HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 239/24

A BIZOTTSÁG HATÁROZATA

(2013. március 20.)

az Olaszország által a SACE BT S.p.A. vállalat javára 2004-ben és 2009-ben végrehajtott SA.23425 (11/C) (korábbi NN 41/10) intézkedésekről

(az értesítés a C(2013) 1501. számú dokumentummal történt)

(Csak az olasz nyelvű szöveg hiteles)

(EGT-vonatkozású szöveg)

(2014/525/EU)

AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,

tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 108. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére,

tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra és különösen annak 62. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,

miután felkérte az érdekelt feleket, hogy nyújtsák be észrevételeiket a fent említett rendelkezéseknek (1) megfelelően,

mivel:

I. ELJÁRÁS

(1) A 2007. június 5-én benyújtott és 2007. június 7-én nyilvántartásba vett panasszal a Bizottságot tájékoztatták arról, hogy 2004 májusában a SACE S.p.A. (a továbbiakban: SACE) vállalat 100 millió EUR értékű kezdő tőkeallokációt hajtott végre újonnan létrehozott leányvállalata, a SACE BT S.p.A. (a továbbiakban: SACE BT) javára (a továbbiakban: az első intézkedés).

(2) 2009. november 6-án kelt levelében a panaszos további érveket nyújtott be a panasza alátámasztására, valamint tájékoztatta a Bizottságot egy további intézkedésről, amelynek keretében a SACE 2009-ben viszontbiztosítási fedezetet nyújtott a SACE BT számára (a továbbiakban: a második intézkedés).

(3) Előzetes vizsgálata során a Bizottság felfedezte, hogy a SACE BT a SACE által 2009. június 18-án és augusztus 4-én nyújtott két tőkeinjekcióban részesült (a továbbiakban: a harmadik intézkedés, illetve a negyedik intézkedés).

(4) 2011. február 23-án kelt levelében a Bizottság tájékoztatta Olaszországot, hogy a négy intézkedés tekintetében az Európai Unió működéséről szóló szerződés 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás megindításáról határozott (a továbbiakban: az eljárás megindításáról szóló határozat).

(5) A Bizottságnak az eljárás megindításáról szóló határozata az Európai Unió Hivatalos Lapjában (2) került közzétételre. A Bizottság felhívta az érdekelt feleket a szóban forgó intézkedésekre vonatkozó észrevételeik előterjesztésére.

(6) A Bizottság csak a SACE vállalattól kapott észrevételeket, amelyek benyújtására 2011. május 5-én került sor. A SACE az észrevételeihez számos igazoló okiratot csatolt, többek között a rövid lejáratú biztosítás működtetése terén a 2005–2008 közötti időszakra vonatkozó, ismételten beadott üzleti tervet, amelyet a SACE állított össze egy külső tanácsadó, a KPMG segítségével, és amelyet az igazgatótanács 2004. május 18-án hagyott jóvá (a továbbiakban: az eredeti üzleti terv); egy külső tanácsadó, a nyújtott kiegészítő szolgáltatásokat meghatározó, 2004. július 7-én kelt levelét (a továbbiakban: a tanácsadói levél); az üzleti tervhez kapcsolódó, 2004. márciusi kiegészítő elemzéseket a kereskedelmi információk olaszországi piacáról, a követelésbehajtás olaszországi piacáról és annak főbb szereplőiről, valamint a közép- és kelet-európai hitelbiztosítási piacról (a továbbiakban: az üzleti terv kiegészítései); a 2005–2009-es időszakra szóló üzleti terv 2004. november 19-én jóváhagyott kiigazítását (a továbbiakban: a kiigazított üzleti terv); a 2004. április 28-i és 2004. május 18-i igazgatótanácsi ülés jegyzőkönyvének kivonatait; az Assicuratrice Edile S.p.A. esetleges felvásárlására vonatkozó 2005. májusi üzleti tervet (a továbbiakban: az Assedile felvásárlására vonatkozó üzleti terv); a SACE BT 2009. március 31-i átdolgozott költségvetését; a SACE BT 2010–2011-re vonatkozó, 2009. augusztus 4-i üzleti tervét (a továbbiakban: a 2010–2011-es üzleti terv).

(7) 2011. május 5-én Olaszország benyújtotta válaszát az eljárás megindításáról szóló határozatra.

(8) 2011. június 23-án a Bizottság további információkat kért be. 2011. július 13-án találkozóra került sor az olasz hatóságokkal és a vállalat képviselőivel. E találkozót követően a 2011. június 23-án megküldött információkérés a megbeszélések alapján további kérdésekkel került kiegészítésre. A kiegészített információkérés 2011. augusztus 4-én került megküldésre. 2011. szeptember 15-én kelt levelében Olaszország benyújtotta a választ az információkérésre. A válaszához számos igazoló okiratot csatolt, többek között egy 2003. december 17-én kelt, a rövid lejáratú exporthitel-biztosítás iparosodott piacokon történő működtetése üzleti tervének elkészítésére vonatkozó, üzleti terv összeállítását célzó tanácsadási szolgáltatások nyújtásáról szóló pályázati felhívást tartalmazó levelet (a továbbiakban: a pályázati felhívást tartalmazó levél), egy külső tanácsadó által készített, az Assicuratrice Edile S.p.A. esetleges felvásárlására vonatkozó további dokumentumokat, valamint a 2005 májusától 2008 szeptemberéig a SACE BT igazgatótanácsának a különféle nemzetközi felvásárlási és nemzetközi bővítési lehetőségekre vonatkozóan bemutatott feljegyzéseket.

(9) 2012. január 25-én kelt levelében (3) a Bizottság további információkat kért be. Olaszország 2012. március 5-én nyújtotta be a válaszát. A beadványaihoz csatolta még a SACE és annak jogelődje (a Külkereskedelmi Biztosítási Szolgáltatások Intézete – SACE) igazgatótanácsa 2003. november 21-i, 2003. december 3-i, 2004. november 10-i, 2008. április 1-jei, 2008. október 1-jei, 2008. november 28-i, 2009. február 11-i, 2009. április 1-jei, 2009. május 26-i, 2009. július 1-jei és 2009. szeptember 9-i üléseinek jegyzőkönyveit, az Assedile felvásárlására vonatkozó további dokumentumokat, valamint egy összehasonlítást az eredeti üzleti tervben előirányzott pénzügyi mutatók és a tényleges számadatok között.

(10) Mivel Olaszország a korábbi beadványaiban annak bizonyítására összpontosított, hogy az intézkedések nem tartalmaztak támogatást, és csak korlátozott információkat bocsátott rendelkezésre az intézkedések támogatásnak minősülése esetén figyelembe veendő lehetséges összeegyeztethetőségi indokokról, ezért a bizottsági szolgálatok a 2012. február 21-én kelt levelükben (4) Olaszországot a támogatás összegyeztethetőségének bizonyítására alkalmas további elemek benyújtására kérték fel.

(11) Olaszország 2012. március 30-án összeállítást nyújtott be a SACE belső dokumentumaiból a 2009-ben végrehajtott intézkedések (a második, harmadik és negyedik intézkedés) a piacgazdasági befektető elvének való megfelelősége bizonyítására. Ezek elsősorban az alábbiakat tartalmazzák: a) az igazgatótanács 2008. december 10-i ülésének jegyzőkönyve és annak a kockázatkezelés megerősítését célzó szervezeti változásokra vonatkozó mellékletei; b) a 2009–2012-es időszakra vonatkozó vezetőségi változások összefoglalása; c) az igazgatótanács 2011. november 24-i ülésének jegyzőkönyve és annak a 2011–2013-as üzleti terv aktualizálására vonatkozó mellékletei; valamint d) a 2011. év végi állapotot bemutató pénzügyi jelentés.

II. AZ INTÉZKEDÉSEK LEÍRÁSA

II.1. A SACE ÉS AZ ÉRDEKELTSÉGE A PIACKÉPES KOCKÁZATOK TERÉN (5)

(12) A SACE, a SACE BT anyavállalata az olasz állam 100 %-os tulajdonában lévő részvénytársaság. A SACE egy olasz exporthitel-ügynökség. 2004 eleje óta a vállalatot állami szervből az olasz állam 100 %-os tulajdonában lévő részvénytársasággá alakították át. A SACE rövid és hosszú lejáratú, nem piacképes kockázatokat biztosít a rövid lejáratú exporthitel-biztosításról szóló bizottsági közlemény (6) (a továbbiakban: az exporthitel-közlemény) értelmében az állam által biztosított kezességvállalással.

(13) A SACE vállalatra az 1977. május 24-i 227. számú törvény értelmében alkalmazandó kezessségvállalást visszaállító, 1998. március 31-i 143. számú törvényerejű rendelet (7) 2. cikkének (3) bekezdése értelmében a műveleteket és a biztosítható kockázatokat, többek között a földrajzi lefedettséget a Minisztériumközi Gazdasági Ütemezési Bizottság (Comitato Interministeriale per la Programmazione Economica, „CIPE”) határozza meg. A CIPE feladata, hogy minden évben legkésőbb június 30-án megtárgyalja a pénzügyi előrejelzéseket, valamint az egyes kockázatokkal kapcsolatos pénzügyi igényeket, továbbá meghatározza az állami kezességvállalással vállalandó kockázatok általános határait, külön-külön a 24 hónapos lejáratot el nem érő és az azt meghaladó garanciákra.

(14) 1997-ben a Bizottság elfogadta az exporthitelről szóló közleményt, amely előírja, hogy exporthitel-biztosítók támogatására nem nyújtható állami támogatás a piacképes kockázatok tekintetében, valamint azt, hogy az állami exporthitel-biztosítóknak minimális követelményként külön kell kezelniük és elkülönítetten kell könyvelniük a piacképes kockázatokra, valamint az állami számlára vagy kezességvállalással nem piacképes kockázatokra nyújtott biztosításokat, amivel igazolják, hogy piacképes kockázatokra vonatkozó biztosításra nem kapnak állami támogatást. Az exporthitelről szóló közleménynek való megfelelés érdekében a SACE igazgatótanácsa („Consiglio di Amministrazione”) 1998. július 7-i ülésén a közvetlen biztosítási szerződések tekintetében a piacképes kockázatokkal kapcsolatos tevékenység (amelyet az adott időpontban annak határoztak meg, azaz rövid lejáratú exporthitel-biztosítás az Unió 15 tagállama, az „EU-15” országok tekintetében) 1998. szeptember 18-i hatályú leállítása mellett döntött.

(15) 2001-ben az exporthitelről szóló közlemény módosításai (8) magukban foglalták többek között a közlemény 1997-es változatának mellékletében szereplő, valamennyi tagállam nevét tartalmazó listának a felváltását az Európai Unió tagállamaira való általános hivatkozással, hogy az Európai Unió jövőbeni bővítése ne tegye szükségessé a közlemény további módosításait.

(16) Következésképpen 2004. május 1-jén, a tíz tagállam (a továbbiakban: EU-10) csatlakozásakor a nem piacképes rövid lejáratú kockázatok ezen országok esetében piacképes kockázatokká váltak. Ennek eredményeképpen az exporthitelről szóló közleményben a piacképes kockázatok tekintetében megállapított rendelkezések ezt követően alkalmazandók ezekre a kockázatokra.

(17) A (módosításokkal a 2003. november 24-i 326. számú törvénnyé alakított) 2003. szeptember 30-i 269. számú törvényerejű rendelet 6. cikke – amely meghatározta „a Külkereskedelmi Biztosítási Szolgáltatások Intézete – SACE”2004. január 1-jei hatállyal állami tulajdonú részvénytársasággá (SACE S.p.A.) történő átalakításának szabályait – megállapította a vállalat tevékenységeinek körét, figyelembe véve az adott piac fejleményeit. A 6. cikk 12. bekezdése nevezetesen az alábbiakat írja elő: „A SACE S.p.a. az uniós szabályokban meghatározottak szerint végezhet piacképes kockázatok biztosításával és azokra vonatkozó kezességvállalással kapcsolatos tevékenységet. Az ilyen tevékenységnek elkülönített könyveléssel kell rendelkeznie az állami kezességvállalás előnyeit élvező tevékenység tekintetében, vagy részvénytársaságot kell létrehozni e célból. Az utóbbi esetben a SACE S.p.a. részesedése egy ilyen vállalatban nem lehet 30 %-nál kisebb [és bizonyos korábban elkülönített alapok] nem használhatók fel a vállalat tőkéjének jegyzéshez. [A piacképes kockázatok biztosításának tevékenysége] állami kezességvállalás előnyeit nem élvezheti.”

(18) A (14)–(16) preambulumbekezdésekben említett, a jogi keretet érintő változások alapján a SACE a SACE BT létrehozása mellett döntött.

(19) Az uniós szabályoknak való megfelelés érdekében a SACE úgy döntött, hogy elkülönített könyvelést hoz létre és alkalmaz a piacképes kockázatok (9) tekintetében az adott kockázatok automatikus piacképessé válásának dátuma (2004. május 1.) és a SACE BT létrehozásának dátuma (2004. május 27.) közötti időszakra (lásd az eljárás megindításáról szóló határozat (19) preambulumbekezdése alatti 1. táblázatot). A külön számlákon ezekre a tevékenységekre nem került elkülönítésre tőke. A számlák el voltak különítve az olaszországi jogi rendelkezések szerint. Erre a jog szerinti könyvvizsgálók is hivatkoznak a SACE 2004-es éves jelentésében és igazolják, hogy a piacképes kockázatok elkülönített könyvelése 2004 végén lezárult (10).

II.2. A KEDVEZMÉNYEZETT, A SACE BT

(20) 2004. május 27-én (11), létrejött a SACE BT 100 millió EUR részvénytőkével, amelynek teljes összegét a SACE szolgáltatta, azt követően, hogy a SACE igazgatótanácsa („Consiglio di Amministrazione”) 2004. május 18-án jóváhagyta az eredeti üzleti tervet. Ezenfelül a SACE biztosította a SACE BT tartalékaihoz (ún. „Fondo di organizzazione”) való 5,8 millió EUR összegű tőke-hozzájárulást (12), amelyet a későbbiekben a veszteségek fedezésére használtak fel, például 2004-ben és 2005-ben (13). 2004. július 3-án a SACE BT megkapta a biztosítói engedélyét az Istituto per la vigilanza sulle assicurazioni private e di interesse collettivo – ISVAP szabályozó hatóságtól, és 2004. október 15-én megkezdte működését.

(21) A SACE BT jelenleg a hitelbiztosítási (2011-ben a biztosítási díjak 54 %-a), a kezességi biztosítási (30 %) és anyagi kárra vonatkozó egyéb biztosítási ágazatokban (13 %) tevékenykedik.

(22) A hitelbiztosítási ágazaton belül a SACE BT az exporthitelről szóló közlemény szerinti „piacképes kockázatok” rövid lejáratú exporthitel-biztosításainak üzletágában tevékenykedik. Továbbá az Olaszországon belüli tranzakciókra is kínál hitelbiztosítást (belföldi kereskedelmi tranzakciók biztosítása). A termékkínálata egy kis részében a SACE BT aktív maradt a rövid lejáratú nem piacképes kockázatok területén is (lásd az 1. táblázatot). Az Olaszország által benyújtott információk szerint ezt a tevékenységet – az egyéb tevékenységekhez hasonlóan – piaci feltételek között, állami kezességvállalás nélkül folytatják. 1. táblázat A SACE BT hitelbiztosítási kockázatainak földrajzi eloszlása (%) 2005 (14) 2006 (14) 2007 (14) 2008 2009 2010 2011 Belföldi, Olaszországon belül 42,5 47,5 55,4 67,3 73 76,7 77,4 Külföldi – piacképes 39,8 46,6 37,4 25,1 21 18,1 17,3 Külföldi – nem piacképes 17,7 5,9 7,2 7,6 6 5,2 5,3

(23) A SACE BT kezességi biztosítási üzletága az Assicuratrice Edile S.p.A. (a továbbiakban: Assedile) felvásárlásából fejlődött ki. 2005-ben a SACE BT felvásárlással 70 %-os kezdeti részesedést szerzett az Assedile vállalatban. A felvásárlási folyamat 2005 márciusában kezdődött meg. Az Assedile a kezességi biztosítási üzletágra szakosodott és építőipari kockázatokra kínált garanciákat, 2009 januárjában pedig nevét SACE Suretyre változtatta. A SACE Surety még hátralévő kisebbségi részesedésének felvásárlását követően a SACE BT lett annak kizárólagos tulajdonosa, és a SACE Surety beolvadás útján a SACE BT részévé vált (15).

(24) A SACE BT a SACE Servizi S.r.l., kereskedelmi információk megszerzésével és kezelésével kapcsolatos szolgáltatások nyújtására létrehozott vállalat egyetlen részvényese. 2011-ben a SACE Servizi a követelésbehajtási tevékenység folytatását is megkezdte a SACE BT nevében.

(25) A SACE BT belső könyvvizsgálatáért, kockázatkezeléséért és megfelelőségéért felelős osztályok ki vannak helyezve a SACE anyavállalathoz (16).

(26) A létrehozása utáni második évben a SACE BT kis mértékű nyereséget könyvelt el, 0,11 %-os sajáttőke-arányos megtérülés (ROE) mellett. Azonban 2007-től (a működésének harmadik évétől) kezdődően veszteségeket könyvelt el (lásd: 2. táblázat). 2. táblázat A SACE BT sajáttőke-arányos megtérülése (%) Év ROE (sajáttőke-arányos megtérülés) 2005 – 1,51 2006 0,11 2007 – 1,02 2008 – 38,0 2009 – 30,6 2010 – 4,4 2011 0,23 Forrás: A SACE BT pénzügyi jelentései.

(27) A SACE BT nevezetesen jelentős veszteséget könyvelt el 2008-ban (körülbelül 29,5 millió EUR) és 2009-ben (körülbelül 34 millió EUR) is. 2009-ben a SACE BT által kifizetett biztosítási kárigények összege 66,4 millió EUR volt, ami 2008-hoz képest 42,6 %-os emelkedést jelent (17). Míg a főbb hitelbiztosítási és kezességi biztosítási vállalatok csökkentették a biztosított volument 2009-ben, a SACE BT összesen 20,4 milliárd EUR értékben biztosított tranzakciókat, ami 34,2 %-os növekedést jelent a 2008-ban biztosított 15,2 milliárd EUR összeghez képest.

(28) A vállalat helyzete javult 2010-ben, amikor a kombinált arány (18) 108 %-ra csökkent a 2009-es 163 %-ról (lásd az 5. táblázatot) és 2011-ben, amikor a vállalat kis összegű (0,247 millió EUR) nyereséget könyvelt el.

II.3. A PANASZ

(29) A panaszos érvelése szerint a SACE BT javára a SACE anyavállalat által biztosított kezdő tőkeallokáció, amelyre 2004-ben került sor és 100 millió EUR összeget tett ki (az első intézkedés), az államnak betudható, nem felel meg a piacgazdasági befektető elvének („MEIP”), továbbá összeegyeztethetetlen állami támogatásnak minősül (lásd az eljárás megindításáról szóló határozat (29) és (30) preambulumbekezdését). 2009. november 6-án a panaszos a SACE által a SACE BT számára biztosított viszontbiztosításról is tájékoztatta a Bizottságot, amely állítólag az államnak betudható volt és nem felelt meg a piacgazdasági szereplő tesztnek, ezért egy újabb olyan támogatási intézkedést képez, amely összeegyeztethetetlen a Szerződés 107. cikkével (a második intézkedés).

(30) Az eljárás megindításáról szóló határozattal kapcsolatban a panaszos semmilyen észrevételt nem tett.

II.4. AZ E HATÁROZAT HATÁLYA ALÁ TARTOZÓ INTÉZKEDÉSEK LEÍRÁSA

(31) A Bizottság által 2011. február 23-án kezdeményezett hivatalos vizsgálati eljárás a SACE által a SACE BT részére nyújtott alábbi négy intézkedésre vonatkozik (további részletekért lásd az eljárás megindításáról szóló határozat (33)–(41) preambulumbekezdését): a) Első intézkedés : 100 millió EUR kezdőtőke juttatása részvénytőke formájában és 5,8 millió EUR összegű tőkehozzájárulás a tartalékokhoz (ún. „Fondo di organizzazione”) 2004-ben (19); b) Második intézkedés : nemarányos viszontbiztosítás (Excess of Loss) típusú viszontbiztosítási fedezet (20) a 2009-es piacképes hitelkockázatra, amelyet 2009. június 5-én bocsátottak rendelkezésre. A második intézkedést a SACE akkor nyújtotta, amikor a SACE BT nem tudta a fedezet 100 %-át kihelyezni a magán piaci résztvevők körébe. Nevezetesen úgy tűnik, hogy 2009 előtt a SACE BT a viszontbiztosítását túlnyomó részben a gazdaság magánszereplőitől szerezte meg. Azonban a 2009-es évre vonatkozó viszontbiztosítási szerződései megújítása során a SACE BT a pénzügyi válság miatt nehézségekkel szembesült. Bár a SACE BT jelentős számú piaci szereplővel lépett kapcsolatba, mindössze öt magán viszontbiztosítótól tudott fedezetet szerezni, a 2009-es piacképes hitelkockázatra vonatkozó, nemarányos viszontbiztosítás 25,85 %-ára. A szerződéseket 2009. január 30-án írták alá. A SACE BT által megkeresett 16 egyéb piaci szereplő számára is ugyanazokat a feltételeket kínálták fel, mint a fedezetet biztosítók számára, de ezek a szereplők úgy döntöttek, hogy nem járulnak hozzá a viszontbiztosítási fedezethez. A viszontbiztosítóknak a veszteség 5 millió EUR összeget meghaladó részét kellett fedezniük, egészen 40 millió EUR összegig. A 2009-ben a nemarányos viszontbiztosításhoz hozzájáruló öt magán viszontbiztosító: Hannover Rückversicherung AG (10 %), Sirius International Insurance Corporation (7,5 %), DEVK Rückversicherungs und Beteiligungs AG (3 %), Atradius Reinsurance Ltd. (2,5 %) és Assurisk S.A. (2,85 %). A fedezet fennmaradó részét, azaz 74,15 %-ot az anyavállalat, a SACE jegyezte 2009. június 5-én, az öt magán viszontbiztosítónak kínálttal megegyező prioritási, kapacitási és díjfeltételekkel. c) Harmadik intézkedés : a 2008-ban jegyzett veszteségek fedezésére 2009. június 18-án végrehajtott, 29 millió EUR értékű feltőkésítés; d) Negyedik intézkedés : 2009. augusztus 4-én végrehajtott, 41 millió EUR értékű feltőkésítés (21).

(32) A 3. táblázat bemutatja a négy intézkedés, valamint a SACE és a SACE BT főbb határozatainak és mérföldköveinek időrendi sorrendjét (a Bizottsághoz benyújtott információk és igazoló okiratok alapján). Ez a táblázat azt is bemutatja, hogy az e határozat későbbi részeiben említett bizonyos dokumentumokat mikor kerültek összeállításra és megtárgyalásra. 3. táblázat A négy intézkedés, valamint a SACE és a SACE BT főbb határozatainak és mérföldköveinek időrendi sorrendje 2003.11.21. — A McKinsey külső tanácsadó cég által a SACE potenciális piacára vonatkozó forgatókönyvekről készített tanulmány; 2003.12.17. — A SACE rövid lejáratú hitelbiztosítási tevékenysége üzleti tervének összeállítását célzó tanácsadási szolgáltatásokra vonatkozó pályázati felhívást tartalmazó levél; 2004.1.1. — A „Külkereskedelmi Biztosítási Szolgáltatások Intézete – SACE” átalakítása állami tulajdonú részvénytársasággá (SACE S.p.A.); 2004. március — A KPMG elvégezte az üzleti terv kiegészítő elemzéseit a kereskedelmi információk olaszországi piaca, a követelésbehajtás olaszországi piaca és annak főbb szereplői, valamint a közép- és kelet-európai hitelbiztosítási piac tekintetében; 2004.4.28. — A SACE „szabad tőkéjének” kiszámítása; 2004.5.1. — A tíz új tagállam csatlakozása az Unióhoz; — Az EU-10 országokra vonatkozó nem piacképes rövid lejáratú kockázatok piacképes kockázatokká váltak; 2004.5.18. — A KPMG bemutatja a SACE igazgatótanácsának („Consiglio di Amministrazione”) az üzleti tervet, amely tartalmazza a 2005–2008-as időszakra vonatkozó nyereségességi elvárásokat alátámasztó főbb elemeket. — A SACE igazgatótanácsa („Consiglio di Amministrazione”) jóváhagyja a SACE BT létrehozására vonatkozó 2005–2008-as üzleti tervet; 2004.5.27. — A SACE BT létrehozása; — 105,8 millió EUR tőke biztosítása a SACE BT részére; (első intézkedés) 2004.7.3. — A SACE BT megkapja a biztosítói engedélyt az ISVAP szabályozó hatóságtól; 2004.10.15. — A SACE BT megkezdi a működését; 2004.11.19. — A SACE BT igazgatótanácsa jóváhagyja a 2005–2009-es üzleti terv kiigazítását; 2005. március — Megkezdődött az Assedile felvásárlási folyamata (22); 2005.4.15. — A KPMG külső tanácsadó cég bemutatja az Assedile pénzbeli értékelését (amelyet az adatállomány vizsgálata előzött meg); — A SACE BT igazgatótanácsának megbeszélése az Assedile esetleges felvásárlásáról; 2005.4.18. — A SACE BT első nem kötelező érvényű ajánlata az Assedile 70 %-ára; 2005.5.30. — A KPMG külső tanácsadó cég által az Assedile pénzbeli értékének megállapításához készített kiegészítés bemutatása; 2005.9.30. — A SACE BT aláírja az Assedile 70 %-ának felvásárlására vonatkozó végleges szerződést; 2006.9.19. — A SACE BT és a Ducroire üzleti terve és közös ajánlata a KUP 66 %-ának felvásárlására; 2006. december — A külső tanácsadó jelentése a SACE BT-nek és a Ducroire-nak a KUP 66 %-a pénzbeli értékének megállapításáról; 2007. október — A SACE BT és a Ducroire közösen felvásárolja a KUP 66 %-át; 2008.3.6. — A SACE BT felvásárolja az Assedile fennmaradó 30 %-át; 2009.1.30. — SACE BT sikeresen fedezetet talál a piacképes hitelkockázat nemarányos viszontbiztosításának 25,85 %-ára öt magán viszontbiztosítótól; 2009.2.25. — A SACE BT veszteséggel eladja az SA Ducroire számára a KUP-ban szerzett 33 %-os részesedését; 2009.5.26. — A SACE igazgatótanácsa jóváhagyja a SACE BT számára nyújtandó 29 millió EUR értékű transzfert; 2009.6.5. — A SACE jegyzi a piacképes hitelkockázat nemarányos viszontbiztosításának fennmaradó 74,15 %-át; (második intézkedés) 2009.6.18. — A SACE BT részvényeseinek rendes közgyűlése jóváhagyja a 2008 végén jegyzett veszteség fedezését a SACE által nyújtott 29 millió EUR értékű transzferrel (harmadik intézkedés) és 0,49 millió EUR felhasználásával a „Fondo di organizzazione” tartalékból; 2009.7.1. — A SACE igazgatótanácsa („Consiglio di Amministrazione”) jóváhagyja a 41 millió EUR értékű tőketranszfert („versamento in conto capitale”) a SACE BT részére; 2009.8.4. — A SACE BT részvényeseinek rendes közgyűlése jóváhagyja a SACE vállalattól származó 41 millió EUR értékű tőketranszfert („versamento in conto capitale”); (negyedik intézkedés) — A SACE BT igazgatótanácsa („Consiglio di Amministrazione”) jóváhagyja a 2010–2011-es időszakra szóló üzleti tervet; 2010.12.7. — A SACE BT igazgatótanácsa jóváhagy egy üzleti tervet a 2011–2013-as időszakra; 2011.11.24. — A SACE BT igazgatótanácsának ülése: A 2011–2013-as időszakra szóló üzleti terv kiigazítása; 2012.2.23. — A SACE BT igazgatótanácsának ülése: a SACE BT szervezeti modelljének felülvizsgálata.

II.5. AZ ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁNAK OKAI

(33) Az első intézkedés tekintetében a Bizottság elsőként világossá tette, hogy az állami támogatásként való minősítés kizárható lehet a kezdő tőketámogatás esetében, ha azt nem piacképes kockázatokra nyújtották és/vagy az pusztán a SACE vállalaton belül már korábban meglévő rövid lejáratú biztosítási tevékenységre (beleértve a korábban nem piacképes, de 2004. május 1-jével piacképessé vált kockázatokat is) már előirányzott tőke SACE BT vállalatba történő átvitelét jelentette. A Bizottság jelezte, hogy az adott szakaszban nem állt rendelkezésére elegendő információ annak megítélésére, hogy e feltételek teljesültek-e vagy sem.

(34) Másodsorban a Bizottság kifejezte azzal kapcsolatos aggályait, hogy Olaszország úgy járt-e el, ahogyan azt egy magánbefektető tette volna hasonló körülmények között. Ez az úgy nevezett piacgazdasági szereplő teszt, amely a sikeres teljesülése esetén kizárja az előny fennállását az intézkedés kedvezményezettje számára. a) Az első intézkedés tekintetében – a benyújtott információk alapján – a Bizottságnak kétségei vannak afelől, hogy SACE BT várható nyereségességének az alapítás évében, 2004-ben készült értékelése elegendő lett volna ahhoz, hogy egy piacgazdasági befektetőt meggyőzön a tőke-hozzájárulás nyújtásáról. A Bizottság hangsúlyozza, hogy az akkor benyújtott egyetlen üzleti terv pusztán a 2005–2008 évekre tartalmazott előirányzatokat, melyek szerint az átlagos sajáttőke-arányos megtérülés 2008-ra csak 5 %-ot ért volna el (az 1,1 millió EUR káringadozási tartalék levonása után) (23). A kezdeti veszteségek fedezését szolgáló esetleges további hozamnövelésre vonatkozó további értékelések úgy tűnik, hogy nem készültek. A Bizottságnak ekkor nem volt tudomása az ágazatban lehetséges felvásárlások esetleges nyereségességéről készített elemzésekről. Olaszországot felkérték, hogy mutasson be további olyan elemeket, amelyek bizonyítják, hogy a beruházás piaci feltételek alapján történt. b) A második intézkedés tekintetében – az olasz hatóságok által a viszontbiztosítási fedezet piaci megszerzésének nehézségeit bemutató információk alapján – a Bizottság kételyeit fejezte ki arra vonatkozóan, hogy a második intézkedés nem jelentett-e előnyt a SACE BT számára. c) A harmadik és negyedik intézkedés tekintetében a Bizottság úgy vélte, hogy tekintve a SACE BT elkönyvelt veszteségeit, a vállalat ilyen összegű tőkét nem lett volna képes a piacon megszerezni.

(35) Harmadjára, a Bizottság jelezte, hogy a SACE (amely egy állami vállalat) által nyújtott intézkedések az államnak betudhatónak tűntek (az állami forrásra vonatkozó feltétel), de e kérdésben nem foglalt véglegesen állást.

(36) Végezetül a Bizottság kételyeit fejezte ki arra vonatkozóan, hogy amennyiben az intézkedésekről bebizonyosodik, hogy támogatásnak számítanak, akkor azok összeegyeztethetők-e a belső piaccal. Úgy tűnik, hogy nincs olyan jogalap, amelyre hivatkozva az ilyen támogatások összeegyeztethetőnek minősülnének.

III. AZ ÉRDEKELT FELEK ÉSZREVÉTELEI

(37) A Bizottság csak a SACE vállalattól kapott észrevételeket.

IV. AZ ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁRÓL SZÓLÓ HATÁROZATRA VONATKOZÓ ÉSZREVÉTELEK, VALAMINT OLASZORSZÁG ÉS A SACE TOVÁBBI BEADVÁNYAI

IV.1. BETUDHATÓSÁG

(38) Olaszország és a SACE közlése szerint a SACE által nyújtott négy intézkedés egyike sem tudható be az olasz államnak. Az eljárás megindításáról szóló határozatra adott válaszában Olaszország bőségesen idéz a Bíróság által a Stardust Marine (24), az Olympic Airways (25) és a SIC-RTP (26) ügyben hozott ítéletekből. A Bizottság kérésére Olaszország benyújtott egy a SACE által rendelkezésre bocsátott listát, amelyen a SACE igazgatótanácsának azon tagjai szerepeltek, akik hivatalban voltak, amikor a SACE igazgatótanácsa a vizsgált négy intézkedést elfogadta (27). Adott esetben a SACE feltüntette az igazgatótanács adott tagja által közigazgatási szervben betöltött pozíciót.

(39) Továbbá az első intézkedés tekintetében Olaszország azzal érvelt, hogy a SACE BT vállalatba eszközölt beruházás nagyon kismértékű volt a SACE méretéhez képest, és ezért ennek azt is jeleznie kell, hogy az államnak nem volt oka arra, hogy részt vegyen egy ilyen kicsi beruházásban, ezért az nem az államnak tulajdonítható.

(40) A második intézkedés tekintetében Olaszország egyértelművé tette, hogy a CIPE nem dönt a SACE viszontbiztosítási tevékenységéről (28).

IV.2. AZ ELŐNYRE VONATKOZÓ KRITÉRIUM: AZ ELSŐ INTÉZKEDÉS

(41) Az eljárás megindításáról szóló határozat utáni beadványokban Olaszország és a SACE megerősítette, hogy a beruházás összhangban volt a piaci gyakorlatokkal.

(42) A korábban benyújtott, elsősorban az eredeti üzleti tervből álló dokumentáció kiegészítésére Olaszország és a SACE további igazoló okiratokat nyújtott be (lásd a (6)–(9) preambulumbekezdést). A Bizottság további kérdésére válaszolva Olaszország azt is közölte, hogy 2003-tól kezdődően nem volt eszmecsere az ISVAP és a SACE/SACE BT között a SACE/SACE BT által a tőkekövetelményekről és a rendelkezésre álló tőkéről készített előirányzatokról, és értékeléseket sem végzett a nemzeti felügyeleti hatóság e tekintetben (29).

(43) A SACE először is hangsúlyozza, hogy nyereséges vállalat. Megfelelően irányított vállalat, ezért nincs alap annak megkérdőjelezésére, hogy a SACE BT vállalatba eszközölt beruházást normál befektetőként hajtotta végre. Ennek bemutatására a SACE olyan adatokat bocsátott rendelkezésre, amelyek bizonyítják, hogy a SACE nyereséges volt a 2004–2010-es időszakban, az említett időszak minden évében 6 %-ot meghaladó ROE (sajáttőke-arányos megtérülés) mellett, az éves osztalékfizetési arány pedig a nyereség 40 %-a és 95 %-a között változott, összesen 2,1 milliárd EUR összegű osztalékot kitéve, az állam mint részvényes számára biztosított 3,5 milliárd EUR összegű tőke részének visszatérítésén túl. A SACE azt is kijelenti, hogy a SACE BT vállalatba eszközölt beruházást „szabad tőkéből” hajtotta végre, amely fel nem használt és a SACE vállalatnál rendelkezésre álló, 2004. április 28-án körülbelül 250 millió EUR értékben meghatározott összegű tőke volt (30). Olaszország megerősítette továbbá, hogy a tőke összege elhanyagolható volt a SACE eszközeihez és az általa képzett nyereségekhez képest (a SACE BT vállalatba 2004-ben beruházott összeg a SACE saját tőkéje mindössze 1,2 %-ának és a SACE 2004-es nettó nyeresége 20 %-ának felelt meg) (31).

(44) Ezzel összefüggésben Olaszország világossá tette azt is, hogy nem a SACE számára volt előnyös az állam viszontgaranciája, hanem ezt a garanciát a SACE partnerei viszontgarantálására szánták. E tekintetben Olaszország hangsúlyozta, hogy a 2004–2010-es időszak alatt a viszontgaranciát soha nem hívták le, és az állam sem tett a SACE javára kifizetést ebben az időszakban (32).

(45) Másodjára, a SACE azt állította, hogy a beruházás célja a SACE-csoport által biztosított kockázatok diverzifikálása volt (földrajzi és ágazati lefedettség tekintetében). A hitelkockázatok SACE-csoport általi lefedettsége korábban a nem piacképes kockázatú országokra korlátozódott, ezért azt ki kellett terjeszteni Olaszországra és a piacképes exporthitel-kockázatok területére (rövid lejáratú kockázat az OECD-n belül). Továbbá az üzleti tevékenységet ki kellett terjeszteni más üzletágakra is, amely területeken a három legnagyobb magán piaci szereplő is aktív volt.

(46) Harmadjára, a SACE úgy érvelt, hogy jelentős kiaknázatlan piaci lehetőségek álltak egy új piaci belépő előtt, amilyen a SACE BT is volt. Ezt a megfontolást elemezték a beruházás megtétele előtt. A belföldi olasz piac lényegesen alacsonyabb hitelbiztosítási penetrációval rendelkezett az egyéb nagy európai piacokkal összevetve. Lehetőség volt továbbá az EU-10 országokban való működésére, ahol a főbb hitelbiztosítási piaci szereplők akkor még nem voltak jelen. A beruházás megtétele előtt a piaci lehetőségeket szintén igen részletekbe menően elemezte a külső tanácsadó cég.

(47) Negyedjére, a SACE úgy érvelt, hogy a SACE BT sajáttőke-arányos megtérülése (ROE) nem hasonlítható össze a piaci átlaggal, mivel a SACE BT induló vállalkozás volt, míg a rövid lejáratú exporthitel-biztosítást kínáló egyéb biztosítótársaságok már be voltak vezetve a piacra.

(48) Ötödjére, a SACE úgy érvelt, hogy amikor 2004-ben létrehozta a SACE BT vállalatot, hogy az belépjen a rövid lejáratú exporthitel-piacra, a vezetőség megfelelő nyereségesség elérését várta a tőkeberuházástól egy három pilléres stratégia (33) révén, amely első pillérként a hitelbiztosítási üzletág (induló jellegű üzletág, amelyre vonatkozóan a kezdeti üzleti terv négy éves előrejelzést tartalmaz) szerves növekedésére támaszkodik, második pillérként a hitelbiztosítás kiegészítő tevékenységeire (egyéb típusú biztosítások vagy szolgáltatások), esetlegesen magukba foglalva más cégek felvásárlását is, Olaszországban (diverzifikálás az üzletágak tekintetében), harmadik pillérként pedig külföldön működő vállalatok felvásárlásával megvalósított földrajzi terjeszkedésre (földrajzi diverzifikálás).

(49) A SACE szerint az ilyen stratégia ésszerűségét a külső tanácsadó által végzett elemzés támasztotta alá (34).

(50) A SACE véleménye szerint egyértelműnek kell lennie, hogy a 2004-ben kidolgozott gazdasági és pénzügyi előrejelzések nem tartalmazhatták vagy láthatták előre a következő években végrehajtott jövőbeni felvásárlások hatásait (35). Másként megfogalmazva, az előrejelzések pusztán a SACE BT olaszországi hitelbiztosítási piacon várható szerves növekedésére (a (48) preambulumbekezdésben említett első pillér) alapultak (36).

(51) Figyelembe véve a vállalat induló jellegét az anyavállalat úgy döntött, hogy a kezdeti szakaszban egyszerre több tőkét injektál a vállalatba. Olaszország úgy érvel, hogy ez a megközelítés összevethető azzal, amelyet a potenciális tranzakcióra való felhasználásra előzetesen pénzt beruházó magántőke-alapok alkalmaznak, amely beruházásokat azonban független értékelésnek kell alávetni, és amelyeknek összhangban kell lenniük az előre meghatározott stratégiával (37).

(52) Továbbá, Olaszország úgy érvelt, hogy még ha az eredeti terv csak az üzleti tevékenység első pillérére vonatkozó nyereségességet tartalmazta is, az üzleti tevékenység másik két pillére is meg volt említve/tárgyalva. Ezeket már a 2003. december 17-én kelt levélben is megemlítette, amely levél egy tanácsadó céget kért fel arra, hogy adjon a SACE rövid lejáratú biztosítási tevékenysége üzleti tervének összeállítására vonatkozó ajánlatot (38). A külső tanácsadónak szóló pályázati felhívásban a SACE többek között korlátozott számú forgatókönyvek (legfeljebb 2 forgatókönyv) bemutatását kérte, amely forgatókönyvek a SACE saját forrásai és eszközei, illetve más – olaszországi vagy külföldi – szervezetekkel való együttműködés (amely különböző opciókat tartalmazhat, mint például együttműködés a legnagyobb piaci szereplők valamelyikével, együttműködés másodlagos szereplővel, mint például a spanyol CESCE vagy a belga OND, illetve együttműködés valamely olaszországi, másik piaci szegmensben vagy másik pénzügyi ágazatban aktív szereplővel) felhasználásával történő, endogén növekedését mutatják be.

(53) A harmadik felekkel esetlegesen kialakítható kapcsolatok tekintetében a tanácsadót arra kérték, hogy hangsúlyozza a közös technológia és szakértelem alkalmazásából, a méretgazdaságosságból, a szakosodásból, valamint a tevékenységek előző vagy következő szinten történő integrálásából fakadó előnyöket.

(54) A SACE érvelése szerint az igazgatótanács a SACE BT létrehozásának időszakában megkezdte az ilyen lehetőségek megtárgyalását. Ennek az állításnak a további alátámasztására a SACE rendelkezésre bocsátotta az OND (Belgium) vállalattal és a CESCE (Spanyolország) vállalattal való együttműködés 2004. március 5-én, azaz az első intézkedés megtétele előtt összeállított előzetes vázlatát (39).

(55) Az egyéb piacokra és üzleti területekre való jövőbeni terjeszkedés megalapozására 2004. márciusában a tanácsadó cég a SACE részére részletes elemzést bocsátott rendelkezésre az Olaszország egyéb üzleti szegmenseiben (kereskedelmi információs szolgáltatások és követelésbehajtás) és a hitelbiztosítás terén Közép- és Kelet-Európában aktív piaci szereplőkről (40), valamint összehasonlító elemzést készített a piaci gyakorlatokról (elsősorban a főbb piaci szereplőkre vonatkozóan) a költségek (például a kereskedelmi információk nyújtása, a követelésbehajtás területén), az üzleti műveletek időzítése, a kereskedelmi információk nyújtásának ágazatában a közelmúltban végrehajtott felvásárlások árazásának párhuzamos elemzése tekintetében, valamint összehasonlító elemzést készített az adott piaci szegmensben elért vezető pozíció okán a legjobbnak vélt piaci gyakorlatokról az operatív üzleti megoldások tekintetében.

(56) Olaszország emlékeztet arra, hogy a felvásárlási stratégiát a SACE BT működésének megkezdésétől számított kevesebb mint egy éven belül kezdték el megvalósítani (a SACE BT első nem kötelező érvényű ajánlata az Assedile 70 %-ára 2005. április 18-án kelt, míg a teljes folyamatot 2005 márciusában kezdték meg, a SACE BT működésének megkezdése után öt hónappal). Továbbá Olaszország számos olyan, a 2006 és 2008 közötti időszakban a SACE BT igazgatótanácsa elé terjesztett közleményt is benyújtott a Bizottságnak, amelyek a soron következő felvásárlások lehetőségeit mérlegelték (41) (amely felvásárlások mindegyikét külső tanácsadók által készített értékelések, átvilágítások stb. támasztották alá, bár e felvásárlások némelyike különböző okokból sikertelen volt).

Pénzügyi előrejelzések

(57) A tanácsadói szolgáltatásokra vonatkozó pályázati felhívást tartalmazó levélben a SACE pénzügyi előrejelzéseket kért a küszöbön álló három évre, a 2005–2007-es évekre. A SACE többek között a rövid lejáratú tevékenység kialakításához szükséges pénzügyi erőforrások (azaz a tőkésítés) és a várt nyereségesség (azaz a beruházott tőke megtérülése) számszerűsítését kérte (42).

(58) A SACE úgy érvelt, hogy mivel a felvásárlási lehetőségek még nem voltak világosak és azok pénzbeli értékelése még nem állt rendelkezésre, ezért a kezdeti üzleti terv konzervatív módon csupán az üzleti tevékenység első pillérére (a hitelbiztosítási üzleti tevékenység szerves növekedésére) alapult. Az előirányzott nyereségesség – még ha korlátozott volt is, mivel nem tartalmazott felvásárlási stratégiákat – 2007-től (az üzleti tevékenység folytatásának harmadik teljes évétől) (43) kezdve pozitív volt, és amennyiben az anyavállalattal (SACE) fennálló szinergiákat is figyelembe vesszük, akkor már 2006-tól (az üzleti tevékenység folytatásának második teljes évétől) kezdve pozitív volt.

(59) Továbbá, már 2004 novemberében, a SACE BT működésének megkezdése után csupán egy hónappal az igazgatótanács a 2005–2009-es időszakra vonatkozó üzleti terv kiigazítását (44) tárgyalta (45) (a továbbiakban: a kiigazított üzleti terv), amely a SACE BT által az üzleti tevékenység megkezdésekor végzett műveletek elemzését, a vállalat fejlődésére vonatkozó újabb feltételezéseket, gazdasági-pénzügyi szimulációkat és fejlődési forgatókönyveket tartalmazott. Az igazgatótanácsnak ehhez kapcsolódóan küldött feljegyzés egyértelműen meghatározza az üzleti tevékenység kiterjesztését a kezességi biztosítási piacra, valamint a SACE BT tevékenységével szinergiás lehetőségeket nyújtó ágazatokba történő külső növekedésre vonatkozó egyéb lehetőségeket bemutató fejlődési forgatókönyv körvonalait, a SACE BT vállalatba eszközölt teljes tőkebefektetés megtérülésének a piaci referenciaértékekhez igazítása érdekében.

(60) A kiigazított üzleti tervben már kifejezetten említésre kerülnek az üzleti tevékenység jövőbeni fejlesztésének különböző pillérei: a hitelbiztosítási üzletág endogén növekedése (első pillér, lásd a (48) preambulumbekezdést), terjeszkedés más olaszországi üzleti szegmensekbe (második pillér, lásd a (48) preambulumbekezdést) és a külső növekedés, a „tovább fejlesztendő” megjegyzéssel (második és harmadik pillér, lásd a (48) preambulumbekezdést, a célcég tevékenységeitől függően). Az első pillérhez szükséges tőke mennyiségét 40,3 millió EUR-ra becsülték. A második pillér tekintetében csak a kezességi biztosítási üzletágba („cauzioni”) történő endogén terjeszkedés került részletesen meghatározásra, ideértve az erre az üzletágra vonatkozó különálló pénzügyi előrejelzéseket, és a becsült tőkemennyiséget, amely 3,7 millió EUR összegben került meghatározásra.

(61) Ezenkívül hozzáadásra került a hitelbiztosítási és kezességi biztosítási üzleti tevékenységre előirányzott tőke függvényében várt nyereségesség részletesebb elemzése: A szükséges 44 millió EUR tőke esetében az első két termékcsoportra (hitelbiztosítás és kezességi biztosítás – cauzioni) vonatkozó ROAE a becslések szerint 12,5 % volt (illetve 40,3 millió és 12,1 % csak a hitelbiztosítási üzletágat tekintve) (46). A dokumentum megállapította, hogy az elemzés csak előzetes, és szabályozási célokból további kidolgozása szükséges az újrafogalmazott üzleti terv alapján (ez 2005 februárjában/márciusában volt várható).

(62) A kiigazított terv alapján az előrejelzett nyereség 4,8 millió EUR volt 2008-ban, a teljes tőkemennyiség ROAE-mutatója pedig az előrejelzések szerint 2009-ben 4,4 %-ot ért volna el.

(63) Olaszország ezen kívül a 2011. szeptember 15-i és 2012. március 5-i beadványaiban rendelkezésre bocsátotta a SACE „benne foglalt előzetes” nyereségességre vonatkozó számítását, amely magában foglalja a szinergiákat, illetve a KUP és az Assedile felvásárlását (lásd a 4. táblázatot). Az ilyen elemzés létrehozásához Olaszország figyelembe vette a különböző időszakokban – azaz az eredeti üzleti terv összeállítása idején, az Assedile 70 %-a felvásárlásának megfontolása és értékelése idején, az Assedile 100 %-a és a KUP 33 %-a felvásárlásának megfontolása és értékelése idején – rendelkezésre álló előzetes értékeléseket. A felvásárlások eredményeként várt szinergiák külön kerülnek bemutatásra a táblázat alján. Az ilyen elemzés nem veszi figyelembe a megkezdett és értékelt, de nem véglegesített felvásárlásokat. Az (56) preambulumbekezdésben említett felvásárlásokhoz nem szükséges tőketöbblet – annak azonosítását és értékelését megelőzően – a különálló hitelbiztosítási üzleti tevékenységre (az első pillér) van előirányozva. 4. táblázat A SACE számítása a „benne foglalt előzetes” nyereségességről Referenciaév Tőke összege (millió EUR) A referenciaévben várt adózás utáni nyereség (millió EUR) ROE (sajáttőke-arányos megtérülés) A 2004. május 18-i helyzet A 2004. májusi eredeti üzleti terv szerinti különálló hitelbiztosítási üzleti tevékenység 2008 105 3,7 3,5 % 105 3,7 3,5 % (47) „Benne foglalt előzetes” nyereségesség az Assedile 70 %-ának felvásárlása után Az Assedile felvásárlása (48) 2009 27 2,7 10,2 % Különálló, az Assedile felvásárlását követően 2008 78 3,7 4,7 % 105 6,4 6,1 % „Benne foglalt előzetes” nyereségesség az Assedile 100 %-ának és a KUP 33 %-ának felvásárlása után Az Assedile felvásárlása (70 % + 30 %) 2009 41,7 3,9 9,4 % A KUP felvásárlása (33 %) (49) 2011 13,3 1,2 8,7 % Különálló, az Assedile + KUP felvásárlását követően 2008 50 3,7 7,4 % 105 8,8 8,3 „Benne foglalt előzetes” nyereségesség a felvásárlások és a szinergiákból származó jövedelmek után SACE BT/SACE szinergiák 1,9 SACE BT/Assedile szinergiák 0,6 105 11,3 10,8 % (47)

(64) A megtérülési rátát tekintve, amelyet egy magánbefektető kért volna hasonló beruházás megtételéhez (a továbbiakban: a kívánt megtérülési ráta), Olaszország vitatta a panaszos által megadott rátát (11,5 % ROE). Olaszország úgy véli, hogy a ROE kiszámításának alapjául szolgáló, vállalatok alkotta minta nem volt reprezentatív, és az az időszak, amelyre vonatkozóan a ROE mutató kiszámításra került, nem volt megfelelő. A SACE megerősítette, hogy az olaszországi hitelbiztosítási üzletág megfelelő megtérülési rátáját az Olaszországban működő vállalatok, azaz a Coface Italy (Viscontea Coface) és az Euler Hermes SIAC az 1998-tól 2003-ig terjedő években elért átlagos nyereségessége alapján kell megállapítani, és ez a ráta 10,25 % lenne a nem súlyozott átlag alapján. A SACE kifejtette, hogy az Atradius (Olaszország) vállalatot azért hagyta ki a számításokból, mert a figyelembe vett időszak alatt a vállalat olyan volatilitást mutatott, amely jelentősen befolyásolta az eredményeket, olyannyira, hogy az eredmények negatív referenciaértéket mutattak (–2,4 % egyszerű, nem súlyozott átlag esetében) (50).

(65) Olaszország azonban a kívánt megtérülési rátát a súlyozott átlagos ráta alapján kívánta kiszámítani. Olaszország beadványában a SACE a Coface Italy és az Euler Hermes SIAC az 1998–2003-as időszakra vonatkozó súlyozott átlagos ROE-értékét az időszakban tapasztalt ROE-átlagaik ugyanazon időszakban a hitelbiztosítási üzletágban jegyzett bruttó díjak százalékos arányával történő súlyozásával számította ki. Így kiszámítva a megtérülési ráta 8,7 %.

(66) Olaszország úgy érvel, hogy a megtérülési ráta nem súlyozott és súlyozott átlagok használatával kapott becsült értékei közötti különbség – azaz a 10,25 % és a 8,7 % közötti különbség – nem elég szignifikáns ahhoz, hogy jelentősen befolyásolja a befektető döntését közép vagy hosszú távon. Ennek ellenére Olaszország megfelelőbbnek tartotta a fentiekben bemutatott súlyozott átlagos ROE alkalmazását, az alábbi két okból (51): a) A súlyozott átlaggal való számítás jobb módszer a nem súlyozott átlaggal való számítással összevetve, mivel jobban tükrözi a kívánt megtérülési rátát egy olyan ágazatban, ahol 2 olyan szereplő van, amelyek között jelentős különbségek vannak a megtérülés és az évek tekintetében, valamint jelentős különbségek vannak a két szereplő forgalma között (52); b) A súlyozás alapjaként Olaszország a hitelbiztosítási üzletágban jegyzett bruttó biztosítási díjakat használta, hogy homogén módon vethesse össze a mintát a 2004-es új SACE BT vállalat tevékenységével (a vállalat hitelbiztosítási üzleti tevékenységgel kezdett, és csak később terjeszkedett más kapcsolódó tevékenységek felé). A kezességi biztosítási üzletág („ramo cauzioni”) ki lett zárva a számítás alapjából, mivel azt a hitelbiztosítási üzletágtól eltérő dinamika jellemzi. 2004-ben egyedül a Coface tevékenykedett a kezességi biztosítási üzletágban (53).

(67) Olaszország azt is megállapította, hogy a kívánt megtérülési ráta az összes biztosítási díjon alapuló számítása (azaz nem csupán a hitelbiztosítási díjakat figyelembe véve, ahogyan az fentebb bemutatásra került) 9,5 %-os értéket adna.

IV.3. AZ ELŐNYRE VONATKOZÓ KRITÉRIUM: A MÁSODIK INTÉZKEDÉS

(68) A SACE azt állítja, hogy az intézkedésre nyereség elérése céljából került sor, és így a piaci gyakorlattal összhangban lévő viszontbiztosítási tevékenységnek számított. Hangsúlyozza, hogy a SACE által a SACE BT részére 2009-ben biztosított viszontbiztosítási fedezett főbb feltételei megegyeztek a néhány hónappal korábban a magán viszontbiztosítókkal megállapodott feltételekkel (lásd a (31) preambulumbekezdést). Utólagosan megállapítható, hogy az csupán az anyavállalat, a SACE számára volt előnyös, amely 1,56 millió EUR (54) díjjövedelmet ért el, mivel a SACE BT nem használta fel a viszontbiztosítást az előre meghatározott veszteségtúllépés fedezésére.

(69) Továbbá, Olaszország azt állítja, hogy az akkor, 2009-ben javaslati stádiumban lévő Szolvencia 2 (QIS4 technikai specifikáció) szerint számított tőkekövetelmény-szint („requisito patrimoniale”) mellett a második intézkedés nem csökkentette a SACE BT tőkekövetelményeit. Különös tekintettel arra, hogy a nemarányos viszontbiztosítási fedezet nem járt semmilyen előnnyel, mivel nem került elismerésre a SACE BT által a tőkekövetelmények számszerűsítésének módszereként használt normál képleten belül. A tőkefelszívásra („assorbimento di capitale”) gyakorolt hatás tekintetében Olaszország kifejtette, hogy jellegénél fogva a viszontbiztosítás valamennyi formája hatással van a tőke szintjére, ideértve a nemarányos viszontbiztosítási fedezet formájában kínált viszontbiztosítást is (55). A Bizottság 2012. január 4-én kifejezetten felkérte Olaszországot, hogy adja meg a tőkekövetelmény-könnyítés összegét a SACE BT szintjén a 2009-ben a SACE vállalattal végrehajtott nemarányos viszontbiztosítást követően. Olaszország nem bocsátotta rendelkezésre a kért információt, de ismét kifejtette, hogy a nemarányos viszontbiztosítás nem járt semmilyen könnyítéssel a felügyeleti tőkekövetelmények („requisiti patrimoniali di vigilanza”) (56) tekintetében.

(70) A SACE azonban megerősítette (57), hogy a viszontbiztosítás egyik fő célja az átengedő biztosító további szerződések jegyzésére vonatkozó kapacitásának növelése.

(71) Az exporthitelről szóló közleményben megállapított védzáradék (58) alkalmazása tekintetében Olaszország kijelentette, hogy nem találta helyénvalónak állami támogatás nyújtását ennek az ágazatnak, és úgy döntött, hogy nem alkalmazza a védzáradékot (59). A SACE nem találta a tárgyhoz tartozónak a Bizottság arra vonatkozó kérését, hogy nyújtson be olyan információkat, amelyek bizonyíthatják az exportőrök piacának fedezethiányát (60).

IV.4. AZ ELŐNYRE VONATKOZÓ KRITÉRIUM: HARMADIK ÉS NEGYEDIK INTÉZKEDÉS

(72) A SACE véleménye szerint a harmadik és a negyedik intézkedés elfogadásával a SACE „pénzügyi egyensúlyi” helyzetbe kívánta hozni a SACE BT vállalatot azzal a célkitűzéssel, hogy garantálja annak fizetőképességét, a jogi keret által előírt korlátozásoknak megfelelően. A SACE BT fizetőképességének garantálását követően lehetséges lett volna megfelelő nyereségességi szint elérése (61). A SACE hangsúlyozza továbbá, hogy a SACE BT számos magántulajdonú olaszországi versenytársa is veszteséges volt 2008-ban és 2009-ben. Ez a részvényeseik közbelépését váltotta ki, akik jelentős tőkeinjekciók formájában biztosítottak hozzájárulást (nemzetközi szinten a Natixis is kétszer feltőkésítette a Coface vállalatot, 2009-ben és 2010 elején, miközben a Coface által jegyzett veszteség 2009-ben 163 millió EUR volt).

(73) A SACE megjegyzi továbbá, hogy míg alapjában véve minden piaci szereplőt érintett a gazdasági válság, a válság különösen komoly hatással volt a SACE BT vállalatra. E tekintetben a SACE úgy érvel, hogy a SACE BT még indulási szakaszban van. Ezért a SACE BT nem tudta használni a „káringadozási tartalékot” („riserva di perequazione”) (62) a váratlan gazdasági és pénzügyi események leküzdésére, mivel ezt a tartalékot még nem hozták létre. A SACE BT minden jelentősebb versenytársa – köztük a Coface is – ki tudta használni ezt a tartalékot a jelenlegi gazdasági válság alatt.

(74) A Bizottság által az eljárás megindításáról szóló határozatban arra vonatkozóan tett kérésre válaszul, hogy a SACE bocsássa rendelkezésre a SACE vállalatnál abban az esetben felmerülő becsült költségeket, ha az eladná vagy felszámolná a SACE BT vállalatot, a SACE kijelentette, hogy a SACE BT felszámolása pusztán elméleti opció, amely jelenleg nem hajtható végre. A SACE által említett főbb okok: i. a SACE vállalatnál mint részvényesnél jelentkező közvetlen előny hiánya, mivel a felszámolás megerősítette volna a negatív eredményeket az adott időpontban jellemző különösen hátrányos piaci helyzetben, és jelentős kárt okozott volna a SACE hírnevében; ii. annak a lehetősége, hogy egy ilyen lépést a piacok a SACE vállalaton belüli likviditási válságként értelmezhetnek; iii. az a valószínű esemény, hogy az eladási ár nem lenne megfelelő (63). A Bizottságnak a SACE vállalat SACE BT tekintetében a második, harmadik és negyedik intézkedés megtételét megelőzően való kitettségére vonatkozó külön kérdésére válaszolva Olaszország jelezte, hogy – elméletben – a SACE BT tevékenységének leállítása és a SACE BT eszközeinek 2009-ben történő felszámolása esetén a SACE felé fennálló, összesen 2,09 millió EUR összegű kötelezettség lett volna potenciálisan veszélyben. Olaszország jelezte, hogy a SACE felé a 2008-ban fennálló nettó eszköz/kötelezettség mérleg pozitív volt 8,43 millió EUR értékkel (64), azaz nettósítva a SACE tartozott volna pénzzel a SACE BT-nek.

(75) A SACE kifejtette, hogy a piacgazdasági befektető elvének alkalmazása során a jogszabályi korlátozásokat is figyelembe kell venni. […] (65) Továbbá a SACE szerint egy befektető nem pusztán a beruházás nyereségességére összpontosít, hanem egyéb megfontolásokra is, mint például a csoport nyilvános arculatának védelme vagy az üzleti műveletek irányváltása (66).

(76) Olaszország megerősítette, hogy a 70 millió EUR összeg (a harmadik és negyedik intézkedés) a 2009 májusában a Kockázatkezelési Osztály (67) által azonosított, a jövőbeni Szolvencia 2 követelményeknek (68), (69) való megfeleléshez szükséges tőkeigény része volt. Ez a szimuláció a 2009-re vonatkozó átdolgozott költségvetésen alapult.

(77) A SACE szerint a SACE BT feltőkésítésére vonatkozó döntéseket a nyereségességhez való várt visszatérés, és a 2011-re várt nyereségessé válás reményében hozták meg (70).

(78) Olaszország szerint 2009-től kezdődően a SACE BT-nél mélyreható átalakítások történtek a szervezeti, irányítási és üzleti folyamatokban, amely átalakítások helyreállították a vállalat hosszú távú életképességét, lehetővé téve, hogy 2011-ben, a 2011–2013-ra vonatkozó üzleti tervben előre jelzett időpont előtt, ismét nyereségessé váljon. A változó gazdasági és piaci feltételekre tekintettel a SACE BT 2011–2013-ra vonatkozó üzleti terve aktualizálásra került a folyamatos válsághelyzet figyelembevétele, valamint a nyereségesség javítását célzó kezdeményezések meghatározása érdekében (lásd az 5. táblázatot). A 2011–2013-ra vonatkozó kiigazított üzleti tervet a SACE BT igazgatótanácsa 2011. november 24-én hagyta jóvá. A 2011. november 24-én (azaz a tőkeinjekciók után két évvel) megtartott igazgatótanácsi ülés jegyzőkönyve a (ROE-értékkel mért) nyereségesség az ágazati átlag elérése céljából történő fokozatos javításának célkitűzését említi. 5. táblázat A SACE BT főbb pénzügyi jellemzői a 2010–2011-es üzleti tervben és a 2011–2013-as kiigazított tervben Tényleges A 2010–2011-re vonatkozó, az igazgatótanács által 2009. augusztus 4-én jóváhagyott üzleti terv előrejelzései (72) A 2011–2013-ra vonatkozó, az igazgatótanács által 2011. november 24-én jóváhagyott üzleti terv előrejelzései (73) millió EUR 2008 (71) 2009 2010 Átdolgozott költségvetés 2009 Üzleti terv 2010 Üzleti terv 2011 2011 Előir. 2012 Előir. 2013 Előir. Bruttó jegyzett díjak (74) 99,7 95,2 94,6 (…) (…) (…) (…) (…) (…) A SACE által viselt biztosítástechnikai kiadások („Sinistri di competenza”) – 70,6 – 104,9 – 59,8 (…) (…) (…) (…) (…) (…) Általános költségek – 36,1 – 38,2 – 37,3 (…) (…) (…) (…) (…) (…) Technikai eredmény a viszontbiztosítás előtt – 63,0 – 60,0 18,2 (…) (…) (…) (…) (…) (…) Technikai eredmény a viszontbiztosítás után – 39,3 – 56,4 5,0 (…) (…) (…) (…) (…) (…) Adózás előtti jövedelem – 39,5 – 47,3 – 4,8 (…) (…) (…) (…) (…) (…) Nettó jövedelem – 29,5 – 34,1 – 4,8 [≤ 0] [≤ 0] [≤ 0] (…) (…) (…) ROE az adózás előtt (%) (75) n.a. – 41,7 % – 4,4 % – n.a. n.a. (…) (…) (…) ROE az adózás után (%) (76) – 38,0 % – 30,6 % – 4,4 % n.a. n.a. n.a. (…) (…) (…) Veszteséghányad (%) 131,0 % 119 % 67 % (…) (…) (…) (…) (…) (…) Költséghányad (%) 44,6 % 43 % 41 % (…) (…) (…) (…) (…) (…) Kombinált arány (%) 175,6 % 163 % 108 % (…) (…) (…) (…) (…) (…)

(79) A 2012. március 30-i legutolsó beadványban Olaszország ismét kifejtette, hogy az intézkedések nem tudhatók be az államnak, és azok összeegyeztethetők a piacgazdasági befektető elvével. Először is Olaszország kifejtette, hogy ezek csoporton belüli döntések voltak, amelyeket a csoport hírnevének védelme érdekében hoztak meg. Másodsorban Olaszország úgy érvelt, hogy a SACE piaci szereplőhöz hasonlóan működik és az erőforrásait annak az üzleti területnek a fejlesztésébe fekteti, amelyen a tevékenységét végzi, anélkül, hogy bármilyen módon állami támogatásra támaszkodna. A válság alatt az anyavállalat (SACE) nyereséges maradt és osztalékot fizetett az államnak. Ebből kifolyólag Olaszország megerősítette, hogy a SACE soha nem tartotta szükségesnek a pénzügyi szektor életképességének helyreállítása és a jelenlegi válságban hozott szerkezetátalakítási intézkedések értékelése az állami támogatási szabályok alapján bizottsági közleménnyel (a továbbiakban: a szerkezetátalakítási közlemény) (77) összhangban a Bizottságnak benyújtandó szerkezetátalakítási terv elkészítését. A nemzeti felügyeleti hatóság, az ISVAP sem emelt kifogást vagy kérte különleges eljárások lefolytatását a SACE BT feltőkésítését követően. Végezetül Olaszország emlékeztetett arra az értékelésére, amely szerint az adott időpontban igen nehéz lett volna potenciális vevőt találni a SACE BT vállalatra.

(80) Olaszország azon az állásponton van, hogy a SACE BT válságát nem belső folyamatok, a keresletben vagy egyéb tényezőkben bekövetkezett változások okozták, amelyek szükségessé tennék az üzleti modell alapos átgondolását és az azt követő szerkezetátalakítást, hanem sokkal inkább a kárigénylések a válság által kiváltott jelentős növekedése. E helyzet figyelembevételével Olaszország megerősíti, hogy a SACE teljesen önállóan és egy piaci szereplő szemszögéből döntött a további tőke rendelkezésre bocsátása és a szükséges szervezeti és irányítási változások bevezetése mellett.

IV.5. A TÁMOGATÁS ÖSSZEEGYEZTETHETŐSÉGE

(81) Olaszország és a SACE az észrevételei legnagyobb részét az eljárás megindításáról szóló határozatra és annak bemutatására szánta, hogy az intézkedések összeegyeztethetők a piacgazdasági befektető elvével és nem az államnak tudhatók be, következésképpen nem tartalmaznak támogatást. Amennyiben a Bizottság ennek ellenére úgy találja, hogy ezek az intézkedések a Szerződés 107. cikkének (1) bekezdése szerinti állami támogatást képeznek, a SACE megerősítette, hogy ez esetben az intézkedéseket el kell ismerni és a belső piaccal összeegyeztethetőnek kell nyilvánítani (78). A második intézkedés tekintetében a SACE úgy véli, hogy a Bizottság által az adott intézkedés összeegyeztethetőségére vonatkozóan kifejtett aggályok pusztán spekulatív jellegűek (79). A harmadik és negyedik intézkedés tekintetében a SACE ismét kifejtette, hogy azok mindenképpen összeegyeztethetőnek találhatók a belső piaccal a Szerződés 107. cikke (3) bekezdésének b) pontja szerint, a Bizottság által idézett közlemények alapján (80).

V. AZ INTÉZKEDÉSEK ÉRTÉKELÉSE

V.1. A SZERZŐDÉS 107. CIKKÉNEK (1) BEKEZDÉSE ÉRTELMÉBEN VETT TÁMOGATÁS FENNÁLLÁSA

(82) Meg kell vizsgálni, hogy a II.4. szakaszban meghatározott négy intézkedés a Szerződés 107. cikkének (1) bekezdése értelmében vett állami támogatást képez-e. A Szerződés 107. cikkének (1) bekezdésében foglaltak szerint a tagállamok által vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, amennyiben ez érinti a tagállamok közötti kereskedelmet – egyéb rendelkezések hiányában – a belső piaccal összeegyeztethetetlen.

(83) Adott intézkedés állami támogatásnak minősüléshez ezért teljesülnie kell az alábbi feltételeknek: az államnak betudhatónak és valamely tagállam által vagy állami forrásból finanszírozottnak kell lennie, szelektív előnyt kell biztosítania, amely alkalmas bizonyos vállalatok vagy bizonyos termékek előállítása előnyben részesítésére, valamint torzítania kell a versenyt vagy a verseny torzításával kell fenyegetnie, és képesnek kell lennie a tagállamok közötti kereskedelem befolyásolására.

(84) Mivel ezek a feltételek kumulatív jellegűek, adott intézkedés állami támogatásként történő jellemzéséhez mindegyiküknek teljesülniük kell. Következésképpen, ha a feltételek egyike nem teljesül, akkor a szóban forgó intézkedés nem tekinthető állami támogatásnak.

(85) Az eljárás megindításáról szóló határozat (61) preambulumbekezdésében a Bizottság jelezte, hogy az intézkedéseknek az alábbi két feltétel egyikének megfelelő része nem képez támogatást: a) (a piacképes kockázatokkal szemben) a nem piacképes kockázatokat előnyben részesítő tőke/viszontbiztosítás (az első kizárási kritérium); valójában ezeknek a kockázatoknak nincs piacuk, és ennélfogva az állami támogatás nem torzítaná a versenyt a biztosítótársaságok között, és a támogatásnak minősülés kizárható; valamint b) a SACE BT vállalatnak nyújtott tőke összege, amely már kifejezetten a piacképes kockázatokra volt előirányozva a SACE vállalaton belül (mivel az ilyen tőke, ha átkerül a SACE BT-be a SACE vállalaton belül általa már támogatott tevékenységekkel, akkor ugyanazon tevékenység folytatásának minősül ugyanazzal a tőkével, csak más jogi formában. Az ilyen tőkének az átvitele ezért nem képez előnyt e tevékenységek tekintetében, és a támogatásnak való minősítés kizárható) (a második kizárási kritérium).

(86) A második kizárási kritérium tekintetében a SACE megerősítette, hogy nem került előirányzásra tőke nem piacképes kockázatokra az EU-10 tagállamok kapcsán, amely kockázatok a SACE BT létrehozása előtt piacképes kockázatokká váltak (81). Ez összhangban van Olaszország többször ismételt érvelésével, hogy a vállalat induló vállalkozás volt (lásd még a (96)–(100) preambulumbekezdést).

(87) Az első kizárási kritérium tekintetében, a Bizottság azon kérésére válaszul, hogy tegyen megkülönböztetést a piacképes és a nem piacképes kockázatok között (82), a SACE azt válaszolta, hogy a SACE BT vállalaton belül a nem piacképes kockázatokra vonatkozó tevékenység volumene igen kicsi (83). Továbbá, Olaszország kifejtette, hogy a SACE BT a nem piacképes kockázatokat piaci feltételek mellett kezeli, állami kezességvállalás nélkül, és azokra nem vonatkozik a CIPE által minden évben a 24 hónapnál rövidebb lejáratú nem piacképes kockázatokra megállapított küszöbérték (84).

(88) A Bizottság megjegyzi, hogy az exporthitelről szóló közlemény előírja, hogy amennyiben egy tagállam nem piacképes kockázatokat kíván támogatni, akkor elkülönített könyvelést kell bevezetnie, biztosítva, hogy a támogatás ne kerüljön át a piacképes kockázatokhoz. Ebben az esetben a SACE egyetlen intézkedése sem célozta kifejezetten a kismértékű, nem piacképes kockázati tevékenységek támogatását. Olaszország nem említi, hogy támogatni kívánta volna a nem piacképes kockázatokat, és úgy véli, hogy az összes intézkedés a SACE BT egészének volt rendelkezésére bocsátva (nem egy adott tevékenységhez), és mindez piaci feltételek mellett történt. Olaszország nem kifogásolja, hogy valamennyi intézkedés elemzésre kerül a piacgazdasági szereplő teszt keretében az előny esetleges fennállásának meghatározása érdekében.

(89) A Bizottság ezért egyetért Olaszországgal és a SACE vállalattal abban, hogy az eljárás megindításáról szóló határozat 4.1.1. és 4.1.2. fejezetében megállapított kizárások ebben az esetben nem alkalmazandók. Ezért a négy intézkedés (vagy azok része) támogatásnak való minősülése nem zárható ki e kizárási kritériumok alapján. A SACE BT vállalat számára biztosított teljes, 105,8 millió EUR összegű tőkeinjekció (első intézkedés) és a többi intézkedés összességében támogatásnak minősülhet, ezért végre kell hajtani rajtuk az értékelést.

V.1.1. Előny fennállása

V.1.1.1. Az előny fennállása értékelésének általános alapelvei

(90) Az eljárás megindításáról szóló határozat (80)–(82) preambulumbekezdésében előírtak szerint, az állandó ítélkezési gyakorlattal összhangban annak megállapításához, hogy egy tőkeinjekció versenyelőnyt biztosít-e szükséges annak értékelése, hogy hasonló körülmények között egy piacgazdasági magánbefektető biztosított volna-e ugyanilyen mértékű tőke-hozzájárulást (85), figyelembe véve különösen a rendelkezésre álló információkat és a szóban forgó hozzájárulások idején előre látható fejleményeket (86).

(91) A piacgazdasági szereplő teszt egy előzetesen alkalmazandó vizsgálat, azaz meg kell határozni, hogy a befektetés tervezése idején egy piacgazdasági magánbefektető választotta volna-e ilyen tőkehozzájárulás megtételét. Egy piaci befektető megfelelően figyelembe venné a befektetéssel kapcsolatos kockázatokat – hogy a kockázatosabb befektetések esetében nagyobb nyereségességet várjon el. A befektető korlátozó tényezőként venné figyelembe a meglévő szabályozási keretrendszert, például a pénzügyi szolgáltatások ágazatában. Ha a minimális tőkemennyiségre, likviditásra és hasonló elemekre vonatkozó speciális szabályozási követelmények miatt a befektetés nem nyereséges, akkor a piacgazdasági befektető nem hajtja végre az olyan befektetést, amely megfelel ugyan a szabályozási követelményeknek, de nem biztosít megfelelő szintű nyereségességet.

(92) Egy magánbefektető nem elégszik meg a puszta ténnyel, hogy a befektetés nem lesz veszteséges a számára, vagy, hogy csak korlátozott mértékű nyereséget termel. Egy piacgazdasági befektető megkísérelné maximalizálni az eszközarányos megtérülést, a körülményekkel összhangban és a saját érdekei szerint, még abban az esetben is, ha már rendelkezik részesedéssel az adott vállalkozásban (87). Bár az ágazatra jellemző átlagos megtérülés csak egy elem azok közül, amelyeket a Bizottság figyelembe vehet, egy körültekintő piacgazdasági befektető – a megfelelő díjazásra vonatkozó becslések megtételekor – elviekben megkövetelne egy minimális megtérülést a befektetés tekintetében, amely eléri legalább az adott ágazat átlagos nyereségességi szintjét (88).

(93) A közelmúlt joggyakorlatának (89) megfelelően a piacgazdasági befektető elvének való megfelelésre hivatkozó tagállamnak kérdéses esetben egyértelműen, valamint objektív és igazolható bizonyítékok alapján meg kell állapítania, hogy a végrehajtott intézkedés során az állam részvényesként, azaz piaci feltételek szerint járt el. Ezzel összefüggésben többek között olyan szempontokat lehet elvárni, amelyekből kitűnik, hogy a döntés olyan gazdasági értékeléseken alapult, amelyek összemérhetők azokkal, amelyeket a jelen ügy körülményei között az említett tagállaméhoz lehető legközelebbi helyzetben lévő, ésszerűen gondolkodó magánbefektető az említett befektetés végrehajtása előtt lefolytatott volna annak érdekében, hogy meghatározza az ilyen befektetés jövőbeli jövedelmezőségét. A magánbefektető kritériumának alkalmazása szempontjából csak a beruházás végrehajtásáról szóló döntés meghozatalának időpontjában rendelkezésre álló adatok és előrelátható fejlemények relevánsak. Ez különösen így van akkor, ha – mint a jelen esetben – a Bizottság olyan beruházás vonatkozásában vizsgálja az állami támogatás fennállását, amelyet nem jelentettek be neki, és amelyet az érintett tagállam a bizottsági vizsgálat lefolytatása idején már végrehajtott.

(94) A piacgazdasági befektető elvének való megfelelésre vonatkozó saját értékelése elkészítése során a Bizottság feladata olyan átfogó mérlegelés lefolytatása, amely a tagállam által szolgáltatott adatokon kívül figyelembe veszi a jelen ügyben releváns minden egyéb olyan adatot, amely lehetővé teszi számára annak eldöntését, hogy a szóban forgó intézkedés az említett tagállam részvényesi vagy közhatalmi minőségéből ered. E szempontból különösen az intézkedés természete és tárgya, a hátterét képező összefüggések, valamint az elérni kívánt cél és az említett intézkedésre vonatkozó szabályok lehetnek relevánsak (90).

V.1.1.2. Előny fennállása az első intézkedés esetében

(95) Az eljárás megindításáról szóló határozat (95) és (96) preambulumbekezdésében a Bizottság kételyeinek adott hangot a tekintetben, hogy az első intézkedés megfelelt-e a piacgazdasági befektető elvének. Az eljárás megindításáról szóló határozatban a Bizottság jelezte, hogy az igazolandó paraméter a beruházásnak az üzleti terv szerinti elvárt nyereségessége. Az állandó esetjog és ítélkezési gyakorlat (91) szerint az anyavállalat, a SACE – ahogyan hasonló körülmények között egy piaci befektető is tehette volna – választhatta volna azt, hogy nem helyez ki tőkét, és azt más tevékenységhez vagy az állam számára fizetett osztalékként használja fel.

(96) Meg kell említeni, hogy a SACE elkülönített könyvelést alkalmazott a piacképes kockázatok tekintetében az adott kockázatok automatikus piacképessé válásának dátuma (2004. május 1.) és a SACE BT létrehozásának dátuma (2004. május 27.) között (lásd az eljárás megindításáról szóló határozat (19) preambulumbekezdése alatti 1. táblázatot). Azonban a létrehozott külön számláról nem került átvitelre eszköz, kötelezettség vagy szerződés a SACE BT-hez (az elkülönített nyilvántartásban szereplő, piacképes kockázatokra vonatkozó szerződések vagy véget értek a biztosítási szerződések természetes lejáratával, vagy a fennálló szerződések lejáratával; a szóban forgó piacképes kockázatokat fokozatosan új biztosítási szerződések fedték le a SACE BT-n belül (92)). A SACE BT üzleti tevékenysége újként indult.

(97) Hangsúlyozni kell továbbá, hogy a SACE BT vállalatot azért hozták létre, hogy olyan új üzleti tevékenységekre összpontosítson, amelyeket a SACE korábban nem működtetett. A SACE BT létrehozása és annak kezdőtőkéje rendelkezésre bocsátása előtt, már 2003 végén a SACE külső tanácsadót vett igénybe az SACE által azonosított üzleti lehetőségek megerősítésére és részletesebb kidolgozására, hogy belépjen a piacképes kockázatok szegmensébe. A főbb lehetőségeket olyan piaci szegmensekben azonosították, ahol a hitelbiztosítási piac legfontosabb szereplői akkor még nem voltak jelen, azaz hitelbiztosítás nyújtása Olaszországban belföldi hitelekre és exporthitel-biztosítás az olaszországi exportáló vállalatok – elsősorban kkv-k – számára, amely vállalatok a piacképes kockázattal rendelkező országokba exportáltak.

(98) Továbbá, a SACE BT üzleti terve összehasonlító piaci elemzésen és a vállalat szerkezetének újonnan történő kialakításán alapult (nem egy korábbi üzleti tevékenység folytatásán). Más szóval nem az üzleti tevékenység meglévő korábbi eredményein (vagy egy korábbi üzleti tevékenység szerkezetátalakításán) alapult, hanem újonnan hozták lére.

(99) Ennélfogva a SACE BT nem a SACE vállalaton belül korábban már létező tevékenység folytatása, hanem egy induló vállalkozás létrehozására és a SACE vállalaton belül nem folytatott gazdasági tevékenység kialakítására vonatkozó döntés eredménye.

(100) Következésképpen megállapítható, hogy az Olaszország és a SACE által a hivatalos vizsgálati eljárás keretében rendelkezésre bocsátott tényszerű elemek alapján a Bizottság megállapíthatja, hogy a SACE BT induló vállalkozásként lett létrehozva, és nem pusztán a korábban a SACE vállalaton belül folytatott tevékenységek folytatására jött létre.

(101) A Bizottság úgy véli, hogy egy induló vállalkozás számára készített üzleti tervnek tartalmaznia kell a piac tekintetében, ahol az induló vállalkozás működni kíván az üzleti lehetőségek gondos elemzését, valamint a valószínűleg elérhető megtérülést, ezeken keresztül bemutatva, hogy a várható nyereségesség kellő mértékű ahhoz, hogy érdemes legyen megtenni a kezdő beruházást.

(102) Előfordulhat azonban bizonyos mértékű bizonytalanság, így szükség lehet bizonyos kiigazításokra és pontosításokra a tevékenységi kör és a pénzügyi előrejelzések terén. Ez különösen igaz lehet a vállalat működésének kezdeti éveiben. Jellegükből fakadóan az induló vállalkozások nem rendelkeznek előzményekkel a pénzügyi teljesítmény terén, amire alapozni lehetne az értékelésüket. Ezért a befektetőnek ki kell alakítania egy folyamatot a vállalat értékelésére, összevethető vállalkozások (benchmarking) és a pénzügyi előrejelzések alapján. Mivel a fiatal vállalkozások esetében időre lehet szükség ahhoz, hogy nyereségessé váljanak, az induló vállalkozások értékelésének kulcsa a jövőben megfelelő nyereség elérését lehetővé tevő tevékenységekre való összpontosítás.

(103) Elegendő tény áll rendelkezésre annak igazolására, hogy a SACE BT létrehozására és számára a kezdőtőke kihelyezésére vonatkozó döntés meghozatala előtt a SACE elemzést végzett a piacról, amelyen a SACE BT működni fog. A SACE tevékenységeinek a 2004–2006-os időszakban történő fejlesztésére vonatkozó üzleti terv kezdeti tárgyalásai és előzetes elemei bemutatásra kerültek a SACE (93) igazgatótanácsának 2003. november 21-i és december 3-i ülésén (94). A 2003. november 21-i ülése során a SACE igazgatótanácsa megtárgyalta az új fejlesztési irányokat és az OECD-országokban a rövid lejáratú hitelbiztosításban való részvétel lehetőségét, egy külső tanácsadó cég és az SACE által készített tanulmány alapján. Az igazgatótanács megállapította, hogy a piacképes kockázatok esetében az erőforrásokat, a beruházásokat és célkitűzéseket egy megvalósíthatósági tanulmány (studio di fattibilità) (95) alapján kell meghatározni.

(104) Ezt követően üzleti terv összeállítására kértek fel egy neves külső tanácsadót. A tanácsadó feladata többek között az volt, hogy azonosítsa elsősorban a rövid lejáratú kockázatokkal kapcsolatos lehetőségeket az OECD-országokban (ahol a SACE a piac méretét 2,5–5 milliárd EUR-ra értékelte (96)), és állapítsa meg egy új vállalkozás működési feltételeit.

(105) A 2003. december 17-én kelt, pályázati felhívást tartalmazó levélben egyértelműen meghatározásra került, hogy az induló vállalkozás nem tud majd állami támogatásra támaszkodni, sem közvetlenül (pénzügyi támogatás), sem közvetetten (a nem piacképes kockázatokra előirányzott erőforrások felhasználásával) (97).

(106) A 2004. május 18-án összeállított kezdeti üzleti terv összehasonlító elemzést (98) tartalmazott a piaci gyakorlatokra (elsősorban a főbb piaci szereplők gyakorlataira) vonatkozóan a várható árképzés, a kárigények kiadásai és egyéb költséghányadok, valamint az arra vonatkozó egyéb részletek tekintetében, hogy hogyan kell létrehozni és működtetni a vállalkozást a piaci gyakorlatokkal összhangban. Ez szilárd alapként szolgálhat egy induló vállalkozás számára, hogy a tevékenységét a piaci gyakorlatoknak megfelelően alakítsa ki.

(107) A fentiek figyelembevételével a Bizottság megállapítja, hogy a SACE által a kezdőtőke SACE BT vállalatba történő beruházására vonatkozó döntés meghozatala előtt követett folyamat és lépések összeegyeztethetők voltak a hasonló körülmények között alkalmazott piaci gyakorlatokkal. Nevezetesen, mielőtt a beruházás mellett döntött volna, a SACE megvalósíthatósági tanulmány elkészítését kérte egy külső tanácsadótól, és mielőtt végrehajtotta volna a beruházást, gondosan értékelte és azonosította a jelentős piaci növekedési lehetőségeket az olaszországi hitelbiztosítási piacon, illetve a közép- és kelet-európai piacokra vagy a hitelbiztosítással kapcsolatos egyéb szolgáltatások területére való terjeszkedés lehetőségeit.

(108) Az eredeti üzleti tervben szereplő pénzügyi előrejelzések korlátozott időtartamával (azaz mindössze a 2005–2008-as időszak négy éve) és ennek az időszaknak a végén elérendő korlátozott nyereségességgel kapcsolatban a Bizottság megállapítja, hogy az annak volt betudható, hogy bizonyos kulcsfontosságú elemeket még pontosabban meg kellett volna határozni, ezért a terv csak a tervezett tevékenységek egy részére vonatkozóan tartalmazott pénzügyi előrejelzéseket (első pillér, lásd a (48) preambulumbekezdést).

(109) Ezzel összefüggésben a Bizottság megjegyzi, hogy a kiigazított üzleti terv – amelyet a SACE igazgatótanácsa hivatalosan a SACE BT működésének megkezdése után mindössze egy hónappal fogadott el – módosított bizonyos kezdeti feltételezéseket, egy évvel, 2009-ig kiterjesztette a pénzügyi előrejelzéseket és becsléseket mutatott be a szükséges tőkére és annak megtérülésére vonatkozóan, különállóan az endogén módon fejlődő hitelbiztosítási üzletágra (első pillér), amely esetében a tervezett díjak mellett a szükséges tőkét 40,3 millió EUR-ra becsülték. Ennek a tőkének a tervezett megtérülése 2009-re 4,8 millió EUR volt, az elvárt ROAE pedig 12,1 % volt. Az igazgatótanácsnak ehhez kapcsolódóan küldött feljegyzés egyértelműen meghatározta az üzleti tevékenység kiterjesztését a kezességi biztosítási piacra, valamint a SACE BT hitelbiztosítási tevékenységével szinergiás lehetőségeket nyújtó ágazatokba történő külső növekedésre vonatkozó lehetőségeket bemutató fejlődési forgatókönyv körvonalait, a SACE BT vállalatba eszközölt teljes tőkebefektetés megtérülésének a piaci referenciaértékekhez igazítása érdekében. A dokumentum megállapította, hogy szabályozási célokból az elemzés további kidolgozása szükséges az újrafogalmazott üzleti terv alapján (ez 2005 februárjában/márciusában volt várható).

(110) Olaszország és a SACE olyan dokumentumokat is rendelkezésre bocsátott, amelyek bemutatták, hogy a tervet folyamatosan felülvizsgálták. Ez bizonyítja, hogy a vezetőség a tervet ténylegesen nyomon követte és használta, valamint rendszeresen aktualizálta azt az új információk alapján. Ez a gyakorlat összevethetőnek tűnik egy induló vállalkozás esetében elvárttal, ahol a jövőbeni nyereségesség értékelése bizonytalan, és azt ki kell igazítani az induló vállalkozás működésének megkezdése után.

(111) Az üzleti tevékenység egyéb pillérei, azaz a SACE BT tevékenységének kiterjesztése felvásárlásokkal (a továbbiakban: a külső növekedési stratégia) tekintetében a Bizottság megállapítja, hogy a vállalat egy neves külső tanácsadó (lásd a (113) preambulumbekezdést) segítségével korai szakaszban azonosította az egyéb piaci szegmensekben fennálló olyan piaci lehetőségeket, amelyek jelentős szinergiákat mutattak az alapvető hitelbiztosítási tevékenységével (ideértve a felvásárlások potenciális céljait). Tekintve, hogy a piac Nyugat-Európában koncentrált szerkezetet mutatott, a SACE megvizsgálta a közép- és kelet-európai piacokon való terjeszkedés lehetőségeit, ahol abban az időben a hitelbiztosítás három legfontosabb szereplője jelentősen kisebb mértékben volt jelen, mint Nyugat-Európában.

(112) A Bizottság megállapítja, hogy míg a SACE BT a saját hitelbiztosítási tevékenysége szerves növekedéséhez (első pillér) szükségesnél nagyobb összegű tőkét kapott, Olaszország és a SACE olyan dokumentumokat nyújtott be, amelyek bizonyítják, hogy a SACE már a SACE BT 2004. május 27-i létrehozását megelőzően fontolgatta és elemezte a SACE BT belföldi és nemzetközi bővítését (a második, illetve a harmadik pillér).

(113) A második és a harmadik pillér nevezetesen a 2003. december 17-én kelt levélben került megfontolásra (lásd az (52) és (53) preambulumbekezdést), ahol a külső tanácsadótól – a SACE endogén növekedésének vizsgálata mellett – azt kérték, hogy elemezze más, olaszországi vagy külföldi szervezetekkel való együttműködést (mint például a legnagyobb piaci szereplők egyikével való együttműködést, együttműködést egy másodlagos piaci szereplővel [mint például a spanyolországi CESCE, a belgiumi OND], valamint az együttműködést egy olyan olaszországi szereplővel, amely másik piaci szegmensben vagy másik pénzügyi ágazatban aktív). Továbbá 2004 márciusában a külső tanácsadó már rendelkezésre bocsátott kiegészítő elemzéseket a kereskedelmi információk olaszországi piacára, a követelésbehajtás olaszországi piacára és annak főbb szereplőire, valamint a közép- és kelet-európai hitelbiztosításra vonatkozóan (az üzleti terv kiegészítései). Következésképpen, bár az első intézkedés végrehajtásakor még nem készültek pontos pénzügyi előrejelzések az Olaszországban más szolgáltatások területére és más földrajzi piacokra irányuló, felvásárlásokkal végrehajtandó bővítés várható nyereségességéről, a SACE már elkészíttette az elemzést egy neves külső tanácsadóval, hogy támogassa a potenciális célok soron következő azonosítását.

(114) A Bizottság elismeri, hogy a kisebb piaci szereplők további konszolidációja ésszerűen várható volt, ahogyan a közép- és kelet-európai hitelbiztosítók potenciális privatizációja is. Megérti továbbá a SACE nehézségeit is, amelyek az ilyen jövőbeni felvásárlásokra elköltendő tőke és az ilyen vállalatok által generált megtérülés azelőtt történő pontos számszerűsítésére irányuló folyamat többszöri ismétlése ellenére is fennállnak, hogy a potenciális célvállalat tulajdonosa az eladás mellett döntene és a várt megtérülés elemzésre kerülne az ilyen potenciális felvásárlási célok esetében.

(115) A SACE által a beruházást megelőzően tett megfontolások, valamint a neves külső tanácsadótól kért – a potenciális célvállalatokat előzetesen azonosító – részletes elemzés figyelembevételével a Bizottság egyetért Olaszország és a SACE azon állításával, hogy a felvásárlási terveket a SACE már fontolgatta, amikor tőkét ruházott be a SACE BT vállalatba, anélkül, hogy képes lett volna felbecsülni a nyereségességüket vagy várható szinergiákat, mivel nem férhetett hozzá az ilyen potenciális célvállalatok belső adataihoz és az eladási árat sem ismerhette még.

(116) A kiterjedt felvásárlási stratégiát – amely az ágazat közös jellemzője és a SACE várakozásainak is része – tekintve a Bizottság Olaszország és a SACE azon érvelésével is egyetért, hogy a jövőbeni felvásárlásokhoz használandó tőke hozzávetőlegesen összevethető egy tőkealap-befektetéssel. Valójában egy tőkealap esetében csak a várható megtérülési ráta határozható meg a piaci referenciákkal összhangban (ebben az esetben a felvásárlások útján tevékenységét már jelentősen kibővített három legnagyobb hitelbiztosítási piaci szereplő elvárt megtérülési rátájának közelítésével), míg a specifikusabb értékelést az egyes beruházások előtt végzik el, amikor felmerül az adott lehetőség. Előfordulhat némi késedelem is az összes tőke beruházása előtt.

(117) A felvásárlásokból származó nyereségesség tekintetben a Bizottság megállapítja, hogy következetesen kikérték a külső tanácsadó véleményét a felvásárlások végrehajtása előtt. Az Assedile esetében a felkínált ár a külső tanácsadó által javasolt értékelési tartomány alatt (az Assedile vállalat részvényei 70 %-át érintő első felvásárlás esetében) vagy azon belül volt (az Assedile 100 %-ának kombinált felvásárlása esetében) (99). Azonban a KUP vállalatba 2007-ben az SA Ducroire-ral közösen eszközölt beruházás esetében a kifizetett ár 5 %-kal meghaladta a tanácsadó (Rothschild) által adott értékelést. Másrészről, a SACE BT – miután világossá vált, hogy a KUP nyereségességét nem lehet helyreállítani – igen gyorsan eladta ezt a beruházást (100). A SACE BT 2009. február 25-én veszteséggel értékesítette a KUP vállalatban fennálló részesedését az SA Ducroire vállalatnak, hogy minimalizálja a jövőbeni veszteségeit (101).

(118) A Bizottság megjegyzi továbbá, hogy a SACE – a hosszú lejáratú exporthitel-biztosítás terén működő vállalatként – rendelkezik bizonyos ismeretekkel a hitelbiztosítási kockázat piacáról. Ezért nem az ágazatra vonatkozó ismeretek teljes hiányában végezte beruházásait.

(119) Összefoglalásképpen a Bizottság megállapítja, hogy az üzleti tervet előzetesen és neves külső tanácsadó segítségével állították össze, amely tanácsadó a SACE BT létrehozása előtt megvizsgálta az SACE előtt felmerülő új piaci lehetőségeket. Továbbá a beruházás célja egyértelműen egy induló vállalkozás volt, és azt a piaci gyakorlatok részletes – a költségek és az árképzés terén végzett – összehasonlító elemzésén alapuló és a vállalat növekedését és fejlődését szolgáló üzleti lehetőségeket megfelelően azonosító terv támasztotta alá. Végezetül, kiegészítő érveként, az anyavállalat az induló vállalkozás teljesítményét szorosan nyomon követte, és az üzleti tevékenység első éveiben megfelelő időben megtette a kellő kiigazításokat.

(120) A fent felsorolt összes körülményt és különösen a SACE BT üzleti tevékenységének második és harmadik pillérétől a becslések szerint várható, akkor részletesen megvizsgált nyereségességi szintjét figyelembe véve megállapítható, hogy a kezdeti tőkeberuházásból, azaz az első intézkedésből megfelelő megtérülés elérésére vonatkozó elvárás ésszerű volt, és az összhangban volt a piaci gyakorlatokkal.

(121) Ezért levonható a következtetés, hogy amikor a SACE tőkét injektált a SACE BT vállalatba, akkor a beruházás megfelelő megtérülését várta el (ahogyan azt az igazgatótanács üléseinek jegyzőkönyvei és az igazgatótanácsnak szánt feljegyzések is mutatják), és ésszerűen el is várhatta azt.

(122) Következésképpen az első intézkedés nem minősül a SACE BT számára előnyt biztosító intézkedésnek. Ezért nem minősül támogatásnak, és az állami támogatásnak minősüléshez szükséges egyéb kritériumokat nem kell értékelni.

V.1.1.3. Előny fennállása a második intézkedés esetében

(123) Az eljárás megindításáról szóló határozat (100) preambulumbekezdésében a Bizottság kételyeit fejezte ki a tekintetben, hogy a piaci szereplők és a SACE anyavállalat általi viszontbiztosítás hasonló feltételek mellett történt-e. A közvetve az állam által (azaz a SACE állami exporthitel-biztosító által) rendelkezésére bocsátott viszontbiztosítás révén úgy tűnik, hogy olyan mesterséges kapacitás jött létre, amely a magánpiacról nem lett volna megvalósítható. Továbbá az eljárás megindításáról szóló határozat (103) preambulumbekezdésében a Bizottság nem zárta ki annak a lehetőségét, hogy a második intézkedés előnyt jelentett a SACE BT részére.

(124) Olaszország és a SACE nem bocsátott rendelkezésre olyan új tényeket, amelyek módosítanák az eljárás megindításáról szóló határozatban foglalt előzetes értékelést.

(125) Az exporthitelről szóló közlemény 4.2. pontja szerint a közlemény közzétételétől számított egy éven belül a tagállamoknak be kell szüntetniük bizonyos típusú állami támogatások nyújtását, ideértve az akár közvetlen, akár közvetett – állami vagy államilag támogatott exporthitel-biztosítók révén történő – állami viszontbiztosítást, amelyet a magán-viszontbiztosítási piacnál kedvezőbb feltételek mellett nyújtanak, ami vagy a viszontbiztosítás fedezetének alulértékeléshez, vagy pedig a magánpiacon várhatóan nem keletkező kapacitás mesterséges kialakításához vezet (4.2. f) pont). A 4.2. pont továbbá megállapítja, hogy a létező kiegészítő állami viszontbiztosítási rendelkezések egy átmeneti időszakban megengedhetők maradnak, feltéve, hogy többek között az állami viszontbiztosítás csupán kisebbségi elemet képez a biztosító viszontbiztosítási csomagjában, és a piacképes kockázatokra nyújtott állami viszontbiztosítás rendelkezésére áll minden hitelbiztosító számára, amely megfelel az általános jogosultsági kritériumoknak. Egyértelmű, hogy ez utóbbi rendelkezések nem teljesülnek az adott esetben, mivel az állam többségi szerepet vállalt a viszontbiztosításban. Továbbá a viszontbiztosítás nem állt nyitva minden hitelbiztosító számára.

(126) Az előny fennállásának értékelése során a Bizottság először is bemutatja, hogy az intézkedés a piac fennmaradó részéről nem lett volna elérhető. Másodsorban bizonyítja, hogy a SACE nem magán-viszontbiztosítóként járt el. Harmadjára bizonyítja, hogy még annak a ténynek a figyelembevételével, hogy a SACE a SACE BT anyavállalata volt, sem vonható le az a következtetés, hogy a SACE úgy járt el, ahogyan egy magánvállalat tette volna ilyen helyzetben. Negyedjére pedig a Bizottság bemutatja, hogy a SACE által rendelkezésre bocsátott viszontbiztosítás előnyt jelent a SACE BT számára.

(127) A Bizottság megállapítja, hogy a SACE BT, a 2009-re vonatkozó viszontbiztosítási szerződései megújítása érdekében, 2009. január 30-án a nemarányos viszontbiztosítások 25,85 %-át tudta biztosítani a 2009-es piacképes hitelkockázatok piacáról (102). Számos piaci szereplőt kerestek meg, és azok visszautasították a viszontbiztosítás nyújtását a fennmaradó részre az állítólagos nyereségesség ellenére (16 piaci szereplő döntött úgy, hogy nem vesz részt). Következésképpen, „a piaci szereplőkkel való megállapodást célzó számos kísérletet követően” (103), a SACE BT úgy döntött, hogy a nemarányos viszontbiztosítás fennmaradó részét a SACE vállalattól próbálja megszerezni. 2009. június 5-én a SACE jegyezte a nemarányos viszontbiztosítások 74,15 %-át, a magán viszontbiztosítókkal megállapodottal megegyező prioritási, kapacitási és díjfeltételek mellett. Ennélfogva egyértelmű, hogy a nemarányos viszontbiztosítás SACE által rendelkezésre bocsátott 74,15 %-a nem lett volna beszerezhető a piac többi részéről (104).

(128) Annak megállapítására, hogy egy ilyen intézkedés előnyt képez-e azt is bizonyítani kell, hogy ennek az intézkedésnek a rendelkezésre bocsátásával a SACE nem úgy járt el, ahogyan egy magánbiztosító tette volna hasonló körülmények között. A Bizottság megállapítja, hogy maga Olaszország és a SACE elismerte, hogy a nemzetközi pénzügyi válság jelentős hatással volt a világ viszontbiztosítási piacára és megszorító jellegű viszontbiztosítási feltételeket eredményezett 2009-ben. Ennek eredményeképpen számos magán-viszontbiztosító jelentősen csökkentette hitelbiztosítási kapacitását az ebben az ágazatban folytatott tevékenysége csökkentésével, és inkább nyereségesebb területekre összpontosított, ami hatással volt az ilyen hitelbiztosítás és viszontbiztosítás piaci rendelkezésre állására. Másodjára, azt, hogy a SACE BT nem talált viszontbiztosításra a piacon a vállalat nehéz pénzügyi helyzete is okozta, és az a tény, hogy számos olyan magán viszontbiztosító, amely részt vett a SACE BT viszontbiztosításának megújításáról folytatott tárgyalásokban aggályokat vetett fel a vállalat helyzetére vonatkozóan. A SACE BT 2008-ban jelentős veszteséget könyvelt el (körülbelül 29,5 millió EUR). Ez a gyenge helyzet azzal jár, hogy nagyobb a viszontbiztosítás kockázata (105). A viszontbiztosításban részt vevő viszontbiztosítók magatartása azt igazolja, hogy egy magán viszontbiztosító csak korlátozott részt vállalna egy ilyen kockázatos viszontbiztosításból, ha cserébe nem kínálnak jelentősen magasabb díjat. Egy magán viszontbiztosító soha nem vállalná, hogy ilyen magas, 74 %-os arányt fedezzen a viszontbiztosítás sokkal kisebb százalékát biztosító viszontbiztosítókra érvényes feltételekkel megegyező feltételek mellett. Egy ésszerűen gondolkodó befektető olyan díjat kért volna, amely figyelembe veszi a vállalt kockázat magasabb szintjét (106). Ennélfogva a SACE által felszámított díjnak valójában magasabbnak kellett volna lennie az öt magán viszontbiztosító által a viszontbiztosítás sokkal kisebb százalékáért kért díjnál (107). Következésképpen a Bizottság a második intézkedéshez tartozó támogatás mennyiségét egy magán viszontbiztosító által a viszontbiztosítás ilyen nagy részére feltehetően felszámított viszontbiztosítási díj és a SACE BT részére ténylegesen felszámított díj közötti különbségben határozza meg. A Bizottság határozathozatali gyakorlatával (108) összhangban a Bizottság úgy véli, hogy a viszontbiztosítás és a kockázat ilyen nagy részéért felszámított díjnak legalább 10 %-kal magasabbnak kellett volna lennie a viszontbiztosítás és a kockázat kisebb részéért a magán-viszontbiztosítók által felszámított díjnál. A SACE BT által a SACE vállalatnak fizetett 1,56 millió EUR összeg alapján a támogatás mennyisége 156 000 EUR. Végezetül a Bizottság megjegyzi, hogy a viszontbiztosítás ilyen nagy arányának kihelyezése egyetlen vállalathoz nem feltétlenül volt összhangban a vállalat viszontbiztosításra vonatkozó általános alapelveivel, amelyek szerint többek között: „a szerződések viszontbiztosításában részt vevő viszontbiztosítók számának garantálnia kell a kockázat megfelelő elosztását” (109). A fenti okokból kifolyólag a Bizottság megállapítja, hogy a SACE nem magán viszontbiztosítóként járt el.

(129) Arra a kérdésre vonatkozóan, hogy egy anyavállalat rendelkezésre bocsátott volna-e ilyen nagyarányú viszontbiztosítást olyan helyzetben, amikor a leányvállalata a piacon nem talált volna elegendő viszontbiztosítást a javasolt áron, meg kell jegyezni, hogy egy ilyen viszontbiztosítási szerződés növeli az anyavállalat kitettségét a leányvállalat tevékenységével szemben. Az adott esetet tekintve a SACE 2009-ben olyan helyzetben volt, hogy nagymértékű feltőkésítésre és viszontbiztosításra volt szüksége. Ennek az intézkedésnek a rendelkezésre bocsátására vonatkozó döntést ennélfogva párhuzamosan kell vizsgálni a harmadik és negyedik intézkedés rendelkezésre bocsátásával. Valójában a második, harmadik és negyedik intézkedést a SACE igazgatótanácsa már 2009. május 26-án egyaránt fontolgatta (110) a SACE BT támogatása érdekében (111). Ahogyan az majd megállapításra kerül ezekre az intézkedésekre vonatkozóan egy magánbefektető nem hajtotta volna végre a feltőkésítéseket, hanem hagyta volna, hogy a vállalat csődbe menjen. Ezért meg kell állapítani, hogy egy magántulajdonú-anyavállalat nem hajtotta volna végre a második intézkedést, amely még jobban megnöveli az anyavállalat kitettségét a leányvállalatának.

(130) Végezetül, arra a kérdésre vonatkozóan, hogy a viszontbiztosítás előnyt jelentett-e a SACE BT részére, a SACE elismerte (lásd a (70) preambulumbekezdést), hogy az intézkedés lehetővé tette a SACE BT számára a hitelbiztosítás-nyújtási kapacitása növelését, ennélfogva több szerződést tudott jegyezni, mint amennyit egyébként képes lett volna. E nélkül az intézkedés nélkül a SACE BT-nek ezeket a kockázatokat a saját mérlegéről kellett volna támogatnia/a saját tőkéjét jobban ki kellett volna tennie a kockázatnak, vagy legalább 10 %-kal magasabb díjat kellett volna kínálnia ugyanezen viszontbiztosítás megszerzéséhez (lásd a (128) preambulumbekezdést). Ennélfogva az intézkedés lehetővé tette a SACE BT számára, hogy alacsonyabb áron jusson hozzá a viszontbiztosításhoz, ami lehetővé tette számára, hogy több biztosítást jegyezzen annál, mint amennyit a SACE viszontbiztosítása nélkül tudott volna, illetve hogy saját maga kevesebb kockázatot viseljen.

(131) A Bizottság megállapítja, hogy a második intézkedés előnyt biztosított a SACE BT részére, amely előny a SACE BT által ténylegesen kifizetett díj és azon, legalább 10 %-kal magasabb díj közötti különbségnek felel meg, amelyet adott magán viszontbiztosító a vállalt nagyobb kockázati szintet figyelembe véve elkért volna.

V.1.1.4. Előny fennállása a harmadik és negyedik intézkedés esetében

(132) Az eljárás megindításáról szóló határozat (107) preambulumbekezdésében a Bizottság kételyeit fejezte ki azzal kapcsolatban, hogy egy gazdasági magánszereplő beruházta volna-e a vizsgálat tárgyát képező összeget a SACE BT vállalatba. Ahogyan azt az olasz hatóságok elismerték, a harmadik és a negyedik intézkedés a SACE BT tőkeigényét fedezi, hogy az képes legyen megküzdeni a pénzügyi válság hatásaival (112). A SACE BT igazgatótanácsa 2009. március 31-i ülésén megtárgyalandó dokumentum (materiale per discussione) megállapítja, hogy a SACE BT vállalatnak „akár 70 millió EUR feltőkésítésre (ricapitalizzazione) is szüksége lehet a megfelelő eszközök képzéséhez, hogy fedezni tudja a tartalékokat 2009 végén” (113). Ugyanez a dokumentum tartalmazza, hogy már 2009 első félévének végén sem voltak elegendőek az eszközök a tartalékok fedezésére, azaz 23 millió EUR összegre volt szükség 2009 júniusának végén és 68 millió EUR összegre 2009 végén. Az eljárás megindításáról szóló határozat jelzi, hogy úgy tűnik, hogy a SACE BT nem tudta fedezni a 2008 végén elkönyvelt veszteséget, és az eszközei nem voltak elegendőek a tartalékok fedezésére. Úgy tűnik, hogy a SACE BT a piacon nem tudott volna szert tenni a vállalatnak juttatott tőkére, mivel a várható nyereségessége elégtelen volt. Nincs arra vonatkozó bizonyíték, hogy a SACE BT vállalatnak ekkor pozitív értéke lett volna.

(133) Az eljárás megindításáról szóló határozat (108) preambulumbekezdésében a Bizottság felkérte Olaszországot, hogy adja meg észrevételeit arra vonatkozóan, hogy a harmadik intézkedés szükséges volt-e a SACE BT további működésének lehetővé tételéhez, és ha igen, milyen becsült költségek merülhettek volna fel a SACE vállalatnál, ha eladta vagy felszámolta volna a SACE BT vállalatot. A Bizottság megjegyezte, hogy egy anyavállalat esetében elképzelhető, hogy feltőkésíti a leányvállalatát, de csak akkor, ha ésszerűen feltételezhető annak a valószínűsége, hogy az így támogatott vállalkozás ismét nyereséges lesz (114). Egy piacgazdasági befektető nem injektált volna további tőkét a SACE BT vállalatba, ha az gazdasági szempontból költségesebb lett volna, mint a vonatkozó eszközök felszámolása (például az adott beruházás eladásával).

(134) Az eljárás megindításáról szóló határozat (111) és (117) preambulumbekezdésében a Bizottság kételyeinek adott hangot a tekintetben, hogy a harmadik és negyedik intézkedés megfelelt-e a piacgazdasági befektető elvének. A Bizottság továbbá jelezte, hogy úgy tűnik, hogy a két intézkedés előnyt biztosított a SACE BT vállalat számára.

(135) Az eljárás megindításáról szóló határozat ((109) preambulumbekezdés) jelzi, hogy a beruházás időpontjában rendelkezésre álló terv központi szerepet játszik. A terv azért bír kulcsfontosságú szereppel, mert egy magánbefektető csak abban az esetben bocsátana friss tőkét egy nyereségdeficitet mutató vállalat rendelkezésére, ha ez a várakozásai szerint megfelelő nyereségességi szintet eredményez majd. Ellenkező esetben a beruházott tőke csak a vállalat meglévő adósságának visszafizetésére menne el, annak biztosítása nélkül, hogy a vállalat a jövőben ismét nyereségessé váljon (115). Meggyőző „szerkezetátalakítási” terv nélkül egy ésszerűen mérlegelő magánbefektető nem fektetne be (116).

(136) A Bizottság megállapította, hogy a 2010–2011-es időszakra vonatkozó üzleti tervben a SACE BT elsősorban a piaci részesedés növelését és a tevékenység bővítését célzó intézkedéseket fogalmazott meg, mintsem a nyereségességhez való visszatérést szolgáló intézkedéseket, mint például a költségek csökkentése és az üzleti modell szerkezetátalakítása. A SACE BT 2011-ben a 15 %-os célszintre kívánta növelni a piaci részesedését a hitelbiztosítási és a kezességi biztosítási piacon, és a második legnagyobb piaci szereplővé kívánt válni a hitelbiztosítás terén 2011-re. A 2009-re vonatkozó becslései szerint a SACE BT harmadik vagy negyedik helyen állt volna a hitelbiztosítási és kezességi biztosítási piacon. A SACE BT forgalmazási hálózata tekintetében a terv többek között a további felvásárlási lehetőségek értékelését is tartalmazza. Továbbá, az üzleti terv többek között olyan külső tényezőkre támaszkodik, mint például a gazdasági és piaci forgatókönyv javulása, valamint a viszontbiztosítási piac 2011-től kezdődő fokozatos megnyitása, mintsem a belső változásokra.

(137) Az Olaszország és a SACE által a hivatalos vizsgálati eljárás során benyújtott elemek nem változtatták meg a Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozatban megállapított kezdeti értékelését.

(138) Nem változott a Bizottság arra vonatkozó álláspontja, hogy a harmadik és negyedik intézkedés tőkeemelésnek („aumenti di capitale”) minősül. Bár Olaszország szerint a művelet nem növelte a részvénytőke („capitale sociale”) mennyiségét, a Bizottság megjegyzi, hogy pozitív hatással volt a részvényesek saját tőkéjére („patrimonio nettó”), amely a részvénytőkénél („capitale sociale”) szélesebb kategória, a SACE anyavállalattól a SACE BT-hez történt tőkeátvitel révén (117).

(139) A SACE szerint a SACE BT feltőkésítésére vonatkozó döntéseket a nyereségességhez való 2011-re várt visszatérés reményében hozták meg.

(140) A Bizottság azonban emlékeztet arra, hogy a harmadik intézkedés nyújtásakor a SACE nem rendelkezett aktualizált pénzügyi előrejelzésekkel vagy üzleti tervvel, amely figyelembe vette volna a tőkeinjekciót és a legfrissebb pénzügyi adatokat. Következésképpen a SACE vállalatnak semmi alapja nem volt arra, hogy a SACE BT nyereségességhez való visszatérését várja.

(141) A SACE által a negyedik intézkedés megadásakor figyelembe vett legfőbb dokumentum a 2010–2011-es időszakra vonatkozó üzleti terv volt. A Bizottság megjegyzi, hogy az üzleti terv igen rövid dokumentum volt, amely csupán a negatív piaci kilátásokat mutatta be és, különös tekintettel a SACE BT-re, csak néhány fontosabb pénzügyi mutatót és számadatot mutatott be a 2010-es és 2011-es évre. Az üzleti terv nevezetesen olyan adatokat tartalmazott, amelyek szemléltették, hogy a piaci helyzet romló tendenciát mutat (a veszteséghányad fokozatosan romlott, 2008-ban 71,4 %-kal nőtt a 2007-es évihez képest), és a veszteségek elérték az ágazat forgalmának körülbelül a felét. Ebben az összefüggésben a terv jelentős javulást vetített előre a SACE BT hitelbiztosítási h