A Tanács 98/80/EK irányelve

(1998. október 12.)

a közös hozzáadottértékadó-rendszer kiegészítéséről és a 77/388/EGK irányelv módosításáról – A befektetési aranyra vonatkozó különös szabályozás

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 99. cikkére,

tekintettel a Bizottság javaslatára [1],

tekintettel az Európai Parlament véleményére [2],

tekintettel a Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére [3],

mivel a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapítás – szóló, 1977. május 17-i, 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv [4] alapján az arannyal kapcsolatos ügyletek elvben adókötelesek, bár az említett irányelv – az F. melléklet 26. pontjával együtt értelmezett – 28. cikke (3) bekezdésében előírt átmeneti eltérés alapján a tagállamok, az ipari felhasználásra szánt arany kivételével, továbbra is mentesíthetik az arannyal kapcsolatos ügyleteket; mivel ezen átmeneti eltérésnek néhány tagállam általi alkalmazása a verseny bizonyos torzulását okozza;

mivel az arany nemcsak termelési erőforrás, hanem azt befektetési célokra is vásárolják; mivel a normál adószabályok alkalmazása jelentős akadályt jelent annak pénzügyi befektetési célokra történő felhasználása számára, és ezért a befektetési aranyra nézve egy különleges adórendszer alkalmazását indokolja; mivel egy ilyen rendszer a közösségi aranypiac nemzetközi versenyképességét is erősítené;

mivel a befektetési arany értékesítései jellegüket tekintve hasonlítanak a hatodik irányelv hatályos szabályai alapján gyakran adómentességet élvező egyéb pénzügyi befektetésekhez, és ezért az adó alóli mentesítés tűnik a legmegfelelőbb adóügyi bánásmódnak a befektetési arany értékesítéseire nézve;

mivel a befektetési arany meghatározása csak az igen nagy tisztaságú arany nemesfémpiacon előforduló formáját és súlyát foglalhatja magában, valamint az aranyérméket, amelyek értéke elsősorban azok aranyárát tükrözi; mivel az aranyérmék esetében az átláthatóság érdekében évente egy, az érméket minősítő listát kell összeállítani, hogy az ilyen érmékkel kereskedők számára biztonságot nyújtsanak; mivel az érmékkel kereskedők jogbiztonsága azt igényli, hogy az e listára felvett érméket úgy kezeljék, hogy azok a lista érvényességének egész évére nézve eleget tettek az ezen irányelvben foglalt mentesítési követelménynek; mivel e lista nem fogja érinteni az érmék eseti alapon történő mentesítését, beleértve azon újonnan vert érméket is, amelyeket ugyan a lista nem tartalmaz, de amelyek megfelelnek az ezen irányelvben megállapított feltételeknek;

mivel az adómentesítés elvben nem teszi lehetővé az adó levonását, miközben az arany értékével kapcsolatosan adót lehet kivetni a megelőző műveletekre, lehetővé kell tenni az ilyen adó levonását annak érdekében, hogy szavatolják a különös szabályozással járó előnyöket, és hogy elkerüljék a verseny torzulását a behozott befektetési arany tekintetében;

mivel az arany mind ipari, mind befektetési célokra való felhasználásának lehetősége szükségessé teszi azon lehetőség biztosítását a kereskedők számára, hogy a normál adózást válasszák, ha tevékenységüket vagy a befektetési arany termelésében, vagy az aranynak befektetési arannyá történő átalakításában, vagy pedig az ilyen arannyal való nagybani kereskedésben végzik, ha normál kereskedésük során ipari célokra értékesítenek aranyat;

mivel az arany kettős felhasználása olyan új lehetőségeket kínál az adócsalás és az adókijátszás számára, amely hatékony tagállami ellenőrző intézkedéseket meghozatalát teszi szükségessé; mivel ezért kívánatos a minimális kötelezettségek közös szabványának megállapítása a könyvvitelben és a kereskedők által vezetendő dokumentációban, bár ahol más közösségi jogszabályok alapján ezen információ már létezik, a tagállam úgy ítélheti, hogy eleget tesz e követelményeknek;

mivel a tapasztalatok azt mutatják, hogy az egy bizonyos tisztasági fokot meghaladó arany legtöbb értékesítése tekintetében a visszaterheléses mechanizmus alkalmazása segíthet az adócsalás megelőzésében, miközben ugyanakkor csökkenti a finanszírozási terhet a műveletre nézve; mivel indokolt, hogy a tagállamok számára lehetővé tegyék ilyen mechanizmusok alkalmazását; mivel az arany importjára nézve a hatodik irányelv 23. cikke hasonló módon lehetővé teszi, hogy ne fizessenek adót a behozatalkor, feltéve hogy ezt megemlítik az illető irányelv 22. cikkének (4) bekezdése alapján tett nyilatkozatban;

mivel az egy tagállam által szabályozott nemesfémpiacon végzett ügyletek adóügyi bánásmódjukban további egyszerűsítéseket kívánnak, az ilyen jellegű műveletek hatalmas száma és gyorsasága miatt; mivel a tagállamok számára lehetővé teszik, hogy ne alkalmazzák a különös szabályozást, felfüggesszék az adóbeszedést, és tekintsenek el a nyilvántartási követelményektől;

mivel az új szabályozás a hatodik irányelv 12. cikke (3) bekezdésének e) pontja és az F. melléklet 26. pontja alapján meglévő rendelkezések helyébe lép, e rendelkezéseket el kell hagyni,

ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:

1. cikk

"26b. cikk

A befektetési aranyra irányuló különös szabályozás

A. Meghatározás

Ezen irányelv alkalmazásában és más közösségi rendelkezések sérelme nélkül "befektetési arany" a következő:

i. arany, a nemesfémpiacok által elfogadott súlyú rúd vagy lemez, amelynek tisztasága egyenlő vagy nagyobb 995 ezreléknél, akár értékpapírok által képviselten, akár más formában. A tagállamok a szabályozásból kizárhatják az 1 gramm vagy annál kisebb súlyú kis aranyrudakat vagy lemezeket;

ii. aranyérmék:

- amelyek tisztasága egyenlő vagy nagyobb 900 ezreléknél,

- amelyeket az 1800. év után vertek,

- amelyek a származási országban törvényes fizetőeszköznek minősülnek vagy minősültek, és

- amelyek eladási ára általában 80 %-nál jobban nem haladja meg az érmébe foglalt arany nyílt piaci árát.

Ezen irányelv alkalmazásában az ilyen érméket nem lehet numizmatikai érdekből eladottnak tekinteni.

Az egyes tagállamok 1999-től kezdve minden év július 1. előtt tájékoztatják a Bizottságot az e feltételeknek megfelelő azon érmékről, amelyekkel az érintett tagállamban kereskednek. A Bizottság minden év december 1. előtt ezen érmékről átfogó listát tesz közzé az Európai Közösségek Hivatalos Lapjának C sorozatában. A közzétett listában foglalt érméket úgy tekintik, hogy azok eleget tesznek e követelményeknek azon egész évben, amelyre nézve a listát közzétették.

B. A befektetési arannyal végzett ügyletekre alkalmazandó különös szabályozás

C. Adózás választásának lehetősége

D. A levonás joga

1. Az adóalanyok a következők levonására jogosultak:

a) esedékes vagy megfizetett adó, a számukra olyan személy által értékesített befektetési arany tekintetében, aki élt a C. részben foglalt választási lehetőséggel, vagy aki számukra a G. részben megállapított eljárás alapján értékesített;

b) esedékes vagy megfizetett adó, a befektetési aranyon kívüli arany számukra történő értékesítése, általuk történő Közösségen belüli beszerzése vagy importja tekintetében, amelyet később ők maguk vagy más az ő nevükben befektetési arannyá alakít át;

c) esedékes vagy megfizetett adó, számukra nyújtott olyan szolgáltatás tekintetében, amely az arany, beleértve a befektetési aranyat is, formájának, súlyának vagy tisztaságának megváltoztatásából áll,

ha ezen arany későbbi értékesítése e cikk alapján mentességet élvez.

2. Azon adóalanyok, akik befektetési aranyat állítanak elő vagy aranyat alakítanak át befektetési arannyá, úgy jogosultak levonni az esedékes vagy általuk megfizetett adót az illető arany előállításához vagy átalakításához kapcsolódó áruk vagy szolgáltatások értékesítése, Közösségen belüli beszerzése vagy importja tekintetében, mintha adóköteles lenne az e cikk alapján mentesített aranynak az általuk történő későbbi értékesítése.

E. A befektetési arannyal kereskedők különös kötelezettségei

F. Fordított adózási eljárás

G. Eljárás a nemesfémpiacon folyó, szabályozott aranyügyletekre nézve

1. Egy tagállam, a 29. cikkben előírt konzultációra is figyelemmel, eltekinthet attól, hogy alkalmazza a befektetési aranyra e különös szabályozás által előírt mentességet azon különleges ügyletek tekintetében, amelyek sem Közösségen belüli értékesítések, sem exportok, és az illető tagállamban mennek végbe:

a) adóalanyok között, akik az érintett tagállam által szabályozott nemesfémpiac tagjai; és

b) ha az ügylet az érintett tagállam által szabályozott nemesfémpiac egy tagja és egy olyan adóalany között megy végbe, aki nem tagja a piacnak.

Ilyen körülmények között ezen ügyletek adókötelesek, és a következőket kell alkalmazni.

2. a) Az (1) bekezdés a) pontja szerinti ügyletek esetében az egyszerűsítés érdekében a tagállam engedélyezi a beszedésre kerülő adó felfüggesztését, továbbá eltekint a hozzáadottérték-adó könyvvezetési követelményeitől.

b) Az (1) bekezdés b) pontja szerinti ügyletek esetében az F. rész szerinti fordított adózási eljárást kell alkalmazni. Ha a nemesfémpiac tagjának nem minősülő személy, az ilyen ügyleteken kívül nem lenne köteles hozzáadottérték-adó tekintetében történő bejegyzésre az illető tagállamban, a tagnak minősülő személy teljesíti az adóügyi kötelezettségeket a nem tag személy nevében a tagállam rendelkezéseinek megfelelően."

2. cikk

A 77/388/EGK irányelv 12. cikke (3) bekezdésének e) pontját és az F. melléklet 26. pontját el kell hagyni.

3. cikk

(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 2000. január 1-jéig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.

Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre vagy azokhoz kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.

(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a főbb rendelkezéseit, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.

4. cikk

Ez az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetése napján lép hatályba.

5. cikk

Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

Kelt Luxembourgban, 1998. október 12-én.

a Tanács részéről

az elnök

R. Edlinger

[1] HL C 302., 1992.11.19., 9. o.

[2] HL C 91., 1994.3.28., 91. o.

[3] HL C 161., 1993.6.14., 25. o.

[4] HL L 145., 1977.5.13., 1. o. A legutóbb a 96/95/EK irányelvvel (HL L 338., 1996.12.28., 89. o.) módosított irányelv.

[5] HL L 166., 1991.6.28., 77. o.

--------------------------------------------------