A BIZOTTSÁG 1202/2004/EK RENDELETE

(2004. június 29.)

a hizlalásra szánt fiatal hím szarvasmarhafélékre vonatkozóan behozatali vámkontingens megnyitásáról és kezeléséről (2004. július 1-jétől2005. június 30-ig)

AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre,

tekintettel a marha- és borjúhús piacának közös szervezéséről szóló, 1999. május 17-i 1254/1999/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 32. cikkének (1) bekezdésére,

mivel:

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

1. cikk

(1) Egy 169 000 darab 0102 90 05, 0102 90 29 és 0102 90 49 KN-kódú és a Közösségen belüli hizlalásra szánt fiatal szarvasmarhafélére vonatkozó vámkvóta ezúton megnyitásra kerül a 2004. július 1. és 2005. június 30. közötti időszakra, amelyre a Közösség és a WTO partnerei között a GATT XXIV. 6. cikke keretében a WTO vonatkozásában utóbb megtárgyalt csökkentések vonatkoznak.

A vámkontingens a 09.4005-ös sorszámot kapja.

(2) Az 1. bekezdésben említett vámkvóta szerint alkalmazandó importvám 16 % ad valorem plusz tonnánként nettó 582 euró.

Az első albekezdésben említett vámtételt azzal a feltétellel kell alkalmazni, hogy az importált állatokat az importengedélyt kiadó tagállamban legalább 120 napig hizlalják.

(3) Az 1. bekezdésben említett mennyiséget az ugyanazon bekezdésben említett időszakban a következők szerint kell szétosztani:

(4) Amennyiben a (3) bekezdés a), b) és c) pontjában említett időszak valamelyike alatt a minden egyes időszakra benyújtott engedélykérelmek által lefedett mennyiség kevesebb, mint a kérdéses időszakban elérhető mennyiség, az időszakra fennmaradó mennyiséget hozzá kell adni a következő időszakra rendelkezésre álló mennyiséghez.

2. cikk

(1) Az 1. cikkben meghatározott kvótának való megfelelés érdekében a kérelmezőknek természetes vagy jogi személynek kell lenniük, és az importengedélyre vonatkozó kérelem benyújtásával egyidejűleg az érintett tagállam illetékes hatóságai előtt kielégítő módon bizonyítaniuk kell, hogy a 2003-as év során a 0102 90-es KN-kód alatt legalább 100 darab állatot importáltak.

A kérelmezőknek szerepelniük kell a nemzeti HÉA-nyilvántartásban.

(2) A Cseh Köztársaság, Észtország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Lengyelország, Szlovénia és Szlovákia piaci szereplői az (1) bekezdésben meghatározott, a 2003-as év során velük szemben harmadik országnak minősült országokból származó import alapján is benyújthatják a kérelmüket.

(3) Az import igazolása kizárólag a szabad forgalomba bocsátást biztosító vámokmánnyal történhet, melyet a vámhatóságok megfelelően záradékoltak és amely a kérelmezőre címzettként utalást tartalmaz.

A tagállamok az első albekezdésben megjelölt okmányok másolatát is elfogadhatják, amennyiben azt az illetékes hatóság megfelelően hitelesítette. Ahol az ilyen másolatokat elfogadják, a tagállamok minden egyes érintett pályázó tekintetében a 3. cikk (5) bekezdésében említett közleményben erről említést tesznek.

(4) Azok a piaci szereplők, akik 2004. január 1-jén a harmadik országokkal a marha- és borjúhúságazatban folytatott tevékenységüket megszüntették, semmiféle kérelmet nem nyújthatnak be.

(5) Az olyan vállalatok egyesülésével létrejött vállalat, amelyek mindegyike rendelkezik az (1) bekezdésben meghatározott minimális mennyiségnek megfelelő referenciaimportokkal, kérelme alapjaként ezeket a referenciaimportokat felhasználhatja.

3. cikk

(1) Az importengedélyekre vonatkozó kérelmeket csak abban a tagállamban lehet benyújtani, amelyben a kérelmező HÉA céljából regisztrálva van.

(2) Az 1. cikk (3) bekezdésben említett importengedélyekre vonatkozó kérelmek az egyes időszakokra:

Ahol az első albekezdés b) pontjában említett mennyiséget a kérelmek meghaladják, a túllépést figyelmen kívül kell hagyni.

(3) Az importengedélyekre vonatkozó kérelmeket az 1. cikk (3) bekezdésében említett egyes időszakok első tíz munkanapja során kell benyújtani. Mindazonáltal az első időszakra vonatkozó kérelmeket legkésőbb a rendeletnek az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő második csütörtökig kell benyújtani.

(4) A kérelmezők az 1. cikk (3) bekezdésében említett egyes időszakokra csak egy kérelmet nyújthatnak be. Amennyiben ugyanazon kérelmező egynél több kérelmet nyújt be, a kérelmezőtől származó egyetlen kérelem sem fogadható el.

(5) Miután a bemutatott okmányokat megvizsgálták, a tagállamok legkésőbb a kérelmek benyújtására nyitva álló időszak végét követő ötödik munkanapig továbbítják a Bizottságnak a kérelmezők és címeik listáját, továbbá a kérelmezett mennyiségeket.

Minden értesítést, ideértve a „tárgytalan” jelentést is, az I. mellékletben szereplő formanyomtatvány felhasználásával faxon vagy e-mailben továbbítani kell azokban az esetekben, amikor a kérelmeket valóban benyújtották.

4. cikk

(1) A 3. cikk (5) bekezdésében említett értesítést követően a Bizottság a lehető leghamarabb döntést hoz arról, milyen mértékben lehet a kérelmeket teljesíteni.

(2) Amennyiben a 3. cikkben említettek alapján a kérelmek által lefedett mennyiségek túllépik a kérdéses időszakban elérhető mennyiségeket, a Bizottság a kérelmezett mennyiségeket illetően egy egyszeri százalékos csökkentés alkalmazásáról határoz.

Amennyiben az első albekezdésben meghatározott csökkentő együttható alkalmazása során kérelmenként kevesebb, mint 100 darab az eredmény, a rendelkezésre álló mennyiséget az érintett tagállamok egyenként 100 darabos importjogosultságot biztosító sorshúzással ítélik meg. Amennyiben a maradvány 100 darabnál kevesebb, azt egyszeri mennyiségnek kell tekinteni.

(3) A Bizottságnak a kérelmek elfogadására vonatkozó döntése alá tartozó engedélyeket a lehető leghamarabb ki kell bocsátani.

5. cikk

(1) Az importengedélyeket a kérelmet benyújtó piaci szereplő nevére kell kibocsátani.

(2) Az engedélykérelmek és az engedélyek a következőket tartalmazzák:

6. cikk

(1) Az 1291/2000/EK rendelet 9. cikkének (1) bekezdése ellenére az e rendelet alapján kibocsátott importengedélyek nem ruházhatók át, és csak akkor biztosítanak jogosultságot a vámkontingens alapján, ha ugyanarra a névre és címre szólnak, mint amelyet a szabad forgalomba bocsátásról szóló kísérő vámnyilatkozatban címzettként tüntettek fel.

(2) Az importengedélyek nem lehetnek érvényesek 2005. június 30-a után.

(3) Az importengedélyre vonatkozó biztosíték darabonként 20 euró, azt a kérelmezőnek az engedélykérelemmel együtt kell benyújtania.

(4) Az importengedélyek az egész Közösségben érvényesek.

(5) Az 1291/2000/EK rendelet 50. cikke (1) bekezdésének megfelelően a szabad forgalomba bocsátásra vonatkozó vámnyilatkozat elfogadásának napján alkalmazandó teljes közös vámtarifa vámját kell egyesíteni minden, az importengedélyen feltüntetett mennyiséget meghaladó, importált mennyiség tekintetében.

(6) Az 1291/2000/EK rendelet III. címe 4. szakasza rendelkezései ellenére a biztosítékot nem szabad addig kibocsátani, amíg bizonyíték nincs arra, hogy az engedély névleges tulajdonosa felel kereskedelmileg és logisztikailag az érintett állatok megvásárlásáért, szállításáért és a szabad forgalomba bocsátást lehetővé tevő vámkezeléséért. Az ilyen bizonyíték legalább a következőket tartalmazza:

7. cikk

(1) Az import időpontjában az importőrnek bizonyítania kell, hogy:

(2) Elháríthatatlan akadály eseteinek kivételével az 1. bekezdés b) pontjában említett letét csak akkor kerül visszafizetésre, ha az engedélyt kiadó tagállam illetékes hatósága számára bizonyítékot szolgáltatnak arról, hogy a fiatal szarvasmarhákat:

A letétet az ilyen bizonyíték bemutatása után azonnal vissza kell fizetni.

Ha azonban az 1. bekezdés a) pontjában említett határidőt nem tartották be, akkor a visszafizetendő letétet csökkenteni kell:

A megtartott összegek elvesznek, és vámként visszatartásra kerülnek.

(3) Ha a 2. bekezdésben említett bizonyítékot nem mutatják be az importálástól számított 180 napon belül, akkor a letét elvész, és vámként visszatartásra kerül.

Ha azonban az első albekezdésben előírt 180 napos időszakon belül nem mutatják be a bizonyítékokat, de ezek az említett időszakot követő hat hónapon belül bemutatásra kerülnek, akkor a visszatartott összeg 15 %-kal csökkentve visszafizetésre kerül.

8. cikk

E rendeletnek megfelelően az 1291/2000/EK és az 1445/95/EK rendeletet kell alkalmazni.

9. cikk

Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.

(1) HL L 160., 1999.6.26., 21. o. A legutóbb az 1782/2003/EK rendelettel (HL L 270., 2003.10.21., 1. o.) módosított rendelet.

(2) HL L 143., 1995.6.27., 35. o. A legutóbb a 360/2004/EK rendelettel módosított rendelet (HL L 63., 2004.2.28., 13. o.).

(3) HL L 152., 2000.6.24., 1. o. A legutóbb a 636/2004/EK rendelettel módosított rendelet (HL L 100., 2004.4.6., 25. o.).

(4) HL L 205., 1985.8.3., 5. o.

III. MELLÉKLET

A 5. cikk (2) bekezdése c) pontjának bejegyzései

— spanyolul: Bovinos machos vivos de peso vivo inferior o igual a 300 kg [Reglamento (CE) no 1202/2004]

— csehül: Živí býci s živou váhou nepřevyšující 300 kg na kus, na výkrm (Nařízení (ES) č. 1202/2004)

— dánul: Levende ungtyre til opfedning, med en levende vægt på ikke over 300 kg pr. dyr (forordning (EF) nr. 1202/2004)

— németül: Lebende männliche Rinder mit einem Gewicht von höchstens 300 kg je Tier, zur Mast bestimmt (Verordnung (EG) Nr. 1202/2004)

— észtül: Elusad isasveised elusmassiga kuni 300 kg, nuumamiseks (määrus (EÜ) nr 1202/2004)

— görögül: Ζώντα βοοειδή με βάρος ζώντος που δεν υπερβαίνει τα 300 kg ανά κεφαλή, προς πάχυνση [κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 1202/2004]

— angolul: Live male bovine animals of a live weight not exceeding 300 kg per head, for fattening (Regulation (EC) No 1202/2004)

— franciául: Bovins mâles vivants d'un poids vif inférieur ou égal à 300 kg par tête, destinés à l'engraissement [Règlement (CE) no 1202/2004]

— olaszul: Bovini maschi vivi di peso vivo non superiore a 300 kg per capo, destinati all’ingrasso [regolamento (CE) n. 1202/2004]

— lettül: Penėjimui skirti gyvi jaučiai, kurių vieno galvijo gyvasis svoris yra ne didesnis kaip 300 kg (Reglamentas (EB) Nr. 1202/2004)

— litvánul: Jaunbuļļi nobarošanai, kuru dzīvsvars nepārsniedz 300 kg (Regula (EK) Nr. 1202/2004)

— magyarul: Legfeljebb 300 kg egyedi élőtömegű élő hím szarvasmarhaféle, hizlalás céljára (1202/2004/EK rendelet)

— hollandul: Levende mannelijke mestrunderen met een gewicht van niet meer dan 300 kg per dier (Verordening (EG) nr. 1202/2004)

— lengyelül: Żywe młode byki o żywej wadze nieprzekraczającej 300 kg za sztukę bydła, opasowe (rozporządzenie (WE) nr 1202/2004)

— portugálul: Bovinos machos vivos com peso vivo inferior ou igual a 300 kg por cabeça, para engorda [Regulamento (CE) n.o 1202/2004]

— szlovákul: Živé mladé býčky, ktorých živá hmotnosť nepresahuje 300 kg na kus, určené na výkrm (nariadenie (ES) č. 1202/2004)

— szlovénül: Živo moško govedo za pitanje, katerega živa teža ne presega 300 kg na glavo (Uredba (ES) št. 1202/2004)

— finnül: Lihotettaviksi tarkoitettuja eläviä urospuolisia nautaeläimiä, elopaino enintään 300 kg/eläin (asetus (EY) N:o 1202/2004)

— svédül: Levande handjur av nötkreatur som väger högst 300 kg, för gödning (förordning (EG) nr 1202/2004)