A Bizottság 1262/2001/EK rendelete

(2001. június 27.)

a cukor intervenciós hivatalok által történő felvásárlása és értékesítése tekintetében az 1260/2001/EK tanácsi rendelet végrehajtása részletes szabályainak megállapításáról

AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,

tekintettel a cukorágazat piacának közös szervezéséről szóló, 2001. június 19-i 1260/2001/EK tanácsi rendeletre [1] és különösen annak 7. cikke (5) bekezdésére, valamint 9. cikke (3) bekezdésére,

mivel:

(1) Az 1260/2001/EK rendelet 7. cikkének (1) bekezdése rendelkezik egyes cukorfajták intervenciós hivatalok által történő felvásárlásáról.

(2) A Közösség intervenciós intézkedéseinek végrehajtása megköveteli, hogy a cukrot az intervenciós hivatalok egy meghatározott helyen vegyék át. Ennek megfelelően, csak olyan cukrot lehet átvenni, amelyet az ajánlat megtételekor elismert raktárban tárolnak. Az intervenciós rendszer a Közösségben betakarított cukorrépából vagy cukornádból gyártott cukorra korlátozódik, és az árgarancia, valamint értékesítési garancia azokra a gyártókra korlátozódik, akiknek alapkvótát juttattak.

(3) A cukorágazatban szerzett tapasztalat megmutatta a szabad verseny jelentőségét a cukor értékesítése szempontjából. A szabad verseny akkor ösztönözhető, ha független kereskedők vesznek részt a cukor értékesítésében. Ennek érdekében a szóban forgó vállalkozásoknak a cukorágazatban elfoglalt helyét erősíteni kell. Ezért lehetővé kell tenni számukra közösségi cukor intervenciós célra történő felajánlását, hogy kereskedelmi ügyleteiket a szokásos feltételek mellett bonyolíthassák le.

(4) Az intervenciós hivatalok felelősek a felvásárolt áruért. Ennek megfelelően minden szükséges lépést meg kell tenniük annak biztosítására, hogy a cukor intervenciós célra való felkínálásakor a cukrot olyan feltételek között tárolják, amelyek annak jó állapotban tartásához szükségesek. Ennek érdekében az intervenciós intézkedések zökkenőmentes működését biztosítandó, az eladóknak lehetővé kell tenni, hogy az intervenciós hivatalokkal raktározási szerződéseket köthessenek.

(5) Ami a raktárak elismerésének megadására és visszavonására vonatkozó feltételeket illeti, figyelembe kell venni a cukor jó állapotban és a kitároláshoz könnyen hozzáférhető módon való tartásának követelményét, a földrajzi elhelyezkedést, és a kérelmezők által az általuk felkínált cukor tekintetében garantált kitárolási – adott esetben zsákolási – kapacitást.

(6) Azzal a céllal, hogy a specializálódott cukorkereskedőkre kiterjesztett intervenciós rendszer keretében elismerést adjanak, illetve visszavonjanak, a szóban forgó tevékenység értékeléséhez objektív kritériumokat kell megállapítani különösen annak meghatározására, hogy mi számít jelentős részvételnek a cukorkereskedelemben. A tagállamok számára lehetővé kell tenni, hogy további követelményeket állítsanak, ha szükséges, és visszavonják az elismerést, ha a szóban forgó követelményeket nem teljesítik. A Bizottságot értesíteni kell minden egyes alkalommal, amikor elismerést adnak, megújítanak vagy visszavonnak.

(7) A 2218/89/Euratom rendelettel [2] módosított, a nukleáris balesetet vagy bármely más, radiológiai vészhelyzetet követően az élelmiszerek és takarmányok maximális megengedett radioaktív szennyeződési szintjének megállapításáról szóló, 1987. december 22-i 3954/87/Euratom tanácsi rendelet [3] rögzíti azoknak a radioaktív szennyeződési szinteknek a meghatározására szolgáló, radiológiai vészhelyzetben követendő eljárást, amelyeknek az értékesítésre felajánlott élelmiszereknek és takarmányoknak meg kell felelniük. Következésképpen, a szóban forgó radioaktív szennyeződési szinteket meghaladó mezőgazdasági termékeket nem lehet felvásárolni.

(8) Olyan cukrot, amelynek jellemzői a cukor később történő elhelyezését megnehezítik, és amely a raktározás során valószínűleg megromlik, nem szabad intervenciós célra átvenni.

(9) Az intervenciós intézkedések kezelésének megkönnyítésére a cukrot tételekben kell felkínálni. Ennek érdekében meg kell határozni mi egy tétel, különös tekintettel annak mennyiségére.

(10) Az intervenciós hivatalnak rendelkeznie kell az összes szükséges információval annak meghatározásához, hogy az ajánlat megfelel-e minden követelménynek. Ennek érdekében az ajánlattevő fél köteles megadni minden szükséges információt az intervenciós hivatal részére.

(11) Az intervenciós hivatalnak joga van az ajánlatot elfogadni, az eladóval kötött raktározási szerződés megkötésétől függően, amennyiben ezt szükségesnek ítéli. Az egységes értelmezés érdekében meg kell határozni azokat a fontosabb kifejezéseket, amelyeket a szóban forgó szerződéseknek tartalmazniuk kell, különös tekintettel azok érvényességi időtartamára.

(12) A elismert silóknak és közraktáraknak a cukor tárolására optimális feltételeket kell biztosítaniuk. Általánosan elfogadott, hogy – megfelelő feltételek esetén – a cukrot mintegy 12 hónapig lehet minőségromlás nélkül tárolni. Ezért indokolt – abban az esetben, amikor az eladóval raktározási szerződést kötnek –, hogy általában 12 hónapot meg nem haladó időtartamig az eladó maradjon felelős az érintett cukor minőségéért, tekintet nélkül a tulajdonjog átszállásának időpontjára.

(13) Az 1260/2001/EK rendelet 7. cikkének (5) bekezdése előírja, hogy az elfogadásra kerülő részletes végrehajtási szabályzatnak tartalmaznia kell az intervenciós árakra alkalmazandó áremelések és -csökkentések mértékét a felkínált cukor minőségének figyelembevételével. A cukrot, a szóban forgó mértékek meghatározásához, minőségének megfelelően kell osztályozni. Ezt az osztályozást, valamint az ebből származó áremeléseket és -csökkentéseket általában a kereskedelmi ügyletek során alkalmazott objektív adatok alapján lehet meghatározni.

(14) Azzal a céllal, hogy az érdekelt felekkel szembeni bánásmód során mindenféle megkülönböztetést elkerüljenek és figyelembe véve a tagállamok jelenlegi igazgatási gyakorlatait, egységes feltételeket kell megállapítani – akár van raktározási szerződés akár nincs – az áru kifizetésére és begyűjtésére, különösen azokat a határidőket illetően, amelyeken belül e műveleteket el kell végezni.

(15) Szükségessé válhat az intervencióra felkínált cukor zsákokban történő leszállítása, annak rendeltetési helyétől függően. Ennek érdekében az intervenciós hivatal megkövetelhet bizonyos, a kereskedelemben általában használatos csomagolási formákat, azzal a feltétellel, hogy vállalja a felmerülő, átalánydíjban rögzítendő költséget.

(16) Ha az intervenciós hivatal megköveteli a csomagolás bizonyos formáit, az általa fizetett átalánydíj a tökéletes állapotú zsákokra vonatkozik. Ennek érdekében a csomagolási költségek mértékét a zsákok állapotának megfelelően kell megállapítani, abban az esetben, amikor raktározási szerződést kötnek.

(17) Az 1280/71/EGK rendelettel [4] módosított, az intervenciós hivatalok által felvásárolt cukor minőségének meghatározására szolgáló módszerek megállapításáról szóló, 1969. július 1-jei 1265/69/EGK bizottsági rendelet [5] az említett módszerek technikai vonatkozásaira korlátozódik. Mivel a szóban forgó módszerek teljesen pontos eredményeket nem tudnak biztosítani, hibahatárral kell számolni. Ezen felül megfelelő választottbírósági eljárásokat kell bevezetni minden, az egymásnak ellentmondó elemzési eredmények összehasonlításából származó viták rendezésére.

(18) Az intervenció azt a célt szolgálja, hogy lehetővé tegye termékek ideiglenes kivonását a piacról piaci zavar esetén, és azok újra eladását a piaci helyzet stabilizálódásakor. Ennek értelmében az intervencióra felkínált termékeknek, esettől függően, emberi vagy állati fogyasztásra alkalmasnak kell lenniük.

(19) Az intervenciós hivatalok birtokában lévő cukrot a közösségi vevők között megkülönböztetés nélkül, és a lehető leggazdaságosabb feltételek mellett kell értékesíteni. Ezek a célok általában a pályáztatási rendszer alkalmazásával érhetők el. A pályázati felhívásokat előzetes engedélyezéstől kell függővé tenni, megelőzendő a cukor kedvezőtlen piaci viszonyok közötti értékesítését. Bizonyos körülmények között ajánlatos egyéb, a pályáztatástól eltérő eljárásokat alkalmazni.

(20) Az intervencióra vonatkozó szabályok változására tekintettel új, részletes szabályokat kell megállapítani a cukornak az intervenciós hivatalok által, pályázati úton történő értékesítésére.

(21) Annak érdekében, hogy a Közösségben minden érdekelt fél egyenlő elbánásban részesüljön, az intervenciós hivatalok által kiadott pályázati felhívásoknak egységes szabályoknak kell megfelelniük. Ezzel kapcsolatban gondoskodni kell arról, hogy a cukor valóban a pályázatban meghatározott célra kerüljön felhasználásra.

(22) A cukorágazat meghatározott jellemzőinek figyelembevétele érdekében különleges szabályokra van szükség. Különösen annak érdekében, hogy a lehetséges ajánlattevők a lehető legnagyobb számban vehessenek részt, rögzíteni kell azt a maximális mennyiséget, amelyet az egyes ajánlattevők megvásárlásra felajánlhatnak. Továbbá a cukorárak és -árfolyamok gyakori ingadozása miatt szükséges, hogy az ajánlattevőket ne kösse pályázati ajánlatuk, ha az odaítélésre az általuk meghatározott határidő leteltét követően kerül sor.

(23) Különösen a tárolási költségek meghatározása érdekében elengedhetetlen annak meghatározása, hogy a cukor tulajdonjoga mikor száll át.

(24) A fehércukor osztályozására és az értékesített nyerscukor hozamának meghatározására használt kritériumoknak meg kell egyezniük az intervenciós hivatalok által történő felvásárláskor alkalmazottakkal. Egyenlő elbánás az összes érdekelt fél számára csak úgy biztosítható, ha egységes és pontosan meghatározott rendelkezések kerülnek bevezetésre – esettől függően – az eladási ár, a denaturálási támogatás, illetve az export-visszatérítés kiigazítására, valamint az exportengedélyek kijavítására, amennyiben megállapítják, hogy a cukor a pályázati felhívásban feltüntetettől eltérő minőségű.

(25) Az e rendeletben megállapított részletes végrehajtási szabályok lépnek a helyébe a 260/96/EK rendelettel [6] módosított, a cukor intervenciós hivatalok által, versenytárgyalás útján történő értékesítésével kapcsolatos részletes szabályok megállapításáról szóló, 1972. február 3-i 258/72/EGK bizottsági rendeletben [7], valamint a legutóbb a 260/96/EK rendelettel módosított, a Közösségben betakarított cukorrépából és cukornádból előállított cukor intervenciós hivatalok által történő felvásárlásának részletes szabályai megállapításáról szóló, 1977. szeptember 23-i 2103/77/EGK bizottsági rendeletben [8] szereplő szabályoknak, és ennek értelmében az utóbbiakat hatályon kívül kell helyezni.

(26) Az e rendeletben foglalt intézkedések összhangban vannak a Cukorpiaci Irányítóbizottság véleményével,

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

I. CÍM FELVÁSÁRLÁS

I. FEJEZET Általános rendelkezések

1. cikk

(1) Az intervenciós hivatal csak akkor vásárolja fel a cukrot, ha azt:

a) az alapkvóta kedvezményezettje;

b) olyan specializálódott cukorkereskedő kínálja fel, akit az a tagállam, amelynek területén bejegyezték, elismert.

(2) Az ajánlatot annak a cukorgyártó tagállamnak az intervenciós hivatala felé kell megtenni írásban, amelynek területén a felkínált cukor az ajánlat időpontjában van.

(3) Csak a kvóta alá tartozó, és az ajánlat időpontjában elismert raktárban lévő cukor vehető át.

Elismerést a szóban forgó tagállam illetékes hatósága adhat.

II. FEJEZET Elismerések

2. cikk

(1) E cikk (2) bekezdésének sérelme nélkül, az 1. cikk (3) bekezdése szerinti elismerést csak olyan silókra és közraktárakra adhatnak, amelyek:

a) a cukor optimális tárolási követelményeinek megfelelnek;

b) olyan helyen találhatók, amely rendelkezik a cukor kitárolásához szükséges szállítóeszközökkel;

c) cukorfinomító környékén vagy cukortermelő területen vannak.

(2) az (1) bekezdésben említett silók és közraktárak elismerése csak arra az összmennyiségre adható, amelyet a kérelmező – vállalása szerint – a cukor kitárolásában érintett intervenciós hivatal rendelkezésére bocsát:

a) zsákoló berendezésekkel felszerelt, ömlesztett áru tárolására szolgáló silók esetén a napi zsákoló és kitároló kapacitás ötvenszeresét meg nem haladva, és a 18. cikk (2) bekezdésében előírt zsákok felhasználásával;

b) a cukor zsákokban történő tárolására szolgáló közraktárak esetén a 18. cikk (2) bekezdésében előírt zsákokba csomagolt cukorra, a napi kitárolási kapacitás ötvenszeresét meg nem haladva;

c) a nyerscukor ömlesztett tárolására szolgáló silók és közraktárak esetén az ömlesztett cukor kitárolási kapacitásának ötvenszeresét meg nem haladva.

(3) Elismerés, bármely érintett fél kérésére, olyan silónak vagy közraktárnak adható, amely – az intervenciós hivatal véleménye szerint – megfelel az (1) bekezdésben rögzített feltételeknek. Az elismerés azonban olyan silókra vagy közraktárakra korlátozódhat, amelyeket cukor raktározására már használtak.

Az elismerésnek feltétlenül tartalmaznia kell az összmennyiséget, amelyre kiadták, valamint a napi kitárolási kapacitást, és – adott esetben – a (2) bekezdés a) pontjában említett zsákolási kapacitást.

(4) Az elismerést vissza kell vonni, ha az (1) vagy (2) bekezdésben rögzített feltételek valamelyike már nem áll fenn.

(5) Az elismerést az intervenciós hivatal adja ki, illetve vonja vissza.

3. cikk

(1) Az 1. cikk (1) bekezdésének b) pontja értelmében, "specializálódott cukorkereskedő" az a személy:

a) aki egyik főtevékenységeként cukor-nagykereskedelemmel foglalkozik, és aki gazdasági évenként legalább 10000 tonna közösségi cukrot vásárol vagy valószínűleg fog vásárolni; valamint

b) aki nem foglalkozik cukor-kiskereskedelemmel.

(2) A (3)–(6) bekezdésre is figyelemmel, az 1. cikk (1) bekezdésének b) pontjában foglalt elismerést az érintett tagállam minden olyan kérelmezőnek megadja, aki – az adott gazdasági évre – az e cikk (1) bekezdésében megállapított feltételeknek megfelel, vagy megfelelni képesnek tekintett.

(3) Elismerés – az (5) bekezdés sérelme nélkül – egy meghatározott gazdasági évre adható.

Az elismerés a következő gazdasági évre megújítható, ha a kérelmező arra az évre nézve is specializálódott kereskedőnek tekinthető.

(4) A tagállamok az elismerés kiadásához további követelményeket szabhatnak meg.

Az elismerés visszavonható, ha az érdekelt személy a továbbiakban már nem felel meg, vagy nem képes megfelelni a szóban forgó kiegészítő követelményeknek.

(5) Az elismerést vissza kell vonni, ha az érdekelt személy a továbbiakban már nem felel meg, vagy nem képes megfelelni az (1) bekezdésben megállapított feltételek valamelyikének.

Az elismerés a gazdasági év során megadható, megújítható vagy visszavonható, de csak visszamenőleges hatály nélkül.

(6) Az e cikk alapján megadott, megújított vagy visszavont elismerésről – miután az érdekelt tagállam a Bizottságot értesítette – az érdekelt személyt írásban értesíteni kell.

III. FEJEZET Az ajánlatok

4. cikk

(1) Az intervencióra felajánlott cukornak az alábbi követelményeknek kell eleget tennie:

a) abban a gazdasági évben kellett, hogy gyártsák, – az esedékes kvótán belül – amikor a felajánlásra sor került.

Azonban a felajánlás évét közvetlenül megelőző gazdasági évben gyártott cukor:

- Olaszországban a következő augusztus 31-ig,

- a Közösség többi európai régiójában a következő szeptember 30-ig felajánlható;

b) kristályos formában van.

(2) Az intervencióra felajánlott fehércukor – az (1) bekezdésben megállapított feltételeken kívül – 0,06 %-ot meg nem haladó nedvességtartalmú, ép, forgalomképes minőségű és szabadon folyó.

(3) Az intervencióra felajánlott nyerscukor – az (1) bekezdésben megállapított feltételeken kívül – ép és forgalomképes minőségű, legalább 89 %-os, az 1260/2001/EK rendelet I. melléklete II. pontjának megfelelően kiszámított hozammal.

Ezen felül:

a) a nyers nádcukor biztonsági tényezője nem haladja meg a 0,30-at;

b) a nyers répacukor:

- az ajánlat elfogadásának időpontjában legalább 7,9-es pH-értékű,

- a 0,07 %-ot meg nem haladó inverz cukortartalmú,

- olyan hőmérsékletű, amely nem von maga után semmilyen minőségromlási kockázatot,

- 0,45-öt meg nem haladó biztonsági tényezőjű, amikor a polarizáció foka 97 vagy azt meghaladó,

- 1,4 %-ot meg nem haladó nedvességtartalmú, amikor a polarizáció foka 97 alatti.

A biztonsági tényezőt úgy határozzák meg, hogy az adott cukor százalékos nedvességtartalmát elosztják a 100 és az adott cukor polarizációs foka közötti különbséggel.

(4) A (2) és (3) bekezdés alkalmazásában, nem tekinthető ép és forgalomképes minőségűnek az intervencióra felkínált cukor abban az esetben, ha a 3954/87/Euratom rendeletben megengedett maximális radioaktivitási szinteket meghaladja. A termék radioaktív szennyeződési szintjét csak akkor kell figyelemmel követni, ha a helyzet úgy kívánja, és csak a szükséges ideig. Szükség esetén az ellenőrzések időtartamát és körét az 1260/2001/EK rendelet 42. cikkének (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően kell meghatározni.

5. cikk

Intervencióra csak azt a cukrot kínálhatják fel, amelyet azt megelőzően intervencióra nem vásároltak fel, és amely az ajánlattevő fél birtokában van.

6. cikk

Az intervencióra felkínált cukrot tételben kell kiszerelni.

E rendelet alkalmazásában, "tétel" az 500 tonna egységes minőségű és csomagolású cukor, amelynek teljes egészét ugyanazon a helyen tárolják. Azonban, ha nagyobb mennyiséget kínálnak fel, az 500 tonna feletti többlet, vagy annak többszöröse szintén egy tételt alkot.

7. cikk

(1) Az intervenciós hivatalnak tett ajánlatban fel kell tüntetni:

a) az ajánlattevő fél nevét és címét;

b) azt a raktárt, ahol a cukrot az ajánlat megtételekor tárolják;

c) a kitárolási kapacitást és, adott esetben, a felkínált cukor kitárolására garantált zsákoló kapacitást;

d) a felkínált cukor nettó mennyiségét;

e) a felkínált cukor jellegét és minőségét, valamint gyártási évét;

f) a cukor csomagolásának típusát.

(2) Az intervenciós hivatal további adatokat is előírhat.

(3) Az ajánlatokhoz mellékelni kell az ajánlattevő felek nyilatkozatát, amely tanúsítja, hogy az adott cukrot megelőzően intervencióra nem vásárolták fel, a cukor az ajánlattevő birtokában van, és megfelel a 4. cikk (1) bekezdésének a) pontjában megállapított követelményeknek.

8. cikk

(1) Az ajánlatok a benyújtás időpontjától számított három hétig érvényesek.

Azonban ezen időtartam alatt, az intervenciós hivatal hozzájárulásával visszavonhatók.

(2) Az intervenciós hivatal megvizsgálja az ajánlatokat. Azokat, legkésőbb az (1) bekezdésben említett időszak végéig, elfogadja.

Az intervenciós hivatal az ajánlatot elutasítja, ha a vizsgálat megállapítja, hogy az valamely követelménynek nem tesz eleget.

(3) A felvásárlási szerződések rögzítik a felvásárlásra kerülő cukor csomagolásának típusát. Ha szükséges, záradékot is tartalmazhatnak, azzal a céllal, hogy az intervenciós hivatal fenntartsa magának a jogot, hogy a kitárolás időpontjában a 18. cikk (2) bekezdésében előírt csomagolástípust vagy -típusokat előírjon.

(4) A felvásárlási szerződéseket csak közös megegyezéssel, és a cukor kitárolása előtt lehet megszüntetni.

IV. FEJEZET Raktározási szerződések

9. cikk

(1) Az ajánlattevő felek és az intervenciós hivatal között a felvásárlást megelőzően megkötésre kerülő raktározási szerződéseket – a 17. cikk (4) bekezdésének sérelme nélkül – határozatlan időtartamra kötik.

(2) A raktározási szerződések a 16. cikk (1) bekezdésében említett ideiglenes kifizetés időpontjától kezdve lépnek hatályba, és annak a tíznapos időszaknak a végén járnak le, amely alatt az adott cukormennyiség kitárolása befejeződik.

(3) A raktározási szerződés rendelkezik különösen:

a) a szerződésnek az e rendeletben meghatározott feltételek szerinti, legalább 10 napos felmondási időt követő lejártáról;

b) arról, hogy ha az intervenciós hivatal megállapítja, hogy az ajánlattevő fél nem tartotta be a 2. cikk (2) bekezdésében említett kötelezettségvállalást, az intervenciós hivatal előírhatja a szerződésnek a kitárolásra kitűzött határidőn túli meghosszabbítását, amely esetben a (4) bekezdés nem alkalmazható;

c) az intervenciós hivatal által viselendő tárolási költségek összegéről;

d) arról, hogy az eladó a cukrot az intervenciós hivatal által megjelölt szállítóeszközre rakodja, és e rakodás költségét viselje.

(4) Az intervenciós hivatal viseli a tárolási költségeket annak a tíznapos időszaknak a kezdetétől, amelyen belül a cukorért történő ideiglenes kifizetésre sor kerül, a raktározási szerződés lejártáig.

(5) A cukorral foglalkozó vállalkozások silóiban vagy raktáraiban tárolt cukor tárolási költségei nem haladhatják meg 100 kilogrammonként, tíznapos időszakonként a 0,048 eurót.

Az intervenciós hivatal azonban a szóban forgó összeget legfeljebb 35 %-kal megemelheti, ha a cukrot az ajánlattevő fél által bérelt, a cukorral foglalkozó vállalkozáson kívüli silókban vagy raktárakban tárolják, illetve különleges körülmények esetén legfeljebb 50 %-kal.

(6) A "tíznapos időszak" a naptári hónap valamely, következő időszakát jelenti: 1-től 10-ig, 11-től 20-ig vagy 21-től a hónap végéig.

10. cikk

(1) A raktározási szerződés hatálya alá tartozó cukor tulajdonjogának átszállására ugyanakkor kerül sor, mint az érintett cukorra vonatkozó ideiglenes kifizetésre.

(2) A kitárolás időpontjáig az eladó felel az (1) bekezdésben említett cukor minőségéért és azért a csomagolásért, amelyben a cukrot az intervenciós hivatal átvette.

11. cikk

(1) Ha az érintett cukor bizonyos mennyisége nem felel meg a 4. cikkben meghatározott minőségi követelményeknek, az eladó haladéktalanul kicseréli a kifogásolt mennyiséget a megkövetelt minőségű cukor azonos mennyiségére, amelyet vagy ugyanazon a raktározási helyen vagy más, intervenciós célokra elismert helyen raktároznak.

(2) Ha a cukrot a 18. cikk (2) bekezdésben előírt típusú csomagolások valamelyikében tárolják, és a csomagolás már nem felel meg az előírásoknak, az intervenciós hivatal előírhatja az eladónak, hogy a zsákokat az előírt szabványnak megfelelő csomagolásra cserélje ki.

V. FEJEZET Felvásárlási ár

12. cikk

A fehércukrot a következő négy osztályba kell besorolni:

a) 1. osztály: a szabványos minőségnél magasabb minőségű cukor;

b) 2. osztály: a szabványos minőségű cukor;

c) 3. és 4. osztály: a szabványos minőségnél alacsonyabb minőségű cukor.

13. cikk

(1) Az 1. osztályba tartozó cukor jellemzői a következők:

a) ép és forgalomképes minőségű, száraz, homogénszemcsés, szabadon folyó kristályok formájában;

b) maximális nedvességtartalom: 0,06 %;

c) maximális inverz cukortartalom: 0,04 %;

d) ezen felül, az 1. osztályba tartozó cukor jellemzői alapján a pontszám összesen nem haladja meg a nyolcat, vagy:

- a hamutartalom esetében a hatot,

- a Brunswicki Mezőgazdasági Technológiai és Cukoripari Intézet módszerének – továbbiakban a "Brunswick-módszer" – megfelelően meghatározott színtípus esetében a négyet,

- az Egységes Cukorelemzési Módszerek Nemzetközi Bizottsága módszerének – továbbiakban az "ICUMSA-módszer" – megfelelően meghatározott oldat színének esetében a hármat.

Egy pont:

a) a 28° Brix-en az ICUMSA-módszernek megfelelően meghatározott 0,0018 %-os hamutartalomnak felel meg;

b) a Brunswick-módszernek megfelelően meghatározott színtípus 0,5 egységének felel meg;

c) az ICUMSA-módszernek megfelelően meghatározott oldatszín 7,5 egységének felel meg.

(2) A 3. osztályba tartozó cukor jellemzői a következők:

a) ép és forgalomképes minőségű, száraz, homogénszemcsés, szabadon folyó kristályok formájában;

b) minimális polarizáció: 99,7° S;

c) maximális nedvességtartalom: 0,06 %;

d) maximális inverz cukortartalom: 0,04 %;

e) színtípus: legfeljebb hatos, a Brunswick-módszernek megfelelően meghatározottak szerint.

(3) A 4. osztályba tartozó cukor az 1–3. osztályokba nem tartozó cukrot foglalja magában.

14. cikk

A fehércukor 100 kilogrammjára alkalmazandó intervenciós árat:

a) a 3. osztályba tartozó cukornál 0,73 euróval kell csökkenteni;

b) a 4. osztályba tartozó cukornál 1,31 euróval kell csökkenteni.

15. cikk

(1) A nyerscukor 100 kilogrammjára alkalmazandó intervenciós árat:

a) akkor kell emelni, ha a cukor hozama 92 %-nál magasabb;

b) akkor kell csökkenteni, ha a cukor hozama 92 %-nál alacsonyabb.

(2) Az emelés vagy csökkentés 100 kilogrammra vetített, euróban kifejezett összege egyenlő a nyerscukor intervenciós ára és ugyanennek az árnak egy együtthatóval szorzott összege közötti különbséggel. Az együtthatót az érintett nyerscukor hozamának 92 %-kal történő osztásával kapják meg.

(3) A nyerscukor hozamát az 1260/2001/EK rendelet I. melléklete II. pontjának megfelelően kell kiszámítani.

16. cikk

(1) A (2) és (3) bekezdésre is figyelemmel, az intervenciós hivatal – az ajánlattétel időpontjától számított nyolc héten belül – az ajánlatban szereplő adatok és a felvásárlási ár alapján megállapított összeg ideiglenes kifizetését teljesíti.

A nyerscukorra nézve az első albekezdésben említett ideiglenes kifizetés összegét egy 92 %-os átalányhozam alapján számítják ki.

(2) Az ideiglenes kifizetést azzal a feltétellel teljesítik, hogy az eladó az adott összeg 5 %-ával egyenlő biztosítékot helyez letétbe, garanciaként arra, hogy az ajánlatban szereplő adatok helytállóak.

(3) Amint a súlyt ellenőrizték, és a 19. cikkben említett mintaelemzések végeredményei rendelkezésre állnak, az intervenciós hivatal teljesíti a felvásárlási ár végleges kifizetését. Az esetleges csomagolási költségek akkor kerülnek kifizetésre, amikor a zsákok állapotát a kitároláskor ellenőrzik.

Minden, az ellenőrzött súly és a mintaelemzések végeredményei, és az ennek megfelelő, a felajánlásban szereplő információ közötti eltérést figyelembe kell venni – különösen a felvásárlási ár végleges kifizetésekor – a 14. és 15. cikknek megfelelően.

(4) A (2) bekezdésben említett biztosíték, a vis maior eseteinek kivételével, csak akkor szabadítható fel, ha:

a) az ellenőrzött súly és a mintaelemzések végeredményei a felvásárolt cukor árának csökkentését nem teszik szükségessé;

b) az eladó – a visszafizetésre vonatkozó kérés kézhezvételének dátumától számított három héten belül – az (1) bekezdésben említett ideiglenes kifizetés alapján megillető összegét meghaladó bármely összeget visszafizet.

A biztosítékot azonnal fel kell szabadítani. A biztosíték elvész, ha e rendeletnek nem tesznek eleget.

VI. FEJEZET Kitárolás

17. cikk

(1) Az intervenciós hivatal és az eladó közötti egyéb megállapodás hiányában a cukor a kitárolásáig abban a silóban vagy közraktárban marad, amelyben a felajánlás időpontjában tárolták.

(2) A kitárolásra az eladó vagy az eladó képviselője jelenlétében kerül sor.

(3) A felvásárolt cukrot, amikor a silóból vagy közraktárból kitárolták, az eladó az intervenciós hivatal által kiválasztott szállítóeszközre rakodja.

(4) A felvásárolt cukrot, a 34. cikk sérelme nélkül:

a) az október 1. és a következő március 31. között elfogadott ajánlatok esetében legkésőbb a következő szeptember 30-ig tárolják ki;

b) az április 1. és a következő szeptember 30. között elfogadott ajánlatok esetében legkésőbb az ajánlat elfogadását követő hetedik hónap végén tárolják ki.

(5) Az intervenciós hivatal megállapodhat az eladóval, hogy a (4) bekezdésben említett kitárolásra a említett határidőket követően kerüljön sor. A kérdéses esetekben az intervenciós hivatal:

a) a megállapodott időszakra raktározási szerződést köt az eladóval;

b) a szóban forgó időszak vége előtt és saját költségére, a 19. cikkben említett szakértőknek utasítást ad, hogy az ott említett mintaelemzéseket végezzék el, és a cukor súlyát állapítsák meg;

c) a 16. cikknek megfelelően teljesíti a felvásárlási ár végleges kifizetését;

d) az eladó kérelmére hozzájárulhat, hogy az a felvásárolt cukor rakodásának kötelezettségét az arra vonatkozó költségek kifizetésekor teljesítse. A szóban forgó költségeket az adott napon érvényes díjtételek alapján határozzák meg, amikor az annak megfelelő, (4) bekezdésben említett végső határidő lejár.

18. cikk

(1) E cikk (2)–(4) bekezdésére is figyelemmel, az eladó a cukrot ömlesztve szállítja le.

(2) Az intervenciós hivatalok előírhatják, hogy a cukrot az alábbiakban felsorolt típusú csomagolásokban vagy csomagolások valamelyikében szállítsák:

a) új, 50 kg nettó befogadóképességű, legalább 0,04 mm vastagságú polietilénnel bélelt jutazsákok, amelyeknél a juta és a polietilén minimális együttes súlya 450 gramm;

b) új, 50 kg nettó befogadóképességű, legalább 0,05 mm vastag polietilénnel bélelt jutazsákok, amelyeknél a juta és a polietilén minimális együttes súlya 420 gramm.

Az intervenciós hivatalok az intervenciós célra eladott cukrot átvehetik új, 50 kg nettó befogadóképességű, polietilénnel bélelt jutazsákokban, amelyeknél a juta és a polietilén együttes súlya 400 gramm. Az intervenciós hivatal az átvételre előírhatja a polietilén-bélés minimális vastagságát, valamint speciálisan meghatározhatja a jutazsák minőségét.

(3) Abban az esetben, amikor valamelyik intervenciós hivatal a (2) bekezdésben előírt csomagolástípusokat vagy azok valamelyikét követeli meg, vagy fogadja el, ő viseli a szóban forgó csomagolás költségét. Ezenfelül, az eladót – megfelelő idővel a kitárolás előtt – tájékoztatja arról, illetve azokról a (2) bekezdésben előírt csomagolástípusról vagy -típusokról, amelyet, illetve amelyeket megkövetel, illetve elfogad.

A (2) bekezdés első albekezdésének a) és b) pontja alapján említett csomagolási költség fedezetéül szolgáló átalányösszeget 100 kg cukorra vetítve 1,70 euróban rögzítik.

A (2) bekezdés második albekezdésének alapján említett csomagolási költség fedezetéül szolgáló átalányösszeget, 100 kg cukorra vetítve, 1,57 euróban rögzítik.

(4) Az intervenciós hivatal a cukor szállítását a (2) bekezdésben előírtaktól eltérő csomagolástípusban is elfogadhatja. Az intervenciós hivatal ebben az esetben nem viseli az ahhoz fűződő költségeket, és az eladónak a kitárolás időpontjában saját költségére kell az ömlesztett cukrot leszállítania, hacsak nem jött létre csomagolásra vonatkozó megállapodás az eladó és azon fél között, akinek – ezt követően – a cukrot az intervenciós hivataltól meg kell vennie.

19. cikk

(1) Kitároláskor, az érdekelt tagállam illetékes hatóságai által elismert szakértők vagy az intervenciós hivatal és az eladó közötti megállapodás szerinti szakértők elemzési célra négy mintát vesznek. A szerződő felek mindegyikének egy minta jut. A másik két mintát a szakértő, vagy az illetékes hatóságok által elismert laboratórium őrzi.

Mindegyik mintát kétszer elemzik, és az eredmények középértékét kell az adott minta elemzési eredményének tekinteni.

(2) A felvásárolt cukor osztályára vonatkozó, a szerződő felek közötti vita esetén, a következő szabályokat kell alkalmazni:

a) ahol az eladó és a vevő által végzett elemzések eredménye közötti különbség:

- az 1. osztályú cukor esetében a 13. cikk (1) bekezdésének d) pontjában említett egyes jellemzőknél 1 pontnál nem több, vagy

- a 2. osztályú cukor esetében az ezt az osztályt meghatározó – pontokkal meghatározott – egyes jellemzőknél 2 pontnál nem több,

az érintett cukor osztályának megállapításakor a két eredmény számtani középértéke a döntő.

A szerződő felek bármelyikének kérelmére, az (1) bekezdésben említett laboratórium ügydöntő elemzést végez. A szóban forgó esetben, az ügydöntő elemzés eredményének és – attól függően, hogy melyik van közelebb az ügydöntő elemzés eredményéhez – az eladói vagy a vevői elemzés eredményének számtani középértékét fogadják el.

Ez a középérték az érintett cukor osztályának megállapításakor ügydöntő. Ha az ügydöntő elemzés eredménye az eladó és a vevő által végzett elemzések eredményei között középen helyezkedik el, egyedül az ügydöntő elemzés lesz döntő az érintett cukor termékosztályának megállapításakor;

b) ahol az észlelt különbség – az adott esetnek megfelelően – a fenti a) bekezdés első albekezdésének első vagy második francia bekezdésében jelzettnél nagyobb, az ügydöntő elemzést egy, az illetékes hatóságok által elismert laboratórium végzi el. Ebben az esetben a fenti a) bekezdés második albekezdése alkalmazandó;

c) a 3. osztályú cukor színtípusának felső határértékével, a polarizációval, a nedvességtartalommal, vagy az inverz cukortartalommal kapcsolatos vitáknál szintén az a) és b) bekezdésben szereplő eljárást kell alkalmazni.

Azonban az a) pontban említett különbségek helyébe a következők lépnek:

- a 3. osztályú cukor esetében a színtípus 1,0 egysége,

- a polarizáció esetében a 0,2° S,

- a nedvességtartalom esetében a 0,02 %,

- az inverz cukortartalom esetében a 0,01 %.

(3) Az ügydöntő elemzés költségeit:

a) a (2) bekezdés a) pontjának második albekezdése alapján az elemzést kérő fél viseli;

b) a (2) bekezdés b) pontja alapján az intervenciós hivatal és az eladó egyenlő mértékben viseli.

(4) Ha az (1) bekezdés alkalmazását követően a felvásárolt nyerscukor hozamával kapcsolatban vita támad, az (1) bekezdésben említett laboratórium ügydöntő elemzést végez. Ebben az esetben az ügydöntő elemzés eredményének és – attól függően, melyik van közelebb az ügydöntő elemzés eredményéhez – az eladói vagy a vevői elemzés eredményének számtani középértékét fogadják el. A szóban forgó középérték döntő az érintett nyerscukor hozamának megállapításakor. Ha az ügydöntő elemzés eredménye az eladó és a vevő által végzett elemzések eredménye között középen helyezkedik el, egyedül az ügydöntő elemzés lesz a döntő az érintett nyerscukor hozamának megállapításakor.

Az ügydöntő elemzés költségeit az a szerződő fél viseli, amelyik az (1) bekezdés alapján végzett elemzés eredményét vitatta.

20. cikk

(1) A 17. cikk (5) bekezdésének sérelme nélkül, kitároláskor a 19. cikkben említett szakértők ellenőrzik az értékesített cukor súlyát.

Az eladó megtesz minden szükséges lépést, hogy lehetővé tegye a szakértőknek a súly ellenőrzését és a mintavételt.

(2) A súly ellenőrzésének költségeit az eladó viseli.

(3) A súlyt ellenőrző és a mintavételt végző szakértőknek a költségét az intervenciós hivatal viseli.

II. CÍM ÉRTÉKESÍTÉS

I. FEJEZET Általános rendelkezések

21. cikk

(1) Az intervenciós hivatalok a cukrot csak azt követően értékesíthetik, ha e célból – az 1260/2001/EK rendelet 42. cikkének (2) bekezdésében meghatározott eljárásnak megfelelően – határozatot hoztak.

(2) A cukornak az 1260/2001/EK rendelet 9. cikke (1) bekezdésének első albekezdésében említett feltételek alapján történő értékesítése versenytárgyalási eljárással, vagy valamilyen más értékesítési eljárással történik.

A cukornak az 1260/2001/EK rendelet 9. cikke (1) bekezdésének második albekezdésében említett célokra történő értékesítése versenytárgyalási eljárással történik.

(3) A versenytárgyalási eljárás célja, hogy meghatározzák – az adott esetnek megfelelően – az eladási árat, a denaturálási támogatás összegét vagy az export-visszatérítés összegét. A versenytárgyalási eljárás feltételeit, ideértve az értékesítésre kerülő cukor tervezett felhasználását, akkor határozzák meg, amikor a pályázati felhívás kiadásáról határozatot hoznak.

(4) A versenytárgyalási eljárás feltételeihez minden érdekelt fél számára egyenlő hozzáférést és elbánást kell biztosítani tekintet nélkül arra, hogy azok a Közösségben hol telepedtek le.

II. FEJEZET Versenytárgyalás útján történő értékesítés

22. cikk

(1) A pályázati felhívást az érintett intervenciós hivatal adja ki a birtokában lévő cukormennyiségekre.

(2) Az intervenciós hivatal fogalmazza meg a pályázati felhívást, amelyet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában közzétesz. Az intervenciós hivatal másutt is közzéteheti vagy közzétetetheti a pályázati felhívást.

(3) Az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való közzétételre legalább 10 nappal a pályázati ajánlatok benyújtási idejének lejárta előtt kerül sor.

(4) A pályázati kiírásnak feltétlenül tartalmaznia kell:

a) a pályázati felhívást kiadó intervenciós hivatal neve és címe;

b) a versenytárgyalási eljárás feltételei;

c) a pályázati ajánlatok benyújtásának határideje;

d) a versenytárgyalásra felajánlott cukortételek, és minden egyes cukortétel esetében:

különösen:

- a hivatkozási szám,

- a mennyiség,

- az érintett cukormennyiség,

- a csomagolás típusa,

- a cukrot tároló raktár helye,

- a szállítási feltételek,

- a raktárnál lévő belvízi, tengeri vagy vasúti szállítóeszközre történő rakodáshoz szükséges berendezések.

A pályázati felhívás egyéb adatot is tartalmazhat.

(5) Az intervenciós hivatal megteszi az általa szükségesnek ítélt intézkedéseket, amelyekkel lehetővé teszi az érdekelt felek számára, hogy – ha úgy kívánják – az értékesítésre felkínált cukrot megvizsgálhassák.

23. cikk

(1) A cukor odaítélésekor alkalmazott eljárás a sikeres ajánlattevőknek azonos az odaítélt cukormennyiségre vonatkozó adásvételi szerződés megkötésével. Az odaítélésre a következő, a pályázati ajánlatban szereplő adatok alapján kerül sor, az adott esetnek megfelelően:

a) a sikeres ajánlattevő által fizetendő ár;

b) a denaturálási támogatás összege;

c) az export-visszatérítés összege.

(2) A sikeres ajánlattevő által fizetendő ár:

a) a (2) bekezdés a) pontja esetében a pályázati ajánlatban feltüntetett ár;

b) a (2) bekezdés b) és c) pontja esetében a pályázati felhívás feltételeiben feltüntetett ár.

24. cikk

(1) E fejezet alkalmazásában a "tervezett felhasználás" jelenthet:

a) állati takarmányozást;

b) kivitelt;

c) egyéb, igény szerint meghatározandó célokat.

(2) E fejezet alkalmazásában a "tétel" az egységes minőségű, az azonos módon csomagolt és ugyanazon helyen tárolt cukormennyiség.

25. cikk

(1) A versenytárgyalási eljárás céljából meg kell határozni a következő feltételeket:

a) a versenytárgyalásra felajánlott összmennyiséget vagy összmennyiségeket;

b) a tervezett felhasználást;

c) a pályázati ajánlatok benyújtásának határidejét;

d) a sikeres ajánlattevő által fizetendő árat, ha a cukrot állati takarmányozásra vagy exportra szánják.

(2) Meghatározhatók további feltételek, különösen:

a) a nem állati takarmányozás vagy export céljára értékesítésre felajánlott cukor minimálára;

b) a denaturálási támogatás vagy az export-visszatérítés – továbbiakban "támogatás" illetve "visszatérítés" – maximális összege;

c) az ajánlattevőnkénti vagy tételenkénti legkisebb mennyiség;

d) az ajánlattevőnkénti vagy tételenkénti legnagyobb mennyiség;

e) a denaturálási támogatási igazolás vagy az exportengedély – továbbiakban "igazolás" illetve "engedély" – érvényességének meghatározott időtartama.

26. cikk

(1) Ha a Közösség cukorpiacának helyzete úgy kívánja, folyamatos pályázati felhívás is kiadható.

A folyamatos pályázati felhívás érvényességének időszaka alatt részleges pályázati felhívások is kiadhatók.

(2) A folyamatos pályázati felhívást kizárólag annak kiadása céljából hirdetik ki. A kihirdetett felhívás, érvényességi ideje alatt módosítható vagy felváltható. Ha a versenytárgyalási eljárás feltételei megváltoznak, érvényességi ideje alatt módosítják vagy felváltják.

27. cikk

(1) Az ajánlattevők vagy átvételi elismervény ellenében nyújtják be az intervenciós hivatalhoz az írásbeli ajánlatokat, vagy azt ajánlott levél, telex, illetve távirat útján az intervenciós hivatalnak címezve küldik el.

(2) A pályázati ajánlatban fel kell tüntetni:

a) az eljárást, amelyre a pályázati ajánlat vonatkozik;

b) az ajánlattevő nevét és címét;

c) a tétel számát;

d) a pályázott mennyiséget;

e) 100 kilogrammra vetítve, és – ha szükséges – euróban három tizedesig kifejezve:

- a javasolt árat, a belső költségek kivételével,

- a javasolt támogatás összegét, vagy

- a javasolt visszatérítés összegét.

Az intervenciós hivatal további adatokat is kérhet.

(3) A több tételre vonatkozó pályázati ajánlatot annyi pályázati ajánlatnak kell tekinteni, ahány tételre az vonatkozik.

(4) A pályázati ajánlatok csak akkor érvényesek, ha:

a) a pályázati ajánlatok benyújtási határidejének lejárta előtt igazolják, hogy a versenytárgyalási biztosítékot letétbe helyezték;

b) tartalmazzák az ajánlattevő nyilatkozatát, amelyben az vállalja minden, támogatásért, vagy visszatérítésért odaítélt cukormennyiségre, hogy:

- igazolásért folyamodik és a szükséges biztosítékot letétbe helyezi, abban az esetben, ha a versenytárgyalási eljárás állati takarmányozásra szánt cukorra vonatkozik,

- engedélyért folyamodik és a szükséges biztosítékot letétbe helyezi, abban az esetben, ha a versenytárgyalási eljárás exportra szánt cukorra vonatkozik.

(5) A pályázati ajánlat kikötheti, hogy az ajánlatot csak akkor lehet benyújtottnak tekinteni, ha:

a) az odaítélés a pályázati ajánlatban feltüntetett mennyiség teljes egészére vagy egy meghatározott részére vonatkozik;

b) az odaítélésre legkésőbb az ajánlattevő által rögzített napon és időpontban kerül sor.

(6) Az e cikk előírásainak nem megfelelően benyújtott, vagy nem a pályázati felhívásban feltüntetett feltételeket tartalmazó pályázati ajánlatokat nem lehet figyelembe venni.

(7) A már benyújtott pályázati ajánlatot nem lehet visszavonni.

28. cikk

(1) A 100 kg fehér- vagy nyerscukorra vetített versenytárgyalási biztosíték:

a) a 24. cikk (1) bekezdésének a) és c) pontjában említett tervezett felhasználások esetében 0,73 euró;

b) a 24. cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett tervezett felhasználás esetében 1,46 euró.

(2) Az ajánlattevők a biztosítékot készpénzben, vagy egy olyan intézmény által kiadott garancia formájában helyezhetik letétbe, amely megfelel a pályázati ajánlat benyújtásának helye szerinti tagállam által megállapított feltételeknek.

A tagállamok a Bizottságot értesítik a szóban forgó garancia megadására felhatalmazott intézménytípusokról és az (1) bekezdésben említett feltételekről. A Bizottság ezt követően tájékoztatja a többi tagállamot.

29. cikk

(1) A pályázati ajánlatokat az intervenciós hivatal zárt ülésen vizsgálja meg. A vizsgálaton jelen lévő személyek titoktartási fogadalmat tesznek.

(2) A Bizottságot haladéktalanul tájékoztatni kell a benyújtott pályázati ajánlatokról.

30. cikk

Ha a versenytárgyalási eljárás feltételei a támogatásra vagy a visszatérítésre nézve nem rögzítenek sem minimálárat, sem pedig maximális összeget, a szóban forgó árat, illetve összeget – a piaci feltételek és a potenciális felvevő piacok figyelembevételével – a pályázati ajánlatok megvizsgálását követően, az 1260/2001/EK rendelet 42. cikke (2) bekezdésének megfelelően rögzítik. Születhet azonban olyan döntés is, hogy nem kerül sor odaítélésre.

31. cikk

(1) Annak az esetnek a kivételével, amikor – versenytárgyalási eljárás, vagy részleges versenytárgyalási eljárás keretében – olyan határozatot hoznak, hogy nem kerül sor odaítélésre, valamint ezen cikk (2) és (3) bekezdése sérelme nélkül, az odaítélés megtörténik minden olyan ajánlattevő javára, akinek pályázati ajánlata a minimum árnál nem kevesebb vagy a támogatás, illetve a visszatérítés maximális összegénél nem több.

(2) Az odaítélés egy tétel esetében, annak az ajánlattevőnek a javára történik, aki a legnagyobb árat vagy a támogatás, illetve a visszatérítés legalacsonyabb összegét javasolja.

Ha az adott pályázati ajánlat maradéktalanul nem fedezi a tételt, a fennmaradó részt a többi ajánlattevőnek ítélik oda, azok pályázati ajánlata összegétől függően, a következő legnagyobb árral vagy a következő legkisebb támogatással, illetve visszatérítéssel kezdve.

(3) Ha egy tételre vagy annak egy részére több ajánlattevő ugyanazt az árat, vagy a támogatásra, illetőleg a visszatérítésre ugyanazt az összeget javasolja, az intervenciós hivatal az érintett mennyiséget:

a) vagy a szóban forgó pályázati ajánlatokban feltüntetett mennyiségekkel arányosan;

b) vagy a szóban forgó mennyiségnek a vele szerződésben lévő ajánlattevők közti felosztásával;

c) vagy sorshúzással ítéli oda.

32. cikk

(1) Ha a cukrot állati takarmánynak szánják, az odaítélések:

a) átruházzák az igazolás kiadásának az adott mennyiségre vonatkozó jogát, amelyre a támogatást odaítélik, különös tekintettel a pályázati ajánlatban rögzített támogatás feltüntetésére;

b) maguk után vonják a kötelezettséget, hogy a szóban forgó mennyiségre vonatkozóan annál az intervenciós hivatalnál folyamodjanak a kérdéses igazolásért, amelyhez a pályázati ajánlatot benyújtották.

Ha a cukrot exportra szánják, az odaítélések:

a) átruházzák az engedély kiadásának az adott mennyiségre vonatkozó jogát, amelyre a visszatérítést odaítélik, különös tekintettel a visszatérítés és, fehércukor esetében, a pályázati felhívásban előírt minőség feltüntetésére;

b) maguk után vonják a kötelezettséget, hogy a szóban forgó mennyiségre és, fehércukor esetében, a szóban forgó termékosztályra vonatkozóan annál az intervenciós hivatalnál folyamodjanak a kérdéses engedélyért, amelyhez a pályázati ajánlatot benyújtották.

(2) A jogokat és kötelezettségeket a pályázati ajánlatok benyújtási határidő lejártát követő 18 napon belül gyakorolják, illetőleg teljesítik.

(3) Az odaítélésekből fakadó jogok és kötelezettségek nem átruházhatók.

33. cikk

(1) Az intervenciós hivatal azonnal értesít minden ajánlattevőt a versenytárgyalási eljárás eredményéről. A sikeres ajánlattevőnek elküldik az odaítélésről szóló nyilatkozatot is.

(2) Az odaítélésről szóló nyilatkozat tartalmazza:

a) az eljárást, amelyre a pályázati ajánlat vonatkozik;

b) a tétel számát és az odaítélt mennyiséget;

c) az adott esetnek megfelelően, a b) pontban említett mennyiségre elfogadott árat, a támogatás összegét vagy a visszatérítés összegét.

34. cikk

(1) A vis maior kivételével a vásárolt cukrot a raktárból a 33. cikkben említett nyilatkozat kézhezvételének dátumától számított négy héten belül kitárolják. A sikeres ajánlattevő megállapodhat az intervenciós hivatallal, hogy – a cukor raktárból való kitárolása helyett – raktározási szerződést köt a raktározóval az adott időtartamon belül.

Ha a raktárból való kitárolással kapcsolatban műszaki nehézségek támadnak, az intervenciós hivatal, szükség esetén, adott tételek raktárból való kitárolására hosszabb időtartamot engedélyezhet.

(2) Vis maior esetén az intervenciós hivatal meghatározza a sikeres ajánlattevő által említett körülmények következtében szükséges intézkedéseket.

35. cikk

(1) A sikeres ajánlattevő a megvásárolt cukrot a raktárból mindaddig nem tárolhatja ki, illetve a 34. cikk (1) bekezdése alapján raktározási szerződést mindaddig nem köthet, amíg az odaítélt mennyiségre kitárolási utasítást nem adnak ki.

A kitárolási utasításokat kiadhatják a szóban forgó mennyiségek részeire is.

A kitárolási utasításokat, az érdekelt fél kérelmére, az érintett intervenciós hivatal adja ki.

(2) Az intervenciós hivatal nem ad ki kitárolási utasítást, hacsak nem nyer bizonyítást, hogy a sikeres ajánlattevő biztosítékot, vagy forgatható értékpapírt helyezett letétbe, garantálandó az odaítélt cukor árának megállapított időn belüli kifizetését.

A biztosíték vagy a forgatható értékpapír meg kell egyezzen a sikeres ajánlattevő által azért a cukormennyiségért fizetendő árral, amelyre kitárolási utasítást kértek.

36. cikk

(1) Az odaítélt cukor árát legkésőbb a kitárolási utasítás kiadását követő 30. napon az intervenciós hivatal számlájára be kell fizetni.

(2) A vis maior kivételével a 35. cikk (2) bekezdésben említett biztosíték csak arra a mennyiségre szabadítható fel, amelyért a sikeres ajánlattevő a vételárat az (1) bekezdésben említett határidőn belül az intervenciós hivatal számlájára befizette. A biztosítékot haladéktalanul fel kell szabadítani.

(3) Vis maior esetén az intervenciós hivatal határozza meg a szükséges intézkedéseket a sikeres ajánlattevő által említett körülmények ismeretében.

37. cikk

(1) A versenytárgyalási eljárás alapján odaítélt cukor tulajdonjoga a cukor raktárból való kitárolásakor száll át.

(2) Az intervenciós hivatal és a sikeres ajánlattevő megállapodhat a tulajdonjog más időpontban történő átszállásában. Abban az esetben, amikor az intervenciós hivatal és a sikeres ajánlattevő a 34. cikk (1) bekezdése alapján megállapodásra jut, meghatározhatják, hogy a tulajdonjog átszállására mikor kerüljön sor.

A tulajdonjog átszállására vonatkozó megállapodás csak akkor érvényes, ha azt írásban rögzítik.

38. cikk

(1) Az adott cukor osztályának vagy hozamának a raktárból való kitároláskor történő meghatározására a 19. cikket kell alkalmazni.

(2) A szerződő felek az odaítélést követően megállapodhatnak, hogy a cukornak az intervenciós hivatal általi felvásárlásakor meghatározott osztálya vagy hozama vonatkozik a versenytárgyalási eljárás alapján értékesített cukorra is.

39. cikk

(1) Abban az esetben, ahol a 19. cikk alkalmazása megállapítja, hogy a fehércukor a pályázati felhívásban megjelöltnél alacsonyabb osztályú, a 24. cikk (1) bekezdésének b) és c) pontjában említett felhasználásokra szánt cukor árát a 14. cikk alkalmazásával kell kiigazítani.

(2) Ha megállapítják, hogy az exportra szánt fehércukor a pályázati felhívásban megjelölttől eltérő osztályú, az engedélyben megjelölt osztályt helyesbítik.

(3) Abban az esetben, ahol a 19. cikk alkalmazása megállapítja, hogy a nyerscukor hozama eltér a pályázati felhívásban megjelölttől:

a) a szóban forgó cukor árát a 15. cikk alkalmazásával ki kell igazítani;

b) a támogatás vagy a visszatérítés összegét úgy kell kiigazítani, hogy azt megszorozzák a megállapított hozam és a pályázati ajánlatban megjelölt hozam hányadosával egyenlő együtthatóval.

40. cikk

(1) A vis maior eseteinek kivételével a versenytárgyalási biztosítékot csak arra a mennyiségre lehet felszabadítani, amelyre:

a) a sikeres ajánlattevő:

- a követelmények teljesítése után, akár igazolásért, akár engedélyért folyamodott,

- a biztosítékot letétbe helyezte vagy a 35. cikk (2) bekezdésében említett, forgatható értékpapírt benyújtotta,

- a cukrot a raktárból a megállapított időkorláton belül kitárolta, vagy

b) nem került sor odaítélésre.

(2) A biztosítékot haladéktalanul fel kell szabadítani.

(3) Vis maior esetén, az intervenciós hivatal meghatározza a sikeres ajánlattevő által említett körülmények következtében szükséges intézkedéseket.

III. CÍM ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK

41. cikk

A 258/72/EGK és a 2103/77/EGK rendeletek hatályukat vesztik.

42. cikk

Ez a rendelet 2001. július 1-jén lép hatályba.

Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.

Kelt Brüsszelben, 2001. június 27-én.

a Bizottság részéről

Franz Fischler

a Bizottság tagja

[1] HL L 178., 2001.6.30., 1. o.

[2] HL L 227., 1989.7.22., 1. o.

[3] HL L 371., 1987.12.30., 11. o.

[4] HL L 133., 1971.6.19., 34. o.

[5] HL L 163., 1969.7.4., 1. o.

[6] HL L 34., 1996.2.13., 16. o.

[7] HL L 31., 1972.2.4., 22. o.

[8] HL L 246., 1977.9.27., 12. o.

--------------------------------------------------