2.

A 2. cikk a következőképpen módosul: a) az (1) bekezdés első albekezdése helyébe a következő szöveg lép: „(1) Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 126. cikke (2) bekezdése a) pontjának második francia bekezdésével összhangban kivételesnek kell tekinteni a költségvetési hiány referenciaértékének túllépését, ha az vagy az érintett tagállam által nem befolyásolható olyan rendkívüli esemény következménye, amely jelentős hatást gyakorol az államháztartás helyzetére, vagy súlyos gazdasági visszaesés következménye.”; b) a cikk a következő bekezdéssel egészül ki: „(1a) Amennyiben az államadósságnak a bruttó hazai termékhez (GDP) viszonyított aránya meghaladja a referenciaértéket, ez az arány – az EUMSZ 126. cikke (2) bekezdése b) pontjának megfelelően – akkor tekintendő elegendő mértékben csökkenőnek és a referenciaértékhez kielégítő ütemben közelítőnek, ha a referenciaértéktől való eltérés az előző három évben viszonyítási alapként évente átlagosan egyhuszaddal csökkent, azon elmúlt három évben bekövetkezett változások alapján, amelyekre adatok állnak rendelkezésre. Az adósságkritérium szerinti követelmény abban az esetben is teljesültnek minősül, ha a Bizottság költségvetési előrejelzései azt mutatják, hogy az eltérés az előírt mértékben csökkenni fog abban a hároméves időszakban, amely felöleli a legutolsó olyan évet követő két évet, amelyre vonatkozóan rendelkezésre állnak adatok. Olyan tagállam esetében, amely ellen 2011. november 8-án, túlzott hiány esetén követendő eljárás van folyamatban, továbbá a túlzott hiány megszüntetését követően még három évig az adósságkritérium szerinti követelmény akkor teljesül, ha a Tanács az érintett tagállam stabilitási vagy konvergenciaprogramjáról készült véleményében úgy ítéli meg, hogy a tagállam megfelelő előrelépést tett a referenciaérték elérése felé. Az adósságarány kiigazításának referenciaértéke alkalmazása során figyelembe kell venni a ciklusnak az adósságcsökkentés ütemére gyakorolt hatását.”; c) a (3)–(7) bekezdés helyébe a következő szöveg lép: „(3) A Bizottság az EUMSZ 126. cikke (3) bekezdése szerinti jelentés elkészítésekor a cikkben feltüntetett valamennyi érdemleges tényezőt figyelembe veszi, amennyiben jelentős mértékben befolyásolják az érintett tagállam hiány- és adósságkritériumoknak való megfelelésének értékelését. A Bizottság jelentésének megfelelő módon tükröznie kell: a) a középtávú gazdasági helyzet alakulását, különösen a potenciális növekedést – beleértve a munka, a tőkeakkumuláció és a teljes tényezőtermelékenység által biztosított különböző hozzájárulásokat is –, a ciklikus eseményeket és a magánszektor nettó megtakarítási pozícióját; b) a középtávú költségvetési helyzet alakulását, ideértve különösen a középtávú költségvetési célkitűzéshez vezető korrekció eredményeiről szóló jelentés, az elsődleges mérleg szintje és az elsődleges mind folyó, mind tőkekiadások alakulása, a túlzott makrogazdasági egyensúlyhiány megelőzésével és kiigazításával összefüggő szakpolitikák végrehajtása, a közös uniós növekedési stratégiával összefüggő szakpolitikák végrehajtása és az államháztartás általános színvonala, mindenekelőtt a nemzeti költségvetési keretek hatékonysága vonatkozásában; c) a jelentésben elemezni kell továbbá a középtávú államadósság-állomány alakulását, dinamikáját és fenntarthatóságát, ideértve különösen a kockázati tényezőket, többek között az adósság lejárati struktúráját és devizanemét, az SFA-tételeket és azok nagyságát, a felhalmozott tartalékokat és egyéb pénzügyi eszközöket, a garanciákat, különösen a pénzügyi ágazathoz kapcsolódókat, az elöregedéshez kapcsolódó implicit kötelezettségeket, valamint a magánszektor adósságállományát, amennyiben az implicit feltételes kötelezettséget jelenthet a kormány számára. A Bizottság kellő és kifejezett figyelmet fordít minden olyan egyéb tényezőre, amely az érintett tagállam véleménye szerint érdemleges a hiány- és adósságkritériumoknak való megfelelés átfogó értékelése szempontjából, és amelyet az adott tagállam a Tanács és a Bizottság elé terjesztett. Ezzel összefüggésben különös figyelmet kell fordítani: a nemzetközi szolidaritás előmozdítását és az uniós szakpolitikai célok elérését szolgáló pénzügyi hozzájárulásokra; a pénzügyi stabilitás megőrzése érdekében a tagállamok által egymásnak nyújtott két- és többoldalú támogatásból keletkező adósságra és a súlyos pénzügyi zavarok ideje alatti pénzügyi stabilizációs műveletekkel kapcsolatos adósságra. (4) A Tanács és a Bizottság kiegyensúlyozott, átfogó értékelést ad valamennyi érdemleges tényezőről, különösen arról, hogy súlyosbító vagy enyhítő tényezőként milyen mértékben befolyásolják a hiány- és/vagy adósságkritériumoknak való megfelelés értékelését. Ha az államadósságnak a GDP-hez viszonyított aránya meghaladja a referenciaértéket, a hiánykritériumnak való megfelelés értékelésekor ezeket a tényezőket csak akkor kell figyelembe venni a túlzott hiány fennállásáról szóló határozathoz vezető, az EUMSZ 126. cikkének (4), (5) és (6) bekezdése szerinti lépések során, ha az átfogó elv kettős feltétele – miszerint az említett érdemleges tényezők figyelembevétele előtt az államháztartási hiány közel volt a referenciaértékhez és a referenciaérték túllépése csak átmeneti – teljes mértékben teljesül. Az adósságkritériumnak való megfelelés értékelésekor azonban figyelembe kell venni ezeket a tényezőket a túlzott hiány fennállásáról szóló határozathoz vezető lépések során. (5) A Tanács és a Bizottság a hiányra és államadósságra vonatkozó kritériumok teljesülésének értékelése során és a túlzotthiány-eljárás későbbi lépéseiben megfelelően figyelembe veszi az olyan nyugdíjreformok végrehajtását, amelyek olyan többpilléres rendszert vezetnek be, amely kötelező tőkefedezeti pillért is magában foglal, valamint az államilag kezelt pillér nettó költségét. Különösen mérlegelik a reformok nyomán kialakult teljes nyugdíjrendszer jellemzőit, nevezetesen, hogy a reformok elősegítik-e a hosszú távú fenntarthatóságot anélkül, hogy középtávon növelnék a költségvetési pozíciót veszélyeztető kockázatokat. (6) Amennyiben a Tanács a Bizottság javaslata alapján az EUMSZ 126. cikkének (6) bekezdése alapján eljárva úgy határoz, hogy valamely tagállamban túlzott hiány áll fenn, a Tanács és a Bizottság az EUMSZ említett cikke szerinti további eljárási lépések során is figyelembe veszi az e cikk (3) bekezdésében említett érdemleges tényezőket, mivel azok hatással vannak az érintett tagállam helyzetére, beleértve az e rendelet 3. cikkének (5) bekezdésében és 5. cikkének (2) bekezdésében meghatározott lépéseket is, nevezetesen a túlzott hiány megszüntetésére vonatkozó határidő megállapítása és annak esetleges kiterjesztése tekintetében. Az említett érdemleges tényezőket azonban nem kell figyelembe venni a Tanácsnak az EUMSZ 126. cikke (6)–(9) és (11) bekezdésének megfelelően hozott határozatai egy részének vagy összességének visszavonásáról szóló, az EUMSZ 126. cikkének (12) bekezdése értelmében hozott határozatakor. (7) Azon tagállamok esetében, amelyeknél a referenciaértékhez képest fennálló túlzott hiány egy több pilléren alapuló, kötelező tőkefedezeti pillért is magában foglaló rendszer bevezetésére irányuló nyugdíjreform végrehajtását tükrözi, a Tanács és a Bizottság a túlzott hiány esetén követendő eljárás keretében a hiánymutatók alakulásának értékelésekor a reform költségét is figyelembe veszi, amennyiben a hiány nem haladja meg jelentősen a referenciaértékhez közelinek tekinthető szintet és az államadósság-arány nem haladja meg a referenciaértéket, és azzal a feltétellel, hogy az általános költségvetési fenntarthatóság megmarad. E nettó költséget a Tanácsnak az EUMSZ 126. cikke (6)–(9) és (11) bekezdésének megfelelően hozott határozatai egy részének vagy összességének visszavonásáról szóló, az EUMSZ 126. cikke (12) bekezdése értelmében hozott határozatakor is figyelembe kell venni, amennyiben a hiány jelentős mértékben és folyamatosan csökkent, és elért egy, a referenciaértékhez közeli szintet.”