FORDÍTÁS

Az Európai Unió és az Amerikai Egyesült Államok közötti, a biztosításra és a viszontbiztosításra vonatkozó prudenciális intézkedésekről szóló

KÉTOLDALÚ MEGÁLLAPODÁS

Az Európai Unió (Unió) és az Amerikai Egyesült Államok (Egyesült Államok vagy USA), e megállapodás Felei,

Osztozva a biztosítási és viszontbiztosítási szerződők és más fogyasztók védelmére irányuló célban, egyúttal tiszteletben tartva az egyes Felek biztosítási és viszontbiztosítási felügyeleti és szabályozási rendszerét;

Megerősítve, hogy az Egyesült Államok esetében az Európai Unióban alkalmazandó prudenciális intézkedések az e megállapodásban előírt követelményekkel és kötelezettségvállalásokkal együtt a viszontbiztosításba adott kockázatok és a csoportfelügyelet tekintetében a szerződők és más fogyasztók számára olyan szintű védelmet valósít meg, amely összhangban van a Szövetségi Biztosítási Hivatalról szóló 2010. évi törvénnyel;

Elismerve, hogy egyre nagyobb szükség van az Unió és az USA felügyeleti hatóságai közötti együttműködésre, beleértve a bizalmas információk cseréjét, tekintettel a biztosítási és viszontbiztosítási piacok fokozódó globalizációjára;

Figyelembe véve, hogy a határokon átnyúló együttműködésre vonatkozó gyakorlati intézkedések elengedhetetlenek a biztosítók és viszontbiztosítók felügyeletéhez mind stabilitás, mind válság idején;

Figyelembe véve a Felek szabályozási kereteiről kicserélt információkat, és ezen keretek körültekintő mérlegelését követően;

Tudomásul véve, hogy az egyes Felek területén működő biztosítók és viszontbiztosítók számára előnyös a szabályozási biztonság fokozása a biztosítási és viszontbiztosítási szabályozási keretek alkalmazása terén;

Elismerve a viszontbiztosítási megállapodások határokon átnyúló összefüggésben gyakorolt kockázatcsökkentő hatását, feltéve, hogy teljesülnek az alkalmazandó prudenciális feltételek, és figyelembe véve a szerződők és más fogyasztók védelmét;

Elismerve, hogy a biztosítók és viszontbiztosítók csoportfelügyelete lehetővé teszi a felügyeleti hatóságok számára, hogy megfelelően értékeljék e csoportok pénzügyi helyzetét;

Elismerve, hogy egy mindkét Fél területén működő csoport részét képező biztosítók és viszontbiztosítók esetében csoportszintű tőkekövetelményre vagy értékelésre van szükség, és hogy a globális anyavállalat szintjén a csoportszintű tőkekövetelmény vagy értékelés alapulhat a székhely szerinti Fél módszerén;

Megerősítve a csoportszintű tőkekövetelményre vagy értékelésre vonatkozó előírásoknak a csoportfelügyelet szempontjából való fontosságát, valamint – indokolt esetben – a korrekciós vagy prevenciós vagy egyéb válaszintézkedések felügyeleti hatóság általi, az említett követelmény vagy értékelés alapján történő alkalmazásának fontosságát; továbbá

Ösztönözve a felügyeleti hatóságok közötti információcserét a biztosítók és viszontbiztosítók felügyelete céljából, a szerződők és más fogyasztók védelme érdekében,

A KÖVETKEZŐKÉPPEN ÁLLAPODTAK MEG:

1. cikk

Célkitűzések

Ez a megállapodás a következőkkel foglalkozik:

2. cikk

Fogalommeghatározások

E megállapodás alkalmazásában:

(a) „viszontbiztosításba adó”: olyan biztosító vagy viszontbiztosító, amely a viszontbiztosításba vevő szerződő fele egy viszontbiztosítási megállapodásban;

(b) „biztosíték”: olyan eszközök, például készpénz és akkreditívek, amelyeket a viszontbiztosító a viszontbiztosításba adó biztosító vagy viszontbiztosító javára nyújt, abból a célból, hogy garantálja vagy fedezze a viszontbiztosításba vevőnek a viszontbiztosítási megállapodásból eredő, a viszontbiztosításba adó felé fennálló kötelezettségeit;

(c) „viszontbiztosítás beszámítása vagy viszontbiztosítási megállapodások kockázatcsökkentő hatásának beszámítása”: a viszontbiztosításba adónak a prudenciális szabályozási keret szerinti joga arra, hogy a viszontbiztosításba vevőtől neki járó, az átadott kockázatokon keletkezett kifizetett és ki nem fizetett veszteségekhez kapcsolódó összegeket eszközökként vagy a kötelezettségek csökkentéseként megjelenítse;

(d) „csoport”: két vagy több vállalkozás, amelyek közül legalább egy biztosító vagy viszontbiztosító, ahol egyikük egy vagy több biztosító vagy viszontbiztosító vagy más, nem szabályozott vállalkozás felett gyakorol ellenőrzést;

(e) „csoportfelügyelet”: valamely felügyeleti hatóság által a szabályozási és prudenciális felügyelet biztosítói vagy viszontbiztosítói csoportra történő alkalmazása, többek között a szerződők és más fogyasztók védelme, valamint a pénzügyi stabilitás és a globális szerepvállalás előmozdítása céljából;

(f) „székhely szerinti Fél”: az a Fél, amelynek területén a biztosítói vagy viszontbiztosítói csoport vagy vállalkozás globális anyavállalatának központi irodája vagy székhelye található;

(g) „székhely szerinti felügyeleti hatóság”: a székhely szerinti Fél felügyeleti hatósága;

(h) „fogadó Fél”: az a Fél, amelynek területén a biztosítói vagy viszontbiztosítói csoport vagy vállalkozás tevékenységet folytat, de nem az a terület, ahol a biztosítói vagy viszontbiztosítói csoport vagy vállalkozás globális anyavállalatának központi irodája vagy székhelye található;

(i) „fogadó felügyeleti hatóság”: a fogadó Fél felügyeleti hatósága;

(j) „biztosító”: olyan vállalkozás, amely engedéllyel rendelkezik közvetlen vagy elsődleges biztosítási tevékenység megkezdésére vagy folytatására;

(k) „anyavállalat”: olyan szabályozott vagy szabályozatlan vállalkozás, amely egy másik vállalkozást közvetlenül vagy közvetve birtokol vagy ellenőriz;

(l) „személyes adatok”: egy azonosított vagy azonosítható természetes személlyel kapcsolatos összes információ;

(m) „viszontbiztosító”: olyan vállalkozás, amely engedéllyel rendelkezik viszontbiztosítási tevékenység megkezdésére vagy folytatására;

(n) „viszontbiztosítási tevékenység”: egy biztosító vagy más viszontbiztosító által viszontbiztosításba adott kockázatok átvételéből álló tevékenység;

(o) „viszontbiztosítási megállapodás”: olyan szerződés, amelynek keretében a viszontbiztosításba vevő átveszi a biztosító vagy viszontbiztosító által viszontbiztosításba adott kockázatot;

(p) „felügyeleti hatóság”: bármely biztosítási és viszontbiztosítási felügyelet az Európai Unióban vagy az Egyesült Államokban;

(q) „vállalkozás”: bármely gazdasági tevékenységet folytató jogalany;

(r) „USA-állam”: az Egyesült Államok bármely állama, államközössége, területe vagy külbirtoka, Columbia Kerület, Puerto Rico Társult Állam, Észak-Mariana-szigetek Társult Állam, Amerikai Szamoa, Guam és az Amerikai Virgin-szigetek;

(s) „globális”: egy csoport minden művelete vagy tevékenysége, helyszíntől függetlenül; továbbá

(t) „globális anyavállalat”: egy csoport legfelső szintű anyavállalata.

3. cikk

Viszontbiztosítás

(1) A (4) bekezdés feltételeire is figyelemmel, valamely Fél nem teheti meg a következőket, és biztosítania kell, hogy felügyeleti hatóságai vagy bármely más illetékes hatóság ne tegye meg a következőket annak feltételeként, hogy a másik Fél területén központi irodával vagy székhellyel rendelkező viszontbiztosításba vevő (a 3. cikk alkalmazásában a továbbiakban: székhely szerinti országbeli viszontbiztosításba vevő) viszontbiztosítási megállapodást köthessen egy olyan viszontbiztosításba adóval, amelynek központi irodája vagy székhelye a területén található (a 3. cikk alkalmazásában a továbbiakban: fogadó országbeli viszontbiztosításba adó):

amelyek az a) vagy b) pont esetében a székhely szerinti országbeli viszontbiztosításba vevők kedvezőtlenebb kezelését eredményezik azon viszontbiztosításba vevőkhöz képest, amelyeknek központi irodája vagy székhelye ugyanazon felügyeleti hatóság területén található, mint a fogadó országbeli viszontbiztosításba adóé. Ez a bekezdés nem tiltja azon Fél számára, amelynek területén a viszontbiztosításba adó központi irodája vagy székhelye található (a 3. cikk alkalmazásában a továbbiakban: fogadó Fél) vagy annak felügyeleti hatóságai számára, hogy követelményeket alkalmazzanak annak feltételeként, hogy a székhely szerinti országbeli viszontbiztosításba vevők viszontbiztosítási megállapodást köthessenek egy fogadó országbeli viszontbiztosításba adóval, ha ugyanazok a követelmények alkalmazandók olyan viszontbiztosításba adó és viszontbiztosításba vevő közötti viszontbiztosítási megállapodásokra, amelyeknek központi irodája vagy székhelye ugyanazon felügyeleti hatóság területén található.

(2) A (4) bekezdés feltételeire is figyelemmel, valamely fogadó fél nem teheti meg a következőket, és biztosítania kell, hogy felügyeleti hatóságai vagy bármely más illetékes hatóság ne tegye meg a következőket annak feltételeként, hogy egy fogadó országbeli viszontbiztosításba adó a viszontbiztosítás beszámítását, vagy egy székhely szerinti országbeli viszontbiztosításba vevővel kötött viszontbiztosítási megállapodás kockázatcsökkentő hatásának beszámítását alkalmazhassa:

amelyek az a) vagy b) pont esetében a székhely szerinti országbeli viszontbiztosításba vevők kedvezőtlenebb kezelését eredményezik azon viszontbiztosításba vevőkhöz képest, amelyeknek központi irodája vagy székhelye ugyanazon felügyeleti hatóság területén található, mint a fogadó országbeli viszontbiztosításba adóé. Ez a bekezdés nem tiltja a fogadó Fél vagy annak felügyeleti hatóságai számára, hogy követelményeket alkalmazzanak annak feltételeként, hogy egy fogadó országbeli viszontbiztosításba adó a viszontbiztosítás beszámítását vagy egy székhely szerinti országbeli viszontbiztosításba vevővel kötött viszontbiztosítási megállapodás kockázatcsökkentő hatásának beszámítását alkalmazhassa, ha ugyanazok a követelmények alkalmazandók az olyan viszontbiztosításba adó és viszontbiztosításba vevő közötti viszontbiztosítási megállapodásokra, amelyeknek központi irodája vagy székhelye ugyanazon felügyeleti hatóság területén található.

(3) A (4) bekezdés feltételeire is figyelemmel, valamely fogadó Fél nem teheti meg a következőket, és biztosítania kell, hogy felügyeleti hatóságai vagy bármely más illetékes hatóság ne tegye meg a következőket egy viszontbiztosítási szerződés fogadó országbeli viszontbiztosításba adóval való megkötésének feltételeként, vagy annak feltételeként, hogy a fogadó országbeli viszontbiztosításba adó a viszontbiztosítás beszámítását vagy a viszontbiztosítási megállapodás kockázatcsökkentő hatásának beszámítását alkalmazhassa:

amelyek az a) vagy a b) pont esetében a székhely szerinti országbeli viszontbiztosításba vevők kedvezőtlenebb kezelését eredményezik azon viszontbiztosításba vevőkhöz képest, amelyeknek központi irodája vagy székhelye a fogadó országbeli viszontbiztosításba adó felügyeleti hatóságának területén található, vagy amelyeknek központi irodája vagy székhelye a fogadó Fél területén található, és működési engedéllyel rendelkeznek a fogadó országbeli viszontbiztosításba adó felügyeleti hatóságának területén. Az USA-államok esetében a „működési engedéllyel rendelkezik” e rendelkezés alkalmazásában az adott államban engedélyezettként értendő.

(4) Az (1)–(3) bekezdés a következő feltételekkel alkalmazható:

(5) E megállapodás egyetlen rendelkezése sem zárja ki, hogy a viszontbiztosításba vevő önkéntes alapon információt szolgáltasson a felügyeleti hatóságoknak.

(6) Mindegyik Fél biztosítja, hogy fogadó Félként a felügyeleti hatóságai tekintetében, amennyiben a fogadó felügyeleti hatóság megállapítja, hogy a székhely szerinti országbeli viszontbiztosításba vevő már nem teljesíti a (4) bekezdésben felsorolt feltételek egyikét, a fogadó felügyeleti hatóság csak akkor írja elő az (1)–(3) bekezdésben foglalt valamely követelményt, ha az említett fogadó felügyeleti hatóság követi az a)–c) pontban meghatározott eljárást:

(7) Az alkalmazandó jogra és e megállapodás feltételeire is figyelemmel, e cikk egyetlen rendelkezése sem korlátozza, illetve semmilyen módon nem módosítja a viszontbiztosítási megállapodás feleinek azon képességét, hogy az adott viszontbiztosítási megállapodásban a biztosítékokra vonatkozó követelményekről vagy más feltételekről állapodjanak meg.

(8) Ez a megállapodás csak azokra a viszontbiztosítási megállapodásokra alkalmazandó, amelyeket a biztosítékot az e cikk alapján csökkentő intézkedés hatálybalépésének időpontjában vagy azt követően kötöttek, módosítottak vagy újítottak meg, és kizárólag i. az intézkedés időpontja és ii. az új viszontbiztosítási megállapodás, módosítás vagy megújítás hatálybalépésének időpontja közül a későbbi időponttól és azt követően felmerült veszteségek és bejelentett tartalékok tekintetében. E megállapodás egyetlen rendelkezése sem korlátozza, illetve semmilyen módon nem módosítja bármely viszontbiztosítási megállapodás feleinek azon képességét, hogy újratárgyaljanak egy ilyen viszontbiztosítási megállapodást.

(9) Az egyértelműség érdekében e megállapodás megszűnése esetén e megállapodás egyetlen rendelkezése sem akadályozza meg a felügyeleti hatóságokat vagy más illetékes hatóságokat abban, hogy az e megállapodásban leírt viszontbiztosítási megállapodások szerinti kötelezettségek tekintetében előírják a fogadó országbeli viszontbiztosításba vevők helyi jelenlétét, vagy előírják biztosíték nyújtását és a kapcsolódó követelményeket, vagy az alkalmazandó jog egyéb rendelkezéseinek betartását.

4. cikk

Csoportfelügyelet

A 9. és 10. cikk alkalmazásában a Felek a csoportfelügyelet következő gyakorlatait határozzák meg:

Az e megállapodásban foglalt rendelkezések ellenére, e megállapodás nem korlátozza, és nem célja korlátozni az adott egyesült államokbeli felügyeleti hatóság azon képességét, hogy felügyeleti vagy szabályozási hatásköröket gyakoroljon olyan jogalanyok vagy csoportok felett, amelyeknek tulajdonában vagy ellenőrzése alatt egyesült államokbeli betéti intézmény van, amelyek banki műveleteket végeznek az Egyesült Államokban, vagy amelyeknek jelentős pénzügyi nehézségeiről vagy jellegéről, hatóköréről, méretéről, nagyságrendjéről, koncentráltságáról, összekapcsoltságáról vagy tevékenységeinek összetételéről megállapítást nyert, hogy veszélyeztetheti az Egyesült Államok pénzügyi stabilitását, többek között a Bank Holding Company Act (a banki holdingtársaságokról szóló törvény) (12 U.S.C. § 1841 et seq.), the Home Owners' Loan Act (a lakástulajdonosi kölcsönökről szóló törvény) (12 U.S.C. § 1461 et seq.), az International Banking Act (a nemzetközi bankokról szóló törvény) (12 U.S.C. § 3101 et seq.), a Dodd-Frank Wall Street Reform and Consumer Protection Act (a tőzsdei reformról és fogyasztóvédelemről szóló Dodd–Frank-törvény) (12 U.S.C. § 5301 et seq.) és egyéb kapcsolódó törvények vagy rendeletek szerinti hatáskörök gyakorlása révén.

5. cikk

Információcsere

(1) A Felek arra ösztönzik a joghatóságuk alá tartozó felügyeleti hatóságokat, hogy az információcsere során a mellékletben meghatározott gyakorlatoknak megfelelően együttműködjenek egymással. A Felek tudomásul veszik, hogy az ilyen gyakorlatok alkalmazása fokozni fogja az együttműködést és az információcserét, ugyanakkor tiszteletben tartja a magas szintű titoktartási előírásokat.

(2) E megállapodás egyik rendelkezése sem foglalkozik a személyes adatoknak a felügyeleti hatóságok általi cseréjére esetlegesen alkalmazandó követelményekkel.

6. cikk

Melléklet

Az e megállapodáshoz csatolt melléklet e megállapodás elválaszthatatlan részét képezi.

7. cikk

Vegyes bizottság

(1) A Felek létrehoznak egy, az Egyesült Államok és az Európai Unió képviselőiből álló vegyes bizottságot, amely a Felek számára konzultációs és információcsere-fórumot biztosít a megállapodás igazgatásával és megfelelő végrehajtásával kapcsolatban.

(2) A Felek e megállapodással kapcsolatban a vegyes bizottság keretében konzultálnak:

(3) A vegyes bizottság a következőkkel foglalkozhat:

(4) A vegyes bizottság eljárási szabályzatot fogadhat el.

(5) Eltérő határozat hiányában a vegyes bizottság elnöki tisztjét a Felek éves alapon, felváltva látják el. A vegyes bizottságot az elnök hívhatja össze a Felek által meghatározott időben és módon.

(6) Munkájának megkönnyítése érdekében a vegyes bizottság bármely munkacsoportot összehívhat.

8. cikk

Hatálybalépés

Ez a megállapodás hét nappal azt követően lép hatályba, hogy a Felek egymás írásbeli értesítése útján megerősítik, hogy a vonatkozó belső követelményeiknek és eljárásaiknak eleget tettek, vagy a Felek megegyezése szerinti más időpontban.

9. cikk

A megállapodás végrehajtása

(1) E megállapodás hatálybalépésének vagy ideiglenes alkalmazásának időpontjától kezdve – attól függően, hogy melyik a korábbi időpont – a Felek arra ösztönzik az érintett hatóságokat, hogy tartózkodjanak a megállapodás feltételeivel vagy kötelezettségeivel összeegyeztethetetlen intézkedések meghozatalától, többek között a biztosítékokra és a helyi jelenlétre vonatkozó követelményeknek a 3. cikk szerinti megszüntetése tekintetében. Ez adott esetben az érintett hatóságok közötti levélváltást is magában foglalhatja az e megállapodás hatálya alá tartozó ügyekben.

(2) E megállapodás hatálybalépésének vagy ideiglenes alkalmazásának időpontjától kezdve – attól függően, hogy melyik a korábbi időpont – a Felek megtesznek minden megfelelő intézkedést annak érdekében, hogy e megállapodást a 10. cikkel összhangban a lehető leghamarabb végrehajtsák és alkalmazzák.

(3) E megállapodás hatálybalépésének vagy ideiglenes alkalmazásának időpontjától kezdve – attól függően, hogy melyik a korábbi időpont – az Egyesült Államok arra ösztönöz minden USA-államot, hogy mielőbb fogadja el a következő intézkedéseket:

(4) Feltéve, hogy ez a megállapodás hatályba lép a megállapodás aláírásának napját követően 42 hónappal legkésőbb a hónap első napján, az Egyesült Államok megkezdi a törvényei és rendeletei szerinti potenciális előfoglalás megítélésének értékelését bármely USA-állam olyan biztosítási intézkedése tekintetében, amelyet az Egyesült Államok e megállapodással össze nem egyeztethetőnek ítél, és amely egy Unióbeli biztosító vagy viszontbiztosító kedvezőtlenebb kezelését eredményezi egy az adott USA-államban székhellyel vagy engedéllyel rendelkező, vagy más módon engedélyezett USA-beli biztosítóhoz vagy viszontbiztosítóhoz képest. Feltéve, hogy ez a megállapodás hatályba lép a megállapodás aláírásának napját követően 60 hónappal legkésőbb a hónap első napján, az Egyesült Államok végrehajtja az összes szükséges, a törvényei és rendeletei szerinti előfoglalás megítélését bármely, az említett értékelés tárgyát képező USA-állambeli biztosítási intézkedés tekintetében. E bekezdés alkalmazásában az Egyesült Államok a potenciális előfoglalások megítélése céljából előre sorolja a legnagyobb volumenű bruttó átadott viszontbiztosítással rendelkező államokat.

10. cikk

A megállapodás alkalmazása

(1) Eltérő rendelkezés hiányában e megállapodás a hatálybalépésének napján, vagy ha az a későbbi időpont, e megállapodás aláírásának napjától számított 60 hónap elteltével alkalmazandó.

(2) A 8. cikk és e cikk (1) bekezdése ellenére:

(3) Amennyiben valamelyik Fél nem tartja be a (2) bekezdés rendelkezéseit az abban meghatározott időpontokban, a másik Fél kötelező konzultációt kérhet a vegyes bizottságon keresztül.

11. cikk

Megszüntetés és kötelező konzultáció

(1) A kötelező konzultációt követően bármelyik Fél bármikor felmondhatja a megállapodást a másik félnek küldött írásbeli értesítés útján, e cikk eljárásaira is figyelemmel. Amennyiben a felek erről írásban másként meg nem állapodnak, a felmondás az ilyen értesítés napját követően 180 napon belül, vagy a 10. cikk (2) bekezdésének c) pontjában említett megszüntetés esetén 90 napon belül lép hatályba. A felek különösen abban az esetben mondhatják fel a megállapodást, ha valamelyik fél nem teljesítette az e megállapodásból eredő kötelezettségeit, vagy olyan intézkedéseket hozott, amelyek nem felelnek meg e megállapodás célkitűzéseinek.

(2) A megállapodás – többek között a 10. cikk rendelkezései tekintetében történő – megszüntetéséről szóló határozatról szóló értesítést megelőzően valamely Fél értesíti a vegyes bizottság elnökét.

(3) A Felek megteszik a szükséges lépéseket annak érdekében, hogy az érdekelt felekkel közöljék a megállapodás megszűnésének joghatóságaikban lévő biztosítókra és viszontbiztosítókra gyakorolt hatását.

(4) A vegyes bizottságon keresztül kötelező konzultációt kell tartani, ha valamely Fél ezt kéri a vegyes bizottság elnökétől, és azt a Felek eltérő megállapodásának hiányában az ilyen kérést követően legkésőbb 30 nappal, vagy a 10. cikk (2) bekezdésének c) pontjában leírt kérés esetén 7 nappal meg kell kezdeni. A kötelező konzultációt kérő Fél írásbeli értesítést küld a kötelező konzultáció alapjairól. A kötelező konzultációra a Felek által meghatározott helyszínen kerülhet sor, és amennyiben a Felek nem tudnak megállapodni a helyszínről, akkor a kötelező konzultációt kérő Fél a mindkét Fél területén kívül eső három semleges helyszínt javasol, és a másik Fél a javasolt három semleges helyszín közül választ ki egyet.

(5) A megállapodás megszűnését megelőzően kötelező konzultációt kell folytatni, többek között a 10. cikk rendelkezései tekintetében.

(6) Ha valamelyik Fél nem hajlandó részt venni az e cikkben előírt kötelező konzultációban, akkor a megszüntetést kérő Fél az e cikk (1) bekezdésében előírt módon felmondhatja a megállapodást.

12. cikk

Módosítás

(1) A Felek e megállapodás módosításáról írásban állapodhatnak meg.

(2) Amennyiben valamelyik Fél módosítani kívánja ezt a megállapodást, a megállapodás módosítására irányuló tárgyalások megkezdésére vonatkozó kérelméről írásban értesíti a másik Felet.

(3) A megállapodás módosítására irányuló tárgyalások megkezdésére vonatkozó kérelemről értesíteni kell a vegyes bizottságot.

Done at Washington on the twenty second day of September in the year two thousand and seventeen.