A Bizottság határozata

(2001. december 21.)

a Közösség ökocímke-munkatervének létrehozásáról

(az értesítés a C(2001) 4395. számú dokumentummal történt)

(EGT vonatkozású szöveg)

(2002/18/EK)

AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,

tekintettel a közösségi ökocímke módosított odaítélési rendszeréről [1] szóló, 2000. július 17-i 1980/2000/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre és különösen annak 5. cikkére,

mivel:

(1) Az 1980/2000/EK rendelet értelmében a Bizottság létrehozza a Közösség ökocímke-munkatervét.

(2) A munkaterv tartalmazza a rendszer fejlesztésének stratégiáját, a környezet javításának és a piaci térhódítás célkitűzéseit, azon termékcsoportok teljességre nem törekvő listáját, amelyek a közösségi intézkedések szempontjából kiemeltnek tekintendők, valamint a közösségi rendszer, illetve a tagállamok egyéb ökocímke-odaítélési rendszerei közötti koordinációs és együttműködési terveket.

(3) A munkaterv továbbá intézkedéseket tartalmaz a stratégia megvalósítására vonatkozóan, és tartalmazza a rendszer tervezett finanszírozását.

(4) Végül a munkaterv ismerteti azokat a szolgáltatásokat, amelyekre a terv nem alkalmazható, figyelembe véve a szervezeteknek a közösségi környezetvédelmi vezetési és hitelesítési rendszerben (EMAS) való önkéntes részvételének lehetővé tételéről szóló, 2001. március 19-i 761/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletet [2].

(5) A munkatervet rendszeresen felül kell vizsgálni.

(6) Az e határozatban előírt intézkedések összhangban vannak az 1980/2000/EK rendelet 17. cikke szerint létrehozott bizottság véleményével,

ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

1. cikk

A Közösségnek a mellékletben ismertetett ökocímke munkaterve a 2002. január 1-jétől 2004. december 31-ig tartó időszakra elfogadásra kerül.

2. cikk

2004. december 31-e előtt kezdeményezni kell a munkaterv felülvizsgálatát.

3. cikk

Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.

Kelt Brüsszelben, 2001. december 21-én.

a Bizottság részéről

Margot Wallström

a Bizottság tagja

[1] HL L 237., 2000.9.21., 1. o.

[2] HL L 114., 2001.4.24., 1. o.

--------------------------------------------------

MELLÉKLET

A KÖZÖSSÉG ÖKOCÍMKE-MUNKATERVE

BEVEZETÉS

A közösségi ökocímkét 1992-ben azzal a céllal vezették be, hogy a vállalkozásokat olyan termékek fejlesztésére ösztönözzék, amelyek egész életciklusuk alatt csökkentett mértékben terhelik a környezetet, és hogy ezen hatások tekintetében biztosítsák a fogyasztók jobb tájékoztatását.

A környezetbarát árukra és szolgáltatásokra vonatkozóan azóta újabb politikai megközelítéseket alakítottak ki. Ezek a valamennyi politikai szinten felvállalt törekvések az integrált termékpolitikáról [1] (IPP) szóló zöld könyvben teljesedtek ki. Ez a zöld könyv új stratégiát javasol a termékeket érintő környezetpolitika megerősítésére és átorientálására, valamint a "zöldebb" termékekkel kapcsolatos piacfejlesztésre, amely egyben a hatodik környezetvédelmi cselekvési program – Környezet 2010: "A jövőnk a mi választásunk" [2] – egyik kulcsfontosságú új eleme lesz.

A Bizottság által az integrált termékpolitikáról szóló zöld könyvben javasolt stratégiát más európai intézmények és az érdekelt felek jelenleg tárgyalják. E széleskörű eszmecsere eredménye betekintést nyújt majd abba, hogy miként lehet sikeresen bevonni az integrált termékpolitika stratégiáját a környezetpolitikába. A tárgyalás alapja lesz egy rövidesen rendelkezésre álló fehér könyvnek is, amely ismertetni fogja a Bizottság következtetéseit egy ilyen IPP-megközelítés alkalmazásával kapcsolatban. A zöld könyvben javasolt stratégia három fő alkotóelemre épül, mégpedig az ármechanizmusokra, a fogyasztók környezetbarát termékek iránti igényére, valamint a termékek környezetkímélőbb kialakítása és használata érdekében tett intézkedésekre. A fogyasztóknak többek között könnyebb hozzáférést kellene biztosítani az érthető, lényeges és hiteles információkhoz egy, a környezeti címkézésről szóló megerősített és újonnan orientált stratégián keresztül.

Ez új lehetőségeket kínál az európai ökocímke számára, amely eddig más politikai intézkedések támogatásának szinte teljes hiányában volt kénytelen működni, és még nem kellőképpen látható a piacon. A közösségi ökocímkerendszeren belül jelentős információtömeg és szakértelem áll rendelkezésre az életciklusban való gondolkodásra alapozott termékpolitika tekintetében, amelyet elérhetővé kell tenni az integrált termékpolitika további fejlesztésében érdekeltek számára.

Ezt a munkatervet ezért az EU integrált termékpolitikájáról jelenleg is folyó tárgyalások, a hatodik környezetvédelmi cselekvési program kialakítása, valamint a Közösség fenntartható fejlődési stratégiája összefüggésében kell megítélni. Az Európai Unió fenntartható fejlődési stratégiája része a fenntartható fejlődésről szóló, 2002. évi Johannesburgban megrendezendő világ-csúcstalálkozóra való felkészülésnek. Ezen a csúcstalálkozón, a 1992. évi Rióban elfogadott eljárást követően, az Európai Unió megpróbál "globális megegyezést" elérni a fenntartható fejlődés vonatkozásában. Az Európai Tanács [3] 2001 júniusában Göteborgban megállapodott egy fenntartható fejlődési stratégiában, a foglalkoztatásról, gazdasági reformról és a társadalmi kohézióról megkezdett lisszaboni folyamatot pedig környezeti dimenzióval egészítette ki. Miközben az Európai Tanács azáltal, hogy az integrált termékpolitikát, mint egy, a közös felelősség alá tartozó feladatot határozott formában említette, továbbá azzal, hogy az ipart a fejlesztésben és a környezetbarát technológiák szélesebb körű alkalmazásában való részvételre szólította fel, egyben hangsúlyozta is a gazdasági növekedés, illetve az erőforrások felhasználása közötti kapcsolat lazításának fontosságát.

A környezetvédelmi címkézés fontos eleme lesz ezeknek az új megközelítéseknek, különösen az ISO I. típus szerinti címkézés (az ISO 14024 szerinti, életciklus-elemzésre alapozott, harmadik fél által hitelesített ökocímke), amilyen például a közösségi ökocímke is. El kell ismerni, hogy önkéntes és szelektív rendszer lévén az ökocímke nem rendelkezik a rendeletekéhez hasonló erővel és általános érvényességgel. A jól megformált, környezetvédelmi címkézési rendszerek azonban közvetlenségük és egyszerűségük miatt vonzóak maradnak a fogyasztók számára. Ezek egyben vállalkozásbarátoknak is tekinthetők, mert növelik a termék értékét, és eladáskor piaci előnyöket biztosítanak. Ezen felül az ökocímke európai szintű kiváló környezeti teljesítményre vonatkozó vonatkozási pontot jelent, például a közbeszerzések "zöldebbé" tételében, valamint a környezetbarát termékek azonosításában is, amelyek adózása kedvezőbb lehet. Ezen túlmenően az elektromos és elektronikus berendezések környezeti hatásairól szóló irányelv-tervezetben javasolják, hogy az ökocímkével ellátott termékek egyben feleljenek meg az irányelv követelményeinek is.

Végezetül pedig, bár az egyértelmű, hogy a közösségi ökocímke még nem hódította meg kellőképpen a piacot, folyamatosan bővülő termékcsoport-palettájával, a szinte minden tagállamban jelen lévő ökocímkével ellátott termékekkel, valamint az újabb és újabb kérelmekkel azonban már sokkal jobb helyzetben van, mint korábban. Ezen felül új kilátások, mint például az IPP általában, vagy konkrétan a közbeszerzés "zöldebbé" tétele, újabb piaci lehetőségeket nyitnak meg számára. Mindazonáltal még sok a teendő annak érdekében, hogy az ökocímke a gyártók, kereskedők, fogyasztók és más érdekelt felek számára vonzóbbá váljon.

Különösen azt kell szélesebb körben felismerni, hogy az ökocímke kiváló környezeti teljesítményt tükröz, és egyedülálló előnyökkel bír. Ez az egyetlen valóban európai ökocímke, amely az EU mind a 15 tagállamában és az EGT három tagállamában érvényes. Nem magáncímkéről, hanem közcímkéről van szó, amelyet az illetékes európai intézmények felügyelete alatt fejlesztettek ki. A kritériumokat az érdekelt felek közötti – ideértve a hatóságokat, a fogyasztói és nem kormányzati szervezetek képviselőit, az ipart, a kis- és középvállalkozásokat (KKV), kereskedőket stb. is – mélyreható tárgyalások alapján állapítottak meg. Ez egy környezetvédelmi címke, nem pedig egészségügyi vagy minőségtanúsítási címke, azonban ezeket a szempontokat is figyelembe vették. A termék életciklusának valamennyi szakaszát figyelembe veszik az ökocímke odaítélésekor, azaz nemcsak egy szempontot vagy csupán a termék tulajdonságait. Azonos logót használ a termékcsoportok széles körére, így a fogyasztó könnyen felismeri, és biztos lehet abban, hogy a címkével ellátott termék környezeti teljesítményét illetően a legjobbak közé tartozik. Ez nem a gyártó saját minősítése, mivel a kritériumoknak való megfelelést egy független harmadik fél (az ökocímkéért felelős testületek egyike) hitelesíti, igazolja és ellenőrzi.

E munkaterv alapvető célkitűzése ezért az, hogy ezekre a stabil alapokra építsen, és a következő három évre meghatározza a munkaprogramot, amely:

- az ökocímkét sikeresebb és hatékonyabb eszközzé teszi majd a termékek és szolgáltatások környezeti minőségének javításában,

- hozzájárul majd a fenntarthatóbb fogyasztási mintához, valamint a Közösség fenntartható fejlődési stratégiájában, a hatodik környezetvédelmi cselekvési programban és az integrált termékpolitika stratégiájáról rövidesen megjelenő fehér könyvben megfogalmazott politikai célkitűzésekhez,

- a lehető leghatékonyabbá teszi majd a Bizottság, a tagállamok és az Európai Unió ökocímke bizottságának (EUÖB) [4] tagjai által a rendszer számára elkülönített erőforrások kihasználását.

A RENDSZER FEJLESZTÉSI STRATÉGIÁJA 2002-TŐL 2004-IG

1. Politika és stratégia

A közösségi ökocímke folyamatosan fejlődik ugyanúgy, ahogy az ökocímke hosszú távú politikája és stratégiája, amelyeket szorosan integrálni kell többek között az EU integrált termékpolitikájáról jelenleg is folyó tárgyalásokba, a hatodik környezetvédelmi cselekvési program kialakításába és a Közösség fenntartható fejlődési stratégiájába. Az ökocímkének továbbá szorosan követnie kell a termékcímkézés szélesebb léptékű fejlődését is, ide értve a II. és a III. típusú ISO címkéket, csakúgy, mint az etikai, minőségi és egészségügyi vonatkozású címkéket.

A rendszeren belül és a külső fórumokon egyaránt folyó, különféle, vonatkozó eszmecserék, illetve információáramlás hatékonyabb irányítása, valamint a rendszer jövőjéről folytatandó tanácskozás előkészítése és levezetése érdekében egy aktív és állandó irányítócsoportot kell felállítani.

Célkitűzés

A rendszer hosszú távú politikájának és stratégiájának folyamatos fejlesztése és kiigazítása, csakúgy, mint az ökocímke integrálása a fenntartható fejlődéssel kapcsolatosan kialakított különféle politikákba (mint például az IPP, a közbeszerzés "zöldebbé" tétele, a szélesebb körű címkézés, a környezetbarát termékekre vonatkozó adócsökkentés stb.).

Végrehajtási intézkedések

Az EUÖB-nek hosszú távú politikája és stratégiája fejlesztésére és kiigazítására, valamint a fent említett politikai fejlemények koordinálására és az azokhoz való hozzájárulásra fel kell állítania egy állandó irányítócsoportot. Ezeket a politikai kérdéseket meg kell vitatni az elnöki tisztséget betöltő személy országában rendezett üléseken [5] is.

2. A környezet állapotának javítása és a piaci térhódítás célkitűzései

A környezet állapotának javítása és a piaci térhódítás leglényegesebb célkitűzései a következők:

a) azon piacok számának növelése, amelyek potenciálisan nyitottak az ökocímkével ellátott termékek iránt, az ökocímkével ellátott termékcsoportok palettájának fokozatos bővítésével;

b) az ökocímke láthatóságának jelentős növelése ezeken a piacokon/termékcsoportokon belül (pl.: a piacon lévő, ökocímkével ellátott termékek számának növelése);

c) ezáltal a rendszer általános környezeti előnyeinek és a fenntartható fogyasztási mintához való hozzájárulásának folyamatos erősítése.

a) Termékcsoport-fejlesztés

Jelenleg 17 termékcsoportra (egészségügyi és háztartási papírtermékek, mosogatógépek, talajjavító szerek, ágybetétek, beltéri festékek és lakkok, lábbelik, textiltermékek, személyi számítógépek, mosószerek, mosogatógéphez való mosogatószerek, másolópapírok, izzólámpák, hordozható számítógépek, hűtőszekrények, mosógépek, általános és szaniter berendezésekhez használt tisztítószerek, kézi mosogatószerek) fogadtak el kritériumokat.

Még legalább öt új termékcsoport esetében (kemény padlóburkolatok, televíziók, bútorok, porszívók és idegenforgalmi szálláshelyek) folyik munka, amelynek 2002-ben be kell fejeződnie.

A hosszú távú célkitűzés szerint termékcsoportok olyan körét hozzák létre, amely a termékek kellőképpen teljes skáláját alkotva vonzóvá válik a kereskedők, a gyártók és a fogyasztók számára, és amely a megfelelő kritériumok meghatározásához és rendszeres áttekintéséhez szükséges munka szempontjából is kezelhető. Rövidtávon ez körülbelül 25-35 termékcsoport lenne (lásd a 4. szakasz a) pontját, valamint a kiemelt termékcsoportok teljességre nem törekvő listáját illetően a 3. szakasz a) pontját és a II. függeléket). A termékcsoportok értelmezési tartományát szükség szerint fokozatosan bővíteni kell, például néhány, meghatározott szakmákban felhasznált termék felvételével.

A rendszer, annak eljárásai és forrásai jelenleg a termékcsoportok kritériumairól évente 4-8 bizottsági határozat meghozatalát teszi lehetővé. A meglévő termékcsoportok felülvizsgálatát általában négy-öt évente lehetne elvégezni (bár ezt az időszakot adott esetben módosítani kell), ez átlagosan mintegy 4-6 felülvizsgálatot jelent évente, így évente körülbelül két új termékcsoport kialakítása válik lehetővé.

Célkitűzések

Olyan új termékcsoportok létrehozása, amelyek a termékek kellőképpen teljes és kezelhető skáláját alkotva a kereskedők, gyártók és fogyasztók számára vonzóvá válik.

Öt éven belül a létrehozott termékcsoportok számának 25 és 35 közé kell emelkednie.

Végrehajtási intézkedések

A kiemelt termékcsoportok listáját figyelembe véve, a Bizottság, az EUÖB és a tagállamok a szükséges felülvizsgálatok elvégzésén felül, a munkaterv minden évében hozzanak létre egy vagy két új termékcsoportot.

A termékcsoportok kritériumainak érvényességi ideje általában négy-öt év (bár ezt az irányadó időszakot a konkrét esetek ismeretében módosítani lehet).

A kritériumok megállapításának elősegítésére az EUÖB-nek fel kell állítani egy munkacsoportot, amely számos termékcsoport (pl.: égésgátló anyagok, csomagolóanyagok stb.) szempontjából általános kérdésekkel foglalkozik.

b) Piaci térhódítás, láthatóság és ismertség a fogyasztók körében

Az ökocímke láthatóságát négy paraméterrel mérik:

- vállalkozások: azoknak a cégeknek a száma, amelyeknek odaítélték az ökocímkét,

- termékek: azoknak a termékeknek a száma, amelyekre ezek a cégek megkapták az ökocímkét,

- árucikkek: ezen termékek közül azoknak az árucikkeknek a száma, amelyek ökocímkével kerülnek piacra,

- érték: ezeknek az árucikkeknek a gyártelepi értéke.

Jelenleg (2001 augusztus) 83 vállalat több száz termékén használja az ökocímkét (a 2000 márciusában regisztrált 37 vállalathoz képest). A címkét igénylők számát tekintve a textíliák, illetve a festékek és lakkok a legsikeresebb termékcsoportok. Az egészségügyi és háztartási papírtermékek jelentős részt képviselnek az ökocímkével ellátott cikkek együttes forgalmi értékéből. Az ökocímke-engedéllyel rendelkező vállalatok és termékeik eloszlása az Európai Unióban és az Európai Gazdasági Térségben még mindig meglehetősen egyenetlen, az egy évvel ezelőtti helyzethez képest azonban sokkal jobb és kiegyensúlyozottabb. A 17 termékcsoportból 12-ben, a 18 résztvevő országból pedig 13-ban találunk engedéllyel rendelkező vállalatokat. 2000-ben az előzetes adatok szerint megközelítőleg 17 millió ökocímkével ellátott árucikket adtak el közel 38 millió euró gyártelepi értéken.

Jelenlegi piaci térhódításukat tekintve a közösségi ökocímkével ellátott termékek súlya azonban még mindig viszonylag jelentéktelen, mivel a különböző termékcsoportok teljes piacának kevesebb mint 1 %-át képviselik. Az ökocímkével ellátott beltéri festékek és lakkok gyártelepi forgalmi értéke például 1999-ben az EU-ban megközelítőleg 8 millió euró gyártelepi értéken, míg az összes dekorfestékek teljes forgalmi értéke, közel 7,2 milliárd euró volt.

A rövid távú célkitűzés ezért a címkézett termékek számának jelentős növelése, hogy az ökocímke láthatóvá váljon a piacon, és környezeti hatása növekedjék. A hosszabb távú célkitűzés e láthatóság folyamatos erősítése, megközelítve az ökocímke piaci térhódításának maximális elméleti határát, ami általánosságban a teljes piac körülbelül 1 % és 30 %-a között lehet (a szóban forgó termékcsoporttól és a hozzátartozó ökocímke-kritériumok szelektivitásától függően).

Hangsúlyozandó, hogy az I. típusú ökocímkékkel kapcsolatos általános tapasztalat az, hogy az ilyen szintű piaci térhódításnak még a megközelítése is ritka, ez általában csak földrajzilag korlátozott piacokon egy vagy két termékcsoportban sikerült. Az ökocímkével kapcsolatban ezért reális, de ugyanakkor ambiciózus célokat kell felvállalni. A láthatóság minimális szintjének elérése érdekében rövidtávon az ökocímkével ellátott termékek értékének és/vagy számának évi legalább 25 %-os növekedésére lenne szükség.

A láthatóság természetesen messze nem pontos fogalom, de az ökocímke esetében elérendő minimális láthatóságnak tekinthető, ha a fogyasztó vásárláskor túlzott keresgélés nélkül is különféle ökocímkével ellátott termékek között választhat az egész EU és EGT területén. Egy hozzávetőleges megközelítés például az lehetne, hogy legalább három-négy különböző termékcsoport ökocímkével ellátott termékeinek minden tagállamban piacon kellene lennie a szóban forgó termékcsoportok teljes piacának legalább 1 %-át képviselő mennyiségben.

Ezt figyelembe véve valamennyi tagállam ökocímkéért felelős testülete kijelölt bizonyos meglévő termékcsoportokat, amelyekre marketing- és promóciós tevékenységét kívánja koncentrálni, többek között a textíliákat, lábbeliket, festékeket és lakkokat, a talajjavító szereket és az egészségügyi és háztartási papírtermékeket.

Bár a végső döntés az ökocímke használatára vonatkozóan teljes mértékben az egyes vállalkozások kezében van (és ez lényegében gazdasági és marketing tényezők alapján történik), az EUÖB, a tagállamok és a Bizottság mégis jelentősen befolyásolni tudják az ökocímke piaci térhódítását. Az ökocímke hathatós promóciója valamennyi érdekelt fél felé (lásd a közös promóciós tevékenységről szóló szakaszt), csakúgy, mint a széles körű konzultációk és párbeszéd a kritériumok megállapítása kapcsán azt a célt szolgálják, hogy a lehető legkedvezőbb arány alakuljon ki a környezeti ambíciók és a technikai megvalósíthatóság között, és ezáltal vonzó legyen a gyártók, kereskedők és fogyasztók számára.

Bár egyre több, a témában érintett gyártó és kereskedő tud az ökocímkéről és azokról a lehetőségekről, amelyeket az új rendszer kínál termékeik vonatkozásában, őket, mint kulcsfontosságú feleket megfelelően és a lehető leggyorsabban kell tájékoztatni.

Az Európai Bizottság által az elmúlt néhány évben készített különböző tanulmányok felszínre hozták a kommunikációs folyamat néhány általános korlátját, többek között az eltérő mértékben, de még mindig létező információhiányt a rendszerrel és lehetőségeivel kapcsolatosan, valamint azt az álláspontot, amely szerint az ökocímke egy viszonylag gyenge marketingeszköz. Egyéb tényezők, ideértve magában az ökocímkerendszerben való részvétel iránti ellenérzést és – különösen egyes termékcsoportokban (pl.: textíliák) – a jelentkezők nehézségeit abban, hogy megfeleljenek a kiválasztási kritériumoknak, hiszen nem minden esetben tudják tökéletesen ellenőrizni a teljes beszállítói láncot. A legtöbb ilyen korlát a rendszer reklámozásában és terjesztésében részt vevők közötti kommunikáció és együttműködés problémáira vezethető vissza, ezeket a munkaterv próbálja leküzdeni.

Az ökocímke görögországi marketingjéről szóló szerződésben nemrég egy további szempontot hangsúlyoztak, amely nagyon lényeges a címke láthatóságát, piaci térhódítását és ily módon közvetlen környezeti előnyeit tekintve: az ökocímke viráglogójának ismertségét kell javítani a nyilvánosság körében. Annak érdekében, hogy a logó befolyásolja a fogyasztó döntését, a fogyasztóknak meg kell érteniük (azáltal, hogy ismerik, vagy hallottak róla, vagy olvasták a címkét vagy a mellékelt tájékoztatót stb.), hogy az ökocímkével ellátott termékek kevésbé károsítják a környezetet. Egy Finnországban készített korábbi felmérés (1999) például azt mutatta, hogy a fogyasztók körülbelül 39 %-a tudta, vagy sejtette, hogy mit jelez az európai ökocímke logója, azonban kevesebben (22 %) ismerték fel, mint közösségi ökocímkét.

Addig, amíg csak viszonylag kevés termék viseli az ökocímkét, a reklámokat a költséghatékonyságot szem előtt tartva a fogyasztók helyett inkább a gyártókra és kereskedőkre kell koncentrálni. Amikor egyre több gyártó és kereskedő kezdi használni az ökocímkét, és egyre több idekapcsolódó reklám készül, várható az ismertségi arány növekedése, és ekkor már a közvetlenül a fogyasztók felé irányuló, ismertséget fokozó tevékenységek értelmet nyernek.

Időközben a Bizottság olyan tájékoztató füzeteket készített, amelyek az egyes termékcsoportokra lebontva kifejtik az ökocímke célját és jelentését, és amelyeket a fogyasztónak való eladáskor mellékelnek az ökocímkével ellátott termékekhez. Terjesztésüket az EUÖB tagjai most szisztematikusabban végezhetnék.

Még hatalmas marketing-erőforrásokkal is évekbe telik, amíg egy márkanév kialakul, és széles körben ismertté válik. Miközben a hosszú távú célkitűzés az, hogy az európai fogyasztók több mint fele felismerje az európai ökocímkét, mint a kiváló környezeti teljesítmény címkéjét, el kell ismerni, hogy ez csak fokozatosan érhető el. Rövidtávon, illetve a rendelkezésre álló erőforrások korlátjain belül felméréseket kell végezni az ismertség fokának mérésére és a fogyasztók körében való ismertség alakulásának nyomon követésére. Megfelelő módszereket kellene találni, és azokat a gyakorlatba átültetni ezen értékek növelésére.

Különösen a 2000–2001-es dán fogyasztói promóciós kampány mutatta meg, hogy jelentős fejlődés érhető el a fogyasztók körében való ismertség területén (ez esetben négyszeres növekedés volt, és 20 %-ra nőtt az ismertség) az egyes ágazatok gyártóival és kereskedőivel való szoros együttműködés és koordináció segítségével. A siker kulcstényezője az volt, hogy az ökocímkével ellátott termékeket (textíliákat és mosószereket) jelentős számú gyártó a promóciós kampány megindításával (televízióban, bolti szórólapokon stb.) egyidejűleg vitte piacra.

Célkitűzések

Az ökocímkével ellátott cikkek értékének és/vagy számának évi legalább 25 %-os növekedése;

A munkaterv befejezését megelőzően egy minimális láthatósági szint elérése a tagállamok kétharmadában;

Az ökocímkének minden fontos gyártó és kereskedő számára ismertté kell válnia;

Hosszú távon az európai fogyasztók több mint felének fel kell ismernie az európai ökocímkét, mint a kiváló környezeti teljesítmény címkéjét.

Végrehajtási intézkedések

Az EUÖB a munkaterv első évének végéig bevezeti a jelentéstételi eljárásokat, hogy éves statisztikát készíthessen a különböző termékcsoportok piaci térhódításának nyomon követésére.

Az EUÖB a munkaterv első évének végéig kidolgozza az ökocímke minimális láthatósági szintjének elérésére szolgáló, fent említett kritériumokat, és megállapítja, hogy ezek mely országokban teljesültek.

Az EUÖB, a tagállamok és a Bizottság az ökocímke munkatervének teljes időtartama alatt egyénileg és/vagy közösen promóciós tevékenységet folytatnak a közösségi ökocímke népszerűsítésére. Különösen a kiskereskedőket és közbeszerzési tisztviselőket (lásd az alábbiakban) kell megcélozni. Az EUÖB évente kétszer sorra kerülő, az elnök országában megtartott ülésén ezeket a tevékenységeket jelenteni kell (kicserélve a velük kapcsolatos információt). A promócióra szánt erőforrásokról is jelentést kell tenni, és arányuk lehetőség szerint érje el legalább a termékcsoportok fejlesztésére és felülvizsgálatára szánt összeg 50 %-át. Ezzel párhuzamosan az érdekeltektől visszajelzéseket kell kérni, és ezeket figyelembe kell venni.

Valamennyi tagállam ökocímkéért felelős testületeinek, érdekcsoportjainak és hatóságainak fontossági sorrendet kell állítaniuk a bevezetett termékcsoportok körében, és – ahol ez indokolt – marketingtevékenységük jelentős részét ezekre kell koncentrálniuk.

Az EUÖB-nek költséghatékony módszert kell kifejlesztenie a közösségi ökocímke fogyasztók általi ismertségének figyelemmel kísérésére, valamint költséghatékony lépéseket az ismertség fokozatos növelésére.

Lásd a közös promóciós tevékenységeket is (4. szakasz b) pontja és 5. szakasz).

c) Környezeti előnyök

Az ökocímke általános célkitűzése az, hogy olyan termékeket népszerűsítsen, amelyeknek megvan a lehetőségük arra, hogy a negatív környezeti hatásokat csökkentsék az azonos termékcsoport más termékeihez képest, ezáltal pedig az erőforrások hatékony kihasználásához, illetve magasabb szintű környezetvédelemhez járuljanak hozzá. Ezzel elősegíti a fogyasztás fenntarthatóbbá tételét, valamint a Közösség fenntartható fejlődési stratégiájában (például az éghajlatváltozás, erőforrás-hatékonyság és ökotoxicitás terén), a hatodik környezetvédelmi cselekvési programban és az integrált termékpolitika stratégiájáról rövidesen megjelenő fehér könyvben megfogalmazott politikai célkitűzések elérését.

Korábbi tanulmányok és jelentések azt mutatták, hogy nehéz kiszámítani az ökocímke környezeti előnyeit a más környezetvédelmi intézkedéseken keresztül elért környezeti előnyöktől való elkülönítés és mérés nehézsége miatt. Ennek ellenére a maximális lehetséges környezeti előnyök, amelyek abban az esetben érhetők el, ha a termékcsoport minden terméke megfelel az ökocímke kritériumainak, becsülhetők. Ha új kritériumokat javasolnak egy termékcsoport vonatkozásában, a technikai tanulmányoknak, amennyire lehet, fel kell mérniük ezt a maximális lehetőséget.

Az ökocímke közvetlen környezeti előnyei általánosságban szorosan összefüggnek piaci térhódításával. Ez elsősorban az alacsonyabb környezeti hatásokkal rendelkező, ökocímkével ellátott termékek eladásának stabilizálásával és növelésével érhető el, másodsorban pedig gyártóik azon fejlesztései kapcsán, amelyek az ökocímke kritériumainak való megfeleléshez elengedhetetlenek. Az ökocímke környezeti előnyeinek fokozásában tett előrehaladás egyértelműen a már elvégzett és ebben a munkatervben előrevetített különböző promóciós és marketingtevékenységtől függ.

A gyakorlatban az ökocímkének van néhány nagyon fontos közvetett előnye, amelyeket az ökocímkével ellátott termékek vagy engedélyek száma nem fejez ki. Ezek a közvetett előnyök pozitívak, kiértékelendők és támogatandók.

Az ökocímke egyik kulcsfontosságú közvetett környezeti előnye az ökocímkének vagy más környezeti kritériumoknak a magán- vagy közbeszerzésekben való egyre nagyobb mértékű használata. Az 1980/2000/EK rendelet 10. cikke megállapítja: "Az ökocímkével ellátott termékek használatának ösztönzésére a Bizottságnak és a Közösség egyéb intézményeinek, valamint az egyéb nemzeti szintű hatóságoknak, a közösségi jog sérelme nélkül, példát kell mutatniuk a termékekre vonatkozó követelményeik megállapításakor".

A közbeszerzés az európai piaci kereslet megközelítőleg 14 %-át [6] teszi ki, a vállalkozások és a más kormányzati és nem kormányzati szervezetek beszerzési tisztviselőit módszeresebben kellene ösztönözni az ökocímke kritériumainak ajánlati felhívásaikban történő használatára. A közbeszerzésről és környezetről [7] szóló bizottsági értelmező közlemény részletezi ennek módját.

A vásárlók körében eddig elért ismertség azonban még nem elegendő ahhoz, hogy jelentős hatást fejtsen ki a piacon. Ily módon konkrét célkitűzésként a köz- és magánszervezetek beszerzéseiért felelős személyeknek zöld termékek iránti keresletét kell növelni az elkövetkezendő években. Felmérések segítségével olyan intézkedéseket kell találni, amely intézkedésekkel ez a cél elérhető.

Hangsúlyozni kell azt is, hogy ez egy olyan terület, ahol az ökocímke hatásai nem kapcsolódnak szükségszerűen az ökocímkét viselő termékek számához. Egy termék ugyanis bizonyíthatóan megfelelhet az ökocímke kritériumainak, és ily módon a vásárló előnyben részesítheti azt, anélkül, hogy szükségszerűen szerepelne rajta az ökocímke.

Hasonló közvetett előny, amelyet szintén nem mindig fejez ki az ökocímkével ellátott termékek száma, az ökocímke kritériumainak, mint a kiváló környezeti teljesítmény jelzésének növekvő használata a vállalatok termékeinek fejlesztése, sőt marketingje során. Néhány vállalat biztosítja azt, hogy termékeik megfeleljenek az ökocímke néhány vagy akár valamennyi kritériumának, ugyanakkor nem igénylik szükségszerűen az ökocímkét.

Célkitűzések

Hozzájárulni a fenntartható fogyasztási mintához, valamint a Közösség fenntartható fejlődési stratégiájában, a hatodik környezetvédelmi cselekvési programban és az integrált termékpolitika stratégiájáról rövidesen megjelenő fehér könyvben megfogalmazott politikai célkitűzésekhez;

Fokozatosan fejleszteni az ökocímke közvetett és közvetlen előnyeinek minőségi és mennyiségi értékelését;

Középtávon a közbeszerzési tisztviselőket tájékoztatni kell az ökocímke-kritériumoknak ajánlati felhívásaikban történő használatának lehetőségeiről;

Középtávon az ökocímke-kritériumoknak, mint a kiváló környezeti teljesítmény jelzésének szerepét kifejezetten fejleszteni kell.

Végrehajtási intézkedések

Az EUÖB, a tagállamok és a Bizottság az ökocímke munkatervének időtartama alatt egyénileg és/vagy közösen lépéseket tesznek a köz- és magánbeszerzésért felelős személyek tájékoztatására az ökocímke-kritériumok ajánlati felhívásaikban történő használatának lehetőségeiről.

Az EUÖB e terv első három évében kidolgozza és továbbfejleszti az ökocímke közvetett és közvetlen környezeti előnyei felmérésének módszereit és paramétereit. A maximális lehetséges előnyöket minden egyes termékcsoport esetében az új és felülvizsgált kritériumok meghatározásakor módszeresen meg kell becsülni. Stratégiát kell alkalmazni az ökocímke-kritériumok közvetett környezeti előnyeinek figyelemmel kísérésére, kiértékelésére és növelésére.

3. A kiemelt termékcsoportok nem kimerítő listája

a) Kiemelt termékcsoportok

Számos feltételnek kell eleget tenni ahhoz, hogy egy termékcsoport a közösségi ökocímke vonatkozásában prioritást élvezőnek legyen tekinthető. Az 1980/2000/EK rendelet 2. cikkének (2) bekezdése kiemeli azokat a kulcsfontosságú követelményeket, amelyek egy terméket alkalmassá tesznek az ökocímke viselésére. A terméknek a belső piacon jelentős értékesítési és kereskedelmi volumennel kell rendelkeznie, és végfelhasználás céljából kell, hogy értékesítsék. A környezetre jelentős hatással kell lennie, olyannal, amelyet a fogyasztói döntés pozitív irányban befolyásolhat, továbbá szükséges, hogy a gyártók és kereskedők is szívesen alkalmazzák a termékeiken az ökocímkét.

Másképpen kifejezve a termékcsoportokat relevanciájuk, a bennük rejlő potenciál és az irányíthatóság szerint kell értékelni. A relevancia a környezeti hatások jellegét és nagyságrendjét, a potenciál a lehetséges környezeti előnyöket, az irányíthatóság pedig azt a mértéket jelenti, amennyire egy-egy termékcsoportot az ökocímkézés befolyásolni képes.

Az I. függelék összefoglalja egy "jelölt" termékcsoport értékelésének főbb szempontjait. Ezen a kérdőíven minden termékcsoport "különösen kiemelt", "kiemelt", "kevéssé kiemelt" vagy "nem kiemelt" kategóriák szerint osztályozható, ennek megfelelően helyezhetők ki a források is. A "nem kiemelt" kategóriába tartozó termékek esetében nincsenek további teendők.

Egyelőre nincs meghatározva az egyes kérdések egymáshoz viszonyított súlyozása, és értelemszerűen a súlyozás esetenként más és más lehet. Továbbá figyelembe kell venni az IPP fejlődési irányait is (pl. az ISO II. vagy III. típusú címkézés továbbfejlesztésének lehetőségét a szóban forgó termékcsoportokra). Az egyes termékcsoportok kiemelés szerinti átfogó osztályozását az EUÖB-n belüli egyeztetésnek és konszenzusnak kell megelőznie. A módszereket (és ezzel az 1. függeléket) tovább kell finomítani, korszerűsíteni és alkalmazni a 2. függelékben szereplő, kiemelt termékcsoportok listájára, amely már tartalmazza a meglévő, illetve kidolgozás alatt álló termékcsoportokat, sőt lehetséges új termékcsoportokat is javasol (jelölt termékcsoportok).

A 2. függeléket ennek megfelelően kell aktualizálni, ahol szükséges, fel kell venni a listába a jelölt termékcsoportok nevét, hogy azokat a jövőben alaposabban figyelembe lehessen venni. Azt is meg kell jegyezni, hogy a már bevezetett termékcsoportok felülvizsgálata során rugalmasan bővíteni kell a csoporthoz tartozó termékek körét, lehetőség szerint például néhány, ipari felhasználásra szánt termékkel.

Fontos hangsúlyozni, hogy a 2. függelékben közölt lista az 1980/2000/EK rendelet 5. cikkének rendelkezéseivel összhangban a teljesség igénye nélkül készült. A Bizottság bármikor utasíthatja az EUÖB-t, hogy a 2. függelékben nem szereplő termékcsoportokra dolgozza ki és rendszeresen vizsgálja felül az ökológiai kritériumokat, valamint az értékelésre és ellenőrzésre vonatkozó követelményeket. Ezek a listák (az 1980/2000/EK rendelet 17. cikkének rendelkezéseivel összhangban) már e munkaterv érvényességi ideje alatt is aktualizálhatók, illetve új termékcsoportokkal bővíthetők.

Célkitűzések

A közösségi ökocímkének leginkább megfelelő termékcsoportokra összpontosítva kell a termékcsoportok fejlesztésére tervezett forrásokat a lehető legjobban felhasználni.

Végrehajtási intézkedések

Az EUÖB kidolgozza és tökéletesíti a fontossági sorrend kialakításának módszereit, miközben különösen a környezetvédelmi szempontból történő rangsorolás, valamint az egyes kérdések egymáshoz viszonyított súlyozásának kifejlesztésére törekszik. Ennek során figyelembe kell venni többek között azt is, hogy egy-egy már bevezetett termékcsoport mennyire sikeres, és ennek okait elemezni kell. Az 1. függeléket ennek megfelelően aktualizálni szükséges.

A kiemelt termékcsoportok, illetve azok rangsorolásának 2. függelékben közölt táblázatát az EUÖB-vel folytatott konzultációt követően a fent leírt módszerekkel rendszeresen aktualizálni kell. Különösen azokra a 2. függelékben felsorolt termékcsoportokra, amelyek rangsorolását még nem értékelték, az értékelést a lehető leghamarabb el kell végezni. Minden egyes termékcsoport felülvizsgálata alkalmával az EUÖB a rangsorolást újraértékeli.

b) Azon szolgáltatások ismertetése, amelyekre a rendszer nem alkalmazandó

Az 1980/2000/EK rendelet 2. cikke nem zár ki egyértelműen egyetlen szolgáltatást sem az ökocímke rendszeréből. Valamennyi termékcsoportnak azonban, akár árukról, akár szolgáltatásokról van szó, meg kell felelnie a 2. cikk (2) bekezdésében meghatározott feltételeknek, valamint a termékcsoportra adható ökocímke odaítélésének ökológiai kritériumait megállapító bizottsági határozatnak.

Hasonlóképpen, az Európai Parlament és a Tanács 761/2001/EK rendeletének 3. cikke, amely szervezetek számára lehetővé teszi, hogy önkéntes alapon részt vegyenek a Közösség környezetvédelmi vezetési és hitelesítési rendszerében (EMAS), szintén nem zár ki kifejezetten egyetlen szolgáltatást sem az EMAS köréből. Általánosságban elmondható, hogy bármely szolgáltató, aki elszánja magát környezeti teljesítménye javítására, akármilyen fajta szolgáltatást nyújt is, saját kezdeményezésére folyamodhat az EMAS-ban történő nyilvántartásba vételre.

Nincs semmilyen a priori megfontolás, amely hosszú távon kizárna egy szolgáltatást, az ökocímkézés alkalmazásából. Az 1980/2000/EK rendelet 2. cikkének (2) bekezdésében meghatározott megszorítások már eleve lényegesen több szolgáltatást zárnak ki az ökocímkézés köréből, mint amennyi árut, tekintettel arra, hogy nem rendelkeznek számottevő környezeti hatással vagy olyan lényeges potenciállal, amely a fogyasztók döntésén keresztül a környezet javítására hatással lehetne.

A Közösség ökocímkéjével összefüggésben – legalábbis kezdetben – sokkal inkább az árukkal szoros kapcsolatban álló szolgáltatásokat kell figyelembe venni, mint például az autómosókat (amelyek vizet, energiát és mosószereket használnak fel) vagy a ruhatisztító szolgáltatásokat (amelyek mosógépeket használnak, szállítanak, energiát használnak, hulladékot termelnek, mosószereket használnak stb.)

Ennek az az egyik oka, hogy a szolgáltatások terén sokkal kevesebb a rendelkezésre álló tapasztalat mind a közösségi ökocímke, mind a nemzeti címkék használatát illetően, mint az áruk terén, és a szolgáltatások életciklus-elemzése is kevésbé fejlett. Az első, szolgáltatásokkal kapcsolatos termékcsoport – az "idegenforgalmi szálláshelyek" – létrehozása és első tapasztalatai ebben az összefüggésben igen értékes információval szolgál majd. Tanácsos lehet azonban már e munkaterv időtartama alatt is megvalósíthatósági tanulmányok készítését kezdeményezni néhány más, szolgáltatáshoz kapcsolódó termékcsoportról is, többek között azért, hogy a szolgáltatásokkal kapcsolatos tapasztalatainkat elmélyítsük, és azok működését megértsük.

Világos marketingérvek szólnak amellett, hogy először tegyük teljessé a gyártók, kereskedők és fogyasztók számára legvonzóbb áruk körét, illetve esetleg azokhoz szorosan kapcsolódó szolgáltatásokkal egészítsük ki azt, mielőtt új szolgáltatáscsoportokat hoznánk létre, mint amilyen a "zöld" pénzügyi vagy közigazgatási szolgáltatások köre.

Az IPP és más politikák területeinek szélesebb összefüggésében a közösségi ökocímke szerepe legalábbis kezdetben arra ösztönöz, hogy mielőtt a rendszerbe bevont szolgáltatások körét kifejlesztenénk, először az áruk körét kell bővíteni.

Mindazonáltal ahogy bővülnek ismereteink az árukról és a szolgáltatásokról, és amint az ökocímke szerepe kiteljesedik és fejlődik bizonyos, egyelőre azonosítatlan szolgáltatások könnyen válhatnak az ökocímke elsőbbségi jogosultjaivá.

Következésképpen nem lehet egyetlen szolgáltatást sem kizárni. A fenti listának a különböző esetekhez igazodó alkalmazása objektív módszert jelent az áruk és szolgáltatások termékcsoportjainak rangsorolására. Azt is figyelembe kell venni, hogy egy adott szolgáltatás egyértelmű kapcsolatban áll-e egy meghatározott termékcsoporttal.

Végül pedig hangsúlyozni kell az ökocímke és az EMAS-rendszer (valamint az ISO 14001-hez hasonló, más környezetirányítási programok) egymást kiegészítő és kölcsönösen erősítő szerepét. Röviden azt mondhatjuk, hogy az a vállalat, amelyik EMAS-minősítéssel rendelkezik, környezetvédelmi szempontból egyértelműen szisztematikus irányítás alatt áll, környezetvédelmi teljesítményét pedig a minimális jogszabályi követelményeken túlmenően is folyamatosan javítja. Az ökocímkével ellátott termékek környezetvédelmi szempontból egyértelműen a legjobbak közé tartoznak. Az EMAS-minősítéssel rendelkező cégnek előnyére válik, ha az ökocímke kritériumait környezetvédelmi politikájában a termékeivel kapcsolatos egyértelmű és pozitív célkitűzésként alkalmazza. Annak a vállalatnak, amelynek termékein ökocímke van, vagy annak megszerzésére törekszik, az EMAS-rendszerrel egyértelmű előnye származhat abból, hogy segítségével az összes releváns kritérium folyamatos teljesítését biztosítja. Az új ökocímkerendszerben különféle díjcsökkentések váltak lehetővé, például EMAS és ISO minősítéssel rendelkező cégek, kis- és középvállalatok, valamint az első jelentkezők számára.

Végrehajtási intézkedések

Az EUÖB-nek a munkaterv első három esztendeje alatt olyan módszereket kell kidolgoznia, amelyekkel megállapíthatóak a szolgáltatások ökológiai kritériumai, továbbá meg kell vizsgálnia egy sor szolgáltatást egy esetleges prioritási sorrend kialakítása céljából.

Az EUÖB-nek a munkaterv első két esztendeje alatt elemeznie kell az ökocímke és az EMAS, valamint más környezetirányítási rendszerek, például az ISO 14001 közötti együttműködés lehetőségeit.

4. Együttműködés és koordináció a közösségi rendszer és a tagállamok más ökocímkerendszerei között

A közösségi rendszer és a tagállamok más ökocímkerendszerei közötti együttműködésnek és koordinációnak egyre szisztematikusabbá és átfogóbbá kell válnia. Az európai címkézési rendszerek így jelentős mértékben hozzájárulhatnak a fenntartható fogyasztás elősegítéséhez és fejlesztéséhez.

Az együttműködés és a koordináció több területen is megvalósulhat, így például az információcsere, a közös promóciós tevékenység és a termékcsoportok fejlesztése terén.

Különösen a termékcsoportok fejlesztésében folytatott együttműködés eredményezhet jelentős forrás-megtakarítást.

Célkitűzés

Egyre erősebb és rendszeresebb együttműködést, illetve koordinációt kell biztosítani a Közösség ökocímkerendszere és a tagállamok más ökocímkerendszerei között.

Végrehajtási intézkedések

Az EUÖB és a tagállamok más címkézési rendszerei állandó együttműködési és koordinációs munkacsoportot állítanak fel.

a) A termékcsoportok fejlesztésének összehangolása

A közösségi ökocímkerendszer és más ökocímkerendszerek között a meglévő termékcsoportokra, illetve a termékcsoportok fejlesztési programjaira vonatkozóan szisztematikus információcserét kell biztosítani, erőfeszítéseiket lehetőség szerint össze kell hangolniuk, erőforrásaikat, tapasztalataikat és eredményeiket pedig egyesíteniük kell. Ezáltal kölcsönös megtakarításat érhetnek el, tisztázhatják a különféle programok szerepét, és elősegíthetik a harmonizációt (hasonló célokkal létrehozott hasonló címkék esetében).

A többféle megközelítési lehetőség mindegyikének megvan a maga előnye, azokat egymással párhuzamosan kell fejleszteni. Minden egyes termékcsoport valamennyi ökocímkéje esetében közösen kell határozni különféle helyzetek és lehetőségek tekintetében az alábbiak szerint:

Van közösségi, nincs nemzeti vagy regionális: abban az esetben, ha egy adott termékcsoportra közösségi kritériumok vonatkoznak, ugyanakkor nemzeti vagy regionális kritériumokat még nem határoztak meg, a nemzeti (vagy regionális) címkéről döntésre jogosult az alábbi eljárás szerint dönt (és erről az EUÖB-t tájékoztatja), hogy:

i. nem határoznak meg az adott termékcsoportra vonatkozóan kritériumokat (vagyis csak az EU-címke áll rendelkezésre). Ennek az az előnye, hogy a gyártók számára leegyszerűsíti a választást, megerősíti a közösségi címkét, a közösségi címkével kapcsolatban pedig aktívabb marketingtevékenységet követel meg az adott termékcsoportban;

ii. átveszik a közösségi kritériumokat, és nemzeti kritériumokká teszik őket (például ahogyan Ausztria tette az izzók esetében). Ennek az az előnye, hogy a belföldi gyártóknak felkínálja a nemzeti, illetve a közösségi címke közötti választás lehetőségét a belföldi piacon, míg a közösségi címke más tagállamokkal folytatott üzleti kapcsolatukban használható. Ezzel a megoldással mindkét címke erősödne;

iii. a közösségi címkétől eltérő kritériumokat határoznak meg. Erre eltérő környezetvédelmi vagy marketingcélok esetén lehet szükség, és közösségi, illetve nemzeti szinten valamennyi érdekelt felet egyértelműen fel kell világosítani erről. Olyan esetekben például, amikor a közösségi feltételek rendkívül szigorúak, a nemzeti címke indokoltan törekedhet arra, hogy a piac szélesebb szegmenseit célozza meg azzal, hogy kevésbé szigorú előírásokat alkalmaz, és viszont. A nemzeti címkének lehetnek olyan sajátos környezetvédelmi célkitűzései is, amelyeket hangsúlyozni kíván a kritériumokban, s amelyek közösségi szinten esetleg kisebb jelentőséggel bírnak. Mindazonáltal a legtöbb esetben mindkét félnek törekednie kell arra, hogy ahol csak lehet, kritériumaik közelítsenek egymáshoz.

Nincs közösségi, van nemzeti: azokban az esetekben, amikor léteznek nemzeti (vagy regionális) kritériumok, a Közösség ökocímkéjében ezt figyelembe kell venni, amikor azt a lehetőséget mérlegelik, hogy a termékcsoportot közösségi szinten is létrehozzák. Amennyiben ezt a Közösség elfogadja, az EUÖB-nek a közösségi kritériumok kialakításakor figyelembe kell vennie a meglévő nemzeti kritériumokat. A nemzeti kritériumok és a végleges kritériumok között minden eltérést azonosítani, értelmezni és magyarázni kell, majd pedig tájékoztatni kell róluk az érdekelt feleket.

Nincs sem közösségi, sem nemzeti: azokban az esetekben, amikor sem nemzeti, sem közösségi kritériumok nincsenek, a közösségi ökocímkerendszer és a nemzeti címkerendszerek illetékesei minden egyes esetben megvitatják, hogy kritériumok kidolgozása szükséges-e közösségi szinten vagy nemzeti szinten, illetve mindkét szinten, (ebben az esetben tisztázni kell, hogy hogyan és miért egészíti ki egymást a két koncepció), illetve hogy kell a lehető leghatékonyabban továbbhaladni.

Van közösségi és van nemzeti: azokban az esetekben, amikor egy adott termékcsoportra a nemzeti és a közösségi szintű kritériumrendszer is érvényes, el kell dönteni, hogy fokozatosan összehangolják-e a kritériumokat (például amikor a kettő közül az egyik átveszi a másik által felállított kritériumokat), egymást kiegészítő megközelítést alkalmaznak (lásd fenn), vagy pedig egyikük (vagy mindketten) visszavonja a termékcsoportot.

Célkitűzés

Fokozatosan össze kell hangolni a termékcsoportok fejlesztését az Európai Unió különféle címkézési rendszereiben.

Végrehajtási intézkedések

Az EUÖB-nek és a tagállamok egyéb környezetvédelmi címkéivel foglalkozó testületeteknek felül kell vizsgálniuk, és katalogizálniuk kell az Unióban és a csatlakozni kívánó országokban (valamint esetleg más országokban) ökocímkével ellátott valamennyi termékcsoportot, és ki kell alakítaniuk a termékcsoportok és az azokra vonatkozó kritériumok központi nyilvántartására, valamint az adatbázis frissítésére vonatkozó eljárást.

Az EUÖB-nek és a tagállamok egyéb környezetvédelmi címkéivel foglalkozó testületeteknek munkaterveik fokozatos összehangolására és az információcserére vonatkozóan ki kell alakítaniuk egy eljárást.

Az EUÖB-nek és a tagállamok egyéb környezetvédelmi címkéivel foglalkozó testületeteknek minden egyes termékcsoportra és minden egyes címkére vonatkozóan meg kell határozniuk, hogy a 4. szakasz a) pontjában felsoroltak közül mely körülményeket és milyen megközelítéseket kívánnak alkalmazni.

Az EUÖB-nek és a tagállamok egyéb környezetvédelmi címkéivel foglalkozó testületeteknek amennyire csak lehetséges, össze kell hangolniuk tisztítószer-összetevők adatbázisát (DID-listáikat), valamint az azokkal kapcsolatos kérdéseket.

Az EUÖB-nek és a tagállamok egyéb környezetvédelmi címkéivel foglalkozó testületeteknek a folyamatban levő termékcsoport-fejlesztések keretében meg kell vizsgálniuk a tagállamok valamelyik címkéjét viselő köztes vagy végtermékek megfelelő módon történő kölcsönös elismerésének lehetőségeit, például az olyan termékcsoportok esetében, amelyeknél a már címkét viselő termékek használata elismerhető lenne.

Az EUÖB-nek figyelembe kell vennie a globális ökocímke-hálózatban (GEN) e vonatkozásban zajló munkát.

b) A közösségi rendszernek, a tagállamok egyéb ökocímkerendszereinek, valamint az ökocímkével ellátott termékeknek a promóciójára többek között az egyes rendszerek közös és egymást kiegészítő szerepének a fogyasztókkal való megismertetése és megértetése érdekében tett közös lépések

Valamennyi érdekelt felet tájékoztatni kell a különböző európai ökocímkék környezetvédelmi értékéről, miközben az egymástól eltérő rendszereket nem szabad egymással versenyben állóként feltüntetni, hanem inkább egymást kiegészítő rendszerekként, amelyek – jóllehet eltérő termékcsoportokkal és célokkal működnek – hozzájárulnak a fenntartható fejlődés és a fenntartható fogyasztási minták elérésének közös végcéljához.

Mindez eszmecserét tesz szükségessé az Európai Unió és a tagállamok címkézéssel foglalkozó testületei között, amely elvezethet a rendszerek, illetve közös és egymást kiegészítő céljaik és szerepük kölcsönös megértéséhez és bemutatásához.

Az egyik konkrét lehetőség, hogy az egymást átfedő termékcsoportokra vonatkozóan közös promóciós kampányokat tartsanak, amelyek megismertetik a fogyasztókkal az (esetleges) különböző környezetvédelmi szempontokat és a rendszerek átfedéséből adódó előnyöket.

Az is lényeges, hogy egy olyan közös honlapot/adatbázist fejlesszenek ki, amelynek segítségével az európai fogyasztók, a köz- és magánszervezetek beszerzéseiért felelős személyek könnyebben megtalálják az ökocímkével ellátott termékeket (például információt nyújt a gyártóról és a kapcsolattartó személyről, továbbá arról, hogy a terméket hol lehet megvásárolni).

Azokban az esetekben, amikor mind a nemzeti (vagy regionális), mind pedig a közösségi ökocímkének meghatározták egy bizonyos termékcsoportra a kritériumait, egyértelműen akkor kapjuk a lehető legjobb eredményeket (a fogyasztók tájékoztatása, illetve annak megerősítése, hogy az ökocímke a fenntartható fogyasztási minta eszközeként használható), ha a kérelmezők mindkét címkét kérelmezik, és meg is kapják. Nemzeti szinten a gyártó a nemzeti címke ismertségéből profitál, ugyanakkor az EU-címke európai dimenziójából is, termékeinek más tagállamokban való értékesítése során pedig (ahol nemzeti címkéje általában kevésbé ismert) a közösségi címkéből. Ha a két címke egymás mellett jelenik meg, az mindkét logó ismeretét erősítheti a fogyasztóban, ugyanakkor mindkét rendszer erősödik.

Ahhoz, hogy mindkét címke használatát elősegítsük, a díjszerkezeteket alkalmassá kell tenni arra, hogy a mindkét címkét igénylő kérelmező megfelelő kedvezményben részesülhessen. Engedélyezni lehetne például, hogy az egyik címkéért fizetett díj levonható legyen a másik árából. Ennek (pozitív és negatív, rövid és hosszú távú) pénzügyi következményeit alaposan át kell tanulmányozni, és találni kell egy sor olyan eljárást, amelyekkel az esetlegesen felmerülő problémák kiküszöbölhetők.

Célkitűzések

Fokozatosan ismertté tenni az EU-címke, illetve a tagállamok más címkéinek közös és egymást kiegészítő céljait és szerepét.

Végrehajtási intézkedések

A Bizottság, a tagállamok, az EUÖB, valamint a tagállamok egyéb környezetvédelmi címkéivel foglalkozó testületetei a munkaterv első évében közösen kidolgozzák a nemzeti címkék és a közösségi címke létezéséről, közös és egymást kiegészítő céljairól és szerepéről az érdekelteknek (gyártóknak, fogyasztóknak, kereskedőknek, a szervezetek beszerzéséért felelőseinek stb.) szóló információkat. Ezen információk terjesztésére a munkaterv második évében kerülhet sor.

Az EUÖB és a tagállamok egyéb környezetvédelmi címkéivel foglalkozó testületetei egymás között kicserélik és továbbítják azokat az információkat, hogy hol milyen ökocímkével ellátott termék kapható.

A Bizottságnak, az EUÖB-nek és a tagállamok egyéb környezetvédelmi címkéivel foglalkozó testületeteinek meg kell vizsgálniuk egy, ökocímkés termékeket kínáló, közös, internetes "zöld áruház" létesítésének lehetőségeit (és/vagy az ezzel kapcsolatos teendőket). Amennyiben egy ilyen áruház előnyösnek ígérkezik, egyidejűleg javaslatot kell tenni a megvalósítási ütemtervre és a költségvetésre is.

Az EUÖB és a tagállamok egyéb környezetvédelmi címkéivel foglalkozó testületek együttes fellépést dolgoznak ki az ökocímke-kritériumoknak a köz- és magánbeszerzéseknél történő érvényesítésének elősegítésére.

A (pozitív és negatív, rövid és hosszú távú) pénzügyi következmények figyelembevétele mellett a Bizottságnak az EUÖB-vel történt egyeztetését követően tanulmányoznia kell a közösségi ökocímke díjszerkezetének olyan jellegű módosítását, hogy megfelelő mértékű engedményeket adjanak annak, aki mind a közösségi, mind pedig egy vagy több tagállam címkéjét szeretné megszerezni, szükség esetén pedig módosított határozatot kell javasolni. A tagállamok egyéb környezetvédelmi címkéivel foglalkozó testületeteinek ugyanígy kell eljárniuk.

5. Közös promóciós tevékenység

(

Megjegyzés:

az EU-címke promóciójára folytatott alábbi tevékenységek a nemzeti címkékkel kapcsolatosan fent leírt együttes fellépést, valamint az egyes tagállamok, az EUÖB tagjai és a Bizottság jelenleg folyamatban lévő promóciós tevékenységét egészítik ki.

)

Egy önkéntes alapon szerveződött rendszer csak abban az esetben lehet sikeres és akkor lesz jelentős hatással a piacra, ha mögötte komoly marketing- és promóciós tevékenység áll. A módosított rendelet 10. cikke felhívja a tagállamokat és a Bizottságot, hogy az EUÖB tagjaival együttműködésben a fogyasztók, gyártók, kereskedők, beleértve a kiskereskedőket is, és a nagyközönség körében folytatott ismeretterjesztő kampányok keretében segítsék elő az ökocímkék használatát. Alapvető fontosságú a különböző érdekelt felek bevonása, különösen azoké, akik sokszorozó hatás kifejtésére képesek (mint például a kiskereskedelem, vagy a fogyasztóvédelmi és környezetvédelmi nem kormányzati szervezetek). Ezeket a csoportokat egyértelműen azonosítani kell, majd célirányos stratégiát kell kidolgozni az egyes csoportok legmegfelelőbb tájékoztatásának kidolgozására.

Az EUÖB-nek különösképpen folytatnia kell az évente két alkalommal rendszeresen megrendezendő ülések szervezését, amelyeket lényegében a marketingnek, a promóciónak és a stratégiai továbbfejlesztésnek szentelnek, valamint alakítania kell egy állandó marketing-munkacsoportot, amely a közös promóciós tevékenység kidolgozását és összehangolását végzi, ideértve a Bizottságét és a tagállamokét is.

A fentieknek megfelelően (lásd a piaci térhódításról szóló fejezetet) a (közös és egyéni) promóciós és marketingtevékenységre jelentős forrásokat kell szánni, és arányuknak el kell érnie a termékcsoportok technikai fejlesztésére fordított összegek legalább 50 %-át.

Célkitűzések

Az EUÖB, a Bizottság és a tagállamok megfelelő mértékben koordinálják marketing-erőfeszítéseiket, közös akciókat dolgoznak ki és hajtanak végre.

Végrehajtási intézkedések

Az EUÖB felállít egy állandó marketing-irányítócsoportot.

A (közös vagy más) promóciós tevékenységre szánt pénzeszközöket lehetőség szerint legalább a termékcsoportok fejlesztésére és felülvizsgálatára szánt eszközök 50 %-ára kell növelni.

Az EUÖB évente kétszer ülésezik azzal a céllal, hogy elsősorban a marketing- és a promóciós tevékenység, valamint az ökocímkerendszer stratégiai fejlesztésének kérdéseit megvitassa (az elnök országában tartott ülések).

Az EUÖB, a Bizottság és a tagállamok együttes erővel találjanak kulcsfontosságú célcsoportokat, majd mindegyikre stratégiát határoznak meg és hajtanak végre.

a) Közös promóciós tevékenység az érdekelt felek jobb tájékoztatására

A fő cél a gyártók, a fogyasztók, valamint a sokszorozó hatás kifejtésére képes szereplők (kiskereskedők és nem kormányzati szervezetek) – voltaképpen valamennyi érintett fél – folyamatos tájékoztatása az ökocímkéről és az azzal kapcsolatos fejleményekről. A nyomtatott anyagok (prospektusok, hírlevelek és cikkek) és a honlap is megfelelő eszközöknek számítanak. Ezzel párhuzamosan az érintett felektől rendszeres visszajelzést kell kérni, és azt a továbbiakban figyelembe kell venni.

Ami a prospektusokat illeti, már elkészült egy teljes anyag (ökocímke-infocsomag) a Bizottság, illetve különféle illetékes testületek segítségével; ezt az érintett felekhez szisztematikusan el kell juttatni, majd időről időre gondoskodni kell a frissítéséről, fejlesztéséről. Ezeknek az anyagoknak a felhasználását lehetne javítani, az EUÖB-nek, a Bizottságnak és a tagállamoknak pedig össze kell hangolniuk erőfeszítéseiket annak érdekében, hogy korlátozott forrásaikat hatékonyabban használják a prospektusok, hírlevelek és a honlap kialakítására, majd rendszeresebben közvetítsék ezeket a kulcsfontosságú célcsoportok felé.

A közösségi ökocímke honlapja (http://europa.eu.int/ecolabel) már központi információforrássá vált, ezért aktívan és közösen kell fenntartani és rendszeresen frissíteni. Hitelének és áttekinthetőségének növelése érdekében arra kell ösztönözni valamennyi érintett felet, ideértve a kiskereskedői réteget és a nem kormányzati szervezeteket is, hogy a honlapot rendszeresen egészítsék ki információkkal.

A megfelelő információs eszközökről való gondoskodás mellett fontos és mérlegelendő a különféle rendezvényeken, így például kiállításokon és vásárokon való megjelenés is, ahol az európai ökocímke a szélesebb közönségnek is bemutatható. Eddig nem készült szisztematikus elemzés annak vizsgálatára, hogy milyen típusú kiállítások és vásárok a legalkalmasabbak az ökocímke promóciójára. Egy másik lényeges és további kutatást igénylő szempont az ökocímkével ellátott termékek olyan "megarendezvényeken" történő szerepeltetésének lehetősége, mint amilyenek a világbajnokságok, olimpiák, fesztiválok stb.

Végül pedig még mindig széles körben elterjedt az a tévhit, hogy az ökocímke iránti kérelem nehézkes, bürokratikus és drága eljárás, holott az a rendelet és a díjstruktúra legutóbbi felülvizsgálata nyomán egyszerűbb és olcsóbb lett. Az egyes termékekre vonatkozó kritériumok kialakításakor pedig különös figyelmet szentelnek a vizsgálati költségek minimális szinten tartásának, valamint annak tisztázására, hogy milyen dokumentumokat és vizsgálati jelentéseket kell a kérelmezőnek benyújtania. Ezekkel a kérdésekkel kapcsolatban elsősorban közvetlenül az érintett felek részére kell nyújtani pontosabb tájékoztatást.

Célkitűzések

Folyamatos tájékoztatást kell nyújtani az érintett felek részére az ökocímkéről és az azzal kapcsolatos fejleményekről. Ezzel párhuzamosan rendszeresen visszajelzést kell kérni az érintett felektől, és azt figyelembe kell venni.

Végrehajtási intézkedések

Az EUÖB és a Bizottság szervezi meg az ökocímke honlapjának frissítését és folyamatos fejlesztését.

Az EUÖB szervezi meg és hangolja össze a prospektusok és más nyomtatott anyagok kidolgozását és terjesztését.

Az EUÖB listát állít össze azokról az eseményekről, amelyeken az ökocímke bemutatható, és javaslatot tesz az ökocímkével ellátott termékek bizonyos "megarendezvényeken" történő használatára.

Az EUÖB gondoskodik arról, hogy az érintett feleknek szóló tájékoztató tartalmazza az ökocímke iránti kérelemre vonatkozó eljárást, ütemtervet és költségeket.

b) Közös promóciós tevékenység a köz- és magánszervezetek beszerzéseiért felelős személyek érdeklődésének felkeltésére

A piaci térhódításra vonatkozó fenti szakasz kihangsúlyozza a köz- és magánbeszerzésekben rejlő lehetőségeket. A közös promóciós tevékenységnek erre a kulcsfontosságú célcsoportra kell összpontosítania. Tájékoztatást kell nyújtani mind a jogszabályi háttérről (vagyis arról, hogy miként építhetik be a közbeszerzésért felelős személyek pályázati felhívásaikba az ökocímke kritériumait, amelyeket a közbeszerzésről és környezetről szóló bizottsági értelmező közlemény részletez), mind pedig a különféle termékcsoportok kritériumairól. Az ökocímke honlapjának ebben is fontos szerepet kell játszania. Az EUÖB-nek közös üléseket kell tartania a szervezetek beszerzéséért felelős személyeknek, ugyanakkor nemzeti és/vagy regionális kampányokat is fontolóra kell venni.

Célkitűzések

Középtávon a közbeszerzési tisztviselőket tájékoztatni kell az ökocímke-kritériumok pályázati felhívásaikban történő használatának lehetőségeiről.

Végrehajtási intézkedések

Az EUÖB, a Bizottság és a tagállamok a munkaterv második esztendejének végéig kidolgoznak egy közös stratégiát, valamint közös cselekvési tervet az ökocímke-kritériumok köz- és magánbeszerzésekben történő felhasználásának előmozdítására.

A Bizottság összeállít egy kézikönyvet a "zöld" közbeszerzésről, amely többek között azzal is foglalkozik, hogy miként kell ezeket a kritériumokat a pályázati felhívásokban alkalmazni. Az EUÖB, a Bizottság és a tagállamok gondoskodnak arról, hogy ez a kézikönyv a közszervezetek beszerzéséért felelős személyek lehető legszélesebb köréhez eljusson, és képzéseket, tájékoztató értekezleteket és egyéb idekapcsolódó tevékenységeket szerveznek. A lényeges információkat az ökocímke honlapjára is fel kell tenni.

c) Közös promóciós tevékenység a KKV-k és a kereskedők támogatására

A fenti szakaszban részletesen tárgyalt promóciós tevékenységeken kívül hálózatokat kell kiépíteni az ökocímkét kérelmező kis- és középvállalkozások támogatása érdekében. A KKV-knak gyakran nincsenek meg a lehetőségeik vagy nem rendelkeznek megfelelő információkkal ahhoz, hogy értékelhessék az ökocímkében rejlő lehetőségeket, és sikeres kérelmet nyújtsanak be. Őket más kérelmezőkből, érdekcsoportokból, illetékes testületekből és egyéb idekapcsolódó szervezetekből – például szakmai érdekképviseletekből és regionális hatóságokból – szervezett hálózatokkal kell segíteni.

A gyártó és a fogyasztó között közvetítő kiskereskedők szintén igen fontos szerepet játszanak. Ők például arra használhatnák az ökocímkét, hogy javítsák a saját márkanévvel ellátott termékeik minőségéről a vásárlóikban kialakult képet, valamint akár más ökocímkés termékeket is kínálhatnak nekik. A kiskereskedőkkel kialakítandó stratégiai partneri kapcsolatot ezért elsőrendű fontosságúnak kell tekinteni.

Végrehajtási intézkedések

Az EUÖB stratégiát és cselekvési tervet dolgoz ki az ökocímkét a KKV-k körében támogató hálózatok felállítására.

Az EUB stratégiai partneri kapcsolatot alakít ki a kiskereskedőkkel.

6. A rendszer tervezett finanszírozása

Minthogy számos szervezetet tervezünk bevonni, köztük hatóságokat is (a Bizottság költségvetése például éves költségvetés), nem lehet pontos költségvetési tervezeteket készíteni a következő évekre.

Mindazonáltal az ökocímkerendszer forrásai: a termékcsoportok fejlesztésének forrásai, valamint a marketing- és promóciós tevékenységhez szükséges források.

Az ökocímkére szánt források mértéke – ideértve azt is, amit az EUÖB, a Bizottság és a tagállamok szántak erre a célra – 2000-ben hozzávetőleg 45 főre és 4 millió euróra tehető (ez nem tartalmazza a fizetéseket). Ebből körülbelül 2,8 millió eurót költöttek marketing- és promóciós tevékenységre.

A források ilyen mértéke elegendő a termékcsoportok fejlesztéséhez és felülvizsgálatához, az EUÖB, a Bizottság és a tagállamok éves költségvetési lehetőségeinek függvényében pedig évente rendelkezésre állnak. Ezeket a forrásokat a lehető leghatékonyabban kell felhasználni.

2000-ben az illetékes testületek díjakból származó teljes bevétele hozzávetőleg 280000 eurót tett ki, a rendszer továbbfejlesztésével ennek növekedése várható. Ez a marketing- és promóciós tevékenységre fordítható források olyan mértékű, rendszeres bővülését teszi lehetővé (azon vállalatok tevékenységét nem számítva, amely vállalatoknak az ökocímkét odaítélték), hogy azok a termékcsoportok fejlesztésére és felülvizsgálatára fordított összegeknek legalább 50 %-át tegyék ki.

Célkitűzések

A rendszer hosszú távú finanszírozására olyan tervet kell készíteni, amely a rendelkezésre bocsátott források lehető leghatékonyabb felhasználását biztosítja.

Végrehajtási intézkedések

Az EUÖB-nek, a Bizottságnak és a tagállamoknak törekedniük kell arra, hogy megállapodjanak a rendszer hosszú távú finanszírozásáról.

[1] COM(2001) 68 végleges.

[2] COM(2001) 31 végleges.

[3] Elnökségi határozat, 2001. június 15. és 16., SN 200/01 4. o.; Bizottsági közlemény: Fenntartható fejlődés Európában a jobb világért: EU stratégia a fenntartható fejlődésért (9175/01).

[4] Megjegyzés:a Bizottság az EUÖB titkárságaként működik, és részt vesz annak minden tevékenységében.

[5] EUÖB tárgyalásokat évente kétszer, saját országában szervez az EUÖB elnöke, hogy megvitassák a követendő politikát és a marketinget.

[6] A közbeszerzésre alkalmazandó közösségi jogról és a környezeti szempontok közbeszerzésbe való integrálásának lehetőségeiről szóló bizottsági értelmező dokumentum, COM(2001) 274 végleges.

[7] A közbeszerzésre alkalmazandó közösségi jogról és a környezeti szempontok közbeszerzésbe való integrálásának lehetőségeiről szóló bizottsági értelmező dokumentum, COM(2001) 274 végleges.

--------------------------------------------------

1. FÜGGELÉK

RANGSOROLÁSI MÓDSZEREK

Az alábbi, nem kimerítő lista összefoglalja azokat a főbb kérdéseket, amelyeket fel kell tenni minden "jelölt" termékcsoport esetében (minél több kérdést válaszolnak meg "igennel", annál egyértelműbb a szóban forgó termékcsoport ökológiai kritériumai felállításának szükségessége):

Környezeti vonatkozású kérdések:

1. Van-e a termékcsoportnak jelentős globális, regionális vagy általános környezeti hatása?

2. A vásárló azáltal, hogy vásárlásakor e termékcsoport mellett döntött, hozzájárul-e a környezetterhelés csökkentéséhez?

3. Jelentős-e a termékcsoport a prioritást élvező környezetpolitikai területekkel, eszközökkel és jogszabályokkal kapcsolatban (pl.: IPP, hulladék, éghajlatváltozás, energiafogyasztás címkézése)?

Piaci vonatkozású kérdések:

4. Jelentős eladási és kereskedelmi mennyiséget képvisel-e a termékcsoport a belföldi piacon?

5. A gyártók és/vagy kiskereskedők számára kínál-e a termékcsoport lehetőségeket, illetve ösztönzést versenyelőnyök megszerzésére, ha ökocímkével ellátott termékeket kínálnak?

6. Vannak-e olyan környezeti érvek a termékcsoporttal kapcsolatban, amelyeket a termékcsoport marketingjében már felhasználnak?

7. Kifejezett érdek áll-e fenn arra vonatkozóan, hogy a termékcsoport számára ökocímkét ítéljenek meg?

8. Jelentős-e a termékcsoport forgalma a végső felhasználók részére történő eladásban?

9. Jelentős-e a termékcsoport közbeszerzési piaca?

10. Jelentős-e a termékcsoport magánbeszerzési piaca?

11. Kisvállalkozások gyártják-e a termékcsoportba tartozó termékeket?

12. Gyakran vásárolják-e a termékcsoportot a fogyasztók (pl.: naponta vagy hetente)?

13. A termékcsoport egy már meglévő "termékcsoport-családhoz" tartozik-e?

14. Különös lehetőséget kínál-e a termékcsoport a rendszer általános láthatóságának javítására?

Egyéb vonatkozó kérdések:

15. A termékcsoport érint-e a fogyasztók egészségére és biztonságára vonatkozó kérdéseket?

16. Szerepel-e a termékcsoport más ökocímkerendszerekben Európában vagy másutt, és ha igen, sikeres-e a termékcsoport abban a rendszerben?

17. Léteznek-e a termékcsoport használatra való alkalmassága vonatkozásában szabványok?

--------------------------------------------------

2. FÜGGELÉK

A KIEMELT TERMÉKCSOPORTOK NEM KIMERÍTŐ LISTÁJA

Meglévő és kidolgozás alatt álló termékcsoportok

Egészségügyi és háztartási papírtermékek

Másolópapírok

Talajjavító szerek

Beltéri festékek és lakkok

Textiltermékek

Lábbelik

Mosogatógéphez való mosogatószerek

Mosószerek

Általános és szaniterberendezésekhez használt tisztítószerek

Kézi mosogatószerek

Ágybetétek

Izzók

Személyi számítógépek

Hordozható számítógépek

Mosógépek

Hűtőszekrények

Mosogatógépek

Idegenforgalmi szálláshelyek

Bútorok

Kemény padlóburkolatok

Televíziók

Porszívók

Gumiabroncsok

Lehetséges új termékcsoportok

(

Megjegyzés:

Az EUÖB és a Bizottság jelenleg dolgozik e lehetséges új termékcsoportok fontossági fokának, továbbá fejlesztésük legalkalmasabb sorrendjének és menetrendjének kialakításán.

)

Nyomtatópapírok

Nyomdatermékek

Újrahasznosított papírból készített papírtermékek, írószerek

Tapéták

Szemetes zsákok/műanyag zacskók

Bevásárló- és hordtáskák

Irodai kellékek

Telefonok

Másolók

Kisebb háztartási elektromos berendezések

Divatkiegészítők

Kesztyűk

Bőráru

Sportfelszerelések

Játékszerek, társasjátékok

Csomagolóanyagok

Barkácsáru

Légkondicionálók

Fűtőrendszerek

Vízmelegítők

Szigetelőanyagok

Építőanyagok

Építőipari szolgáltatások

Kiskereskedelmi szolgáltatások

Vegytisztítók

Pénzügyi szolgáltatások

Fuvarozási szolgáltatások

Kézbesítési szolgáltatások

Gépjárműjavítási szolgáltatások

Személyautók

Konyhai és háztartási felszerelések stb.

Egészségügyi termékek (egészségügyi betétek és pelenkák stb.)

Samponok és szappanok

--------------------------------------------------

3. FÜGGELÉK

A CÉLKITŰZÉSEK ÉS A VÉGREHAJTÁSI INTÉZKEDÉSEK ÁTTEKINTÉSE

Célkitűzések | Végrehajtási intézkedések |

2002 | 2003 | 2004 |

Politika és stratégia

Folytatni a rendszer hosszú távú politikájának és stratégiájának fejlesztését és kiigazítását, csakúgy, mint az ökocímke beillesztését a fenntartható fogyasztási mintához kapcsolódó különféle politikákba. | Felállítani egy állandó irányítócsoportot a hosszú távú politika és stratégia fejlesztésére és kiigazítására, továbbá a kapcsolódó politikai intézkedésekkel való koordinálásra és ezek támogatására. | Folytatni. | Folytatni. |

Termékcsoportok fejlesztése

Olyan termékcsoportokat létrehozni, amelyek megfelelően teljes és kezelhető termékválasztékot kínálnak a kereskedők, gyártók és fogyasztók érdeklődésének felkeltésére. Öt éven belül 25-30 termékcsoportot létrehozni. | Új termékcsoportokat létrehozni. A kritériumok érvényességét általánosságban négy-öt évre kell megállapítani. Fejleszteni a szolgáltatásokra vonatkozó kritériumok meghatározásának módszerét. Felállítani egy munkacsoportot, amely számos termékcsoport általános kérdéseivel foglalkozik. | Új termékcsoportokat létrehozni. | Új termékcsoportokat létrehozni. |

A lehető legjobban felhasználni a termékcsoport-fejlesztésre kijelölt erőforrásokat, fokozott figyelemmel azokra a termékcsoportokra, amelyek a közösségi ökocímke számára a legmegfelelőbbek. | Fejleszteni és javítani a rangsorolási módszereket. Koordinálni egyéb ökocímkerendszerekkel. | Folytatni. Frissíteni a kiemelt termékcsoportok listáját. Szolgáltatási csoportok értékelése. | Folytatni. |

Marketing, promóció

A marketingtevékenységet koordinálni, az együttes fellépést meghatározni és végrehajtani. | Felállítani egy állandó marketing-irányítócsoportot. Az EUÖB évente kétszer ülésezik, hogy megvitassák a rendszerrel kapcsolatos marketinget, promóciót és stratégiai fejlesztést (az ülések az elnöki tisztséget betöltő személy országában kerülnek megrendezésre). | Különböző kulcsfontosságú célcsoportokat meghatározni, mindegyikre információs stratégiát kidolgozni és végrehajtani. | Folytatni. |

Az ökocímkével ellátott árucikkek legalább évi 25 %-os növekedése. Minimális szintű láthatóságot elérni a tagállamok legalább kétharmadában. Az érdekelteket folyamatosan tájékoztatni az ökocímkéről és az azzal kapcsolatos fejleményekről. Egyidejűleg az érdekeltektől visszajelzést kérni. Minden fontos gyártónak és kereskedőnek ismernie kell az ökocímkét. Az európai fogyasztók több mint felének ismernie kell a közösségi ökocímke logóját, mint a kiváló környezeti teljesítmény jelzését. | Promóciós tevékenységet folytatni. Minden tagállamban meg kell határozni a legfontosabb termékcsoportokat és a marketingtevékenységet ezekre kell koncentrálni. Az ökocímke honlapjait frissíteni és fejleszteni. Tájékoztató füzetek és egyéb nyomtatott anyagok elkészítését és terjesztését megszervezni és koordinálni. Felvázolni azokat az eseményeket, ahol az ökocímkét be kell mutatni. Tájékoztatni a lehetséges jelentkezőket a kérelem feltételeiről és költségeiről. Meghatározni egy jelentéstételi eljárást, az éves statisztikák létrehozására a piaci térhódítás nyomon követésére. | Promóciós tevékenységet folytatni. Folytatni a honlapok frissítését, a tájékoztató füzetek terjesztését, az eseményeken való részvételt és a költségekről való tájékoztatást stb. Stratégiát és intézkedéseket fejleszteni a KKV támogatási hálózat kiépítésére, és fejleszteni a kiskereskedőkkel való stratégiai partnerkapcsolatot. Költséghatékony módszereket fejleszteni a közösségi ökocímke fogyasztók körében való ismertségének megfigyelésére, és költséghatékony intézkedéseket kidolgozni az ismertség fokozatos növelésére. | Promóciós tevékenységet folytatni. Folytatni a honlapok frissítését, a tájékoztató füzetek terjesztését, az eseményeken való részvételt és a költségekről való tájékoztatást stb. A promócióra szánt forrásoknak el kell érniük a termékcsoportok fejlesztésére szánt összegek legalább 50 %-át. |

| Meghatározni az ökocímke minimális szintű láthatóságának kritériumát, megállapítani, hogy ez mely országokban teljesült. | | |

Közvetlen és közvetett hatások

Tájékoztatni a közbeszerzési tisztviselőket az ökocímke-kritériumok használatának lehetőségeiről ajánlati felhívásaikban. | A zöld közbeszerzésről és az ökocímke kritériumairól szóló kézikönyv készítése és tervezése (a honlapon is), valamint oktatási és tájékoztató rendezvények szervezése. | Közös stratégiát fejleszteni és közös tevékenységeket szervezni az ökocímke-kritériumok magán- és közbeszerzésekben történő használatának előmozdítására. | Folytatni. |

Hozzájárulni a fenntartható fogyasztási mintához. Fokozatosan fejleszteni az ökocímke közvetett és közvetlen előnyeinek minőségi és mennyiségi kiértékelését. Nyíltan kifejezésre kell juttatni az ökocímke-kritériumok szerepét, mint a különleges környezetbarát tulajdonság jelzését. | Módszereket és paramétereket kell kidolgozni az ökocímke közvetett és közvetlen környezeti előnyeinek becslésére. Módszeresen megbecsülni az új és felülvizsgált kritériumok meghatározásakor a maximális lehetséges környezeti előnyöket minden egyes termékcsoportra vonatkozóan. Stratégiát kidolgozni és végrehajtani az ökocímke-kritérium közvetett környezeti előnyeinek megfigyelésére, kiértékelésére és növelésére. | Folytatni. Elemezni az EMAS-szal való lehetséges szinergiát. | Folytatni. |

Együttműködés és összehangolás

Fokozatosan fejleszteni a közösségi ökocímkerendszer és a tagállamokban meglévő egyéb ökocímkerendszerek közötti együttműködést és koordinációt. Fokozatosan koordinálni a termékcsoportok fejlesztését az EU különböző ökocímkerendszerein belül. | Az együttműködés és a koordináció szervezésének biztosítására állandó irányítócsoportot felállítani. Áttekinteni és katalogizálni minden olyan termékcsoportot, amely az EU-ban vagy a csatlakozni kívánó országokban ökocímkével rendelkezik. Kialakítani a termékcsoportok és kritériumaik központi nyilvántartására és annak frissítésére vonatkozó eljárást. Minden termékcsoportra vonatkozóan minden ökocímkerendszer keretében megállapítani, hogy miként illeszkedik az európai és/vagy a nemzeti rendszerbe. | Bevezetni a különféle munkaprogramok összehangolására és az információcserére vonatkozó eljárást. Megvizsgálni valamelyik címkét viselő köztes vagy végtermék elismerésének lehetőségeit. Figyelembe venni a globális ökocímke-hálózatban (GEN) e vonatkozásban végzett munkát. | Összehangolni a tisztítószer-összetevők adatbázisait (DID-listákat) és a velük kapcsolatos kérdéseket. |

Fokozatosan tudatosítani az EU- ökocímke és a tagállamokban érvényes egyéb ökocímkék közös és egymást kiegészítő céljait és szerepét. | Közösen kidolgozni és az érdekeltek felé terjeszteni a nemzeti és az EU-ökocímkék meglétére, közös és egymást kiegészítő szerepére és céljaira vonatkozó információkat. Információcsere arra vonatkozóan, hogy melyik ökocímkével ellátott termék hol kapható. | Folytatni. Megvizsgálni egy "zöld áruház" létesítésének lehetőségeit, amely ökocímkével ellátott termékeket értékesít az interneten. Együttes fellépést kell kidolgozni az ökocímke kritériumainak a közbeszerzésben történő alkalmazására. | Folytatni. Tanulmányozni, milyen lehetőségek adódnak arra, hogy a közösségi ökocímke díjszerkezetét úgy változtassák meg, hogy megfelelő mértékű engedményeket kapjanak azok, akik mind az EU-ökocímkét, mind pedig egy vagy több tagállam címkéjét meg szeretnék kapni. |

Finanszírozás

A rendszer hosszú távú finanszírozásának megtervezése, amely biztosítja a források lehető leghatékonyabb felhasználását. | | Törekedni arra, hogy megállapodás szülessen a rendszer hosszú távú finanszírozásáról. | Folytatni. |

--------------------------------------------------