Az EKB Kormányzótanácsa dönt arról, hogy kivételes esetekben maga az EKB (illetve egy vagy néhány, az EKB végrehajtó szerveként eljáró nemzeti központi bank) végezhet-e finomhangoló egyszeri adásvételi (outright) műveleteket tőzsdéken, illetve piaci közvetítőkön keresztül.

d) A kétoldalú műveletek bejelentése

A kétoldalú műveleteket általában nem hirdetik meg előzetesen nyilvánosan. Továbbá az EKB dönthet úgy, hogy nem hozza nyilvánosságra a kétoldalú műveletek eredményeit sem.

e) Működési napok

Az EKB bármely, az euro-rendszerben munkanapnak számító napon folytathat kétoldalú finomhangoló műveletet. Az ilyen műveletekben csak azon tagállamok nemzeti központi bankjai vehetnek részt, ahol az üzletkötés, az elszámolás és a visszafizetés napja NKB-munkanapnak számít.

A strukturális célokból folytatott kétoldalú egyszeri adásvételi (outright) műveletek általában csak azokon a napokon hajthatók végre és számolhatók el, amelyek minden tagállamban NKB-munkanapnak számítanak.

5.3. Elszámolás

5.3.1. Általános szempontok

Az euro-rendszer jegybanki rendelkezésre állásának igénybevételéhez és a nyíltpiaci műveletekben való részvételhez kapcsolódó pénzügyi teljesítés az ügyfelek nemzeti központi banknál vezetett számláin (vagy a TARGET-rendszerben résztvevő elszámoló bankok számláin) keresztül történik. A pénzügyi ügyleteket csak a művelet fedezetéül szolgáló eszközök visszavonhatatlan átutalása után (vagy annak pillanatában) lehet teljesíteni. Ebből következik, hogy a fedezeteket vagy előzetesen letétbe kell helyezni a nemzeti központi bankoknál vezetett letéti számlán, vagy pedig az említett nemzeti központi bankok rendelkezésére kell azokat bocsátani egy napközbeni "fizetés ellenében történő szállítás" alapján. A fedezetek átutalása az ügyfelek által az EKB minimális elvárásainak megfelelő ÉER-eknél vezetett értékpapír elszámolási számlákon keresztül történik [33]. Azok az ügyfelek, akik nem rendelkeznek letéti számlával a nemzeti központi banknál vagy az EKB minimális elvárásainak megfelelő ÉER-értékpapír-elszámolási számlával, a fedezetekkel kapcsolatos műveleteiket egy levelező hitelintézetnél vezetett értékpapír-elszámolási vagy letéti számlán keresztül is rendezhetik.

Az elszámolási eljárásokra vonatkozó további feltételek a nemzeti központi bankok (illetve az EKB) által az adott monetáris politikai eszközre alkalmazott szabályozásokban találhatók. Az elszámolási eljárások az egyes nemzeti központi bankok esetében a nemzeti jogszabályok és ügyviteli gyakorlatok különbözőségei miatt kis mértékben eltérhetnek.

5.3.2. Nyíltpiaci műveletek elszámolása

A tendereken alapuló nyíltpiaci műveletek (az elsődleges refinanszírozó műveletek, a hosszabb távú refinanszírozó műveletek és a strukturális műveletek) elszámolása általában azon az üzletkötési nap utáni első napon történik, amikor az összes érintett nemzeti VIBER és ÉER nyitva van. Elviekben az euro-rendszer igyekszik a nyíltpiaci műveleteihez kapcsolódó tranzakciókat az összes tagállamban, minden elegendő fedezetet rendelkezésre bocsátó ügyféllel egyidejűleg rendezni. Ennek ellenére, a működési korlátok és az ÉER-ek technikai sajátosságai miatt, a nyíltpiaci műveletek rendezésekor az adott napon belüli időpont az euro-övezet egyes részein eltérő lehet. Az elsődleges és hosszabb távú refinanszírozó műveletek elszámolása általában egybeesik az adott lejáratra vonatkozó előző ügylet visszafizetésével.

Az euro-rendszer törekszik a gyorstenderek és kétoldalú műveletek keretében kötött nyíltpiaci műveletek kötésnapon történő elszámolására. Ugyanakkor az euro-rendszer működési okokból időnként más elszámolási napot alkalmaz ezeknél a műveleteknél, különösen egyszeri adásvételi (outright) ügyleteknél (finomhangoló vagy strukturális célból kötöttek esetén egyaránt) és a FX-swapoknál (lásd a 3. táblázatot).

3. TÁBLÁZAT

Az euro-rendszer nyíltpiaci műveleteinek szokásos elszámolási napjai [34]

Monetáris politikai eszköz | Tendereken alapuló ügyletek elszámolási napja | Gyorstendereken és kétoldalú műveleten alapuló ügyletek elszámolási napja |

Penziós ügyletek | T+1 | T |

Egyszeri adásvételi (outright) ügyletek | - | Az adott eszközökre érvényes piaci szokások szerint |

Kötvények kibocsátása | T+1 | - |

FX-swapok | - | T, T + 1 vagy T + 2 |

Lekötött betétek gyűjtése | - | T |

5.3.3. Napvégi zárás

A napvégi záráshoz kapcsolódó eljárások a nemzeti VIBER-ek és a TARGET-rendszer dokumentációjában vannak meghatározva. A TARGET-rendszer általában EKB-idő (közép-európai idő) szerint 18.00 órakor zár. Fizetési megbízás a nemzeti VIBER-ben való feldolgozásra a zárás után már nem nyújtható be, ugyanakkor a fennmaradó, még a zárás előtt befogadott fizetési megbízásokat fel kell dolgozni. Az ügyfelek a hitellehetőség és a betéti rendelkezésre állás igénybevételére irányuló kérelmeiket legkésőbb 30 perccel a TARGET- rendszer zárása után nyújthatják be a megfelelő nemzeti központi bankhoz [36].

A napvégi ellenőrzések befejezése után az ügyfélkörhöz tartozó ügyfelek (nemzeti VIBER-rendszerekben vezetett) elszámolási számláján fennmaradó negatív egyenleg önmagában a betéti rendelkezésre állás igénybevételére vonatkozó kérelemnek minősül (lásd a 4.1. szakaszt).

6. FEJEZET

6. ELFOGADHATÓ FEDEZETEK

6.1. Általános szempontok

A KBER alapokmányának 18.1. cikke lehetővé teszi, hogy az EKB és a nemzeti központi bankok egyszeri adásvételi (outright), vagy visszavásárlási megállapodás útján, fedezetek eladásával vagy vételével pénzpiaci műveleteket hajtsanak végre, továbbá előírja, hogy az euro-rendszer összes hitelművelete megfelelő biztosítékon alapuljon. Következésképpen az euro-rendszer minden likviditásbővítő művelete olyan fedezeti eszközökön alapul, amelyeket az ügyfelek akár az eszközök tulajdonjogának átruházásával [egyszeri adásvételi (outright) ügyletek vagy visszavásárlási megállapodások esetén], akár az adott eszközökre vonatkozó zálogjog alapításával (fedezett hitelek esetén) bocsátanak rendelkezésre [37].

Az euro-rendszer monetáris politikai műveleteiből fakadó veszteségek elkerülése, az ügyfelekkel szembeni egyenlő elbánás elvének biztosítása és a működési hatékonyság javítása érdekében a fedezeti eszközöknek meg kell felelniük bizonyos kritériumoknak ahhoz, hogy az euro-rendszer monetáris politikai műveleteiben elfogadhatók legyenek.

Köztudott, hogy az elfogadhatóság feltételeinek egységesítése az euro-övezet egészében nagyban hozzájárul az egyenlő elbánás és a működési hatékonyság biztosításához. Ugyanakkor figyelembe kell venni az egyes tagállamok pénzügyi rendszereiben fellelhető különbségeket. Ezért, elsősorban az euro-rendszeren belüli okokból, az euro-rendszer monetáris politikai műveleteiben elfogadott eszközöket két kategóriába kell sorolni. E két kategóriát az "elfogadható fedezetek első csoportja" és "az elfogadható fedezetek második csoportja" kifejezések jelölik:

- az első csoport olyan forgalomképes, adósságinstrumentumok, amelyek kielégítik az EKB által, az euro-övezet egészére meghatározott egységes elfogadhatósági feltételeket,

- a második csoport olyan további, forgalomképes vagy nem forgalomképes eszközöket jelent, amelyek a nemzeti pénzpiacokon és bankrendszerekben különleges jelentőséggel bírnak, és amelyekre az elfogadhatósági feltételeket nemzeti központi bankok dolgozzák ki az EKB által előírt minimális elfogadhatósági feltételek alapján. Az adott nemzeti központi bankok által kidolgozott (a második csoportba tartozó fedezetekre vonatkozó) elfogadhatósági feltételeket az EKB-nak jóvá kell hagynia.

Az eszközök minőségét és azoknak az euro-rendszer különböző monetáris politikai műveleteiben való elfogadhatóságát tekintve a két csoport között nincs különbség (eltekintve attól, hogy a második csoportba tartozó fedezeteket az euro-rendszer egyszeri adásvételi [outright] műveleteiben általában nem használja). Az euro-rendszer monetáris politikai műveleteinél elfogadható eszközök a napközbeni hitel fedezetéül is felhasználhatók [38].

Az első és a második csoportba tartozó elfogadható fedezetek esetében a 6.4. szakaszban meghatározott kockázatkezelési eszközök kerülnek alkalmazásra.

Az euro-rendszer résztvevői az elfogadható fedezeteket határokon átnyúló módon is felhasználhatják, vagyis a székhelyük szerinti tagállam nemzeti központi bankjától likviditáshoz juthatnak egy másik tagállamban található eszköz fedezetként történő felhasználásával (lásd a 6.6. szakaszt).

6.2. Az elfogadható fedezetek első csoportja

Az EKB elkészíti és frissíti az elfogadható fedezetek első csoportjában szereplő eszközök listáját. Ez a lista nyilvános [39].

Az EKB által kibocsátott adósságinstrumentumok az első csoportban szerepelnek. A nemzeti központi bankok által, az euro bevezetése előtt kibocsátott adósságinstrumentumok szintén az első csoport listáján szerepelnek.

Az első csoportba tartozó további eszközökre a következő elfogadhatósági feltételek vonatkoznak (lásd a 4. táblázatot is):

- adósságinstrumentumok, amelyek a) olyan előre meghatározott tőkeösszeggel és b) kamatszelvénnyel bírjanak, amelyek nem eredményeznek negatív cash flow-t. Továbbá a kamatszelvény a következő kötvénytípusok egyikéhez tartozik: i. kamatszelvény nélküli (zérókupon) kötvény; ii. fix kamatú kötvény; vagy iii. egy referencia-kamatlábhoz kötött változó kamatú kötvény. A kamatszelvény köthető az értékpapírt kibocsátó minősítésének megváltozásához is. Továbbá elfogadhatók az infláció-indexált kötvények is. E jellemzőknek egészen a (kötelezettség) lejárat(a) napjáig fenn kell állniuk [40],

- alacsony hitelkockázati mutatókkal rendelkezzenek. A hitelkockázat vizsgálatánál az EKB többek között figyelembe veszi a piacon fellelhető minősítéseket, a stabil pénzügyi helyzettel rendelkező kezes [41] által nyújtott biztosítékokat [42], valamint bizonyos intézményes feltételeket, amelyek az értékpapír-tulajdonosok különösen nagy mértékű védelmét hivatottak biztosítani [43],

- könyvelési tétel formájában átruházhatók,

- az EGT olyan központi bankján keresztül vagy a központi értékpapír letétkezelőnél (central securities depository - CSD) kell letétbe helyezni/nyilvántartásba venni (kibocsátani), amelyek megfelelnek az EKB által kibocsátott minimumszabványoknak. Ezen eszközöket az euro-övezetben az euro-rendszer, vagy egy olyan értékpapír-elszámolási rendszer (ÉER) számláján kell tartani (elszámolni), amelyek megfelelnek az EKB szabványainak (úgy, hogy az [fedezettel kapcsolatos jogok] érvényesítés[e] egy euro-övezetbeli ország joga szerint történjen ). Ha a CSD, ahol az eszközt kibocsátották, és az ÉER, ahol azt tartják, nem azonos, akkor a két rendszernek az EKB által jóváhagyott módon kell kapcsolódnia egymáshoz [44],

- euróban legyen denominálva [45],

- a kibocsátó (vagy a garanciát vállaló) székhelye az EGT-ben legyen [46],

- ezen eszközöket a befektetési szolgáltatásokról szóló irányelv [47] által meghatározott szabályozott piacokon kell bevezetni és jegyezni, vagy az EKB által meghatározott, egyes nem szabályozott piacokon kell bevezetni, jegyezni vagy forgalmazni [48]. Továbbá egy adott adósságinstrumentum elfogadhatóságának megállapításakor az EKB figyelembe veszi a piaci likviditást.

[50] [51].

Annak ellenére, hogy az első csoportban feltüntetett eszközök listáján szerepelnek, a nemzeti központi bankok határozhatnak úgy, hogy a következő adósságinstrumentumokat fedezeti eszközként mégsem fogadják el:

- olyan papírok, amelyeknek lejárata korábban van, mint annak a monetáris politikai műveletnek a lejárata, amelynél fedezetként kívánják felhasználni [52],

- olyan papírok, amelyeknél bármilyen kifizetésre (pl. kamatfizetés) kerül sor azon monetáris politikai művelet lejáratáig tartó időszakban, amelynél azokat fedezetként kívánják felhasználni.

Az első csoportba tartozó eszközök mindegyike felhasználható határokon átnyúló módon is, úgy, hogy az ügyfél felvehet hitelt a székhelye szerinti tagállam nemzeti központi bankjától egy másik tagállamban található fedezet felhasználásával (lásd 6.6. szakaszt).

Az első csoportba tartozó eszközök minden olyan monetáris politikai műveletre alkalmasak, amelyek fedezeten alapulnak, azaz penziós és egyszeri adásvételi (outright) nyíltpiaci műveletekre, valamint a likviditásbővítő jegybanki rendelkezésre állás (aktív oldali rendelkezésre állás) esetén is.

6.3. Az elfogadható fedezetek második csoportja [53]

Azon adósságinstrumentumokon kívül, amelyek teljesítik az első csoporthoz kapcsolódó elfogadhatósági feltételeket, a nemzeti központi bankok elfogadhatónak minősíthetnek olyan egyéb eszközöket is, az ún. második csoportban, amelyek nemzeti pénzpiacuk és bankrendszerük szempontjából különleges jelentőséggel bírnak. A második csoportba tartozó eszközök elfogadhatósági feltételeit a nemzeti központi bankok határozzák meg tiszteletben tartva az alábbiakban említett minimális elfogadhatósági feltételeket. A konkrét nemzeti alkalmassági feltételeket az EKB hagyja jóvá. Az egyes nemzeti központi bankok a második csoportba tartozó eszközök országos listáját elkészítik és folyamatosan frissítik. Ezek a listák nyilvánosak [54].

A második csoportba tartozó eszközöknek a következő minimális alkalmassági feltételeket kell kielégíteniük (lásd a 4. táblázatot is):

- olyan (forgalomképes vagy nem forgalomképes) adósságinstrumentumok lehetnek, amelyek olyan a) előre meghatározott tőkeösszeggel; és b) kamatszelvénnyel rendelkeznek, amelyek nem eredményeznek negatív cash flow-t. Továbbá a kamatszelvény a következő kötvénytípusok egyikéhez tartozik: i. kamatszelvény nélküli (zérókupon) kötvény; ii. fix kamatú kötvény; iii. referencia-kamatlábhoz kötött változó kamatú kötvény. A kupon köthető az értékpapírt kibocsátó minősítésének megváltoztatásához is. Továbbá elfogadhatók még az infláció-indexált kötvények. E jellemzőknek egészen a (kötelezettség) lejárat(a) napjáig fenn kell állniuk. A második csoportba tartozó eszközök lehetnek részvények (amelyeket a befektetési szolgáltatásokról szóló irányelvben [55] meghatározott szabályozott piacon forgalmaznak). A hitelintézetek által kibocsátott részvények, illetve az olyan hitelintézetek által kibocsátott adósságinstrumentumok, amelyek nem felelnek meg pontosan az ÁÉKBV-irányelv 22. cikkének (4) bekezdésben foglalt feltételeknek, általában nem szerepeltethetők a második csoportba tartozó eszközök listáján. Bizonyos feltételek és korlátozások mellett azonban az EKB a nemzeti központi bankoknak engedélyezheti, hogy ezeket az eszközöket a második csoportba tartozó eszközök listáján feltüntessék.

4. TÁBLÁZAT

Az euro-rendszer monetáris politikai műveleteiben elfogadható fedezetek

Feltétel | Első csoport | Második csoport |

A fedezet típusa | EKB által kibocsátott kötvényekEgyéb, forgalomképes adósságinstrumentumok | Forgalomképes, adósságinstrumentumokNem forgalomképes adósságinstrumentumokSzabályozott piacon forgalmazott részvények |

Elszámolás | Az értékpapírokat könyvelési tétel formájában a nemzeti központi bankokon keresztül vagy az EKB minimumszabványainak megfelelő ÉER-nél letétbe kell helyezni | Az eszközöknek könnyen hozzáférhetőknek kell lenniük, annak a nemzeti központi banknak a számára, amelyik az adott eszközt az elfogadható fedezetek második csoportjának listáján feltüntette. |

Kibocsátó típusa | Központi bankokÁllami szektorMagánszektorNemzetközi és nemzetek feletti intézmények | Állami szektorMagánszektor |

Hitelkockázat | Az EKB megítélése szerint a papírnak alacsony hitelkockázatúnak kell lennie, (magában foglalva esetleg egy, az EKB megítélése szerint stabil pénzügyi helyzettel rendelkező EGT-beli kezes által nyújtott biztosítékot). | A papírnak az azt a második csoportban feltüntető nemzeti központi bank megítélése szerint alacsony hitelkockázatúnak kell lennie (magában foglalva esetleg egy biztosítékot, amit egy olyan euróövezetbeli kezes nyújt, amelyet az adott papírt a második csoportban feltüntető nemzeti központi bank pénzügyileg stabilnak ítél). |

A kibocsátó (vagy garantőr) székhelye | EGT | Euro-övezet |

Az eszköz fellelhetőségi helye | Kibocsátási hely: EGTElszámolási hely: Euro-övezet | Euro-övezet |

Denomináció | Euro | Euro |

Megjegyzés:Határokon átnyúló használat | Igen | Igen |

- olyan szervezetek által kibocsátott (vagy garantált) [63] kötvényeknek vagy részvényeknek kell lenniük, amelyek az adott eszközöket a második csoportban feltüntető nemzeti központi bank megítélése szerint pénzügyileg stabilak,

- könnyen hozzáférhetőnek kell lenniük azon nemzeti központi bank számára, amely az adott eszközöket a második csoportba tartozó eszközök listáján feltüntette,

- az euro-övezetben találhatónak kell lenniük (annak érdekében, hogy [a fedezettel kapcsolatos jogoknak] az érvényesítés[e] egy euro-övezetbeli ország joga szerint történjen),

- euróban legyenek denominálva [64],

- az euro-övezetben bejegyzett intézményeknek kell azokat kibocsátani (vagy garantálni).

[66], [67].

Annak ellenére, hogy a második csoportban feltüntetett eszközök listáján szerepelnek, a nemzeti központi bankok határozhatnak úgy, hogy a következő eszközöket fedezetként mégsem fogadják el:

- olyan adósságinstrumentumok, amelyek lejárata korábban van, mint annak a monetáris politikai műveletnek a lejárata, amelyben azokat fedezetként kívánják felhasználni [68],

- olyan adósságinstrumentumok, amelyeknél bármilyen kifizetésre (pl. kamatfizetés) kerül sor azon monetáris politikai művelet lejáratáig tartó időszakban, amelynél azokat fedezetként kívánják felhasználni,

- olyan részvények, amelyekhez bármely típusú kifizetés vagy egyéb olyan jog tartozik, amely fedezetként való felhasználhatóságukat befolyásolhatja azon monetáris politikai művelet lejáratáig tartó időszakban, amelyre e részvényeket fedezetként szánták.

Az euro-rendszer monetáris politikai műveleteinél elfogadott, a második csoportba sorolt eszközök határokon túl is felhasználhatók, méghozzá úgy, hogy az ügyfél likviditást kaphat a székhelye szerinti tagállam nemzeti központi bankjától egy másik tagállamban található fedezet felhasználásával (lásd a 6.6. szakaszt).

A második csoportba sorolt eszközök elfogadhatók penziós nyíltpiaci műveletekben és likviditásbővítő jegybanki rendelkezésre állás (aktív oldali rendelkezésre állás) során. Ezen eszközök alapesetben nem használhatók az euro-rendszer egyszeri adásvételi (outright) ügyleteiben.

6.4. A kockázatkezelés eszközei

Az euro-rendszer a monetáris politikai műveleteiben elfogadott fedezetek esetében kockázatkezelési eszközöket alkalmaz annak érdekében, hogy az euro-rendszer a pénzügyi veszteség kockázatával szemben biztosítva legyen abban az esetben, ha egy ügyfél mulasztása miatt a fedezeteket értékesíteni kell (fedezetelvonás). Az euro-rendszer által alkalmazott kockázatkezelési eszközöket a 7. ablak mutatja be.

+++++ TIFF +++++

6.4.1. Kezdeti letét

Az euro-rendszer által alkalmazott kezdeti letét a nyújtott likviditás összegének egy bizonyos százaléka, amely növeli a fedezetek minimálisan előírt értékét. Az euro-rendszer által nyújtott monetáris célú hitelek lejárata szerint különböző kezdeti letéteket alkalmazhat:

- 1 %-os letét a napközbeni és egynapos (O/N) fedezett hitelügyletek esetén, és

- 2 %-os letét az egy munkanapnál hosszabb (eredeti) lejárattal rendelkező hitelügyletek esetén.

A likviditást szűkítő műveletek esetében nincs kezdeti letét.

6.4.2. Az első csoportba tartozó fedezetekre alkalmazott kockázatkezelési eszközök

A nyújtott likviditás összegére alkalmazott kezdeti letéten kívül az euro-rendszer az ügyfél által felajánlott fedezetek típusa szerint is alkalmaz bizonyos kockázatkezelési technikákat. Az első csoportba tartozó eszközökre alkalmazott megfelelő kockázatkezelési eszközöket az EKB határozza meg, figyelembe véve a tagállamok jogrendszerei közötti különbségeket. Az első csoportba tartozó eszközök kockázatkezelési szabályozása az euro-övezet egészében harmonizált [69]. Az első csoport eszközeire vonatkozó kockázatkezelési szabályozás a következő főbb elemeket tartalmazza:

- az egyes adósságinstrumentumokra meghatározott haircutokat kell alkalmazni. A haircut alkalmazása azt jelenti, hogy egy bizonyos százalék levonásra kerül a fedezet piaci értékéből. A haircut mértéke függ az adósságinstrumentum lejáratig hátralevő idejétől és kamatszerkezetétől, a 8. ablakban foglaltak szerint.

+++++ TIFF +++++

- a likviditást szűkítő műveletek esetén nincsen haircut,

- a jogrendszerektől, valamint a tagállamok működő rendszereitől függően a nemzeti központi bankok engedélyezhetik az összevont fedezetértékelést (pooling-rendszer), és/vagy előírhatják az eszközök egyedi ügyletekhez történő rendelését (earmarking rendszer). A pooling-rendszer esetén az ügyfél a központi banktól felvett hitelek fedezésére elegendő fedezeti portfóliót bocsát a nemzeti központi bank rendelkezésére, ami azt jelenti, hogy az egyes eszközök nincsenek konkrét hitelműveletekhez rendelve. Ezzel szemben az earmarking-rendszerben minden egyes hitelművelet konkrét és beazonosítható eszköz(ök)höz kötődik,

- az eszközöket naponta kell értékelni (napi fedezetértékelés). A nemzeti központi bankok a fedezetek megkívánt értékét naponta kiszámítják, figyelembe véve a kinnlevő hitelvolumen változását, a 6.5. szakaszban ismertetett értékelési alapelveket, valamint az előírt kezdeti letétet és haircutokat,

- amennyiben az értékelés után a fedezetek értéke nem felel meg az adott napra előírt, kiszámított értéknek, pótlólagos fedezet bekérésére vagy visszatérítésére (szimmetrikus) kerül sor. A pótlólagos fedezetbekérés és -visszatérítés gyakoriságának csökkentése érdekében a nemzeti központi bankok beavatkozási küszöbértéket (trigger pont) alkalmazhatnak. Alkalmazása esetén a küszöbérték mértéke a nyújtott likviditás összegének 1 %-a. A nemzeti jogi környezettől függően a nemzeti központi bankok a pótlólagos fedezet bekérésekor további eszközök rendelkezésre bocsátását vagy készpénz befizetését kérhetik. Ez azt jelenti, hogy amennyiben a fedezetek piaci értéke az alsó küszöbérték alá esik, az ügyfelek kötelesek további eszközöket (vagy készpénzt) rendelkezésre bocsátani. Hasonlóképpen, ha a fedezetek újraértékelés utáni piaci értéke a felső küszöbértéket meghaladná, úgy a nemzeti központi bank a többletet eszközök vagy készpénz formájában visszatéríti az ügyfélnek (lásd a 9. ablakot).

+++++ TIFF +++++

+++++ TIFF +++++

- a pooling-rendszerben az ügyfelek értelemszerűen naponta cserélhetik a fedezeti eszközöket,

- az earmarking-rendszerben a fedezeti eszközök cseréjét a nemzeti központi bankok engedélyezhetik,

- az EKB bármikor dönthet úgy, hogy egyes adósságinstrumentumokat levesz az első csoportba sorolt elfogadott papírok listájáról [70].

6.4.3. A második csoportba tartozó fedezetekre alkalmazott kockázatkezelési eszközök

A második csoportba sorolt eszközökre vonatkozó megfelelő kockázatkezelési eszközöket az a nemzeti központi bank határozza meg, amely az adott eszközt a második csoport listájára felvette. A kockázatkezelési eszközöket a nemzeti központi bankok csak az EKB jóváhagyásával alkalmazhatják. A megfelelő kockázatkezelési eszközök kialakításakor az euro-rendszer arra törekszik, hogy a második csoportba sorolt papírok számára az euro-övezet egészében hátrányos megkülönböztetéstől mentes feltételeket biztosítson. E rendelkezések keretén belül a második csoportba sorolt eszközökre alkalmazott haircutok az ezen eszközökkel összefüggő konkrét kockázatokat tükrözik, és legalább annyira szigorúak, mint az első csoportba tartozó eszközökre alkalmazott haircutok. A második csoportba sorolt eszközök négy különböző haircut-csoportra oszlanak, tükrözve az eszközök belső jellemzőiben és likviditásában rejlő különbségeket (lásd a 10. ablakot). A kockázatkezelési eszközök a kamatláb-ingadozásokon, a kamatlábszinteken, az értékesítéshez szükséges várható időtartama és az adott eszköz lejárati idején alapulnak.

+++++ TIFF +++++

+++++ TIFF +++++

A második csoportba tartozó eszközöket a nemzeti központi bankok javaslatára és az EKB jóváhagyásával kell az alábbi likviditási kategóriákba besorolni.

1. Részvények

2. Korlátozott likviditású, forgalomképes adósságinstrumentumok

A második csoport eszközeinek többsége ebbe a kategóriába tartozik. A likviditás fokában ugyan lehet bizonyos különbség, de ezek az eszközök általában abban hasonlítanak egymásra, hogy másodlagos piacuk kicsi, árfolyamukat nem lehet naponta jegyezni és már a szokásos méretű kereskedés is árfolyammozgásokhoz vezethet.

3. Korlátozott likviditással és különleges tulajdonságokkal rendelkező adósságinstrumentumok

Ezek olyan eszközök, amelyek ugyan rendelkeznek a forgalomképesség néhány tulajdonságával, de a piacon való értékesítésük hosszabb időbe telhet. Ez azokra az eszközökre jellemző, amelyek általában nem forgalomképesek, de rendelkeznek néhány olyan különleges tulajdonsággal, amely a forgalomképesség irányába mutat, ideértve a piaci aukciós eljárásokat (amennyiben szükség van az eszköz értékesítésére) és a naponta történő árfolyam-értékelést.

4. Nem forgalomképes adósságinstrumentumok

Ezek az értékpapírok gyakorlatilag nem forgalomképesek, ezért likviditásuk alacsony vagy nincs.

Az olyan, változó kamatú második csoportba tartozó eszközök esetében, amelyeknél a kamatrögzítés egyértelmű és világos módon, a piaci szokásokat követve és az EKB jóváhagyása mellett történik, a megfelelő lejárati idő a kamatrögzítéskor megadott időpont lesz, függetlenül attól, hogy az eszköz melyik likviditási csoportba tartozik.

A nemzeti központi bankok a második csoport eszközeire vonatkozó pótfedezeti felhívásoknál (szükség esetén) ugyanazokat a küszöbértékeket alkalmazzák, mint az első csoportba sorolt eszközök esetében. A nemzeti központi bankok ezen kívül a második csoportba tartozó eszközök elfogadásánál limiteket alkalmazhatnak, kiegészítő biztosítékokat kérhetnek, és bármikor dönthetnek úgy, hogy bizonyos eszközöket levesznek a második csoport listájáról.

6.5. A fedezeti eszközök értékelésének alapelvei

A penziós ügyletekben használt fedezeti eszközök értékének meghatározásakor az euro-rendszer a következő alapelveket követi:

- az euro-rendszer minden forgalomképes és elfogadható első és második csoportbeli eszközre meghatároz egyetlen referenciapiacot, amely az eszköz árfolyamáról információforrásként szolgál. Ez azt is jelenti, hogy az egyszerre több piacon is bevezetett, jegyzett és forgalmazott eszközök esetében, az adott piacok közül csak egy szolgál információforrásként az adott eszköz árfolyamáról.

- az euro-rendszer a piaci értékek kiszámításához minden egyes referenciapiacra meghatározza a leginkább jellemző árfolyamot. Ha egynél több árfolyamot jegyeznek, ezek közül a legalacsonyabbat (általában a vásárlási bid-árfolyamot) kell használni.

- a forgalomképes eszközök értékét az értékelési napot megelőző munkanapon leginkább jellemző árfolyam alapján kell kiszámítani.

- amennyiben egy adott eszközre az értékelési napot megelőző munkanapon nincs leginkább jellemző árfolyam, úgy a legutóbbi kereskedési árat kell alkalmazni. Ha kereskedési ár nem áll rendelkezésre, az árfolyamot a nemzeti központi bank határozza meg, figyelembe véve a referenciapiacon még elérhető legutolsó árat.

- az adósságinstrumentumok piaci értékének kiszámításakor az addig felhalmozott kamatot is be kell számítani.

- a nemzeti jogrendszerek és a működési gyakorlatok eltéréseitől függően egy adott eszköznél a penzi