A BIZOTTSÁG (EU) 2022/444 HATÁROZATA

(2021. június 28.)

a Franciaország által a földgáztárolási infrastruktúra üzemeltetői javára végrehajtott SA.49414. (2020/C) (korábbi 2019/NN) számú állami támogatási programról

(az értesítés a C(2021) 4494. számú dokumentummal történt)

(Csak a francia nyelvű szöveg hiteles)

(EGT-vonatkozású szöveg)

AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,

tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 108. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére,

tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra és különösen annak 62. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,

miután felkérte az érdekelteket, hogy a fent említett cikkek (1) értelmében nyújtsák be észrevételeiket, és tekintettel ezen észrevételekre,

mivel:

1. ELJÁRÁS

(1) 2017. október 23-i levelükben a francia hatóságok tájékoztatták a Bizottságot a földgáz tárolására vonatkozó jogszabályi és szabályozási keret tervezett reformjáról (a továbbiakban: reform). A francia hatóságok 2017. november 23-án előzetesen bejelentették ezt a tervezetet, és a reform francia parlament általi elfogadását követően további információkat szolgáltattak a Bizottságnak.

(2) A Bizottság 2020. február 28-i levelében tájékoztatta Franciaországot azon határozatáról (a továbbiakban: az eljárás megindításáról szóló határozat), amely szerint az intézkedés vonatkozásában megindítja az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárást (a továbbiakban: hivatalos vizsgálati eljárás).

(3) Az eljárás megindításáról szóló határozatot közzétették az Európai Unió Hivatalos Lapjában. A Bizottság felkérte az érdekelt feleket a szóban forgó intézkedéssel kapcsolatos észrevételeik megtételére.

(4) A hivatalos vizsgálati eljárás keretében a Bizottság észrevételeket kapott az érdekelt felektől. A Bizottság továbbította ezeket a francia hatóságoknak, és lehetőséget biztosított számukra a véleményezésre. A francia hatóságok 2020. augusztus 3-i levelükben küldték meg észrevételeiket.

(5) A francia hatóságok 2020. szeptember 21-én, 2021. január 26-án, 2021. március 15-én és 2021. május 10-én további információkat nyújtottak be.

2. AZ INTÉZKEDÉS HÁTTERE

2.1. A földgáztárolás Franciaországban

(6) A földalatti földgáztárolási infrastruktúra a szállítóhálózathoz kapcsolódó földgázkészletek felhalmozását teszi lehetővé. Hozzájárul a hálózati áramlások kezeléséhez.

(7) A tárolót egyrészt a hálózatban lévő földgázmennyiség és az elfogyasztott földgázmennyiség közötti egyensúly biztosítására használják, például egy téli hideghullám miatti ellátási zavar vagy csúcsigény esetén. Másrészt a tároló a gázvezetékekkel és a kompresszorokkal együtt lehetővé teszi, hogy a szállítóhálózaton szállítási szolgáltatásokat nyújtsanak, különösen szűk keresztmetszet esetén.

(8) A tárolásirendszer-üzemeltetők tárolókapacitást kínálnak a kis- és nagykereskedelmi piacokon jelen lévő földgázszolgáltatóknak, valamint a szállításirendszer-üzemeltetőknek. A földgázszolgáltatók tárolókapacitásért való fizetési hajlandósága nagyon megközelíti a földgáz nyári és téli eladási árai közötti különbséget (a továbbiakban: spread). A földgáztermelés szintje egész évben viszonylag állandó, míg a földgázfogyasztás a hőmérséklet függvényében jelentősen változik.

(9) Franciaországban tizennégy – ezen belül tizenegy működő (2) – tárolási infrastruktúra és három tárolásirendszer-üzemeltető van: — a Storengy, amely 100 %-ban az ENGIE leányvállalata, tizenkét tárolóhely tulajdonosa és üzemeltetője, amelyek közül hármat takarékra tettek, kilenc pedig üzemel. Ez utóbbiak hasznos befogadóképessége 102,1 TWh (ami a terület teljes kapacitásának 74 %-át teszi ki), — a Teréga (korábbi nevén TIGF), amely a Snam (40,5 %), a GIC (31,5 %), az EDF Investissement (18 %) és a Prédica (10 %) tulajdonában van, egy 33,1 TWh hasznos befogadóképességű (azaz a terület teljes kapacitásának 24 %-át kitevő) működő tárolót üzemeltet, — a Géométhane, amely a Storengy (50 %), a CNP (49 %) és a Géostock (1 %) tulajdonában van, egy 3,3 TWh hasznos befogadóképességű (azaz a terület teljes kapacitásának 2 %-át kitevő) működő tárolót üzemeltet.

(10) 2009-től kezdve csökkentek a földgázárak szezonális változásai. A spread 2011-ig elég magas volt ahhoz, hogy a szolgáltatókat arra ösztönözze, hogy az összes földgáztárolási kapacitást lekössék. 2011-től a spread nem volt elegendő ahhoz, hogy fedezze az üzemeltetők által kínált tárolási árat (a spread 1,5–2 EUR/MWh volt a 6–7 EUR/MWh ár mellett). Ennek eredményeképpen a tárolókapacitásokat 2010-2011 óta már nem kötötték le teljes egészében, 2014-ben és 2015-ben három tárolót csökkentett üzemmódba („takarékra”) tettek, míg 2017-2018-ban a működő tárolási infrastruktúra lekötési aránya elérte a 63 %-ot.

2.2. Jogszabályi és szabályozási háttér

(11) Az ellátásbiztonság biztosítása érdekében Franciaország először 2014-ben vezetett be rendeletet azzal a céllal, hogy szigorítsa a földgázszolgáltatók földgázkészletek létrehozásával kapcsolatos kötelezettségeit (3). Franciaország később úgy ítélte meg, hogy ennek a rendszernek több hibája is volt, egyes földgázszolgáltatók pedig keresetet indítottak, amelyben a 2014-es rendelet jogszerűségét kifogásolták. E fejlemények következtében Franciaország úgy döntött, hogy kiigazított intézkedést vezet be (a továbbiakban: a szóban forgó intézkedés), amely e határozat tárgyát képezi.

(12) Emellett a 2009/73/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (4) 33. cikke lehetőséget biztosít a tagállamok számára, hogy a tárolási infrastruktúrára vonatkozó szabályozást vezessenek be. A földgáztárolás is egyike azon intézkedéseknek, amelyeket a tagállamok az (EU) 2017/1938 európai parlamenti és tanácsi rendeletből (5) eredő kötelezettségek, különösen a belföldi fogyasztók ellátásbiztonságának biztosítására vonatkozó kötelezettség teljesítésének biztosítása érdekében hozhatnak az említett rendeletben meghatározott feltételek mellett, valamint a földgáz belső piaca megfelelő és folyamatos működésének biztosítása mellett.

3. A SZÓBAN FORGÓ INTÉZKEDÉS RÉSZLETES LEÍRÁSA ÉS AZ ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁNAK OKAI

3.1. A mechanizmus célja

(13) A szabályozási mechanizmus célja, hogy biztosítsa a franciaországi földgázellátás biztonságának közép- és hosszú távú garantálásához szükséges tárolási infrastruktúra üzemben tartását.

(14) A szabályozási mechanizmus különösen azt hivatott biztosítani, hogy a hálózat képes legyen kielégíteni a keresletet, különösen hidegcsúcs idején, valamint hogy a földgázszállító hálózaton biztosítsa a szállítási szolgáltatást, különösen szűk keresztmetszet esetén.

3.2. Jogalap

(15) Az alapvető földgáztárolási infrastruktúrára vonatkozó szabályozási mechanizmust a 2018. január 1-jén hatályba lépett 2017. december 30-i 2017-1839. sz. törvény (6) (a továbbiakban: a szénhidrogéntörvény) vezette be az energetikai törvénykönyvbe.

(16) A szénhidrogéntörvény 12. cikke különösen úgy rendelkezik, hogy a szabályozási mechanizmus hatályát az energetikai törvénykönyv L.141-1. cikkében említett többéves energiaprogram (a továbbiakban: TEP) határozza meg. A TEP-et több tanácsadó szervvel folytatott konzultációt követően rendelettel fogadják el, és azt legalább ötévente, két ötéves időszakra vonatkozóan felülvizsgálják. A 2019–2028-as időszakra vonatkozó TEP-et a 2020. április 21-i 2020-456. sz. rendelettel állapították meg (a továbbiakban: a 2020-456. sz. TEP-rendelet).

(17) A szénhidrogéntörvény 12. cikke előírja továbbá, hogy az energiaszabályozási bizottság (a továbbiakban: CRE) határozza meg a szabályozási mechanizmus egyes szabályait, különösen a tárolókapacitás-árverések szabályait, a tárolásirendszer-üzemeltetők engedélyezett bevételeit, valamint e bevételeknek a kapacitásértékesítésen keresztül történő beszedésére vonatkozó szabályokat, továbbá a földgázszállítási rendszer használati díjait és annak a tárolásirendszer-üzemeltetők részére történő továbbítását (lásd a (20)–(22) preambulumbekezdést).

3.3. A mechanizmus általános működése

(18) A Franciaországban 2017-ben elfogadott földgáztárolási szabályozási mechanizmus három elven alapul.

(19) Először is, e mechanizmus hatálya a Franciaország területén az ellátásbiztonság közép- és hosszú távú biztosításához szükséges földalatti tárolási infrastruktúrára (7) (a továbbiakban: alapvető tárolási infrastruktúra) terjed ki. Ezen alapvető infrastruktúrák listáját a TEP-rendelet tartalmazza. Ezeket azoknak a gazdasági szereplőknek kell üzemben tartaniuk, akik az infrastruktúrát üzemeltetik (8).

(20) Másodszor, az alapvető tárolási infrastruktúra kapacitásait a CRE által meghatározott szabályok szerint árverésre bocsátják (9). Az árverésen minden olyan, az Unió valamely tagállamában vagy egy másik államban letelepedett szolgáltató részt vehet, amely a francia kis- vagy nagykereskedelmi ellátási piacon való részvételre jogosító szolgáltatási engedéllyel rendelkezik. 2018. januárban 213 francia vagy külföldi szolgáltató rendelkezett ilyen engedéllyel. Az árverések bevételeit közvetlenül a tárolásirendszer-üzemeltetők szedik be.

(21) Harmadszor, az alapvető tárolási infrastruktúra üzemeltetői garanciát kapnak arra, hogy költségeiket fedezik, amennyiben azok megfelelnek egy „hatékony üzemeltető” költségeinek (10). Mint ilyenek, a CRE által határozattal megállapított, szabályozott bevételt kapnak (a továbbiakban: engedélyezett bevétel). Ha az ügyfeleiktől közvetlenül beszedett bevételek alacsonyabbak, mint az engedélyezett bevételük, a tárolásirendszer-üzemeltetők az engedélyezett bevételük és a beszedett bevételek különbözetének megfelelő ellentételezésben részesülnek (lásd a (89) preambulumbekezdést). Ezt az ellentételezést a földgázszállítók viselik azon, a közüzemi földgázelosztó hálózatra csatlakozott ügyfélállományuk alapján, akik nem megszakíthatók és nem jelentették be magukat kockázatmentesen kiléptethetőként (lásd a (104) és (105) preambulumbekezdést). Az ellentételezést a szállításirendszer-üzemeltető szedi be a szállításirendszer-használati díjon belül meghatározott külön díjtétel címén (a továbbiakban: ATRT-díj), majd azt továbbítja a tárolásirendszer-üzemeltetőknek.

(22) Ha viszont a tárolásirendszer-üzemeltetők bevételei meghaladják az engedélyezett bevételüket, a szállításirendszer-használati díjon keresztül vissza kell fizetniük a többletet (lásd a (90) preambulumbekezdést).

3.4. A szabályozási mechanizmus hatálya

(23) A francia hatóságok által adott magyarázatok szerint az alapvető tárolási infrastruktúra meghatározására szolgáló módszer egyrészt az igény kielégítéséhez szükséges hálózati kapacitás biztosításához szükséges infrastruktúra, másrészt a földgázszállító hálózaton a szállítási szolgáltatás biztosításához szükséges infrastruktúra meghatározásából áll.

3.4.1. A hidegcsúcs esetén jelentkező igény kielégítéséhez szükséges hálózati kapacitás biztosításához szükséges infrastruktúra

(24) A gázrendszerrel szemben elvárt ellátásbiztonsági szintet az energetikai törvénykönyv R. 121-4. cikke határozza meg. A cél, hogy az összes olyan fogyasztó ellátása biztosított legyen, aki szerződésszerűen nem fogadott el olyan ellátást, amely különösen hideg időjárási körülmények között – mint amilyenek statisztikailag ötvenévente egyszer fordulnak elő – megszakítható.

(25) Az igény kielégítéséhez szükséges hálózati kapacitás biztosításához szükséges infrastruktúra meghatározása a szállításirendszer-üzemeltetők által végzett számításokon alapul, akik összehasonlítják az egy és harminc nap közötti időtartamú hidegcsúcsok idején jelentkező földgázigényt és a földgázellátási kapacitást, különösen a rendszerösszekötők és a cseppfolyósított földgáz- (LNG-)terminálok révén.

3.4.1.1. Becsült földgázigény

(26) A francia hatóságok először is öt forgatókönyvet vizsgáltak a villamosenergia-termelés nélkül a következő tíz évben várható földgázfogyasztás alakulására vonatkozóan. Az ekképpen előrevetített csökkenési ráták -2 % és -18 % között mozognak a 2012-es referenciaévhez képest. A francia hatóságok végül azt a hipotézist fogadták el, amely szerint a földgázfogyasztás – a villamosenergia-termelés nélkül – 2 %-kal csökken.

(27) Ezt követően 2025-re körülbelül 3 640 GWh/nap értékre becsülték a hidegcsúcs idején a villamosenergia-termelés nélkül jelentkező átlagos napi földgázfogyasztást, amelybe nem számították bele az alacsony fűtőértékű földgáz (B-gáz) fogyasztását. Emellett a hidegcsúcs idején villamosenergia-termelésre felhasznált földgázfogyasztást 310 GWh/napra becsülték.

(28) A francia hatóságok a földgázigény megszakítható részét is figyelembe vették, vagyis azokat a fogyasztókat, akik megszakíthatósági szerződést kötöttek azzal a hálózatüzemeltetővel, amelyhez csatlakoztak. A szabályozási mechanizmus bevezetésekor még folyamatban volt a hidegcsúcs idején alkalmazandó megszakíthatósági rendelkezések meghatározása. A francia hatóságok 138 GWh/nap megszakíthatósági potenciállal számoltak.

(29) A francia hatóságok egyértelművé tették, hogy a kiléptetés ellátási válság esetén alkalmazott végső eszközt jelent, nem pedig rugalmassági mechanizmust. Ezért a hidegcsúcs idején jelentkező földgázigény becslésénél nem vették figyelembe a kiléptetést.

(30) Figyelembe vették továbbá azt is, hogy a rövid időtartamú hidegcsúcsok alatti átlagfogyasztás magasabb, mint a hosszabb hidegcsúcsok alatti átlagfogyasztás.

(31) Végül a francia hatóságok figyelembe vették, hogy egy átalakítási program hatására fokozatosan csökkenni fog a B-gáz használata a magas fűtőértékű földgáz (H-gáz) javára, amely a Franciaországban jelenleg felhasznált földgáz 90 %-át teszi ki. Az átalakítási művelet 2018-ban veszi kezdetét és legkésőbb 2028-ban fejeződik be. A francia hatóságok becslései szerint a H-gázzá átalakított B-gáz iránti kereslet 2025-ben 180 GWh/nap lesz.

(32) A fentiekből következik, hogy a francia hatóságok 2025-re 4 000 GWh/napra becsülték az egy négynapos hidegcsúcs idején jelentkező teljes földgázigényt.

3.4.1.2. Becsült földgázellátási kapacitás

(33) A francia hatóságok becsléseket készítettek a földgázellátási kapacitásra vonatkozóan, amelyekben figyelembe vették a rendszerösszekötőket, az LNG-terminálokon keresztül történő LNG-ellátást és a földgázkészletek teljesítményét.

(34) Először is, a rendszerösszekötők esetében a nem megszakítható kapacitások becsült értéke – a nem megszakítható H-gáz rendszerösszekötő kapacitások 100 %-os kihasználtságát feltételezve – a behozatal oldaláról 1 780 GWh/napot, a kivitel oldaláról pedig 425 GWh/napot tesz ki (11). A csővezetéken keresztüli nettó H-gázbehozatal a becslések szerint 1 355 GWh/nap.

(35) A francia hatóságok jelezték, hogy a gázhálózat és a rendszerösszekötők megerősítése jelentős költségekkel járna (12), különösen a meglévő tárolási infrastruktúra használatához képest. Mindenesetre a hosszú építési idő miatt középtávon semmiképpen sem állna rendelkezésre ilyen típusú infrastruktúra.

(36) Másodsorban, ami az LNG-ellátást illeti, a négy francia LNG-terminál teljes kimeneti kapacitása 1 160 GWh/nap (13). Ezek a kapacitások azonban csak akkor vehetők igénybe, ha az LNG-terminálok tartályaiban van LNG. A francia hatóságok úgy vélték, hogy egy olyan eshetőség esetén, mint amilyen egy 10 napnál rövidebb hidegcsúcs, csak a tartályban lévő LNG-készlet adható ki. Tíz napon túl azonban LNG-rakományokat lehetne kiszállítani, és az LNG-terminálokat maximális kapacitással lehetne használni. Két forgatókönyvet tartottak meg attól függően, hogy mekkora az LNG-készlet tartályokban megfigyelt átlagos szintje: a legrosszabb télen (1. forgatókönyv), illetve a legjobb télen (2. forgatókönyv).

(37) Az LNG-terminálok kihasználtsági szintje mindkét forgatókönyvben magasabb, mint a 2011 és 2018 közötti teleken jellemző átlagos kihasználtsági szint. Franciaország végül az 1. forgatókönyvet tartotta meg, és az LNG-terminálok kimeneti potenciálját 330 GWh/napra becsülte egy négynapos hidegcsúcs idején.

(38) A francia hatóságok jelezték, hogy a jelentős beruházási költségek megtérülése érdekében a meglévő cseppfolyósító terminálok a maximális kapacitásukhoz közeli szinten működnek. Ezenkívül az ilyen projektek tőkeintenzitása miatt szinte az összes LNG-rakományra hosszú távú szerződéseket kötnek, tehát azokat már a termelés előtt értékesítik. Másrészt, mivel a földgáz gáz halmazállapotban történő tárolásának költsége alacsonyabb, az LNG-tárolás világszerte alulfejlett. Rövid távon tehát csekély mennyiségű LNG áll rendelkezésre.

(39) Harmadsorban, a földalatti földgázkészletek teljesítményével kapcsolatban a francia hatóságok kifejtették, hogy a franciaországi tárolási infrastruktúra 90 %-át kitevő víztartó rétegek kiaknázása azzal jár, hogy a tárolókat minden évben kellően magas szintre fel kell tölteni és kellően alacsony szintre le kell üríteni. Ráadásul a tárolási infrastruktúra kivételi teljesítménye a készlet csökkenésével folyamatosan csökken.

(40) mivel egyrészt a Franciaország elemzését megelőző kilenc tél során a tárolási infrastruktúrák február 1-jei átlagos töltöttségi szintje 42 % volt, másrészt az elmúlt 70 évben megfigyelt hidegcsúcsok 85 %-a február 5. előtt kezdődött, a francia hatóságok abból a feltevésből indultak ki, hogy a hidegcsúcs kezdetén minden egyes tárolási infrastruktúrában a hasznos befogadóképesség 45 %-ának megfelelő töltöttséghez tartozó kivételi teljesítmény áll rendelkezésre.

(41) Ezenkívül a francia hatóságok figyelembe vették azt a biztonsági készletet, amelyet a földgázszállításirendszer-üzemeltetőknek kell képezniük annak érdekében, hogy szolgáltatójuk kiesése esetén biztosítsák az alapvető szociális szolgáltatások végső esetben történő ellátását, azaz a hasznos befogadóképesség 45 %-ának megfelelő töltöttség melletti 124 GWh/napos kivételi teljesítményt.

(42) A fenti hipotézisek alapján a francia hatóságok a 2019 és 2025 közötti időszakra vonatkozóan megállapították, hogy éves szinten 138,5 TWh hasznos befogadóképességű tárolási infrastruktúrára és a hasznos befogadóképesség 45 %-ának megfelelő töltöttség mellett 2 376 GWh/nap kivételi teljesítményre van szükség annak biztosításához, hogy a hálózat képes legyen kielégíteni a hidegcsúcs idején jelentkező igényt (14).

3.4.2. A földgázszállító hálózaton történő szállítási szolgáltatás biztosításához szükséges infrastruktúra

(43) A francia hatóságok meghatározták azt a tárolási infrastruktúrát is, amely a földgázszállító hálózat szállítási kapacitásait figyelembe véve az egész terület ellátásának biztosításához szükséges. Ennek érdekében megvizsgálták a szállítási rendszer különböző szűk keresztmetszeteit.

(44) A szűk keresztmetszettel kapcsolatban a szállításirendszer-üzemeltetők meghatározták a legvalószínűbb forgatókönyvet, amely az akkoriban megfigyelhető helyzetnek felel meg egy olyan piaci környezetben, amelyben a szolgáltatók arra törekszenek, hogy maximalizálják – a francia hatóságok szerint Európában jelenleg a legversenyképesebb földgázforrásokat jelentő – Norvégiából és Oroszországból származó földgázimportot, és csökkentsék a cseppfolyósított földgáz behozatalát, amelyért Ázsiában magasabb árat lehet kapni. Egy ilyen helyzetben potenciálisan négy fő működési korlát figyelhető meg (lásd az alábbi 1. ábrát). L0902022HU11810120220303HU0005.000111911213TERVEZET AZ EGT VEGYES BIZOTTSÁG … HATÁROZATA(…)az EGT-megállapodás IV. mellékletének (Energia) módosításárólAZ EGT VEGYES BIZOTTSÁG,tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra (a továbbiakban: az EGT-megállapodás) és különösen annak 98. cikkére,mivel:(1)Az épületek energiahatékonyságáról szóló, 2010. május 19-i 2010/31/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvetHL L 153., 2010.6.18., 13. o. (a továbbiakban: az épületek energiahatékonyságáról szóló irányelv) bele kell foglalni az EGT-megállapodásba.(2)Izland viszonylag új és egységes épületállományának sajátosságai miatt megállapodás született az épületek energiahatékonyságáról szóló 2010/31/EU irányelv alkalmazása alóli ideiglenes és feltételes mentességről. Az említett mentesség a 2018. május 30-i (EU) 2018/844 európai parlamenti és tanácsi irányelv általi módosítás előtt hatályban lévő 2010/31/EU irányelvre alkalmazandó. A mentesség szigorúan korlátozott időtartamra szól és azt csak addig lehet alkalmazni, amíg megállapodás nem születik az (EU) 2018/844 irányelvvel módosított 2010/31/EU irányelv EGT-megállapodásba történő belefoglalásáról.(3)A liechtensteini épületállomány igen kis méretével, valamint éghajlati és épülettipológiájával összhangban Liechtenstein mentesül az épületek energiahatékonyságáról szóló irányelv 5. cikke szerinti azon kötelezettség alól, hogy az épületek energiahatékonyságára vonatkozó minimumkövetelmények költségoptimalizált szintjeinek megállapítása céljából saját számításokat végezzen.(4)A c) kiigazítás feltételei alapján Norvégia és Liechtenstein az energiahatékonyságra vonatkozó minimumkövetelmények tekintetében az épületek energiahatékonyságáról szóló irányelvben előírt primerenergia-fogyasztástól eltérő rendszerhatár alkalmazásával írhat elő szabályozást, feltéve, hogy a c) kiigazításban meghatározott feltételek teljesülnek.(5)A d) kiigazítás biztosítja, hogy Norvégiában a felhasználó által működtetett energiahatékonysági tanúsítványi rendszer az épületek energiahatékonyságáról szóló irányelv 17. cikkében előírtak szerint a független szakértők által kiállított tanúsítványokkal egyenértékű eredményeket hozzon.(6)Az EGT-megállapodás IV. mellékletét ezért ennek megfelelően módosítani kell,ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:1. cikkAz EGT-megállapodás IV. melléklete 17. pontja (a 2002. december 16-i 2002/91/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv) szövegének helyébe a következő szöveg lép:32010 L 0031: Az Európai Parlament és a Tanács 2010/31/EU irányelve (2010. május 19.) az épületek energiahatékonyságáról (a továbbiakban: az épületek energiahatékonyságáról szóló irányelv) (HL L 153., 2010.6.18., 13. o.).Az irányelv rendelkezései e megállapodás alkalmazásában a következő kiigazításokkal értendők:a)Az irányelv nem alkalmazandó Izlandra.b)Az 5. cikk (2) bekezdése a következő szöveggel egészül ki:Az energiahatékonyságra vonatkozó minimumkövetelmények költségoptimalizált szintjeinek megállapítása céljából Liechtenstein felhasználhatja egy másik, összehasonlítható paraméterekkel rendelkező Szerződő Fél számításait.c)Az épületek energiahatékonyságáról szóló irányelv 9. cikke (3) bekezdése a) pontjának és I. mellékletének alkalmazásában Liechtenstein és Norvégia az energiafelhasználásra vonatkozó követelményeit a nettó energiára alapozhatja, feltéve, hogy teljesülnek a következő feltételek és biztosítékok:i.Az energiahatékonyságra vonatkozó minimumkövetelmények az épületek energiahatékonyságáról szóló irányelv 5. cikkében foglalt követelményekkel összhangban, az energiahatékonyságra vonatkozó minimumkövetelmények költségoptimalizált szintjeinek kiszámításához megállapított módszertani keret alapelveitA Bizottság 244/2012/EU felhatalmazáson alapuló rendelete (2012. január 16.) az épületek energiahatékonyságáról szóló 2010/31/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvnek az épületek és épületelemek energiahatékonyságára vonatkozó minimumkövetelmények költségoptimalizált szintjeinek kiszámítására szolgáló összehasonlító módszertani keret meghatározásával történő kiegészítéséről (HL L 81., 2012.3.21., 18. o.). követve kerülnek meghatározásra.ii.Közzétételre kerül a helyi építési szabályzatban meghatározott energiahatékonysági követelményeknek megfelelő primerenergia-felhasználás numerikus mutatója.iii.A Bizottság fenntartja a jogot arra, hogy az épületek energiahatékonyságáról szóló, az (EU) 2018/844 irányelvvel módosított irányelvvel kapcsolatos jövőbeli tárgyalások keretében felülvizsgálja ezt a konkrét kiigazítást.d)A 17. cikk a következő szöveggel egészül ki:Az EFTA-államok egyszerűsített, felhasználó által működtetett energiahatékonyságitanúsítvány-rendszert hozhatnak létre a lakóépületekre vonatkozóan, amely a szakértők alkalmazásának alternatívájaként használható, amennyiben teljesülnek az alábbi feltételek:i.Alapos ismeretek és jó minőségű adatok állnak rendelkezésre a teljes lakóépület-állományról, beleértve az összes épülettipológiát és korsávot, valamint a külső térelhatárolók és a használt épülettechnikai rendszerek tipológiánkénti jellemzőit, ami lehetővé teszi az egyes épületek és önálló rendeltetési egységek energiahatékonyságának magas fokú bizonyossággal történő kiszámítását a felhasználói inputok alapján.ii.Részletes információk állnak rendelkezésre az egyes épülettipológiákra vonatkozó költségoptimalizált vagy költséghatékony fejlesztésekről.iii.Olyan intézkedések vannak érvényben, amelyek támogatják a felhasználókat a rendszer üzemeltetésében az épületenergetikai tanúsítványok kiállítása céljából. Ezek az intézkedések magukban foglalhatnak egy segélyvonalat vagy tanácsadó szolgáltatásokat, amelyek lehetővé teszik egyrészt a felhasználók, másrészt a független szakértők és rendszerszakértők közötti kapcsolattartást.iv.Annak érdekében, hogy biztosítani lehessen az eredmények manipulálásának elhanyagolható kockázatát, a felhasználó által működtetett tanúsítványi rendszer minőségellenőrzési és ellenőrzési mechanizmust (mechanizmusokat) foglal magában a felhasználók input adatainak ellenőrzésére, valamint arra, hogy a felhasználók input adatai átláthatók legyenek.v.Független kontrollrendszerek vannak érvényben annak biztosítására, hogy a felhasználó által működtetett energiahatékonysági tanúsítvány a minőség és a megbízhatóság tekintetében a szakértők által kiállított tanúsítványokkal egyenértékű eredményeket hozzon.vi.A felhasználó által működtetett rendszer ajánlásokat ad ki, amelyek tanácsot adhatnak a felhasználóknak az épületeikre és önálló rendeltetési egységeikre jellemző költségoptimalizált vagy költséghatékony fejlesztésekről.2. cikkA 2010/31/EU irányelvnek az Európai Unió Hivatalos Lapja EGT-kiegészítésében közzéteendő izlandi és norvég nyelvű szövege hiteles.3. cikkEz a határozat […]-án/-én lép hatályba, feltéve, hogy az EGT-megállapodás 103. cikkének (1) bekezdésében előírt összes bejelentést megtették[Alkotmányos követelmények fennállását nem jelezték.] [Alkotmányos követelmények fennállását jelezték.].4. cikkEzt a határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjának EGT-re vonatkozó részében és EGT-kiegészítésében ki kell hirdetni.Kelt Brüsszelben, […].az EGT Vegyes Bizottság részérőlaz elnökaz EGT Vegyes Bizottságtitkárai 1. ábra: A szállítóhálózatban potenciálisan megfigyelhető főbb működési korlátok abban az esetben, amikor a szolgáltatók Északkelet-Franciaország felől igyekeznek maximalizálni a földgázbetáplálást

(45) A módszertan figyelembe veszi azt a tényt, hogy a földgázszolgáltatóknak LNG-készletekre van szükségük ahhoz, hogy fedezni tudják a fogyasztói igényeket, viszont a szolgáltatók semmilyen módon nincsenek korlátozva a tekintetben, hogy az LNG-készleteket helyileg a négy francia LNG-terminál között elosszák.

(46) A feltevés szerint a korlát elérésekor a szállításirendszer-üzemeltetők előbb a rendszerösszekötők megszakítható kapacitásait veszik igénybe a szűk keresztmetszet problémájának kezelésére. Ha a szűk keresztmetszet továbbra is fennáll, feljegyzik azt a földgázmennyiséget, amelyet a szűk keresztmetszet után található földalatti tárolókból kellene kivenni.

(47) Ily módon meghatározhatók azok a földalatti földgázkészletek, amelyekre az egyes szűk keresztmetszetek után van szükség ahhoz, hogy a földgázszállító rendszerben biztosítani lehessen a szállítási szolgáltatást.

(48) Ha ezt a módszert a 2018–2019-es télre alkalmazzuk azon főbb szűk keresztmetszetek esetében, amelyek akkor figyelhetők meg, amikor a szolgáltatók Északkelet-Franciaország felől igyekeznek maximálni a földgázbetáplálást, megkapható a szükséges földalatti tárolókapacitás becsült értéke a hasznos befogadóképesség összesített értékeivel, amelyek legalább a következők: — 16 TWh az NS4-es szűk keresztmetszet után (Izaute, Lussagnet és Manosque tárolási infrastruktúrája), — 54 TWh az NS3-as szűk keresztmetszet után (Céré-la-Ronde, Chemery, Izaute, Lussagnet és Manosque tárolási infrastruktúrája), — 55 TWh az NS2-es szűk keresztmetszet után (Céré-la-Ronde, Chemery, Etrez, Izaute, Lussagnet, Manosque és Tersanne tárolási infrastruktúrája), — 64 TWh az NS1-es szűk keresztmetszet után (Beynes, Céré-la-Ronde, Chemery, Etrez, Germigny-sous-Coulomb, Gournay-sur-Aronde, Izaute, Lussagnet, Manosque, Saint-Illiers-la-Ville és Tersanne tárolási infrastruktúrája).

3.4.3. A szabályozási körbe tartozó infrastruktúrák listája

(49) A francia hatóságok jelezték, hogy a 2018–2019-es télre nem sikerült kellő időben befejezni az alapvető infrastruktúrák azonosítására irányuló munkát. Ezért a 2018–2019-es évben a szabályozási mechanizmust kezdetben átmenetileg a Franciaország területén található valamennyi földgáztárolási infrastruktúrára alkalmazták. Ezeket a létesítményeket a 2016-os TEP-ben határozták meg az ellátásbiztonsághoz szükséges infrastruktúraként (15).

(50) Ezt követően a 2018. december 26-i rendelettel (16) törölték a szükséges infrastruktúrák listájából a Storengy három csökkentett üzemmódban lévő tárolóhelyét, valamint a Lussagnet 1. fázis (Teréga) és a Manosque 2 (Géométhane) projekteket. Ezeket a létesítményeket a földgáztárolókhoz való szabályozott hozzáférés bevezetése óta soha nem használták.

(51) Végezetül, a 2019–2023-as időszakra vonatkozóan a 2020-456. sz. TEP-rendelet határozta meg azokat a földalatti földgáztárolási infrastruktúrákat, amelyeknek a közép- és hosszú távú ellátásbiztonság garantálása érdekében továbbra is üzemelniük kell. Ezek 138,5 TWh hasznos befogadóképességgel és a hasznos befogadóképesség 45 %-ának megfelelő töltöttség mellett 2 376 GWh/nap kivételi kapacitással rendelkeznek: Infrastruktúra Üzemeltető Üzembe helyezés éve A tároló fajtája Beynes Storengy 1956 Víztartó réteg (aquifer) Céré-la-Ronde Storengy 1993 Víztartó réteg (aquifer) Cerville-Verlaine Storengy 1970 Víztartó réteg (aquifer) Chemery Storengy 1968 Víztartó réteg (aquifer) Etrez Storengy 1980 Sósvizes víztartó réteg Germigny-sous-Coulomb Storengy 1982 Víztartó réteg (aquifer) Gournay Storengy 1976 Víztartó réteg (aquifer) Lussagnet/Izaute Teréga 1957 Víztartó réteg (aquifer) Manosque Géométhane 1993 Sósvizes víztartó réteg Saint-Illiers-la-Ville Storengy 1965 Víztartó réteg (aquifer) Tersanne/Hauterives Storengy 1970 Sósvizes víztartó réteg 1. táblázat: Földgáztároló létesítmények, amelyeknek 2023-ig továbbra is működniük kell

(52) A TEP azzal számol, hogy a 2024–2028-as időszakban valószínűleg csökkenni fognak a tárolási igények. A tárolási infrastruktúrák listája 2026-ra legalább 140 GWh/napnak megfelelő kivételi kapacitással csökkenthető a hasznos befogadóképesség 45 %-ával számolva. A 2026 utáni ellátásbiztonsághoz szükséges mennyiségekkel kapcsolatos bizonytalanságokra tekintettel ezeket a mennyiségeket 2023-ban meg kell erősíteni, és azokat következő TEP-ben rögzíteni kell.

3.5. A tárolókapacitások árverés útján történő értékesítése

(53) Az energetikai törvénykönyv L.421-5-1. cikke értelmében a szabályozott tárolókapacitások árverés útján történő értékesítése a CRE által meghatározott szabályok szerint történik. Különösen fontos, hogy a CRE 2018. február 22-i határozata szerint az árverések nulla induló árral történnek (17).

(54) Az első árverés eredményei a következők voltak: Tárolási időszak Bevételek (millió EUR) Átlagos elszámolóár (EUR/MWh) 2018–2019 68,4 0,53 2019–2020 233,6 1,80 2020–2021 504,6 3,85 2. táblázat: Az árverések eredményei és az év során történt további értékesítésekből származó bevételek

3.6. A tárolásirendszer-üzemeltetők CRE által meghatározott engedélyezett bevételének fedezete

(55) Az energetikai törvénykönyv L.452-1. cikke értelmében „[a] szállításirendszer-használati díjakat […] átlátható módon és megkülönböztetésmentesen kell megállapítani a szállításirendszer-üzemeltetőknél és a szintén az L.421-3-1. cikkben említett tárolásirendszer-üzemeltetőknél felmerülő valamennyi költség fedezése érdekében, amennyiben ezek a költségek megfelelnek egy »hatékony üzemeltető« költségeinek”.

(56) Ugyanezen cikk előírja továbbá, hogy e költségeknek „figyelembe kell venniük a nyújtott szolgáltatás jellemzőit és az e szolgáltatáshoz kapcsolódó költségeket”, és hogy a tárolásirendszer-üzemeltetők esetében többek között magukban kell foglalniuk „a befektetett tőke rendes megtérülését”.

(57) Az energetikai törvénykönyv L.452-2. cikke felhatalmazza a CRE-t arra, hogy meghatározza „a földgázszállítási rendszerek használati díjainak megállapításához alkalmazott módszereket”, és hogy a tárolásirendszer-üzemeltetőket arra kérje, hogy bocsássák rendelkezésére az e díjak megállapításához szükséges – többek között számviteli és pénzügyi – információkat.

(58) E rendelkezésekből következik, hogy a törvény felhatalmazza a CRE-t arra, hogy oly módon határozza meg a tárolásirendszer-üzemeltetők engedélyezett bevételét, hogy az fedezze egy „hatékony üzemeltető” költségeit, és biztosítsa a befektetett tőke rendes megtérülését.

(59) A CRE első lépésben egy kétéves szabályozási időszakra, határozattal állapította meg az engedélyezett célbevételt. Ez az első tárolási díj 2018-ban és 2019-ben volt érvényben (a továbbiakban: ATS 1) (18). A CRE ezt követően összehangolta a tárolásirendszer-üzemeltetőkre vonatkozó szabályozási keretet a más infrastruktúra-használati díjakra vonatkozó kerettel. A második tárolási díj (a továbbiakban: ATS 2) 2020-tól kezdődően 4 évig alkalmazandó (19).

(60) Az engedélyezett célbevétel meghatározására vonatkozó általános megközelítés a különböző tárolási díjak esetében nem változott. A tárolásirendszer-üzemeltetők engedélyezett bevételeit a CRE előzetesen állapította meg az üzemeltetők által megküldött előrejelzések alapján, amelyeket azután a következő évben elszámolással és utólagos ellenőrzésekkel igazítottak ki. A tárolásirendszer-üzemeltetők költségeit a CRE akkor veszi figyelembe, ha azok hatékonynak tekinthetők.

(61) Tekintettel azonban arra, hogy a reformot rendkívül rövid idő alatt hajtották végre, 2018-ban és 2019-ben egyszerűsített keretet alkalmaztak. A CRE az első pénzügyi évre olyan díjszabási keretet fogadott el, amelyben valamennyi kiadás és bevétel esetében utólagosan számolják el a tervezett és a tényleges összegek közötti különbségeket. Az e mechanizmus révén biztosított díj mértéke végeredményben pontosan megegyezik az üzemeltető tényleges kiadásaival és bevételeivel. Az ösztönző szabályozás elveit a CRE a 2020–2023-as időszakban a tárolási infrastruktúrákra is ki kívánta terjeszteni, és az elemzései alapján az üzemeltetők költségei tekintetében visszafogott költségpályát fogadott el a földgázfogyasztás csökkenő tendenciájával jellemzett környezetben.

(62) A CRE által meghatározott módszer szerint az engedélyezett célbevétel a tervezett nettó működési költségek (NOE, net operating expenses), a tervezett normatív tőkeköltségek (NCC, normative capital costs), valamint az előző évi költségek és bevételek szabályozói számlája (CRCP) elszámolt egyenlegének összegével egyenlő. Engedélyezett bevétel = NOE + NCC + CRCP

(63) Ezen összetevők kiszámítása során csak a szabályozás hatálya alá tartozó tevékenységeket veszik figyelembe.

3.6.1. Nettó működési költségek

(64) A nettó működési költségek a „hatékony üzemeltető” működési bevételeivel (többek között a tőkésített termeléssel, a nem díj jellegű bevételekkel, a tárolt földgáz adásvételéből származó nyereséggel vagy veszteséggel) csökkentett bruttó működési költségeinek (energiaköltségek, külső fogyasztás, személyzeti kiadások, adók és díjak) felelnek meg.

(65) mivel a reformot rövid idő alatt hajtották végre, a CRE a 2018–2019-es időszakra vonatkozóan nem tudta megállapítani, hogy az üzemeltetők költségei megfelelnek-e egy „hatékony üzemeltető” költségeinek. Következésképpen az erre az időszakra figyelembe vett költségek végső soron a tárolásirendszer-üzemeltetők által viselt, a CRE által jóváhagyott tényleges költségeknek felelnek meg. Az ATS 2 díj esetében a CRE – egyes előre meghatározott tételek kivételével – ösztönző szabályozási mechanizmust vezetett be a nettó működési költségek tekintetében. Így az ATS 2 díj alkalmazásának időszakára megállapított működésiköltség-pályától való bármilyen eltérés – néhány kivételtől eltekintve –az üzemeltetőt terheli vagy illeti meg.

3.6.2. Normatív tőkeköltségek

(66) A normatív tőkeköltségek (NCC, normative capital costs) az értékcsökkenést és a befektetett tőke tőkehozamát foglalják magukban. Így az NCC a szabályozott eszközalap (RAB, regulated assets base) értékcsökkenésének, a már üzembe helyezett RAB esetében a befektetett tőkének a súlyozott átlagos tőkeköltség (WACC) alapján kiszámított tőkehozamának, illetve a folyamatban lévő beruházások (AUC, assets under construction) esetében az idegen tőke költségének összegével egyenlő. NCC = RAB értékcsökkenése + RAB x WACC + AUC x idegen tőke költsége

(67) A CRE megerősítette, hogy ez a módszer megfelel a franciaországi és nyugat-európai földgáz- és villamosenergia-piac szabályozott létesítményeire vonatkozó szabályozási gyakorlatnak (20).

(68) A RAB 2018. január 1-jei kiinduló szintjének (a továbbiakban: „kiinduló RAB” vagy „nyitó RAB”) meghatározásához a CRE az ún. „folyó gazdasági költség” módszert alkalmazza (21). Ez az eszközök nettó gazdasági értékének kiszámítását jelenti i. az üzemeltetők könyvviteli nyilvántartásában szereplő eszközök bruttó könyv szerinti értéke (múltbéli építési költségek) alapján, amelyet ii. az inflációval indexálnak, majd iii. az eszközök gazdasági élettartama alapján értékcsökkentenek.

(69) A RAB minden évben a következők függvényében változik: — az eszközök gazdasági élettartama alapján számított, a RAB-ból levont értékcsökkenés, — a RAB-ot növelő, újonnan aktivált beruházások, — adott esetben a teljes értékcsökkenési leírásuk előtt leszerelt eszközök, amelyek a RAB-ot csökkentik, — az eszközök inflációval indexált átértékelése (a dohánytermékek nélkül számított fogyasztói árindex alapján).

(70) A CRE úgy véli, hogy az üzemeltetők által végrehajtott beruházások kezdeti értékének legreprezentatívabb mérőszáma az eszközöknek a társaság könyvelésében szereplő bruttó értéke. A CRE szerint ez a könyvvizsgálók által az éves könyvvizsgálat keretében ellenőrzött érték dokumentált és objektív. Ugyanezt a módszert alkalmazták 2002-ben, amikor megkezdődött a földgázszállítási rendszerüzemeltetők szabályozása, és a francia szabályozott LNG-terminálokra is ezt használják.

(71) Annak érdekében, hogy a közösségre ne terheljék rá újra a múltban már megfizetett költségeket és az eszközök már leírt értékcsökkenését, a CRE nem az eszközök „új” értékét, hanem egy, a tárolásirendszer-üzemeltetők által 2018 előtt rögzített értékcsökkenéssel összhangban lévő, értékcsökkentett értéket vett figyelembe.

(72) Az üzemeltetők által a korábbi könyvelésükben alkalmazott értékcsökkenési idők és az üzemeltetők által a díjszabási dokumentációkban kért értékcsökkenési idők a legtöbb eszköz esetében hasonlóak. Emellett a más országokban megfigyelhető standard ágazati adatoknak is megfelelnek.

(73) A párnagáz (22) tekintetében azonban a CRE elutasította az üzemeltetők arra irányuló kérését, hogy egységesen 250 éves értékcsökkenési időt vegyenek figyelembe. A CRE ugyanis figyelembe vette azt, hogy a párnagázt az üzemeltetők – az egyéb eszközeiktől eltérően – üzemeltetőnként és időben is változó időtartamokkal (25 évtől 250 évig terjedően) amortizálták. Ezért a CRE a tárolásirendszer-üzemeltetők kiinduló RAB-jának megállapításához olyan mértékű értékcsökkenést használt a párnagázra, amely összhangban van a három üzemeltetőnél alkalmazott számviteli értékcsökkenés mértékével. A CRE a jövőre nézve 75 évben határozta meg a párnagáz értékcsökkenési idejét, ami egy földalatti kavernatároló üzemeltetésére vonatkozó, 25 évre szóló koncesszió háromszori meghosszabbításának felel meg.

(74) A CRE által az üzemeltetők különböző eszközosztályai tekintetében alkalmazott gazdasági élettartamok a következők: Eszközosztályok Normatív élettartam Párnagáz 75 év Kutak, üregek, gyűjtőhelyek 50 év Kezelő-, sűrítő-, szállító- és mérőberendezések 20–30 év Ingatlanok és épületek 30 év Egyéb berendezések 10–15 év Szoftverek, kisebb felszerelések 5 év 3. táblázat: Az alkalmazott értékcsökkenési idő eszközosztályonként

(75) Emellett a CRE 2017-ben felkérte a […] külső tanácsadót, hogy végezze el a tárolásirendszer-üzemeltetők által kért kiinduló RAB ellenőrzését. A Storengy esetében a számítás eredménye [3–5 milliárd EUR] volt.

(76) A Teréga esetében a PwC tanácsadó által a diszkontált pénzforgalmi szemlélet (discounted cash-flow) alkalmazásával készített kiegészítő tanulmány [1 és 2 milliárd EUR közötti] értékre teszi a RAB értékét.

(77) Ezért a szabályozási mechanizmus végrehajtása érdekében a CRE felülvizsgálta a tárolásirendszer-üzemeltetők által kért kiinduló RAB-ot annak érdekében, hogy figyelembe vegye az eszközök piaci értékének független gazdasági értékelését. A CRE tehát a következő kiinduló RAB-okat alkalmazta: 2018. január 1-jén Storengy (milliárd EUR) Teréga (milliárd EUR) Géométhane (milliárd EUR) Az üzemeltető által kért érték 4,0 1,37 0,20 A CRE által meghatározott RAB 3,5 1,15 0,19 4. táblázat: A tárolásirendszer-üzemeltetők kiinduló RAB-értékei a szabályozás hatálybalépésekor

(78) A tőkemegtérülési ráta tekintetében a CRE a WACC-módszert alkalmazta annak érdekében, hogy lehetővé tegye az üzemeltető számára a kamatráfordítások finanszírozását és a hasonló kockázati szintű beruházásokéhoz hasonló sajáttőke-arányos nyereség elérését. A CRE jelezte, hogy a WACC az európai szabályozók által általánosan használt módszer a szabályozott infrastruktúrák eszközmegtérülési rátájának meghatározására.

(79) A gazdasági tanulmányok és a külső tanácsadók munkái (23) alapján a CRE 2018-ra és 2019-re 5,75 %-ban állapította meg a WACC értékét. A 2020–2023-as időszakra 4,75 %-os WACC értéket alkalmazott a CRE. Az ATS 2 esetében változatlanul ugyanazt a módszert alkalmazták a WACC meghatározásához, mint az ATS 1 esetében. Ezt az alacsonyabb finanszírozási költségek, a társasági adó tervezett csökkentése és az eszközök bétájának növekedése indokolja. Az eszközök bétájának e növekedése a pénzügyi kockázat figyelembevételét tükrözi, különös tekintettel a földgáz-infrastruktúrát üzemeltető vállalatok részvényesei által az energetikai átállással összefüggésben viselendő átállási költségekre.

(80) mivel nem állt rendelkezésre hasonló, tőzsdén jegyzett tárolásirendszer-üzemeltető, a CRE a földgázszállítási rendszerüzemeltetők WACC értékét vette referenciaértéknek, és azt egy tárolásspecifikus kockázati felárral növelte. Ezt a felárat 50 bázispontban állapították meg a tárolólétesítmények koncentrációja, az altalaj geológiai kockázata, az LNG-terminálokkal való helyettesíthetőség kockázata, valamint a külfölddel való összeköttetések miatt.

(81) A CRE azt is leszögezte, hogy ez a megtérülési ráta alacsonyabb, mint az LNG-terminálok szabályozott üzemeltetői esetében (az intézkedés hatálybalépésekor 7,25 %), amelyek tevékenysége – különösen kereskedelmi szempontból – kockázatosabb amiatt, hogy egyszerre vannak jelen szabályozott és szabályozatlan LNG-terminálok és kisebb az ügyfelek száma. Emellett a CRE példaként hivatkozott az olasz szabályozó hatóság által a földgáztárolásra alkalmazott 6,5 %-os megtérülési rátára.

3.6.3. Beruházások

(82) Az energetikai törvénykönyv L.421-7-1. cikke értelmében a földalatti földgáztárolók üzemeltetőinek jóváhagyásra minden évben meg kell küldeniük a CRE-nek az éves beruházási programjukat. Ennek keretében a CRE „biztosítja a tárolólétesítmények megfelelő fejlesztéséhez szükséges beruházások megvalósulását és a tárolólétesítményekhez való átlátható és megkülönböztetésmentes hozzáférést”.

(83) A CRE egy, a különböző beruházási kategóriák költségeinek ellenőrzésére ösztönző elemet épített be a második tárolási díjba.

3.6.4. A költségek és bevételek szabályozói számlája

(84) A CRE az engedélyezett bevételt az üzemeltetők következő évre vonatkozó kiadási és bevételi előrejelzései alapján állapítja meg. A költségek és bevételek szabályozói számláját (CRCP) azért vezették be, hogy egyes előre meghatározott tételeknél figyelembe vegyék a várható kiadások vagy bevételek és a ténylegesen elszámolt kiadások vagy bevételek közötti különbséget. Következésképpen a CRCP védelmet biztosít az üzemeltetők számára bizonyos kiadási vagy bevételi tételek változásaival szemben. A CRCP-t az ösztönző szabályozási mechanizmusok alkalmazásából eredő pénzügyi ösztönzők kifizetésére, valamint az esetleges eladásból származó értéktöbblet vagy az átállási költségek figyelembevételére is használják, miután azokat a CRE jóváhagyta.

(85) Az ATS 1 díj esetében a CRE a szabályozott tárolás első pénzügyi évére olyan díjszabási keretet fogadott el, amelyben az összes tervezett kiadás és bevétel és az összes tényleges kiadás és bevétel közötti különbségeket utólagosan számolják el. Ezért a díj „100 %-ban CRCP” volt, és semmilyen kiadási vagy bevételi tételt nem támogattak.

(86) Az ATS 2 díj esetében a CRE egy CRCP-kört alkalmaz, amely megfelel a villamosenergia-hálózatok és a földgáz-infrastruktúrák díjaira vonatkozó általános keretnek. Így a CRCP-n keresztül csak bizonyos előre meghatározott tételek esetében fedezik utólagosan a tervezett és a tényleges összegek közötti eltéréseket. Ilyen, a CRCP keretében fedezett tételeknek minősülnek többek között a beruházási kiadások vagy az értékesítésből származó bevételek. Ezzel ellentétben szinte minden működési költség ösztönzés tárgyát képezi, amely lehet teljes (a tervezett és a tényleges összegek közti különbségek 100 %-ban az üzemeltetőt terhelik vagy illetik meg) vagy részleges (például az energiaköltségek esetében, amelyeknél 20 % az ösztönzés, az eltérések 80 %-a pedig a szabályozói számlára kerül).

3.7. Kedvezményezettek

(87) Az intézkedés kedvezményezettjei azok a földgáztárolási infrastruktúra-üzemeltetők, akik a szabályozási mechanizmus hatálya alá tartoznak. Az intézkedés hatálybalépése óta ezek a következők: a Storengy, a Teréga és a Géométhane.

3.8. Az intézkedés finanszírozása a szállításirendszer-használati díjak révén

(88) A tárolásirendszer-üzemeltetők engedélyezett bevételének finanszírozása egyrészt a közvetlenül a tárolásirendszer-üzemeltetők által kapott bevételekből, másrészt pedig – amennyiben ez a bevétel alacsonyabb az engedélyezett bevételnél – az engedélyezett bevétel és a közvetlenül kapott bevételek különbözetének megfelelő tárolási ellentételezésből származik. Ellentételezés = engedélyezett bevétel – közvetlenül beszedett bevétel

(89) A közvetlenül az üzemeltetők által beszedett bevételek elsősorban az árverésekből, de az esetleges korábbi hosszú távú szerződésekből és további szolgáltatásokból is származnak.

(90) A tárolási ellentételezést a szállításirendszer-üzemeltetők a szállításirendszer-használati díjon (ATRT-díj) belül meghatározott külön „tárolási díjtétel” címén, a CRE által meghatározott feltételek mellett szedik be a földgázszállítóktól (lásd a (21) preambulumbekezdést).

(91) Elöljáróban meg kell jegyezni, hogy Franciaországban két szállításirendszer-üzemeltető, vagyis két olyan jogosult van, aki az energetikai törvénykönyv L.431-1. cikke értelmében földgázszállítóvezeték-üzemeltetési engedéllyel rendelkezik: a GRTgaz és a Teréga (korábban TIGF).

(92) A részvénytársaság formájában működő GRTgaz 75 %-ban az ENGIE, 25 %-ban pedig a Société d’Infrastructures Gazières tulajdonában van. Az ENGIE közvetlen irányítása alatt álló GRTgaz független a vertikálisan integrált vállalata (az ENGIE csoport) más részeitől a szállításirendszer-üzemeltetői tevékenységek és a termelési vagy ellátási tevékenységek tényleges szétválasztását biztosító „független szállításirendszer-üzemeltető” modellnek megfelelően (24).

(93) A (9) preambulumbekezdésben leírtak szerint a Teréga 40,5 %-ban a Snam, 31,5 %-ban a GIC, 18 %-ban az EDF Investissement és 10 %-ban a Predica tulajdonában van. A Teréga a független szállításirendszer-üzemeltető feltételeinek is megfelel (25).

3.8.1. A szállításirendszer-használati díjakba beépített tárolási díjtétel CRE általi megállapítása

(94) Az energetikai törvénykönyv L.452-1. cikkének hatodik albekezdése szerint „[a] földgázszállítási rendszerek használati díjait e rendszerek üzemeltetői szedik be. A szállításirendszer-üzemeltetők a beszedett összeg egy részét a CRE által megállapított szabályoknak megfelelően továbbítják az L.421-3-1. cikkben említett földalatti földgáztároló-üzemeltetők részére”.

(95) Az energetikai törvénykönyv L.452-2. cikke szerint „[a] földgázszállítási rendszerek használati díjainak megállapításához használt módszereket […] az energiaszabályozási bizottság határozza meg”.

(96) E rendelkezések alapján a CRE a 2018. március 22-i 2018-069. sz. határozatával (26) megállapította a tárolási díjtétel kiszámítására vonatkozó részletes szabályokat, amelyek 2018. április 1-jétől alkalmazandók.

(97) A CRE szerint az egyes szállítók által fizetett tárolási díjtételnek tükröznie kell az „ellátásbiztonság” értékét, vagyis azon tárolók díjazását, amelyek prioritásként biztosítják azon fogyasztók földgázellátását, különös tekintettel a háztartási fogyasztókra, akik ellátása nem szakítható meg.

3.8.2. A tárolási díjtétel szállítók általi megfizetése és a végső felhasználók felé történő továbbszámlázása

(98) A szállítók tárolásidíj-fizetési kötelezettségével kapcsolatban a CRE a 2018. március 22-i határozatával vezette be a tárolási díjat az ATRT-díjakba úgy, hogy 2018. április 1-jén új rendelkezésekkel egészítette ki a GRTgaz és a TIGF földgázszállítási rendszerei használati díjának változásáról szóló, 2018. február 7-i 2018-022. sz. határozatát.

(99) E módosításból az következik, hogy „minden olyan szállítóra, amely legalább egy szállítási-elosztási csatlakozási ponton (PITD) nem megszakítható szállítási kapacitást kap, a minden hónap 1-jén az ügyfélállományában lévő, a közüzemi gázelosztó hálózatokra csatlakoztatott ügyfeleinek téli modulációjától függő tárolási díjtételt alkalmaznak”.

(100) A „szállító” fogalma „minden olyan természetes vagy jogi személyt jelöl, aki/amely valamely szállításirendszer-üzemeltetővel a gázszállító hálózaton történő szállításra vonatkozó szerződést köt. A szállító az esettől függően lehet a feljogosított fogyasztó, a szolgáltató vagy azok meghatalmazott képviselője.” A szállítási-elosztási csatlakozási pont (PITD) „a szállítóhálózat és a közüzemi elosztórendszer közötti fizikai vagy fiktív csatlakozási pont”.

(101) Emellett az energetikai törvénykönyv L.452-1. cikke hatodik albekezdésének szövegéből az következik, hogy a szállításirendszer-üzemeltetőknek kötelezően fel kell számítaniuk az ATRT-díjakat (lásd a (94) preambulumbekezdésben használt „szedik be” kifejezést).

(102) A tárolási díjtétel végfelhasználókra történő áthárításával kapcsolatban a CRE jelezte, hogy a szállítók azokra a végső fogyasztóikra fogják áthárítani a tárolási díjtételt, amelyek a számlájukban szereplő „szállítás” rész ellentételezési alapjába tartoznak. A CRE nem rendelkezik az érintett fogyasztók listájával.

(103) Konkrétabban, ez a fajta áthárítás csak az energetikai törvénykönyv L.445-3. és R.445-3. cikke szerinti szabályozott földgázértékesítési díjaknál kötelező (27). A piaci ajánlatok esetében az áthárítás a szolgáltató mérlegelési jogkörébe tartozik.

3.8.3. A szállításirendszer-üzemeltetők által beszedett pénzeszközöknek a CRE által meghatározott szabályok szerint történő elosztása a tárolásirendszer-üzemeltetők között

(104) A CRE tárolási díjtételről szóló határozata szerint a tárolási díjtételből származó bevételeket – a beszedésüket követően – a szállításirendszer-üzemeltetők a részükre járó ellentételezés arányában továbbítják a különböző tárolásirendszer-üzemeltetőknek (28). Az egyes üzemeltetőknek juttatott hányad megfelel az üzemeltető – CRE által meghatározott – tervezett éves ellentételezése és a szabályozott tárolásirendszer-üzemeltetők közé tartozó összes üzemeltető összes tervezett ellentételezése közötti aránynak. Ezeket a hányadokat évente pontosítják a CRE-nek a tárolási díjtétel változásáról szóló határozatában.

(105) A CRE határozatával összhangban a szállításirendszer-üzemeltetők e célból minden egyes tárolásirendszer-üzemeltetővel szerződést kötnek, hogy meghatározzák az ellentételezés beszedésének és továbbításának feltételeit, amelynek költségét a CRE határozza meg, és amelyet az üzemeltetők engedélyezett bevételéből fedeznek. 2018-ban ez a költség szállításirendszer-üzemeltetőnként és tárolásirendszer-üzemeltetőnként 130 000 EUR volt (29).

3.9. Költségvetés

(106) A szabályozott üzemeltetőknek fizetett ellentételezés teljes összege minden évben az árverésekből származó bevételektől és a CRE által meghatározott engedélyezett bevételtől függ. A három szabályozott tárolásirendszer-üzemeltetőnek kifizetett ellentételezés összege 2018-ban 528 millió EUR, 2019-ben 540 millió EUR, 2020-ban pedig 251 millió EUR volt. 2018 (millió EUR) 2019 (millió EUR) 2020 (millió EUR) Storengy 402 392 199 Teréga 101 113 25 Géométhane 26 36 28 Összesen 528 540 251 5. táblázat: A 2018., 2019. és 2020. évi tárolási ellentételezés összesítése

3.10. Időtartam

(107) A szénhidrogéntörvénynek a tárolásirendszer-üzemeltetők szabályozási mechanizmusára vonatkozó rendelkezései 2018. január 1-jén léptek hatályba. A CRE 2018. január 1-jétől állapította meg a tárolásirendszer-üzemeltetők engedélyezett bevételét. Ezenkívül a 2018–2019-es időszakra vonatkozóan 2018. március 5. és 29. között sor került az első tárolókapacitás-árverésekre, amelyeket 2019–2020-ra és 2020–2021-re is megtartottak (lásd az (54) preambulumbekezdésben szereplő 2. táblázatot).

(108) Emellett a tárolási díjtételt 2018. április 1-jétől bevezették az ATRT-díjba. A CRE kezdetben egy kétéves szabályozási időszakra állapította meg az engedélyezett célbevételt (30). Ezt követően összehangolta a tárolásirendszer-üzemeltetőkre vonatkozó szabályozási keretet a más infrastruktúra-használati díjakra vonatkozó kerettel. E második tárolási díj a 2020–2023-as időszakra alkalmazandó (31).

(109) A francia hatóságok jelenleg nem határoztak meg időpontot a mechanizmus befejezésére. Az utolsó TEP (32) viszont a TEP felülvizsgálatáig határozta meg a mechanizmus hatályát. A TEP ezen felülvizsgálatát 2023-ra tervezik, és azt legkésőbb 2028. december 31-ig el kell végezni.

3.11. Kötelezettségvállalások

(110) A francia hatóságok két kötelezettségvállalást tettek. A francia hatóságok először is vállalták, hogy 2024 vége előtt jelentést nyújtanak be a Bizottságnak. Az ebben a jelentésben tárgyalandó pontok a következők: — tájékoztatás az intézkedés előző időszakban (2018–2023) történő végrehajtásáról, különös tekintettel az árverési eredményekre a mennyiségek és az árak tekintetében, valamint a tárolóhelyenként kapott díjazás összegére, — a franciaországi földgázpiac működésének naprakész áttekintése, különös tekintettel az intézkedés 2023–2028-as időszakban történő folytatását indokoló elemekre, beleértve a spread szintjét, a kereslet szintjét, a franciaországi és külföldi gázhálózati beruházásokat, valamint az LNG-terminálokba történő beruházásokat, — tájékoztatás a TEP 2023-as felülvizsgálatáról és annak az intézkedés hatályára gyakorolt lehetséges hatásáról, — a 2023–2028-as szabályozási időszakban a garantált díjazás kiszámítására alkalmazott módszer bemutatása. A számítási módszer megváltoztatása esetén a Bizottság tájékoztatást szeretne kapni a változtatás okairól, — az intézkedés versenyre gyakorolt hatására vonatkozó adatok bemutatása, különös tekintettel a határozatban megállapított lehetséges versenytorzulásokra, például az intézkedésnek a szomszédos tagállamok földgáztároló létesítményeire, a rendszerösszekötőkre és a francia LNG-terminálokra gyakorolt hatására. Ezeket az elemeket az említett eszközök használatára vonatkozó múltbéli adatokkal, valamint a földgáz Franciaországgal szomszédos országokban való tárolására vonatkozó szabályozási rendszer releváns változásaival kell alátámasztani. Az intézkedésnek a francia kiskereskedelemre gyakorolt hatását is értékelni és számszerűsíteni kell.

(111) A francia hatóságok másodsorban azt vállalják, hogy egy, a franciaországi állami támogatásoknak (33) szentelt átfogó honlapon és a Támogatásátláthatósági modulban közzéteszik a következik információkat: a mechanizmus teljes szövegének és részletes végrehajtási szabályainak elérését lehetővé tevő link; a pénzügyi mozgások kedvezményezettjeinek megnevezése; a pénzügyi mozgások formája; az egyes kedvezményezetteknek nyújtott összeg; a támogatás odaítélésének időpontja; a vállalkozás típusa (kkv/nagyvállalat), a kedvezményezett letelepedési helye szerinti régió és az a fő gazdasági ágazat, amelyben a kedvezményezett tevékenykedik.

3.12. A hivatalos vizsgálati eljárás megindításához vezető okok ismertetése

(112) Az eljárás megindításáról szóló határozatában a Bizottság előzetesen úgy ítéli meg, hogy a szabályozási mechanizmus az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében vett állami támogatásnak minősül, amely az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének c) pontja értelmében összeegyeztethető lehet a belső piaccal. A hivatalos vizsgálati eljárás szakaszában azonban a Bizottság kétségeit fejezte ki a szabályozási mechanizmus arányosságát és a verseny torzulását illetően.

(113) Konkrétabban, a Bizottság egyrészt megállapította, hogy a tárolásirendszer-üzemeltetők engedélyezett árbevételének meghatározása céljából a CRE lehetővé teszi, hogy a tárolásirendszer-üzemeltetők állóeszközhozamot érjenek el. E hozam összegének kiszámításához meg kell állapítani a szabályozott eszközök értékét. A Bizottság kétségeit fejezte ki azzal kapcsolatban, ahogyan a CRE a szabályozási mechanizmus bevezetésekor elvégezte az eszközök piaci értékének független gazdasági értékelési folyamatát, ami kérdésessé teheti az intézkedés arányosságát.

(114) Másrészt a hivatalos vizsgálati eljárás keretében a Bizottság rendelkezésére bocsátott információk alapján a Bizottság nem zárhatta ki, hogy a mechanizmus versenytorzító hatással jár. Ezek a túlzott versenytorzulások i. a francia földgázszolgáltatók és más tagállamok földgázszolgáltatói között, ii. egyrészt a földgáztároló-üzemeltetők, másrészt az LNG-létesítmény-üzemeltetők és a rendszerösszekötők üzemeltetői között, valamint iii. a francia földgáztároló-üzemeltetők és más tagállamok földgáztároló-üzemeltetői között állhattak fenn.

4. FRANCIAORSZÁG ÉSZREVÉTELEI

(115) Franciaország megküldte észrevételeit a Bizottságnak, és ahhoz mellékletként csatolta a CRE észrevételeit. A CRE észrevételei ezért elválaszthatatlan részét képezik Franciaország észrevételeinek.

(116) Franciaország úgy véli, hogy a földgáztárolás reformjával kapcsolatban a Bizottság által megfogalmazott kétségek megalapozatlanok.

4.1. A támogatás megléte

(117) Először is Franciaország vitatja, hogy a szóban forgó intézkedés állami forrásokat érintene. Franciaország szerint továbbá nem tekinthető úgy, hogy a tárgyalásos rendszerről a szabályozott rendszerre való áttérés gazdasági előnyt jelentene az erre kötelezett gazdasági szereplő számára. Vitatja továbbá, hogy a rendszerösszekötők és az LNG-terminálok üzemeltetői a tárolásirendszer-üzemeltetők versenytársai lennének.

(118) Az állami forrásokból történő finanszírozással kapcsolatban Franciaország vitatja továbbá, hogy a nélkülözhetetlen földgáztárolási infrastruktúra üzemeltetői számára felmerülő költségek egy részének fedezése kötelező hozzájárulásnak minősülne. A földgázszállító hálózatok használati díját a földgázszolgáltatók fizetik a szállítási szolgáltatásért cserébe, amelyet úgy terveztek, hogy nagy megbízhatóságú legyen és hosszú távon képes legyen kielégíteni a kiszámítható keresletet (34).

(119) Franciaország megjegyzi továbbá, hogy a szállításirendszer-használati díjnak a földgázfogyasztó számlájára történő áthárítása csak azon fogyasztók esetében kötelező, akik a szabályozott földgáz-értékesítési díjak alkalmazását választják. Franciaország szerint a szabályozott értékesítési díjon kínált ajánlatok a franciaországi földgázellátás kisebb részét teszik ki (35), annál is inkább, mert a földgázra vonatkozó szabályozott értékesítési díjakat több lépcsőben meg fogják szüntetni (36).

(120) Ezenkívül a nyújtott előnnyel kapcsolatban Franciaország először is megjegyzi, hogy a tőkeköltség meghatározása a nem szabályozott tevékenységekhez képest alacsonyabb tőkemegtérülés miatt a szabályozott tevékenységeket érintő legalacsonyabb kockázatot veszi figyelembe. Másodsorban Franciaország vitatja, hogy a tárolásirendszer-üzemeltető által a szabályozott rendszer keretében kapott bevételek szisztematikusan magasabbak lennének, mint az ugyanezen üzemeltető által egy tárgyalásos rendszerben kapott bevételek (37). Franciaország rámutat továbbá arra, hogy a 2018 óta alkalmazott szabályozási keret szimmetrikus: az „ellentételezés” megfordulhat és azt a tárolásirendszer-üzemeltetők is fizethetik, amennyiben az értékesítésből származó bevételek meghaladják a CRE által meghatározott engedélyezett bevételt. Így a szabályozott modell nem választható el az e szabályozott modell keretében a tárolásirendszer-üzemeltetőkre rótt kötelezettségektől és a gazdasági lehetőségek elvesztésétől.

(121) Az ENGIE csoport által a szabályozott tárolási tevékenysége címén néhány nappal azt követően leírt 494 millió eurós számviteli értékvesztés, hogy a CRE közzétette a tárolási díjjal kapcsolatban elfogadott paramétereket, arról tanúskodik, hogy elvesztek a kedvező piaci feltételekhez kapcsolódó nyereségvárakozások. Végül Franciaország rámutat arra, hogy a szabályozási mechanizmus bevezetése 2017 és 2018 között – a Storengy kivételével – nem idézett elő bevételnövekedést a francia tárolásirendszer-üzemeltetőknél. Franciaország arra is rámutat, hogy hasonló spread szintek mellett a Storengy a tárgyalásos rendszerben történő értékesítésen realizálható bevételeknél alacsonyabb engedélyezett bevételhez jut a szabályozott rendszerben.

(122) Franciaország úgy véli, hogy a biztosított előny szelektív jellegének elemzésekor nem helyénvaló a más tagállamokban működő tárolásirendszer-üzemeltetők helyzetével foglalkozni. Ezzel kapcsolatban a Törvényszéket és a Bíróságot idézi, amelyek megállapították, hogy „a szelektivitásra vonatkozó feltétel csak egy tagállamon belül értékelhető” (38). Franciaország mindenesetre megjegyzi, hogy a többi tagállam tárolásirendszer-üzemeltetői nincsenek hasonló ténybeli és jogi helyzetben a szóban forgó intézkedés által kitűzött cél, azaz a franciaországi földgázellátás biztonságának garantálása tekintetében.

(123) A rendszerösszekötők üzemeltetőivel, illetve az LNG-terminálok üzemeltetőivel kapcsolatban Franciaország rámutat arra, hogy ezen üzemeltetők mindegyikét szabályozzák Franciaországban (39). Ezért a tárolás esetében alkalmazott szabályozási mechanizmusokhoz nagyon hasonló szabályozási mechanizmusok előnyeit élvezik, ideértve azt is, hogy a szabályozó hatóság olyan engedélyezett bevételt állapít meg, amely lehetővé teszi számukra a költségeik fedezését. Franciaország ezért úgy véli, nem vitatható, hogy a szóban forgó intézkedés szelektív előnyt biztosít ezen üzemeltetők számára a gázrendszer-összeköttetők és az LNG-terminálok üzemeltetőihez képest.

(124) A versenyre és a tagállamok közötti kereskedelemre gyakorolt hatással kapcsolatban Franciaország úgy véli, hogy a rendszerösszekötők és az LNG-terminálok üzemeltetői nem állnak versenyben a tárolásirendszer-üzemeltetőkkel (lásd még a (133) és az azt követő preambulumbekezdéseket).

4.2. A szóban forgó intézkedés összeegyeztethetősége a belső piaccal

4.2.1. Arányosság

(125) Franciaország kifejti, hogy az üzemeltetők költségein alapuló szabályozás széles körben alkalmazott megközelítés az európai szabályozók körében. Egyszerre biztosítja, hogy az üzemeltetők elegendő bevételhez jussanak a tevékenységük fenntartásához, és hogy a végfogyasztók ne fizessenek magasabb árat a tárolásért, mint ami a nyújtott szolgáltatás ára. Franciaország ellenben kifejti, hogy véleménye szerint a spread mértékén alapuló módszer bizonytalan lenne, és a piaci árak rövid távú alakulásától függően nem garantálná a piaci szereplők költségeinek fedezését, vagy épp ellenkezőleg, indokolatlan nyereséget generálna.

(126) A tárolási díj mértékének meghatározásához a CRE olyan szabályozást fogadott el, amely az üzemeltetők által viselt, hatékonynak ítélt költségek fedezésén alapul. Így minden egyes üzemeltető esetében úgy állapítja meg az engedélyezett bevételt, hogy az fedezze a működési költségeket, valamint az eszközök értékcsökkenését és a tőkeköltségeket. A tárolásirendszer-üzemeltetők szabályozott eszközalapja (RAB) 2018. január 1-jei kezdeti szintjének meghatározásához a CRE újraértékelte az üzemeltetők eszközeinek 2016. december 31-i bruttó könyv szerinti értékét (lásd az engedélyezett bevételek meghatározásáról szóló (55) és azt követő preambulumbekezdéseket).

(127) Másodlagosan Franciaország további elemzéseket mutat be annak bizonyítására, hogy más módszerek a CRE módszerével összhangban lévő RAB-eredményekhez vezetnek.

(128) A részvényeseiknek készített beszámolókban a tárolásirendszer-üzemeltetők értékét a számviteli standardokkal összhangban és a tevékenységtől hosszú távon várható bevétel alapján határozzák meg. A Storengy esetében a CRE 3,5 milliárd EUR kiinduló RAB-értéket használt, mivel a Storengy-t [3–5 milliárd euróra] értékelték az ENGIE 2016. december 31-i beszámolójában. A Teréga esetében a CRE 1,156 millió EUR kiinduló RAB-értéket használt, mivel a tárolási tevékenység körét kb. [1–2 milliárd euróra] értékelték az anyavállalat 2016. december 31-i beszámolójában.

(129) A közelmúltban lebonyolított ügyletek szintén segítenek megvilágítani a vállalatok értékét és azt, hogy az ügyletek keretében mennyire értékelték a tárolási tevékenységeket. Például a Teréga társasággal kapcsolatban 2013-ban (40) és 2015-ben (41) végrehajtott tőkeügyletek alapján a tárolási tevékenységi körhöz tartozó eszközök értéke [1–2 milliárd euróra] tehető.

(130) Franciaország megemlíti továbbá, hogy külső tanácsadók is dolgoztak az üzemeltetők RAB-értékének meghatározásán. A Storengy esetében a CRE megbízásából a […] tanácsadó által végzett számítás eredménye [3–5 milliárd EUR] volt. Franciaország a Teréga által megrendelt PwC-tanulmányt is hivatkozásként említi, amely 2018-ban [1 és 2 milliárd EUR közötti összegben] határozta meg a RAB értékét.

(131) Végül Franciaország úgy véli, hogy az az alternatív módszer, amely az üzemeltető múltbéli bevételeinek rekonstruálásával próbálja megállapítani, hogy a bevételek lehetővé tették-e a múltbeli beruházások fedezését, nem lenne kellően megbízható a RAB értékének meghatározásához. Egy ilyen módszer alkalmazásakor ugyanis az első üzembe helyezés időpontjától rekonstruálni kellene a legrégebbi (az 1950-es évek végén létesített) tárolóeszközöket, az egyes üzemeltetők rendelkezésre álló szabad pénzállományait, amelyek az üzemeltetőnek a működőtőke-szükséglete, az adói és a beruházásai finanszírozása utáni rendelkezésre álló pénzállományát testesítik meg, hogy azokat össze lehessen hasonlítani az eszközök bruttó értékével.

(132) E múlt rekonstruálása rendkívül bonyolultnak tűnik, mind a szükséges kimerítő dokumentációs munka, mind pedig a jelenlegi tárolásirendszer-üzemeltető vállalatok szervezeti és tőkeváltozásai miatt: egyrészt, mivel a Storengy a Gaz de France/GDF Suez integrált modelljének része, a múltbeli adatok rekonstruálásához mindenképpen hipotéziseket kellene alkalmazni a tevékenység kimetszésére. Másrészt a Teréga-t többször is eladták.

4.2.2. A versenyre és a kereskedelemre gyakorolt negatív hatások

(133) A francia szolgáltatók és a Franciaországban tárolókapacitásokat lekötő más tagállamok szolgáltatói közötti verseny torzulásával kapcsolatban Franciaország kifejti, hogy a szolgáltató „nemzetisége” semmilyen szerepet nem játszik ebben. A nyilvános árveréseken minden földgázellátási engedéllyel rendelkező szereplő részt vehet. Ez az ellátási engedély nem korlátozódik kizárólag a francia szolgáltatókra, és azt bármely, az Unió valamely tagállamában letelepedett személy megszerezheti (42). Másodsorban a francia hatóságok hangsúlyozzák, hogy azonos szállítási szolgáltatás esetén ugyanazt a földgázszállításirendszer-használati díjat alkalmazzák a francia szolgáltatókra és a más tagállamok szolgáltatóira.

(134) Ezenfelül Franciaország szerint a tárolólétesítmények nem állnak versenyben a rendszerösszekötőkkel és az LNG-terminálokkal. Franciaország mindenekelőtt rámutat arra, hogy a Bizottság soha nem értékelte a földgáztárolást, az újragázosítási infrastruktúrát és a rendszerösszekötőket magában foglaló egységes piac fennállását. Franciaország hangsúlyozza továbbá, hogy azokban az elemzésekben, amelyek azt vizsgálják, hogy a gázrendszer képes-e kielégíteni az észszerű keresletet, az alapvető földgáztárolási infrastruktúrák a rendelkezésre álló cseppfolyósított földgázkészletek erejéig kiegészítik a teljesen kihasznált rendszerösszekötőket és az LNG-terminálok teljesen kihasznált kapacitásait.

(135) Franciaország megjegyzi továbbá, hogy a Bizottság több alkalommal elismerte, hogy mind Franciaországban (43), mind más tagállamokban (44) külön piaca van a földalatti földgáztárolásnak. Egy Franciaország területén történt ügyletre vonatkozó piacvizsgálat eredményei alapján a Bizottság megállapította, hogy nincs helyettesíthetőség a tárolás és a más rugalmassági formák között (45). Franciaország megjegyzi továbbá, hogy a Bizottság két határozatában is úgy ítélte meg, hogy a földgáztárolás piaca regionális vagy nemzeti kiterjedésű (46).

(136) Franciaország úgy véli, hogy minden egyes rugalmassági eszköz saját funkciókkal és jellemzőkkel rendelkezik, amelyek megakadályozzák a más rugalmassági eszközökkel való helyettesítést. A rendszerösszekötők lehetővé teszik a terület földgázzal való ellátását. Tárolás nélkül a rendszerösszekötőket úgy kellene méretezni, hogy a fogyasztási csúcsidőszakban biztosítani lehessen Franciaország területének földgázellátását. Az ilyen méretezés tehát nem lenne hatékony. Ezenkívül az EU célul tűzte ki a földgázfogyasztás csökkentését. A Franciaországban jelenleg meglévő rendszerösszekötők tekintetében nem terveznek új beruházásokat. A versennyel és a hosszú távú beruházási jelzésekkel kapcsolatban a Bizottság által felvetett kérdés tehát pusztán elméleti jellegű.

(137) Az LNG-terminálok lehetőséget kínálnak az arbitrázsra, hogy a területet a lehető legalacsonyabb költséggel lehessen ellátni. Az LNG rendelkezésre állása bizonytalan, és nagymértékben függ a globális keresleti és kínálati viszonyoktól, amelyek gyakran új irányt adnak a szállítmányoknak. Ezenkívül az LNG-terminálok korlátozott tárolókapacitással rendelkeznek (47), amelyet a legjobb körülmények között sem lehetne 5 napnál hosszabb ideig mozgósítani. Ez az időtartam azonban rövidebb egy hideghullám átlagos időtartamánál, amely 5–15 napig tart, így nem biztosít elegendő időt ahhoz, hogy a gázkiadás zavarának elkerülése érdekében kellő gyorsasággal mobilizálják a szállítmányok érkezését (48).

(138) Így a földgáztárolók olyan szezonközi rugalmassági szolgáltatást nyújtanak, amelyet hasonló gazdasági feltételek mellett sem a rendszerösszekötők, sem az LNG-terminálok nem tudnak biztosítani. Ezzel szemben az, hogy Franciaországban vannak tárolók, nem elegendő Franciaország földgázellátási biztonságának biztonságához. A terület ellátásához továbbra is igénybe kell venni a rendszerösszekötőket és az LNG-terminálokat.

(139) Így ezek a különböző típusú infrastruktúrák kiegészítik egymást, nem pedig versenyeznek egymással Franciaország ellátásbiztonságának biztosítása érdekében.

(140) Még ha úgy is tekintenénk, hogy a rendszerösszekötők, az LNG-terminálok és a földgáztárolók versenyben állnak egymással, Franciaország rámutat arra, hogy a francia rendszerösszekötők és LNG-terminálok – a dunkerque-i terminál kivételével – mind szabályozottak. Emiatt ezen infrastruktúrák jövedelmezősége megfelel a CRE által meghatározott eszközmegtérülési rátának. Következésképpen a tárolásról szóló rendelet végrehajtása nem befolyásolhatja más szabályozott infrastruktúrák jövedelmezőségét.

(141) Franciaország rámutat továbbá arra, hogy a közelmúlt eseményei ellentmondanak annak az esetleges feltételezésnek, hogy a rendszerösszekötők vagy az LNG-terminálok tekintetében káros verseny alakul ki. 2018 vége óta a francia és az európai terminálok kihasználtsága különösen magas szintet ért el az elmúlt 10 évhez képest. Ezenkívül az LNG-terminálok üzemeltetői a közelmúltban sikeresen útnak indították a kapacitásuk középtávú értékesítésére irányuló eljárásokat. A tárolás szabályozása, valamint a franciaországi övezetek 2018 végén végrehajtott összevonása nagyban hozzájárult a francia és a nyugat-európai piac mélységének és likviditásának javításához.

(142) Franciaország azt is vitatja, hogy a tárolás szabályozása csökkentené a meglévő LNG-terminálok és rendszerösszekötők használatára irányuló ösztönzőket. A használatot ösztönző tényezők a különböző földgázpiacok árjelzéseiből erednek (49). Ebben az összefüggésben a tárolók további eszközt jelentenek a földgázellátás költségeinek optimalizálásához és a versenyképes piaci árak eléréséhez.

(143) Franciaország megjegyzi továbbá, hogy a rendszerösszekötőkre és az LNG-terminálokra vonatkozó beruházási döntések olyan ellátási stratégiákon alapulnak, amelyeket a földgáztárolás nem érint hátrányosan.

(144) Végül Franciaország úgy véli, hogy a szóban forgó intézkedés semmilyen módon nem befolyásolja a más tagállamokban működő tárolásirendszer-üzemeltetők helyzetét. A francia hatóságok megjegyzik, hogy a francia gázrendszer méretezése, amely többek között a rendszerösszekötőknél rendelkezésre álló kapacitás 100 %-ának figyelembevételén alapul, automatikusan magában foglalja a rendszerösszekötők mögött elhelyezkedő ellátóeszközök, különösen az Unió más tagállamaiban található földgáztárolási infrastruktúrák figyelembevételét. A francia hatóságok azt is megjegyzik, hogy ezen infrastruktúrák egy része szintén szabályozott.

(145) A tárolókapacitásokat árverés útján és piaci áron értékesítik. Következésképpen a szóban forgó intézkedés nem hozza hátrányos helyzetbe a többi tagállam tárolásirendszer-üzemeltetőit. Ezenfelül a szóban forgó intézkedés csak minimális hatást gyakorolhat az árképzésre. A francia tárolólétesítmények mintegy 130 TWh (50) tárolását teszik lehetővé, ami a piacokon értékesített mennyiségekhez képest kicsinek mondható. 2018-ban 28 220 TWh-t értékesítettek a TTF-en (51).

(146) A különböző tagállamok tárolásirendszer-üzemeltetői tehát mind olyan piaci feltételeknek vannak kitéve, amelyekre a francia tárolólétesítményeknek csak csekély befolyásuk van, így nem tekinthető úgy, hogy a szóban forgó intézkedés bevezetése miatt csökkenhet a jövedelmezőségük.

(147) Franciaország megjegyzi továbbá, hogy a német és a belga tárolólétesítmények kihasználtsága magas, amely 2018 és 2019 között növekedett (52). Ezek a magas szintek azt mutatják, hogy a francia tárolók szabályozása nem akadályozza meg a többi tagállam üzemeltetőit abban, hogy kedvező piaci körülmények között a teljes tárolókapacitásukat értékesítsék.

5. AZ ÉRDEKELTEK ÉSZREVÉTELEI

(148) A Bizottság tizennyolc érdekelt féltől, köztük az intézkedés három kedvezményezettjétől kapott észrevételeket. Észrevételeiket a (149)–(233) preambulumbekezdés foglalja össze.

5.1. Az intézkedés kedvezményezettjeinek észrevételei

5.1.1. Géométhane

(149) A Géométhane az intézkedés bevezetésének pozitív hatásait hangsúlyozza az energiabiztonság célkitűzése szempontjából. Érvei alátámasztására a Géométhane részletes jelentést nyújtott be a Bizottsághoz (53).

5.1.1.1. A támogatás megléte

(150) A Géométhane szerint a szóban forgó intézkedés több okból sem minősül állami támogatásnak.

(151) Mindenekelőtt a Géométhane megjegyzi, hogy nem áll fenn állami forrásból történő finanszírozás, mivel a tárolási díjtétel nem minősíthető kötelező hozzájárulásnak: forrásátadás kizárólag magánvállalkozások (földgázszolgáltatók és tárolásirendszer-üzemeltetők) között történik, az állam korlátozottan gyakorol ellenőrzést a pénzeszközök felett, a szóban forgó intézkedés nem csökkenti az állami költségvetést, és a rendszer hatálya alá tartozó alapvető tárolási infrastruktúra tekintetében fenntartási kötelezettséget ír elő az üzemeltetők számára.

(152) Ezenkívül a szóban forgó intézkedés nem tekinthető a Franciaország területén működő tárolásirendszer-üzemeltetők számára a külföldi tárolásirendszer-üzemeltetőkkel szemben biztosított szelektív előnynek, mivel a szóban forgó intézkedés által kitűzött célra tekintettel nincsenek a Franciaországban letelepedett tárolásirendszer-üzemeltetőkéhez hasonló jogi és ténybeli helyzetben. Ezenkívül az egyéb rugalmassági eszközök üzemeltetői sincsenek hasonló jogi és ténybeli helyzetben.

(153) Végül a Géométhane kifejti, hogy a szóban forgó intézkedés nincs hatással a versenyre és a tagállamok közötti kereskedelemre.

5.1.1.2. A támogatás összeegyeztethetősége

(154) Abban az esetben, ha a szóban forgó intézkedés állami támogatásnak minősülne, azt a Géométhane szerint összeegyeztethetőnek kellene tekinteni az állami támogatásokra vonatkozó szabályokkal. A szóban forgó intézkedés ugyanis hozzájárul az energiabiztonság közös érdekű célkitűzésének megvalósításához. Ezenfelül az alternatív intézkedések elemzésének fényében szükséges és megfelelő e cél eléréséhez.

(155) A szóban forgó intézkedés bevezetése ösztönző hatással bír, mivel ilyen intézkedés nélkül a tárolókapacitások alacsony lekötési aránya, valamint a lekötési kampányokból származó bevételeknek a spread csökkenése miatti visszaesése arra késztette volna a tárolásirendszer-üzemeltetőket, hogy a franciaországi földgázellátás biztonságának biztosításához elengedhetetlenül szükséges létesítményeket ideiglenesen leállítsanak vagy akár véglegesen bezárjanak.

(156) Az engedélyezett bevételnek a RAB folyó gazdasági költségeken alapuló értékelési módszerével történő kiszámítása indokolt és arányos, mivel: — a RAB-ot a szabályozási mechanizmus végrehajtása során független gazdasági értékelésnek vetették alá, amelyet külső audit keretében a […] tanácsadó cég végzett el, — a CRE nem tartotta meg az üzemeltetők által javasolt kiinduló RAB-ot, — a folyó gazdasági költségek módszertana az eszközök bruttó könyv szerinti értékét veszi alapul a RAB értékének meghatározásához, — a módszertan lehetővé teszi az eszközök értékcsökkentett pótlási költségeinek megjelenítését, — Franciaországban valamennyi szabályozott infrastruktúradíjra ezt a módszertant alkalmazzák, — a módszertant szinte valamennyi európai szabályozó hatóság alkalmazza.

(157) A RAB-nak a spreadek által megtestesített piaci érték alapján történő értékelése nem lenne releváns alternatív megoldás, mivel nem fedezné az üzemeltetők költségeit, ami ellentétes a 2009/73/EK irányelvben lefektetett költségmegtérülési elvvel. Így a piaci érték figyelembevétele veszélyeztetné a szállítási rendszer megfelelő működéséhez szükséges alapvető tárolási infrastruktúra üzemben tartásának biztosítását célzó szabályozási mechanizmust. Ezenfelül a spread növekedése esetén fennáll a túldíjazás kockázata. A CRE által kapott RAB-érték összhangban van az infrastruktúra hosszú és középtávú piaci értékével.

(158) Nem lett volna releváns annak értékelése, hogy a szabályozási mechanizmus hatálybalépése előtt keletkezett bevételek nem tették-e lehetővé a kezdeti beruházási költségeik fedezését, mivel e bevételeknek az ezen értékelésben való figyelembevétele ellentétes lenne az európai szabályozók gyakorlatával, bonyolult és megbízhatatlan lenne.

(159) Végül intézkedéseket hoznak az üzemeltetők profitkilátásainak korlátozására (azaz a súlyozott átlagos tőkeköltség, a hatékony tárolásiinfrastruktúra-üzemeltetők költségeinek korlátozása és az ösztönző szabályozás tekintetében).

(160) Másodlagosan a Géométhane azt is megjegyzi, hogy a CRE által használt RAB értéke egy közelmúltbeli ügylet értékének felel meg. 2016-ban a Total, az Ineos és a Géostock […] összegért átruházta a CNP Assurances társaságra a Géosud részvényeinek 98 %-át, amely maga is 50 %-os részesedéssel rendelkezik a Géométhane társaságban. Ezért ki lehet számítani a Géométhane-nak a vevő által az átruházás időpontjában becsült összértékét, ami […] (54) (amelyhez hozzá kell adni a […] összegű rendelkezésre álló pénzeszközt, azaz összesen körülbelül […] tesz ki). A Géométhane szerint ez a piaci érték összhangban van […] a CRE által 2018-ban elfogadott RAB 188,9 millió eurós értékével, amelyhez […] összeggel hozzá kell adni a befejezetlen beruházásokat.

(161) A szóban forgó intézkedés megakadályozza a versenyre és a tagállamok közötti kereskedelemre gyakorolt negatív hatásokat. Ugyanis: — nem torzul a verseny a francia földgázszolgáltatók és a külföldi földgázszolgáltatók között. A tárolási szolgáltatások árverésre bocsátásának módja biztosítja a francia és a külföldi földgázszolgáltatók közötti egyenlő bánásmódot. Ezenkívül a szabályozási mechanizmus keretében előírt tárolási ellentételezés finanszírozási módja biztosítja a francia és a külföldi földgázszolgáltatók közötti egyenlő bánásmódot. A francia szolgáltatókhoz képest a külföldi szolgáltatók nem részesülnek kedvezményes árakban, — a szomszédos országok tárolásirendszer-üzemeltetői tekintetében sem torzul a verseny. A szabályozási mechanizmus hatálybalépése óta az egész Unióban nő a tárolók kihasználtsága és rendkívül magas szinteket ér el, — az LNG-terminálok és a rendszerösszekötők helyettesíthetőségének hiánya miatt nem torzul a verseny a tárolásirendszer-üzemeltetők és az LNG-terminálok vagy a rendszerösszekötők között sem. A Bizottság összefonódásokkal kapcsolatos határozathozatali gyakorlatában a földgáztárolási piac külön piacként került meghatározásra. Inkább a földgáztárolók, az LNG-terminálok és a rendszerösszekötők egymást kiegészítő jellegéről van szó.

5.1.2. Storengy

(162) A Storengy a szóban forgó intézkedés bevezetésének pozitív hatásait hangsúlyozza az energiabiztonság célkitűzése szempontjából. Érvei alátámasztására a Storengy részletes jelentést nyújtott be a Bizottsághoz (55).

5.1.2.1. A támogatás megléte

(163) A Storengy szerint a szóban forgó intézkedés több okból sem minősül állami támogatásnak.

(164) Mindenekelőtt a Storengy megjegyzi, hogy nem áll fenn állami forrásból történő finanszírozás, mivel a tárolási díjtétel nem minősíthető kötelező hozzájárulásnak, mivel forrásátadás kizárólag magánvállalkozások (földgázszolgáltatók és tárolásirendszer-üzemeltetők) között történik, mivel az állam korlátozottan gyakorol ellenőrzést a pénzeszközök felett, mivel a szóban forgó intézkedés nem csökkenti az állami költségvetést, és a rendszer hatálya alá tartozó alapvető tárolási infrastruktúra tekintetében fenntartási kötelezettséget ír elő az üzemeltetők számára.

(165) Ezenkívül a szóban forgó intézkedés nem tekinthető a Franciaország területén működő tárolásirendszer-üzemeltetők számára a külföldi tárolásirendszer-üzemeltetőkkel szemben biztosított szelektív előnynek, mivel a szóban forgó intézkedés által kitűzött célra tekintettel nincsenek a Franciaországban letelepedett tárolásirendszer-üzemeltetőkéhez hasonló jogi és ténybeli helyzetben. Ezenkívül az egyéb rugalmassági eszközök üzemeltetői sincsenek hasonló jogi és ténybeli helyzetben.

(166) Végül a Storengy kifejti, hogy a szóban forgó intézkedés nincs hatással a versenyre és a tagállamok közötti kereskedelemre.

5.1.2.2. A támogatás összeegyeztethetősége

(167) Abban az esetben, ha a szóban forgó intézkedés állami támogatásnak minősülne, azt a Storengy szerint összeegyeztethetőnek kellene tekinteni az állami támogatásokra vonatkozó szabályokkal. Az intézkedés ugyanis hozzájárul az energiabiztonság közös érdekű célkitűzésének megvalósításához. Ezenfelül az alternatív intézkedések elemzésének fényében a szóban forgó intézkedés szükséges és megfelelő e cél eléréséhez.

(168) A szóban forgó intézkedés bevezetése ösztönző hatással bír, mivel enélkül a tárolókapacitások alacsony lekötési aránya, valamint a lekötési kampányokból származó bevételeknek a spread csökkenése miatti visszaesése arra késztette volna a tárolásirendszer-üzemeltetőket, hogy a franciaországi földgázellátás biztonságának biztosításához elengedhetetlenül szükséges létesítményeket ideiglenesen leállítsanak vagy akár véglegesen bezárjanak.

(169) Az engedélyezett bevételnek a szabályozott eszközalap folyó gazdasági költségeken alapuló értékelési módszerével történő kiszámítása indokolt és arányos, mivel: — a RAB-ot a szabályozási mechanizmus végrehajtása során független gazdasági értékelésnek vetették alá, amelyet külső audit keretében a […] tanácsadó cég végzett el, — a CRE nem tartotta meg az üzemeltetők által javasolt kiinduló RAB-ot, — a folyó gazdasági költségek módszertana az eszközök bruttó könyv szerinti értékét veszi alapul a RAB értékének meghatározásához, — a módszertan lehetővé teszi az eszközök értékcsökkentett pótlási költségeinek megjelenítését, — Franciaországban valamennyi szabályozott infrastruktúradíjra ezt a módszertant alkalmazzák, — a módszertant szinte valamennyi európai szabályozó hatóság alkalmazza.

(170) A RAB-nak a spreadek által megtestesített piaci érték alapján történő értékelése nem lenne releváns alternatív megoldás, mivel nem fedezné az üzemeltetők költségeit, ami ellentétes a 2009/73/EK irányelvben lefektetett költségmegtérülési elvvel. Így a piaci érték figyelembevétele veszélyeztetné a szállítási rendszer megfelelő működéséhez szükséges alapvető tárolási infrastruktúra üzemben tartásának biztosítását célzó szabályozási mechanizmust. Ezenfelül a spread növekedése esetén fennáll a túldíjazás kockázata. A CRE által kapott RAB-érték összhangban van az infrastruktúra hosszú és középtávú piaci értékével.

(171) Nem lett volna releváns annak értékelése, hogy a szabályozási mechanizmus hatálybalépése előtt keletkezett bevételek nem tették-e lehetővé a kezdeti beruházási költségeik fedezését, mivel e bevételeknek az ezen értékelésben való figyelembevétele ellentétes lenne az európai szabályozók gyakorlatával, bonyolult és megbízhatatlan lenne.

(172) Végül intézkedéseket hoznak az üzemeltetők profitkilátásainak korlátozására (azaz a súlyozott átlagos tőkeköltség, a hatékony tárolásiinfrastruktúra-üzemeltetők költségeinek korlátozása és az ösztönző szabályozás tekintetében).

(173) A szóban forgó intézkedés megakadályozza a versenyre és a tagállamok közötti kereskedelemre gyakorolt negatív hatásokat. Ugyanis: — nem torzul a verseny a francia földgázszolgáltatók és a külföldi földgázszolgáltatók között. A tárolási szolgáltatások árverésre bocsátásának módja biztosítja a francia és a külföldi földgázszolgáltatók közötti egyenlő bánásmódot. Ezenkívül a szabályozási mechanizmus keretében előírt tárolási ellentételezés finanszírozási módja biztosítja a francia és a külföldi földgázszolgáltatók közötti egyenlő bánásmódot. A francia szolgáltatókhoz képest a külföldi szolgáltatók nem részesülnek kedvezményes árakban, — a szomszédos országok tárolásirendszer-üzemeltetői tekintetében sem torzul a verseny. A szabályozási mechanizmus hatálybalépése óta az egész Unióban nő a tárolók töltöttségi aránya és rendkívül magas szinteket ér el, — az LNG-terminálok és a rendszerösszekötők helyettesíthetőségének hiánya miatt nem torzul a verseny a tárolásirendszer-üzemeltetők és az LNG-terminálok vagy a rendszerösszekötők között sem. A Bizottság összefonódásokkal kapcsolatos határozathozatali gyakorlatában a földgáztárolási piac külön piacként került meghatározásra. Inkább a földgáztárolók, az LNG-terminálok és a rendszerösszekötők egymást kiegészítő jellegéről van szó.

5.1.3. Teréga

(174) A Teréga hangsúlyozza, hogy a tárolási reform fő célja, hogy biztosítsa Franciaország földgázellátásának biztonságát, amely a szabályozási mechanizmus hatálybalépése előtt veszélynek volt kitéve.

5.1.3.1. A támogatás megléte

(175) A Teréga úgy véli, hogy az intézkedés nem minősül állami támogatásnak. A Teréga megjegyzi, hogy a hatékony üzemeltető költségeinek fedezésén és a befektetett tőke rendes megtérülésén alapuló szabályozási rendszerek megszokottak az Unióban, de nem minősülnek állami támogatásnak.

(176) A Teréga mindenekelőtt úgy véli, hogy a szóban forgó intézkedés egyszerű díjszabályozási eszköz, amelyet nem állami forrásokból finanszíroznak. Valójában nincs hatással az állami költségvetésre, és nem jár olyan többletköltségekkel, amelyeket kötelezően át kellene hárítani a végső fogyasztókra. Ezen túlmenően a francia állam nem gyakorol állami ellenőrzést sem a szállításirendszer-üzemeltetők által beszedett pénzeszközök, sem maguk a szállításirendszer-üzemeltetők felett, amelyek túlnyomórészt magánrészvényesek által ellenőrzött magánjogi társaságok.

(177) A Teréga úgy véli továbbá, hogy a szóban forgó intézkedés nem biztosít szelektív előnyt az érintett üzemeltetők számára. A szabályozási mechanizmus árveréseken alapul, továbbá hatékonyságösztönzőket és egy minden költségre és bevételre kiterjedő, utólagos elszámolási eszközt is magában foglal. Ezenkívül a szabályozási mechanizmus szimmetrikus jellege azt jelenti, hogy a tárolásirendszer-üzemeltetők nem feltétlenül részesülnek ellentételezésben, de az is előfordulhat, hogy épp ellenkezőleg, vissza kell fizetniük a túlfizetést.

(178) Ezenkívül a szelektivitás kritériumával kapcsolatban a Teréga úgy véli, hogy a külföldi üzemeltetők helyzete nem releváns tényező e kritérium szempontjából. A földgáztárolásirendszer-üzemeltetők ténybeli és jogi helyzete sok tekintetben eltér az LNG-terminálok üzemeltetőinek és a rendszerösszekötők üzemeltetőinek helyzetétől, különösen a franciaországi földgázellátás biztonságára vonatkozó célkitűzés tekintetében.

(179) Végül a Teréga kifejti, hogy a szóban forgó intézkedés sem a versenyt, sem a tagállamok közötti kereskedelmet nem érinti. A tárolókapacitásokat olyan piaci mechanizmus szerint bocsátják árverésre, amely nem különbözteti meg hátrányosan a más tagállamokban található üzemeltetőket. Ezenkívül a Bizottság összefonódás-ellenőrzéssel és versenyellenes gyakorlatokkal kapcsolatos határozathozatali gyakorlata mindig is legfeljebb nemzeti szintű érintett piacot határozott meg a földgáztárolás tekintetében, anélkül, hogy valaha is arra a következtetésre jutott volna, hogy mind az érintett szolgáltatások szempontjából, mind pedig földrajzi szempontból létezik egy szélesebb piac. Mindenesetre az a tény, hogy a gázinfrastruktúra igen nagy mértékben szabályozott, nem egyeztethető össze a földgázpiaci verseny torzulásának megállapításával.

5.1.3.2. A támogatás összeegyeztethetősége a belső piaccal

(180) Feltételezve, hogy a szabályozási mechanizmus állami támogatásnak minősül (ami nem igaz), a Teréga hangsúlyozza, hogy a szabályozási mechanizmus az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének c) pontja értelmében a belső piaccal való összeegyeztethetőség valamennyi feltételének eleget tesz.

(181) A Teréga úgy véli, hogy a szóban forgó intézkedés a Franciaország földgázellátásának biztonságával kapcsolatos közös érdekű célt szolgálja. Azzal, hogy növeli a tárolóhelyeken rendelkezésre álló földgázmennyiséget, a szabályozási mechanizmus az ellátásbiztonság egy pontosan és számszerűen meghatározható szintjének elérésére törekszik. Ezenkívül a szóban forgó intézkedés egy észszerű elemzésen alapuló, szükséges állami beavatkozásnak felel meg, amely jól körülhatárolt piaci hiányosságokra reagál, például arra, hogy a végső fogyasztók nem tudják megjelölni, hogy milyen értéket rendelnek az ellátásbiztonsághoz (például biztosítási érték vagy rendszerérték). A Teréga hangsúlyozza továbbá, hogy a szóban forgó intézkedés nemcsak a rendelkezésre álló egyéb rugalmassági intézkedésekkel, hanem a tárolás szabályozásának más típusaival összehasonlítva is megfelelő eszköz arra, hogy Franciaország területén megerősítse az ellátásbiztonságot.

(182) A Teréga vitatja a Bizottságnak a szóban forgó intézkedés arányosságával kapcsolatban az eljárás megindításáról szóló határozatban kifejtett érvelését. A szabályozási mechanizmus a szükséges minimumra korlátozza az állítólagos támogatás összegét. A szabályozási mechanizmus ugyanis a „hatékony üzemeltető” költségeinek fedezésén, a tárolásirendszer-üzemeltetők bevételeinek korlátozásán, valamint olyan integrált eszközökön alapul, amelyek a működési kiadásaik tekintetében hatékonyságra ösztönzik az üzemeltetőket. A CRE emellett független költségértékelést is végzett. Ennek során a CRE biztosította, hogy csak az elfogadható költségeket fedezzék. A szabályozott eszközök értékének megállapításához a CRE egy sor, független szakértők által készített objektív, korszerű és hiteles gazdasági tanulmányra is támaszkodott. A CRE által alkalmazott eszközértékelési módszer e tekintetben következetes, és összhangban van más európai szabályozók gyakorlatával. A Bizottság állításával ellentétben a Teréga úgy véli, hogy amennyiben a szabályozott eszközalap értékébe a szabályozás bevezetése előtti bevételeket számítanák bele, az szükségszerűen hiányos lenne, mivel nem állnak rendelkezésre adatok, és mindenképpen ellentétes lenne az általános jogelvekkel. Ezenkívül a CRE által végzett munkák mind a működési költségekre, mind pedig a tárolásirendszer-üzemeltetők eszközeinek értékelésére vonatkoznak, és azokat a díjszabással kapcsolatos határozataiban szisztematikusan nyilvánosságra hozta, ezáltal biztosítva az intézkedés átláthatóságát.

(183) Végül a Teréga úgy véli, hogy a szóban forgó intézkedés nem torzítja a franciaországi és a külföldi földgázszolgáltatók közötti versenyt. A szóban forgó intézkedés mentes a megkülönböztetéstől. Minden kiskereskedelmi szolgáltató árverés útján vásárolhat kapacitást a francia tárolóhelyeken. Ezenkívül a francia ügyfeleket kiszolgáló valamennyi kiskereskedelmi szolgáltató megfizeti az ATRT-díjakat, ezzel támogatva az ellentételezési mechanizmust. Az intézkedés még pozitív hatást is gyakorol a kiskereskedelmi földgázpiacokra azáltal, hogy mérsékli a feszült időszakokat és a hálózat túlterhelésének kockázatát. Másrészt az intézkedés nem torzítja a versenyt az LNG-üzemeltetők és a rendszerösszekötő-üzemeltetők tekintetében. Ezek a szereplők, akik nagyrészt szintén bevételszabályozási mechanizmusok hatálya alá tartoznak, nem állnak versenyben a tárolásirendszer-üzemeltetőkkel, hanem inkább kiegészítik egymást az ellátásbiztonság célkitűzése szempontjából. A szóban forgó intézkedés egyetlen földgázellátási forrást sem részesít előnyben a másikkal szemben, és nem tiltja vagy gátolja az olyan kiegészítő eszközök használatát, mint a rendszerösszekötők és az LNG-terminálok. Például az európai LNG-terminálokon az elmúlt években tapasztalt kapacitáslekötési arányok ezt a tendenciát igazolják. Végül a szóban forgó intézkedés nem torzítja a versenyt a külföldi tárolásirendszer-üzemeltetőkkel szemben. Ez utóbbiakat nem érinthetik hátrányosan az árverések, amelyek piaci mechanizmuson alapulnak, és a szóban forgó intézkedés bevezetése a gyakorlatban nem fékezte a tárolók lekötési arányainak általános növekedését Európában.

5.2. A többi érdekelt fél észrevételei

5.2.1. Association française indépendante de l’électricité et du gaz (Független Francia Villamosenergia- és Gázipari Szövetség, a továbbiakban: AFIEG) (56)

(184) Az AFIEG a tárolóeszközök értékelési módszerével, valamint az ellátásbiztonság biztosításához a mennyiség és a teljesítmény tekintetében szükséges tárolóeszközök körével kapcsolatban tett észrevételeket.

(185) Az AFIEG hangsúlyozza, hogy megszűntek azok a versenytorzulások, amelyek a korábbi rendszer átláthatatlansága miatt a reform előtti időkben álltak fenn.

(186) A szabályozott eszközalap értékelési módszerével kapcsolatban az AFIEG nem rendelkezik pontos számadatokkal ahhoz, hogy megerősítse a CRE által alkalmazott értékelést, de úgy véli, hogy az ügylet gazdasági értékét kellene előnyben részesíteni annak könyv szerinti értékével szemben. Ezzel a választással a múltbéli kép helyett inkább a tárolás T időpontbeli állapotát lehetne tükrözni. Az AFIEG úgy véli továbbá, hogy a párnagáz értékelése a tárolási eszközök értékelésének alapvető eleme, ezért szeretné, ha figyelembe vennék azt a pénzügyi hatást, amit a párnagázra vonatkozó értékcsökkenési szabályok megválasztása gyakorol a RAB összértékére. Végül az AFIEG hangsúlyozza, hogy a tárolásirendszer-üzemeltetők a tevékenységük révén nincsenek nagyobb kockázatoknak kitéve, mint a szállításirendszer-üzemeltetők. Ezért a tárolásirendszer-üzemeltetők esetében alkalmazott RAB megtérülési rátája nem lehet magasabb, mint a szállításirendszer-üzemeltetőké.

(187) Az AFIEG úgy véli, hogy a francia hatóságoknak szűkíteniük kellene az ellátásbiztonság biztosításához a mennyiség és a teljesítmény tekintetében szükséges tárolóeszközök körét annak érdekében, hogy a tárolás költség-haszon aránya a fogyasztók számára a lehető legnagyobb legyen. A francia hatóságok ugyanis az ellátásbiztonság biztosításához szükséges minimális földgázkészleteket a kivételi teljesítmény tekintetében 1 990 GWh/napban, a mennyiség tekintetében pedig 64 TWh-ban (57) állapították meg, míg a TEP-rendelettel a 2023–2028-as időszakra megállapított jegyzék a kivételi teljesítmény tekintetében 2 376 GWh/napot, a mennyiség tekintetében pedig 138,5 TWh-t vesz figyelembe. Az AFIEG úgy véli, hogy a TEP-rendelettel megállapított kör túlméretezett a franciaországi ellátásbiztonság biztosításához szükséges tárolási szükségletekhez képest. Ezért ezt a kört szűkíteni kellene annak érdekében, hogy a végső fogyasztók számára ne keletkezzenek többletköltségek, és ne kerüljenek hátrányba az egyéb rugalmassági földgázkapacitások. Ezenkívül az AFIEG megjegyzi, hogy a francia hatóságok által a szolgáltatáskiesési kockázatra alkalmazott fedezet 2 %-os szintje túlméretezett a szomszédos országokban megállapított 5 %-os szinthez képest.

5.2.2. Association française du gaz (Francia Gázszövetség, a továbbiakban: AFG) (58)

(188) Az AFG úgy véli, hogy a földgáztárolókra vonatkozóan a francia hatóságok által 2018. január 1-jétől bevezetett szabályozás tisztességes.

(189) Az AFG továbbá úgy véli, hogy a szóban forgó intézkedés a költségalapú szabályozás elvén alapul, és az eszközök hatékony és arányos értékelését eredményezte. Az AFG azt állítja, hogy a szabályozó hatóságok többsége ezt a költségalapú szabályozási elvet alkalmazza, és Franciaországban ez vonatkozik a földgázszállítási és -elosztási tevékenységekre, valamint az LNG-terminálokra.

(190) Az AFG szerint a „hatékony üzemeltető” költségei helyett a piaci árakat alkalmazó módszer egy olyan szabályozott keret meghatározásához vezethetett volna, amely ingadozó, és potenciálisan messze van a gazdasági optimumtól: a módszer ugyanis kedvezőtlen spreadek esetén nem biztosít fedezetet az üzemeltetők költségeire, ami kritikus helyzetbe hozhatja őket. Ezzel ellentétben, ha a piaci spreadek nagyon kedvezőek lettek volna, az üzemeltetők bevételei túl magasak lettek volna és túl messze lettek volna a tárolási célú ügyfelek számára optimális értéktől.

(191) Az AFG szerint a francia tárolólétesítmények szabályozása nem torzította a versenyt a többi franciaországi földgáz-infrastruktúra, a franciaországi és az uniós LNG-terminálok és az uniós tárolásirendszer-üzemeltetők tekintetében. Az LNG-terminálokkal kapcsolatban az AFG megjegyzi, hogy a Franciaországba importált LNG mennyisége két év alatt megduplázódott, a 2017. évi 9,6 Gm3-ről 2019-ben 21,5 Gm3-re nőtt. Az AFG azt is megemlíti, hogy Németországban jelenleg LNG-terminálfejlesztési projekteket vizsgálnak. Az európai tárolásirendszer-üzemeltetőkkel kapcsolatban az AFG hangsúlyozza, hogy Németországban, Hollandiában és Belgiumban 2018 és 2019 között nőtt a tárolólétesítmények kihasználtsága, és Nyugat-Európában 2019. november 1-jére legalább 95 %-os szintet ért el.

5.2.3. National Association of Energy Retail Operators (a továbbiakban: ANODE) (59)

(192) Az ANODE szerint a francia tárolólétesít