A Bizottság 907/2000/EK rendelete

(2000. május 2.)

az 1254/1999/EK tanácsi rendeletnek a marha- és borjúhús-ágazatbeli magánraktározási támogatás tekintetében történő alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról

AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,

tekintettel a marha- és borjúhús piacának közös szervezéséről szóló, 1999. május 17-i 1254/1999/EK tanácsi rendeletre [1] és különösen annak 26. cikke (5) bekezdésére, 41. cikkére és 48. cikke (2) bekezdésére,

mivel:

(1) Az 1254/1999/EK rendelet marha- és borjúhús-magánraktározási támogatás formájában megítélendő piaci támogatásról rendelkezik. 2002. július 1-jétől azonban a szóban forgó támogatás csak abban az esetben áll rendelkezésre, ha a hímivarú szarvasmarhák hasított testének átlagos közösségi ára az alapár 103 %-a alá csökken. Annak érdekében, hogy az új rendelkezéseket figyelembe vegyék, valamint az egyértelműség érdekében szükség van a legutóbb a 3533/93/EK rendelettel [2] módosított, a marha- és a borjúhúsra nyújtott magánraktározási támogatásra vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1990. november 27-i 3445/90/EGK bizottsági rendelet [3] átdolgozására.

(2) Célja elérése érdekében a magánraktározási támogatást kizárólag a Közösségben letelepedett vagy bejegyzett azon természetes vagy jogi személyeknek kellene megadni, akik vagy amelyek ágazaton belüli tevékenysége és tapasztalata elegendő bizonyosságot kínál arra nézve, hogy a raktározás kielégítő módon történik, és akik vagy amelyek megfelelő hűtőházi kapacitással bírnak a Közösségen belül.

(3) A támogatást ugyanilyen megfontolásból, kizárólag a legutóbb a 95/23/EK irányelvvel [4] módosított, a friss hús Közösségen belüli kereskedelmét érintő egészségügyi problémákról szóló, 1964. június 26-i 64/433/EGK tanácsi irányelv [5] I. mellékletének XI. fejezetében említett állat-egészségügyi jelölést szerzett, egészséges és forgalomképes minőségű termékek tárolására lehet megítélni. A termékeknek a Közösségből, az érvényes állat-egészségügyi előírásokkal összhangban tenyésztett állatokból kell származniuk. A húsnak továbbá meg kell felelnie a közösségi jog alapján megengedett maximális radioaktivitási szinteknek.

(4) A piaci helyzet és annak jövőbeni alakulása időszerűvé tehetné a szerződő fél felhívását, hogy az készleteit, azok beraktározásának pillanatától, kivitelre jelölje ki; ha így jár el, annak érdekében, hogy az export-visszatérítések előlegére jogosulttá váljon, szükség van azoknak a feltételeknek a meghatározására, amelyek alapján a raktározási szerződés tárgyát képező húst a legutóbb a 2026/83/EGK rendelettel [6] módosított, a mezőgazdasági termékek után járó export-visszatérítési rendszer alkalmazása közös részletes szabályainak megállapításáról szóló, 1980. március 4-i 565/80/EGK tanácsi rendelet [7] 5. cikkében található rendelkezések hatálya alá lehet helyezni.

(5) A rendszer hatékonyságának fokozása érdekében a szerződéseknek az adott esetnek megfelelően bizonyos, a termék révén differenciált minimális mennyiségre kell vonatkozniuk, és meg kell határozni a szerződő fél által teljesítendő kötelezettségeket, különösen azokat, amelyek az intervenciós hivatal számára a raktározási feltételek hatékony ellenőrzését teszik lehetővé.

(6) A szerződéses kötelezettségek teljesítésének biztosítására szolgáló biztosíték összege a támogatás százalékában rögzítendő.

(7) A legutóbb az 1932/1999/EK rendelettel [8] módosított, a mezőgazdasági termékeket érintő biztosítéki rendszer alkalmazására vonatkozó közös részletes szabályok megállapításáról szóló, 1985. július 22-i 2220/85/EGK bizottsági rendelet [9] értelmében meg kell határozni a biztosíték felszabadításához teljesítendő elsődleges követelményeket. A marha- és borjúhús-magánraktározási támogatás megítélésekor a szerződött mennyiségnek a megállapodott időszakra történő raktározása egyike az elsődleges követelményeknek. A kereskedelmi gyakorlat figyelembevételéhez, valamint gyakorlati megfontolásból a támogatás mennyisége tekintetében bizonyos tűréshatárt meg kell engedni.

(8) Abban az esetben, ha egyes, a raktározandó mennyiségekre vonatkozó követelmények nem teljesülnek, arányossági mértéket kell alkalmazni a biztosíték felszabadításakor és a támogatás megítélése során.

(9) A rendszer hatékonyságának fokozása érdekében a szerződő fél számára lehetővé kell tenni, hogy támogatási előleget kapjon egy biztosíték függvényében, és szabályokat kell megállapítani a támogatási kérelmek benyújtására a bemutatandó igazolásokra és a kifizetés határidejére vonatkozóan.

(10) Szabályokat kell megállapítani a támogatási összegeknél, valamint a biztosítékoknál alkalmazandó átváltási árfolyamok meghatározására.

(11) A mezőgazdasági termékek magánraktározásának más rendszereivel kapcsolatos korábbi tapasztalat alapján szükséges, hogy pontosítsák, milyen mértékben érvényes az 1182/71/EGK, Euratomtanácsi rendelet [10] a szóban forgó rendszerek alapján említett időszakok, időpontok és határidők meghatározására, valamint hogy pontosan meghatározzák a szerződéses raktározás kezdetét és végét.

(12) Abban az esetben, ha a raktározási időtartamot nem tartják be maradéktalanul, a támogatás megítélésekor alkalmazandó arányossági mértéket kell előírni. Ugyancsak elő kell írni a lerövidítendő tárolási időtartamot abban az esetben, ha a raktárból kiszállított húst kivitelre szánják. Ugyanúgy, mint a visszatérítések esetében – a mezőgazdasági termékek után járó export-visszatérítési rendszer alkalmazása közös részletes szabályainak megállapításáról szóló, 1999. április 15-i, 800/1999/EK bizottsági rendeletnek [11] megfelelően – bizonyítékot kell szolgáltatni arra nézve, hogy a húst exportálták.

(13) Magánraktározás esetében a támogatás összege előzetesen rögzíthető. Megfelelő rendelkezéseket kell megállapítani azzal a céllal, hogy egy ilyen intézkedés túlzott vagy spekulatív alkalmazását elkerüljék. A szóban forgó intézkedések, azzal a céllal, hogy a végrehajtásukra vonatkozó határozatok bejelentése előtt a piaci helyzet értékelését lehetővé tegyék, mérlegelési időtartamot írhatnak elő. Adott esetben továbbá rendelkezni kell a folyamatban lévő végrehajtásra érvényes különleges intézkedésekről.

(14) A magánraktározás támogatásának összege pályázati eljárás útján is meghatározható. Az ajánlatok benyújtását követően meghatározható a támogatás maximális összege. Semmilyen intézkedésre nem kerül sor abban az esetben, ha egyik ajánlat sem elfogadható.

(15) Rendelkezni kell egy ellenőrzési rendszerről annak biztosítására, hogy támogatást jogosulatlanul ne ítéljenek meg. A tagállamoknak ennek érdekében a különböző raktározási fázisoknak megfelelő ellenőrzéseket kell végezniük.

(16) Lépéseket kell tenni a szabálytalanságok és a csalás megakadályozására és szükség esetén szankcionálására. Ennek érdekében valótlan nyilatkozat esetén a szerződő felet a valótlan nyilatkozat észlelését követő naptári évre a magánraktározási támogatásokból ki kell zárni. Továbbá kisebb szabálytalanságok esetén a tagállamoknak megfelelő szankciókat kell alkalmazniuk.

(17) Ahhoz, hogy a Bizottság átfogó képet kapjon a magánraktározási támogatási program hatásáról, a tagállamoknak el kell juttatniuk a Bizottsághoz a feltétlenül szükséges információkat.

(18) Az e rendeletben foglalt intézkedések összhangban vannak a Marha- és Borjúhúspiaci Irányítóbizottság véleményével,

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

I. FEJEZET ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK

1. cikk

Ez a rendelet az 1254/1999/EK rendelet 26. és 48. cikkében előírt magánraktározási támogatás megítélésének általános szabályait állapítja meg.

2. cikk

(1) 2002. július 1-jétől a magánraktározási támogatás megítéléséről akkor lehet dönteni, ha az I. mellékletnek megfelelően kiszámított R3-as osztályú, vágott, kifejlett hímivarú szarvasmarhák átlagos közösségi piaci árát tonnánkénti 2291 eurón vagy annál alacsonyabban veszik nyilvántartásba.

(2) A magánraktározási támogatás egy adott tagállamban vagy az egész Közösségben alkalmazható.

(3) A magánraktározási támogatás összegét előzetesen vagy pályázat útján lehet meghatározni.

3. cikk

(1) A marhahús magánraktározási támogatására vonatkozó szerződések a tagállamok intervenciós hivatalai és a következő feltételeknek megfelelő természetes vagy jogi személyek (a továbbiakban: "a szerződő fél") között jönnek létre a következő feltételek alapján:

a) a szerződő felek a szerződéskötés iránti kérelmet vagy az ajánlattételi határidő lejártát megelőző 12 hónap során a hús- és élőállat-ágazatban már tevékenyen jelen voltak;

b) szerepelnek a nemzeti ÁFA-nyilvántartásban;

c) alkalmas raktárlétesítményekkel rendelkeznek a Közösségben.

(2) A magánraktározási támogatást csak arra a húsra lehet odaítélni, amely megfelel a következő követelményeknek:

a) az 1026/91/EGK rendelettel [12] módosított 1208/81/EGK tanácsi rendeletben [13] a hasított kifejlett marhák közösségi osztályozási rendszerének megfelelően sorolják be és az 562/2000/EK bizottsági rendelet [14] 4.cikke (3) bekezdése c) pontjának megfelelően azonosítják;

b) megszerezte a 64/433/EGK irányelv I. mellékletének XI. fejezetében említett állat-egészségügyi jelölést;

c) nincs semmilyen, a tárolást vagy az azt követő felhasználást alkalmatlanná tevő jellemzője;

d) nem kényszervágás eredményeként levágott állatokból származik;

e) a legutóbb az 1662/1999/EK rendelettel [15] módosított 2454/93/EGK bizottsági rendelet [16] 39. cikkének megfelelően a Közösségből származik;

f) nem lépi túl a közösségi rendeletek alapján megengedett legmagasabb radioaktivitási szinteket, lévén, hogy a termék radioaktív fertőzöttségének szintjét csak akkor figyelik folyamatosan, ha a helyzet úgy kívánja, és akkor is csupán a szükséges időtartamig, valamint hogy a szükséges ellenőrzések időtartamát és hatáskörét az 1254/1999/EK rendelet 43. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően határozzák meg;

g) olyan állatokból származik, amelyeket legfeljebb 10 nappal az 5. cikk (3) bekezdésében említett módon történő beraktározást megelőzően vágtak le;

h) friss állapotban tárolják be és fagyasztott állapotban raktározzák;

i) az érvényes állat-egészségügyi követelményeknek megfelelően tenyésztett állatokból származik.

4. cikk

(1) Egy szerződés legalább az egyes termékekre meghatározandó legkisebb mennyiségre vonatkozik.

(2) A szerződéskötés iránti kérelmet, illetve az ajánlatot annak a tagállamnak az intervenciós hivatalához kell benyújtani, ahol a húst raktározni fogják.

(3) A szerződéskötés iránti kérelem, illetve az ajánlattétel, valamint az ezt követő szerződés kizárólag egyetlen olyan termékre vonatkozik, amelyre a támogatás megítélhető.

(4) A szerződéskötés iránti kérelem, illetve az ajánlat nem fogadható el, ha nem tartalmazza az (5) bekezdés a), b), d) és e) pontjában említett adatokat, és nem szolgáltattak bizonyítékot a megfelelő összegű biztosíték letétbe helyezéséről.

(5) A szerződés a következő adatokat tartalmazza:

a) nyilatkozat, amelyben a szerződő fél vállalja, hogy kizárólag azokat a termékeket raktározza be és raktározza, amelyek eleget tesznek a 3. cikk (2) bekezdésében megállapított feltételeknek;

b) a raktározandó termék mennyisége és leírása;

c) a szerződésben említett teljes mennyiség beraktározására vonatkozó, az 5. cikk (1) bekezdésében említett határidő;

d) a raktározás időtartama;

e) a támogatás tonnánkénti összege;

f) a letétbe helyezett biztosíték összege;

g) rendelkezés, amely a közösségi rendeletekben megállapított feltételek mellett lehetővé teszi a raktározási idő lerövidítését, illetve meghosszabbítását.

(6) A szerződés legalább a következő kötelezettségeket írja elő a szerződő fél számára:

a) betárolja a termék szerződésben megállapított mennyiségét az 5. cikkben megállapított határidőkön belül, és azt a saját kockázatára, valamint költségére tárolja, olyan feltételek mellett, amelyek – a tárolt termékek megváltoztatása, vagy azok helyettesítése, illetve másik raktárba való átszállítása nélkül – biztosítják a 3. cikk (2) bekezdésében említett termékjellemzőknek a szerződéses időtartam alatt történő fenntartását; kivételes esetekben és megfelelően indokolt kérésre azonban az intervenciós hivatal engedélyezheti a raktározott termékek áthelyezését;

b) kellő időben, az egyes tételek raktárba való belépése előtt, az 5. cikk (1) bekezdésének második albekezdése értelmében értesíti az intervenciós hivatalt, amellyel a szerződést kötötte, a raktározás időpontjáról és helyéről, valamint a raktározandó termék természetéről és mennyiségéről; az intervenciós hivatal megkövetelheti, hogy ezt az információt legalább két munkanappal az egyes tételek beraktározása előtt eljuttassa;

c) legkésőbb egy hónappal az 5. cikk (4) bekezdésében említett időpontot követően eljuttatja a beraktározási műveletekre vonatkozó dokumentumokat az intervenciós hivatalhoz;

d) tárolja a termékeket a 26. cikkben rögzített azonosítási követelményeknek megfelelően;

e) lehetővé teszi, hogy az intervenciós hivatal mindvégig ellenőrizhesse valamennyi, a szerződésben megállapított kötelezettség betartását.

5. cikk

(1) Az utolsó raktárba történő beraktározást legkésőbb 28 nappal a szerződés megkötésének napját követően be kell fejezni.

A termékeket beraktározhatják külön tételekként, ahol minden egyes tétel az egy adott napon, a szerződésenként és raktáranként elhelyezett mennyiséget képviseli.

(2) A szerződők a beraktározás időszakában darabolhatják vagy kicsontozhatják az érintett hús teljes egészét vagy egy részét, feltéve hogy kizárólag azt a mennyiséget hasznosítják, amelyre a szerződést megkötötték, valamint hogy minden, a szóban forgó műveletekből származó vágott részt beraktároznak. Az intervenciós hivatal megkövetelheti, hogy az egyes tételek beraktározása előtt legalább két munkanappal értesítést küldjenek arról a szándékukról, hogy ezzel a lehetőséggel élni szeretnének.

Nagy inak, porcok, zsírdarabok és egyéb, a darabolásból vagy kicsontozásból visszamaradt aprólékok nem tárolhatók.

(3) A beraktározás a szerződött mennyiség minden egyes tételénél azon a napon kezdődik, amikor az az intervenciós hivatal ellenőrzése alá kerül.

Ez a nap az, amikor a nyers vagy hűtött termék nettó tömegét:

a) a tárolás helyén határozzák meg, abban az esetben, ha a húst a telephelyen fagyasztják le;

b) a fagyasztás helyén határozzák meg, abban az esetben, ha a húst erre alkalmas, a tárolás helyén kívüli létesítményekben fagyasztják le;

c) a kicsontozás vagy darabolás helyén határozzák meg, abban az esetben, ha a húst kicsontozás vagy darabolás után tárolják be;

(4) A beraktározás azon a napon fejeződik be, amikor a szerződött mennyiség utolsó tételét betárolják.

Ez a nap az, amikor minden szerződött termék – nyers vagy fagyasztott – belép a végleges tárolás helyére.

6. cikk

(1) Ha a raktározott termékek az 565/80/EGK rendelet 5. cikke (1) bekezdésében megállapított intézkedések hatálya alá tartoznak, e cikk (2) és (3) bekezdésének rendelkezései alkalmazandók.

(2) A 800/1999/EK rendelet 29. cikkének (5) bekezdésében előírt határidőt meghosszabbítják, hogy lefedje a maximális szerződéses raktározási időszak egy hónappal növelt hosszát.

(3) A tagállamok megkövetelhetik, hogy a raktározás és az 565/80/EGK rendelet 5. cikkének (1) bekezdésében megállapított rendelkezések hatálya alá helyezés egyidejűleg kezdődjön meg. Ez esetben, ha egy magántárolásra vonatkozó szerződést több, különböző időpontban raktározott tételből álló mennyiségre kötnek, az említett tételek mindegyike külön fizetési nyilatkozat tárgya lehet.

A 800/1999/EK rendelet 26. cikkében említett kifizetési nyilatkozatot minden egyes tétel esetében annak a raktárba történő belépése napján nyújtják be.

7. cikk

(1) A 4. cikk (4) bekezdésében említett biztosíték összege az igényelt támogatás összegének 20 %-a.

(2) A 2220/85/EGK rendelet 20. cikkének (2) bekezdése értelmében az elsődleges követelmények a következők:

a) szerződéskötésre vonatkozó kérelmet, illetve ajánlatot nem vonnak vissza;

b) a szerződött mennyiség legalább 90 %-át a szerződött raktározási időszakban, a szerződő fél saját kockázatára, valamint a 4. cikk (6) bekezdésének a) pontjában előírt feltételek mellett raktározzák be és tartják raktárban; és

c) ha a 17. cikket kell alkalmazni, a húst az e rendeletben felsorolt három választási lehetőség valamelyikének megfelelően exportálják.

(3) E rendelet 17. cikke függvényében a 2220/85/EGK rendelet 27. cikke (1) bekezdésének a biztosíték részleges felszabadítására vonatkozó rendelkezéseit nem kell alkalmazni.

(4) A biztosítékokat haladéktalanul felszabadítják abban az esetben, ha a szerződéskötésre vonatkozó kérelmeket, illetve az ajánlatokat nem fogadják el.

(5) Az 5. cikk (1) bekezdésében rögzített, beraktározásra vonatkozó időkorlát túllépése esetén a biztosíték a 2220/85/EGK rendelet 23. cikkének megfelelően elveszik.

Ha az 5. cikk (1) bekezdésében említett határidőt több mint 10 nappal túllépik, nem ítélik meg a támogatást.

8. cikk

(1) A támogatás összege tonnánként rögzített, és az 5. cikk (3) bekezdésének megfelelően meghatározott tömegre vonatkozik.

(2) E cikk (3) bekezdésének, valamint a 17. cikknek a függvényében a szerződő felek akkor jogosultak a támogatásra, ha a 7. cikk (2) bekezdésében említett elsődleges követelményeknek eleget tesznek.

(3) A támogatást kizárólag a szerződött mennyiség tekintetében fizetik ki.

9. cikk

Ha a szerződött raktározási időszak alatt ténylegesen raktározott mennyiség a szerződött mennyiségnél kevesebb, de legalább a szóban forgó mennyiség 90 %-a, a támogatást a ténylegesen raktározott mennyiség után fizetik.

Ha az a szerződött mennyiség 90 %-ánál kevesebb, de legalább a 80 %-a, a ténylegesen tárolt mennyiség utáni támogatást a felével csökkentik.

Ha az a szerződött mennyiség 80 %-ánál kevesebb, a támogatás nem fizethető ki.

10. cikk

Kicsontozás esetén ha a ténylegesen raktározott mennyiség nem haladja meg a 67 kg-nyi csontozott húst a felhasznált csontos hús 100 kg-jára vetítve, a támogatás nem fizethető ki.

Ha a ténylegesen tárolt mennyiség a felhasznált csontos hús 100 kg-jára vetítve meghaladja a 67 kg-nyi csontozott húst, de 75 kg-nyi csontozott húsnál kevesebb, a támogatás összegét arányosan csökkentik.

Abban az esetben, ha a ténylegesen raktározott mennyiség a felhasznált csontos hús 100 kg-jára vetítve 75 kg vagy annál több csontozott marhahús, a támogatás összegét nem csökkentik és nem növelik.

11. cikk

Három hónapos raktározást követően a szerződő fél kérésére egyszeri előleg fizethető, feltéve hogy a szerződő fél az előleg 20 %-kal növelt összegével egyenlő biztosítékot helyez letétbe.

Az előlegfizetés nem haladhatja meg a három hónapos raktározási időszaknak megfelelő támogatási összeget. Abban az esetben, ha a termékeket az előleg kifizetése előtt a 17. cikknek megfelelően exportálják, az előleg összegének kiszámításakor a szóban forgó termékek tényleges raktározási időtartamát veszik figyelembe.

12. cikk

(1) A támogatás kifizetésére vonatkozó kérelmet és az ellenőrzésre alkalmas bizonylatokat a maximális szerződéses raktározási időszak végét követő hat hónapon belül kell az illetékes hatósághoz benyújtani.

Abban az esetben, ha az ellenőrzésre alkalmas bizonylatokat az előírt határidőn belül nem tudják bemutatni, annak ellenére, hogy a szerződő fél azok megfelelő időben történő megszerzése érdekében azonnal intézkedett, azok bemutatására további olyan határidők adhatók, amelyek időtartama összességében nem haladhatja meg a hat hónapot.

A 17. cikk alkalmazása esetén, a szükséges bizonyítékot a 800/1999/EK rendelet 49. cikkének (2), (4), valamint (6) bekezdésében előírt határidőkön belül benyújtják.

(2) Azon esetek kivételével, amikor vizsgálat indult a támogatásra való jogosultság eldöntésére, az illetékes hatóság a lehető leghamarabb kifizeti a támogatást, de legkésőbb három hónappal azután, hogy a szerződő fél a támogatás iránti kérelmét és az ellenőrzésre alkalmas szükséges bizonylatokat benyújtotta.

13. cikk

(1) A támogatási összegeknél alkalmazandó átváltási árfolyam a 15. cikkben említett napon érvényes átváltási árfolyam.

(2) A biztosíték összegére alkalmazandó átváltási árfolyam a biztosítéknak az intervenciós hivatalnál történő letétbe helyezését megelőző napon érvényes árfolyam.

14. cikk

A 1182/71/EGK, Euratom rendelet 3. cikkének (4) bekezdése nem alkalmazandó az e rendelet 4. cikke (5) bekezdésének d) pontjában említett raktározási időszak meghatározására, illetve a 4. cikke (5) bekezdésének g) pontja vagy a 17. cikke alapján módosított raktározási időszakra.

15. cikk

A szerződött raktározási időszak első napja a beraktározás befejezésének napját követő nap.

16. cikk

A raktárból történő kiszállítás a szerződött raktározási időszak utolsó napját követő napon kezdődhet.

17. cikk

(1) A szerződő fél a két hónapos raktározási időszak lejártakor szerződő felenként és raktáronként öt tonnás minimum alapján a raktárból a szerződés hatálya alá eső termékek teljes vagy részleges mennyiségét elszállíthatja, illetve – ha ennél a mennyiségnél kevesebb áll rendelkezésre – az egy raktárban lévő teljes, szerződés alá eső mennyiséget a raktárból eltávolíthatja, feltéve hogy a raktárból történő kiszállításukat követő 60 napon belül a termékek:

a) további feldolgozás nélkül elhagyják a Közösség vámterületét;

b) a 800/1999/EK rendelet 36. cikkének (1) bekezdésében említett esetekben további feldolgozás nélkül eljutnak rendeltetési helyükre; vagy

c) azokat további feldolgozás nélkül a 800/1999/EK rendelet 40. cikkének megfelelően jóváhagyott élelmiszerraktárba betárolják.

(2) A szerződött raktározási időszak minden egyes kivitelre szánt tételnél a raktárból való kiszállítás napját megelőző napon ér véget.

Abban az esetben, ha az adott terméket még nem mozgatták, a raktározási időszak a kiviteli vámáru-nyilatkozat átvételének napján ér véget.

(3) A támogatás összegét a raktározási időszak csökkenésével arányosan, az 1254/1999/EK rendelet 43. cikkében említett eljárásnak megfelelően rögzítendő napi összegek alkalmazásával csökkentik.

(4) E cikk alkalmazásában az exportigazolást 800/1999/EK rendelet 7. cikkének megfelelően mutatják be.

18. cikk

(1) Abban az esetben, ha a 16. és 17. cikket alkalmazzák, a szerződő fél – a raktárból történő kiszállítás tervezett megkezdését megelőzően – kellő időben értesíti az intervenciós hivatalt. Az intervenciós hivatal megkövetelheti, hogy a szóban forgó információt legalább két munkanappal az említett időpont előtt eljuttassák hozzá.

(2) Abban az esetben, ha az intervenciós hivatal értesítésének kötelezettségét nem tartják be, az érintett szerződés tekintetében nem fizetnek támogatást, és a szóban forgó szerződésre vonatkozó biztosíték teljes egészét elveszettnek nyilvánítják.

Abban az esetben, ha ennek a követelménynek nem tesznek eleget, de a raktárból történő kiszállítás időpontjára, valamint az érintett mennyiségekre nézve – a raktárból történő kiszállítást követő 30 napon belül, valamint az illetékes hatóság megelégedésére – elegendő bizonyítékot mutatnak be, a támogatást megítélik, és a biztosíték 15 %-át az érintett mennyiség tekintetében elveszettnek nyilvánítják.

A második albekezdés rendelkezéseit a 8. cikk (3) bekezdése és a 9. cikk sérelme nélkül kell alkalmazni.

19. cikk

Abban az esetben, ha a szerződő fél – a tárolt termék teljes egészére nézve – nem tartja be a szerződött raktározási időszak lejártát, illetve a 17. cikk (1) bekezdésében említett két hónapos határidőt, a teljesítés elmulasztásának minden egyes naptári napja a szóban forgó szerződés támogatásának 10 %-os csökkentését vonja maga után.

20. cikk

Vis maior esetén, ha az valamelyik szerződő fél szerződéses kötelezettségeinek teljesítését is érinti, az érintett tagállam illetékes hatósága dönt azokról az intézkedésekről, amelyeket a kérelmezett körülményekre tekintettel szükségesnek ítél. A szóban forgó hatóság a Bizottságot a vis maior minden egyes esetéről, valamint az annak tekintetében tett intézkedésről tájékoztatja.

II. FEJEZET KÜLÖNÖS RENDELKEZÉSEK

21. cikk

(1) Amennyiben a támogatást előzetesen rögzítik, a szerződések megkötése iránti kérelmekkel kapcsolatos döntésekről az intervenciós hivatal a kérelem benyújtását követő ötödik munkanapon minden egyes igénylőt ajánlott levélben, telex útján vagy faxon, illetve átvételi elismervény ellenében történő kézbesítés útján értesít, feltéve hogy a Bizottság a közbeeső időszak alatt nem fogad el különleges rendelkezéseket.

Abban az esetben, ha a helyzet vizsgálata azt tárja fel, hogy túlzott mértékben használták az e rendelettel bevezetett programot, vagy ha fennáll a túlzott használat kockázata, a szóban forgó rendelkezések a következőkre terjedhetnek ki:

a) e rendelet alkalmazását legfeljebb öt munkanapra felfüggesztik;

b) meghatároznak egy százalékértéket, amellyel a szerződések megkötésére irányuló kérelmekben megjelölt mennyiségeket csökkentik adott esetben, a minimális mennyiségtől függően;

c) visszautasítják az olyan, felfüggesztési időszakot megelőzően benyújtott kérelmeket, amelyek elfogadásáról a felfüggesztési időszak alatt döntöttek volna.

Az a) pontban előírt esetben, a szóban forgó időszak alatt benyújtott, szerződések megkötésére irányuló kérelmeket nem fogadják el.

(2) Abban az esetben, ha a kérelmet elfogadják, a szerződést az (1) bekezdésben említett határozatról szóló értesítés napján megkötöttnek tekintik. Az intervenciós hivatal meghatározza az 5. cikk (1) bekezdésének alkalmazásában említett időpontot.

22. cikk

(1) Abban az esetben, ha a támogatást pályázat útján rögzítik, az ajánlatokat euróban számítják ki, és az érintett intervenciós hivatalhoz zárt borítékban juttatják el, amelyen hivatkoznak az érintett pályázati rendeletre. A zárt borítékot az intervenciós hivatal az ajánlattételi határidő lejárta előtt nem nyitja fel.

(2) Az ajánlatokat a tagállamok megfelelő ügynöksége zárt ülésen vizsgálja meg; a vizsgálaton jelen lévő személyeket titoktartásra esketik fel.

(3) A támogatható ajánlatokat a tagállam név nélkül továbbítja a Bizottságnak, úgy, hogy a felhívásban előírt végső benyújtási határidőt követő második munkanapon megérkezzenek.

(4) Abban az esetben, ha egyetlen ajánlatot sem nyújtanak be, a tagállamok erről a (3) bekezdésben meghatározott határidőn belül tájékoztatják a Bizottságot.

(5) A Bizottság a beérkezett ajánlatok alapján – az 1254/1999/EK rendelet 43. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően – dönt, és vagy rögzíti a támogatás maximális összegét, vagy nem hoz döntést.

(6) Amennyiben a támogatás maximális összegét rögzítik, az ezt az összeget meg nem haladó ajánlatokat elfogadják.

(7) Az érintett intervenciós hivatal ajánlott levélben, telex útján, faxon vagy írásos átvételi elismervény ellenében tájékoztat minden ajánlattevőt a hozott határozatról azt a napot követő öt munkanapon belül, amikor a tagállamokat értesítik a Bizottság határozatáról.

(8) Amennyiben egy ajánlatot elfogadnak, a szerződést az intervenciós hivatal által az ajánlattevőnek a (7) bekezdésben említett módon küldött értesítése napján megkötöttnek tekintik. Az intervenciós hivatal határozza meg a határidőt az 5. cikk (1) bekezdésének alkalmazásában.

III. FEJEZET FELÜGYELET ÉS SZANKCIÓK

23. cikk

A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a támogatásra való jogosultságot megteremtő feltételeknek eleget tegyenek. Ennek érdekében a raktározási műveletek ellenőrzéséért felelős nemzeti hatóságot (a továbbiakban: "felügyeleti hatóság") jelölnek ki.

24. cikk

A szerződő fél a felügyeleti hatóság rendelkezésére bocsátja az egyes szerződésekre vonatkozó összes dokumentációt, amely különösen a következő, magánraktárba betárolt termékekkel kapcsolatos információ igazolását teszi lehetővé:

a) a tulajdonjog a beraktározás időpontjában;

b) a beraktározás időpontja;

c) a dobozok vagy más módon csomagolt darabáru súlya és száma;

d) a raktárban való meglétük;

e) a minimális szerződött raktározási időszak végének tervezett időpontja, és abban az esetben, ha a 17. vagy 19. cikket alkalmazzák, a kiszállítás tényleges időpontja.

25. cikk

A szerződő fél vagy adott esetben a raktár üzemeltetője a raktározás helyén rendelkezésre álló készletnyilvántartást vezet, amely minden egyes szerződésszám esetén a következőket tünteti fel:

a) a magánraktárban elhelyezett termékek azonosítói;

b) a beraktározás időpontja és a minimális szerződött raktározási időszak végének tervezett időpontja, amelyet a raktárból történő kiszállítás tényleges időpontja zár le;

c) a hasított féltestek, negyedek, dobozok vagy egyéb, egyedileg tárolt áruk száma, a termékek leírása, és az egyes raklapok vagy az egyéb, egyedileg tárolt áruk adott esetben tételenként rögzített súlya;

d) a termékek elhelyezkedése a raktárban.

26. cikk

A tárolt termékeknek könnyen azonosíthatónak kell lenniük, és azokat a szerződésben egyedileg meg kell jelölni. Minden egyes raklapot és adott esetben minden egyes, egyedileg tárolt, csomagolt egységet a szerződésszám, a termékmegnevezés és a tömeg feltüntetésével kell megjelölni. A beraktározás időpontját minden egyes, egy adott napon a raktárba érkező tételnél fel kell tüntetni.

Amikor a termékeket a raktárba betárolják, a felügyeleti hatóság ellenőrzi az első albekezdésben említett megjelölést, és lezárhatja azt a területet, ahol a tárolt termékek találhatók.

27. cikk

(1) A felügyeleti hatóság minden egyes szerződés esetében e cikk (2)–(6) bekezdésének rendelkezései szerint ellenőrzi a 4. cikk (6) bekezdésében megállapított valamennyi kötelezettség teljesítését.

(2) Annak biztosítására, hogy a termékek a raktárban vannak, a felügyeleti hatóság minden, a 26. cikk második albekezdésének megfelelően egy szerződés alapján raktározott termékeket zárol vagy ezeket előre be nem jelentett mintavétellel ellenőrzi.

Mintavételes ellenőrzés esetén a mintának reprezentatívnak kell lennie, és meg kell felelnie az egyes tagállamokban a magánraktározási támogatási intézkedés alapján raktározott teljes mennyiség legalább 10 %-ának.

A szóban forgó mintavételes ellenőrzések, a 25. cikkben említett nyilvántartás vizsgálatán túlmenően, kiterjednek a termékek tömegének, típusának és azonosításának fizikai ellenőrzésére, és legalább az előre be nem jelentett ellenőrzés alá eső mennyiség 5 %-át érintik.

(3) A felügyeleti hatóság kötelező ellenőrzést végez annak biztosítása érdekében, hogy a termékek a szerződött raktározási időszak utolsó hetében a raktárban vannak.

(4) A zárolási vagy anyagmozgatási költségeket a szerződő fél viseli.

(5) A (2) és (3) bekezdés szerinti ellenőrzésekről jelentés készül, a következők feltüntetésével:

a) az ellenőrzés időpontja;

b) az ellenőrzés időtartama;

c) az elvégzett műveletek.

A jelentést a felelős tisztviselő aláírja, a szerződő fél vagy adott esetben a raktár üzemeltetője ellenjegyzi, és a kifizetési aktába teszik.

(6) Az ellenőrzés alá eső, egyetlen szerződésben érintett termékek mennyiségének legalább 5 %-át érintő jelentős szabálytalanságok esetén az ellenőrzést kiterjesztik egy nagyobb mintára, amelyet az ellenőrzések elvégzéséért felelős hatóság határoz meg.

A tagállamok ezekről az esetekről négy héten belül értesítik a Bizottságot.

28. cikk

(1) Abban az esetben, ha a felügyeleti hatóság megállapítja és igazolja, hogy a 4. cikk (5) bekezdésének a) pontjában említett nyilatkozat – vagy szándékosan, vagy súlyos gondatlanság következtében – valótlan, a szóban forgó szerződő felet a szabálytalanság megállapításának évét követő naptári év végéig kizárják a magánraktározási támogatási program juttatásaiból.

(2) A tagállamok megfelelő intézkedéseket alkalmaznak abban az esetben, ha a szerződő fél nem tesz eleget a 24., 25., valamint 26. cikk követelményeinek.

IV. FEJEZET ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK

29. cikk

(1) A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot minden, ennek a rendeletnek az értelmében elfogadott intézkedésről.

(2) A tagállamok faxon értesítik a Bizottságot:

a) minden hét hétfőjén és csütörtökén azoknak a termékeknek a mennyiségéről, amelyekre nézve szerződéskötés iránti kérelmet nyújtottak be;

b) minden hét csütörtöke előtt azokról a termékekről és mennyiségekről, amelyekre nézve az előző hét során szerződéseket kötöttek, egy raktározási időszak szerinti lebontással és azoknak a termékeknek, illetve mennyiségeknek az összesítésével, amelyre szerződéseket kötöttek;

c) havonta a raktárban elhelyezett termékekről és összmennyiségekről, valamint kicsontozás esetén a felhasznált csontozatlan hús összmennyiségéről;

d) havonta a raktárban ténylegesen meglévő termékekről és összmennyiségekről, valamint azokról a termékekről és összmennyiségekről, amelyek tekintetében a szerződött raktározási időszak véget ért;

e) havonta – ha a raktározási időszak a 4. cikk (5) bekezdése g) pontjának megfelelően lerövidült vagy meghosszabbodott, illetve a 17. vagy 19. cikknek megfelelően csökkent –, azokról a termékekről és mennyiségekről, amelyek tekintetében a raktározási időszakot módosították, valamint a raktárból történő kiszállításra vonatkozó eredeti és módosított hónapokról.

30. cikk

A 3445/90/EGK rendelet hatályát veszti.

A hatályon kívül helyezett rendeletre történő hivatkozások erre a rendeletre vonatkozó hivatkozásokként értelmezendők, és a II. melléklet korrelációs táblázatának megfelelően olvasandók.

31. cikk

Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő hetedik napon lép hatályba.

Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.

Kelt Brüsszelben, 2000. május 2-án.

a Bizottság részéről

Franz Fischler

a Bizottság tagja

[1] HL L 160., 1999.6.26., 21. o.

[2] HL L 321., 1993.12.23., 9. o.

[3] HL L 333., 1990.11.30., 30. o.

[4] HL L 243., 1995.10.11., 7. o.

[5] HL 121., 1964.7.29., 2012/64. o.

[6] HL L 199., 1983.7.22., 12. o.

[7] HL L 62., 1980.3.7., 5. o.

[8] HL L 240., 1999.9.10., 11. o.

[9] HL L 205., 1985.8.3., 5. o.

[10] HL L 124., 1971.6.8., 1. o.

[11] HL L 102., 1999.4.17., 11. o.

[12] HL L 106., 1991.4.26., 2. o.

[13] HL L 123., 1981.5.7., 3. o.

[14] HL L 68., 2000.3.16., 22. o.

[15] HL L 197., 1999.7.29., 25. o.

[16] HL L 253., 1993.10.11., 1. o.

--------------------------------------------------

I. MELLÉKLET

(2. cikk)

A közösségi piaci átlagár kiszámítása az R3-as minőségűként jelzett vágott, kifejlett, hímivarú szarvasmarha hasított testek esetében

a) Az 562/2000/EK rendelet 3. cikke a) bekezdése harmadik francia bekezdésének megfelelően kiszámított, R3-as minőségűként jelzett A-kategória nemzeti piaci átlagára.

b) Az 562/2000/EK rendelet 3. cikke a) bekezdése harmadik francia bekezdésének megfelelően kiszámított, R3-as minőségként jelzett C-kategória nemzeti piaci átlagára.

c) Az A/C-kategória nemzetközi piaci átlagára = az a) és b) súlyozott átlaga, ahol a súlyozás az egyes kategóriák vágásai és az A/C-kategória nemzeti összvágásai közötti arányon alapul.

d) Az A/C-kategória közösségi piaci átlagára = a c) súlyozott átlaga, ahol a súlyozás az A/C-kategóriának az egyes tagállamokon belüli összvágásai és az A/C-kategóriának a Közösségen belüli összvágásai közötti arányon alapul.

--------------------------------------------------

II. MELLÉKLET

(30. cikk)

Megfelelési táblázat

E rendelet | A 3445/90/EGK rendelet |

1. cikk | 1. cikk |

2. cikk | – |

3. cikk | 2. cikk |

4. cikk | 3. cikk |

5. és 6. cikk | 4. cikk |

7. cikk | 5. cikk |

8., 9., 10. és 11. cikk | 6. cikk |

12. cikk | 7. cikk |

13. cikk | 8. cikk |

14., 15., 15., 17., 18. és 19. cikk | 9. cikk |

20. cikk | 10. cikk |

21. cikk | 11. cikk |

22. cikk | 12. cikk |

23., 24., 25., 26. és 27. cikk | 13. cikk |

28. cikk | 14. cikk |

29. cikk | 15. cikk |

30. cikk | 16. cikk |

31. cikk | 17. cikk |

I. melléklet | – |

II. melléklet | melléklet |

--------------------------------------------------