Átmeneti megállapodás az

egyrészről a kelet- és dél-afrikai államok, másrészről az Európai Közösség és tagállamai közötti gazdasági partnerségi megállapodás kereteinek létrehozásáról

A COMORE-SZIGETEKI UNIÓ,

A MADAGASZKÁRI KÖZTÁRSASÁG,

A MAURITIUSI KÖZTÁRSASÁG,

A SEYCHELLE KÖZTÁRSASÁG,

A ZAMBIAI KÖZTÁRSASÁG,

A ZIMBABWEI KÖZTÁRSASÁG,

a továbbiakban: ESA-államok,

egyrészről

A BELGA KIRÁLYSÁG,

A BOLGÁR KÖZTÁRSASÁG,

A CSEH KÖZTÁRSASÁG,

A DÁN KIRÁLYSÁG,

A NÉMETORSZÁGI SZÖVETSÉGI KÖZTÁRSASÁG,

AZ ÉSZT KÖZTÁRSASÁG,

ÍRORSZÁG,

A GÖRÖG KÖZTÁRSASÁG,

A SPANYOL KIRÁLYSÁG,

A FRANCIA KÖZTÁRSASÁG,

AZ OLASZ KÖZTÁRSASÁG,

A CIPRUSI KÖZTÁRSASÁG,

A LETT KÖZTÁRSASÁG,

A LITVÁN KÖZTÁRSASÁG,

A LUXEMBURGI NAGYHERCEGSÉG,

A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG,

MÁLTA,

A HOLLAND KIRÁLYSÁG,

AZ OSZTRÁK KÖZTÁRSASÁG,

A LENGYEL KÖZTÁRSASÁG,

A PORTUGÁL KÖZTÁRSASÁG,

ROMÁNIA,

A SZLOVÉN KÖZTÁRSASÁG,

A SZLOVÁK KÖZTÁRSASÁG,

A FINN KÖZTÁRSASÁG,

A SVÉD KIRÁLYSÁG,

NAGY-BRITANNIA ÉS ÉSZAK-ÍRORSZÁG EGYESÜLT KIRÁLYSÁGA,

valamint

AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉG,

a továbbiakban: az EK-fél,

másrészről

a továbbiakban együttesen: a Felek

PREAMBULUM

Egyrészről a kelet- és dél-afrikai (ESA) régió afrikai, karibi és csendes-óceáni (AKCS) államai mint az ESA-csoport és annak egyéni tagállamai, másrészről az Európai Közösség (EK) és tagállamai;

TEKINTETTEL a 2000. június 23-án egyrészről az Afrikai, Karibi és Csendes-óceáni Államok Csoportjának tagjai, másrészről az EK és tagállamai között aláírt partnerségi megállapodásra (a továbbiakban: a cotonoui megállapodás), az Afrika keleti és déli részének közös piacáról (COMESA) 1993. november 5-én aláírt szerződésre, a Dél-afrikai Fejlesztési Közösségről (SADC) 1992. augusztus 17-én aláírt szerződésre és a kereskedelemről szóló jegyzőkönyvére, a Kelet-afrikai Közösségről (EAC) 1999. november 30-án aláírt szerződésre, valamint Afrikai Unió 2002. július 11-én aláírt és elfogadott alapokmányára;

TEKINTETTEL az Európai Közösséget létrehozó szerződésre;

TEKINTETTEL TOVÁBBÁ a szudáni Kartúmban tartott nyolcadik COMESA-csúcstalálkozón az állam- és kormányfők által 2003. március 17-én, az Európai Unióval (EU) kötendő gazdasági partnerségi megállapodásról (a továbbiakban: az EPA) folytatott tárgyalások céljából létrehozott ESA kialakításáról hozott határozatára;

FIGYELEMBE VÉVE, hogy az ESA-államok és az EK, illetve tagállamai megállapodtak, hogy kereskedelmi és gazdasági együttműködésük célja az ESA-államok gördülékeny és fokozatos világgazdasági integrációja, megfelelő tekintettel politikai döntéseikre, fejlettségi szintjükre és fejlesztési prioritásaikra, ezáltal előmozdítva az ESA-államok fenntartható fejlődését és hozzájárulva a szegénység felszámolásához;

ÚJÓLAG MEGERŐSÍTVE elkötelezettségüket amellett, hogy előmozdítsák és felgyorsítsák az ESA-államok gazdasági, kulturális és társadalmi fejlődését a béke és biztonság megteremtéséhez való hozzájárulás, valamint a fenntartható nemzeti és regionális fejlődést támogató, stabil és demokratikus politikai környezet kialakításának elősegítése céljából;

ÚJRA MEGERŐSÍTVE azt is, hogy az EPA-nak összhangban kell állnia a cotonoui megállapodás célkitűzéseivel és alapelveivel, különösen III. része II. címének rendelkezéseivel;

ÚJRA MEGERŐSÍTVE, hogy az EPA-nak fejlesztési eszközül kell szolgálnia, és elő kell mozdítania a fenntartható növekedést, fokoznia kell az ESA-államok termelését és kínálati oldali kapacitását, támogatnia kell az ESA gazdaságainak szerkezeti átalakulását, valamint diverzifikációjukat és versenyképességüket, illetve a kereskedelem fejlődéséhez, beruházások és technológiák vonzásához, továbbá a foglalkoztatás bővüléshez kell vezetnie az ESA-államokban;

EMLÉKEZTETVE a nemzetközi közösség által az ENSZ 2000. szeptemberi nyilatkozatában szereplő millenniumi fejlesztési célok elérése érdekében vállalt kötelezettségeire;

ÚJÓLAG MEGERŐSÍTVE, hogy a fejlesztési programterv előmozdítása valódi nemzetközi együttműködést, valamint a Rióban, Pekingben, Koppenhágában, Kairóban és Monterrey-ben megrendezett konferenciákon és a legkevésbé fejlett országokat (LDC), a tengerparttal nem rendelkező fejlődő országokat (LLDC), illetve a kis, fejlődő szigetállamokat (SIDS) támogató cselekvési programokban elfogadott kötelezettségvállalások teljes körű megvalósítását igényli;

SZEM ELŐTT TARTVA a Kereskedelmi Világszervezet (WTO) tagjainak jogait és kötelezettségeit, a nemzetközi kereskedelmet irányító elveknek és szabályoknak tulajdonított jelentőséget, és az átlátható, kiszámítható, nyílt és tisztességes többoldalú kereskedelmi rendszer iránti igényt;

ÚJRA HANGSÚLYOZVA annak szükségességét, hogy különös hangsúlyt kapjon a regionális integráció és valamennyi ESA-állam különleges és megkülönböztetett elbánásban részesüljön, miközben a legkevésbé fejlett ESA-államok továbbra is különleges elbánásban részesülnek, továbbá, hogy megfelelő figyelmet szenteljenek a kis gazdaságok, a tengerparttal nem rendelkező, a szigeten elterülő, a tengerparti, az aszályra hajlamos és a konfliktusból kilábaló ESA-államok sebezhetőségének;

ELISMERVE, hogy jelentős beruházásokra van szükség az ESA-államok életszínvonalának emeléséhez;

EMLÉKEZTETVE a Felek által a WTO keretében tett kötelezettségvállalásokra,

A KÖVETKEZŐKBEN ÁLLAPODTAK MEG:

I. FEJEZET

ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK

1. cikk

Az átmeneti megállapodás hatálya

Ez az átmeneti megállapodás létrehozza egy gazdasági partnerségi megállapodás (Economic Partnership Agreement, a továbbiakban: EPA) kereteit.

2. cikk

Az EPA általános célkitűzései

Az EPA célkitűzései a következők:

a) a fenntartható fejlődés célkitűzésével, a millenniumi fejlesztési célokkal és a cotonoui megállapodással összhangban egy megerősített és stratégiai kereskedelmi és fejlesztési partnerség létrehozásával hozzájárul a szegénység csökkentéséhez és végleges felszámolásához;

b) az ESA-régióban előmozdítja a regionális integrációt, a gazdasági együttműködést és a felelősségteljes kormányzást;

c) elősegíti az ESA-régió fokozatos világgazdasági integrációját politikai döntéseivel és fejlesztési prioritásaival összhangban;

d) támogatja az ESA gazdaságainak szerkezeti kiigazítását, valamint diverzifikációjukat, beleértve a hozzáadottérték-teremtést;

e) fejleszti az ESA-régió kapacitását a kereskedelempolitika és a kereskedelemmel kapcsolatos kérdések terén;

f) hatásos, kiszámítható és átlátható regionális kereskedelmi és befektetési szabályozási keretet hoz létre és valósít meg az ESA-régióban, így javítva a beruházások növekedésének feltételeit és a magánszektorból kiinduló kezdeményezéseket, valamint fokozva a kínálati kapacitást, a versenyképességet és a gazdasági növekedést; és

g) a szolidaritás és a kölcsönös érdekek alapján erősíti a Felek között meglévő kapcsolatokat. E célból – a WTO-kötelezettségekkel összhangban – a Megállapodás erősíti a kereskedelmi és a gazdasági kapcsolatokat, a Felek közötti kereskedelem fokozatos, aszimmetrikus liberalizációja révén támogatja a Felek közötti új kereskedelmi dinamikát, valamint megerősíti, szélesíti és mélyíti az együttműködést a kereskedelem és a beruházások szempontjából lényeges valamennyi területen.

3. cikk

A Megállapodás konkrét célkitűzései

(1) A cotonoui megállapodás 34. és 35. cikkével összhangban a Megállapodás célkitűzései a következők:

a) egy megállapodás létrehozása az 1994. évi Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény (GATT 1994) XXIV. cikkével összhangban;

b) a további árukereskedelmi tárgyalások keretének, hatályának és alapelveinek létrehozása a már benyújtott javaslatok alapján, ideértve a származási szabályokat, a kereskedelemvédelmi eszközöket, a vámügyi együttműködést és a kereskedelemkönnyítést, az egészségügyi és növény-egészségügyi intézkedéseket, a kereskedelem technikai akadályait, valamint a mezőgazdaságot; és

c) más témákkal kapcsolatos potenciális tárgyalások keretének és hatályának létrehozása, ideértve a szolgáltatások kereskedelmét, a cotonoui megállapodásban meghatározott kereskedelemmel kapcsolatos kérdéseket és a mindkét Fél érdekében álló többi területet.

(2) A Felek vállalják a tárgyalások folytatását azzal a céllal, hogy legkésőbb 2008. december 31-ig átfogó EPA-t kössenek, amely felöleli az 1. bekezdés b) és a c) pontjában felsorolt témákat, a felek által 2004. február 7-én elfogadott együttes tárgyalási menetrenddel összhangban.

4. cikk

Alapelvek

Ennek a Megállapodásnak az alapelvei, amelyek alapján az átfogó EPA elérése érdekében a Felek közötti további tárgyalásokat folytatják, a következők:

a) a cotonoui megállapodás vívmányaira való alapozás;

b) a regionális integráció erősítése az ESA-régióban;

c) aszimmetria a kereskedelem liberalizálásában, valamint a kereskedelemmel kapcsolatos intézkedések és a kereskedelemvédelmi eszközök alkalmazásában;

d) különleges és megkülönböztetett elbánás az ESA legkevésbé fejlett országai számára, valamint a kis méretű, tengerparttal nem rendelkező és szigetországok sebezhetőségének figyelembe vétele, többek között a kereskedelem liberalizálásának szintjében és ütemében;

e) változó geometria, amely az arra képes ESA-államok számára lehetővé teszi, hogy korábbi időkereten belül és ütemterv alapján hajtsák végre a liberalizációt;

f) a fejlesztési együttműködési rendelkezések mindenre kiterjedő alkalmazása, hogy a legkevésbé fejlett ESA-államok is minden szempontból profitálhassanak a Megállapodásból, különösen az átmeneti megállapodás alapján megvalósuló gazdasági és fejlesztési együttműködésből, amelyek nem képesek vámtarifa-megállapodást kötni;

g) annak lehetővé tétele, hogy azok a legkevésbé fejlett ESA-államok, amelyek még nem tettek ajánlatot vámtarifa-engedményre, az átmeneti megállapodás aláírása után ugyanolyan vagy rugalmas feltételek mellett tehessék meg, és teljes mértékben profitálhassanak a Megállapodás rendelkezéseiből;

h) az ESA-államok számára annak lehetővé tétele, hogy regionális preferenciákat tartsanak fenn egymás között és más afrikai országokkal és régiókkal anélkül, hogy ezeket kötelességük lenne kiterjeszteni az EK-ra is.

II. FEJEZET

ÁRUKERESKEDELMI SZABÁLYOZÁS

I. CÍM

Általános rendelkezések

5. cikk

Célkitűzések

A kereskedelem terén az együttműködési célkitűzések a következők:

a) teljesen vámmentes és kontingensmentes piacra jutási feltételek az ESA-államokból származó áruknak az EK-fél piacára biztos, hosszú távú és kiszámítható alapon;

b) a Felek közötti kereskedelem előmozdítása és az exportvezérelt növekedés felgyorsítása annak érdekében, hogy az ESA-államok integrálódni tudjanak a világgazdaságba;

c) az árupiacok következetes és fokozatos liberalizációja az ESA-ban a Megállapodásban megállapított módozatokkal összhangban; és

d) a piacra jutási feltételek megőrzése és javítása annak biztosítása végett, hogy az ESA-államok jobban járjanak, ne pedig rosszabbul.

6. cikk

Hatály

(1) Kizárólag a II. mellékletben felsorolt aláíró ESA-államok vállalnak kötelezettséget e fejezet szerint.

(2) Az EK-fél e fejezet szerint vállalt kötelezettségei kizárólag a II. mellékletben felsorolt aláíró ESA-államokból származó árukra vonatkoznak.

(3) E fejezet és az e fejezet értelmében hozott határozatok alkalmazásában az aláíró ESA-államokra vagy az aláíró ESA-államokból származó árukra történő hivatkozás kizárólag a II. mellékletben felsorolt aláíró ESA-államokra terjed ki.

(4) Amennyiben egy, a II. mellékletben nem felsorolt aláíró ESA-állam csatlakozni kíván a II. fejezethez, szándékáról tájékoztatnia kell az EPA-bizottságot. A II. melléklet módosításában az EPA-bizottság illetékes.

(5) Az EPA-bizottság határozhat az érintett aláíró ESA-államoknak a II. mellékletbe történő felvétele megkönnyítéséhez esetleg szükséges átmeneti vagy módosító intézkedésekről.

II. CÍM

Az áruk szabad mozgása

7. cikk

Vám

Az importvámok eltörlésének alkalmazásában vámnak tekintendő minden olyan illeték vagy díj, amelyet áru behozatalára vagy behozatalával kapcsolatban vetnek ki, beleértve a behozatallal kapcsolatos minden adótöbbletet vagy felárat is, kivéve a következőket:

a) a belső adókkal megegyező, importált és helyben gyártott árukra egyaránt kivetett díjak a 18. cikk rendelkezéseivel összhangban;

b) a 19. cikk rendelkezéseivel összhangban alkalmazott dömpingellenes vagy kiegyenlítő intézkedések, vagy a 21. cikkel összhangban alkalmazott védintézkedések; és

c) a 10. cikk rendelkezéseivel összhangban kivetett illetékek vagy más díjak.

8. cikk

Áruk osztályozása

A Megállapodás hatálya alá tartozó, kereskedelemben részt vevő áruk osztályozására minden Fél saját megfelelő vámnómenklatúráját használja, amely összhangban van a Harmonizált Áruleíró- és Kódrendszerrel. Az aláíró ESA-államok a COMESA nómenklatúráját alkalmazzák.

9. cikk

Alapvám

Az alapvám, amelyre az egymást követő csökkentéseket alkalmazzák, minden termék esetében a Felek vámtarifajegyzékében meghatározott alapvám.

10. cikk

Illetékek és egyéb díjak

A 7. cikk c) pontjában említett illetékek és egyéb díjak összege a nyújtott szolgáltatások hozzávetőleges költségére korlátozódik, és ezek nem jelenthetik a hazai termékek közvetett védelmét, illetve a behozatal költségvetési célú megadóztatását. Konkrét értéken kell alapulniuk. Konzuli szolgáltatásért nem számítható fel kereskedelmi vonatkozású illeték és díj.

11. cikk

Az ESA-államokból származó termékekre vonatkozó vámok

Az ESA-államokból származó termékek az I. mellékletben meghatározott feltételek mellett vámmentesen vihetők be az EK-ba.

12. cikk

Az EK-féltől származó termékekre vonatkozó vámok

(1) Az EK-féltől származó termékek behozatalára vonatkozó vámok az egyes aláíró ESA-államok vagy ESA-államok csoportjainak vámtarifa-liberalizációs menetrendjeit tartalmazó II. mellékletben található vámtarifa-liberalizációs menetrendekkel összhangban csökkennek vagy megszűnnek.

(2) A felek a regionális integrációs folyamatok figyelembe vételével történő harmonizálás érdekében felülvizsgálhatják a II. mellékletben szereplő vámtarifa-liberalizációs menetrendeket.

(3) Az e Megállapodás ratifikálási folyamatának megkezdése után benyújtott, az EK-féltől származó termékek behozatalára alkalmazott vámokra vonatkozó bármely új vámtarifa-liberalizációs menetrendet az EPA-bizottság határozatával lehet a II. mellékletben e Megállapodáshoz csatolni.

13. cikk

Származási szabályok

E fejezet alkalmazásában a "származó" azt jelenti, hogy megfelel a Megállapodás 1. jegyzőkönyvében meghatározott származási szabályoknak. Az átfogó EPA alkalmazásában, valamint a megállapodás hatálybalépése és az átfogó EPA hatálybalépése közötti időszakban a Felek további egyszerűsítés céljából felülvizsgálják a jegyzőkönyv rendelkezéseit. A felülvizsgálat során a Felek figyelembe veszik az ESA-államok fejlesztési igényeit, és a technológiák, a gyártási folyamatok és minden más tényező fejlődését, köztük a származási szabályok jelenleg zajló reformját is, ami a jegyzőkönyv rendelkezéseinek módosítását kívánhatja. Az ilyen módosításokra az EPA-bizottság határozatával kerül sor.

14. cikk

A fennálló helyzet fenntartása

A 12. cikkre is figyelemmel a Felek megállapodnak, hogy nem emelik a másik Féltől importált termékekre alkalmazott vámjaikat.

15. cikk

A kivitelre vonatkozó vámok és adók

(1) A III. mellékletben szereplő eltérő rendelkezések kivételével, illetve e Megállapodás érvényességi ideje alatt a Felek nem hoznak létre a másik Félhez való árukivitelre vonatkozó vagy ahhoz kapcsolódó olyan új vámot vagy adót, amely meghaladja a hasonló termékre belső értékesítéskor kivetettet.

(2) Az EPA-bizottság bármelyik aláíró ESA-államnak a III. mellékletben felsorolt áruk felülvizsgálatára irányuló kérelmét megvizsgálhatja.

16. cikk

Szabadkereskedelmi megállapodásokból származó kedvezőbb elbánás

(1) Az e fejezet alá tartozó ügyek tekintetében az EK-fél minden olyan kedvezőbb elbánást biztosít az aláíró ESA-államok számára, amely annak következtében alkalmazandó, hogy az EK-fél a Megállapodás aláírását követően harmadik féllel kötött szabadkereskedelmi megállapodás szerződő felévé válik.

(2) Az e fejezet alá tartozó ügyek tekintetében az aláíró ESA-államok minden olyan kedvezőbb elbánást biztosítanak az EK-fél számára, amely annak következtében alkalmazandó, hogy az aláíró ESA-államok a Megállapodás aláírását követően valamely jelentősebb kereskedő gazdasággal kötött szabadkereskedelmi megállapodás szerződő felévé válnak.

(3) E fejezet rendelkezései nem értelmezhetők úgy, mint amelyek a Feleket arra kötelezik, hogy kölcsönösen kiterjesszék annak következtében alkalmazandó preferenciális elbánásaikat, hogy valamely Fél a Megállapodás aláírásának napján harmadik féllel kötött szabadkereskedelmi megállapodás szerződő fele.

(4) A (2) bekezdés rendelkezései nem alkalmazandók az aláíró ESA-államok, valamint más afrikai országok és régiók közötti kereskedelmi megállapodások tekintetében.

(5) E cikk alkalmazásában a szabadkereskedelmi megállapodás olyan megállapodás, amely alapvetően liberalizálja a kereskedelmet, és tagjai között lényegében minden diszkrimináció hiányáról vagy felszámolásáról gondoskodik a meglévő diszkriminatív intézkedések megszüntetésével és/vagy új, illetve fokozott diszkriminációt jelentő intézkedések bevezetésének megtiltásával, vagy a megállapodás hatálybalépésével egy időben, vagy egy ésszerű határidőn belül.

(6) E cikk alkalmazásában "jelentősebb kereskedő gazdaság" minden fejlett ország, illetve bármely olyan ország, amely a (2) bekezdésben említett szabadkereskedelmi megállapodás hatálybalépését megelőző évben a világ áruexportjának több mint egy 1 %-át tette ki, vagy bármely önállóan, közösen vagy szabadkereskedelmi megállapodás révén működő országcsoport, amely a (2) bekezdésben említett szabadkereskedelmi megállapodás hatálybalépését megelőző évben a világ áruexportjának több mint 1,5 %-át tette ki [1].

III. CÍM

Nem tarifális intézkedések

17. cikk

A mennyiségi korlátozások tilalma

A Megállapodás I. és II. mellékletében szereplő eltérő rendelkezések kivételével a Megállapodás hatálybalépésével megszűnik a Felek közötti importra, exportra vagy exporteladásra vonatkozó minden kereskedelmi tilalom és korlátozás, függetlenül attól, hogy kontingensek, behozatali vagy kiviteli engedélyek, illetve egyéb intézkedések révén érvényesítették-e őket, kivéve a 7. cikk rendelkezései szerinti vámok, adók, illetékek és egyéb díjak. Nem vezethető be ilyen új intézkedés.

18. cikk

A belső adózással és szabályozással kapcsolatos nemzeti elbánás

(1) Másik Féltől származó importált termékre sem közvetlenül, sem közvetve nem vethető ki a hasonló nemzeti termékre közvetlenül vagy közvetve kivetettet meghaladó belső adó vagy egyéb belső díj. Továbbá a Felek máshogyan sem alkalmazhatnak belső adót vagy egyéb belső díjat a nemzeti termelés védelme érdekében.

(2) A másik Féltől származó importált termék nem részesülhet kevésbé kedvező elbánásban, mint a hasonló nemzeti termék a belső értékesítést, eladási ajánlatot, beszerzést, szállítást, forgalmazást vagy felhasználást érintő valamennyi törvény, előírás és követelmény tekintetében. E bekezdés rendelkezései nem akadályozzák meg az olyan differenciált belső szállítási díjak alkalmazását, amelyek kizárólag a szállító eszköz gazdasági működésén – és nem a termék származásán – alapulnak.

(3) Egyik Fél sem hozhat létre vagy tarthat fenn termék meghatározott mennyiségű vagy arányú összetételére, feldolgozására vagy felhasználására vonatkozó olyan belső mennyiségi szabályozást, amely közvetlenül vagy közvetve megköveteli, hogy a szabályozás hatálya alá tartozó termék meghatározott mennyiségét vagy arányát hazai forrásból kelljen beszerezni. Továbbá a Felek máshogyan sem alkalmazhatnak belső mennyiségi szabályozást a nemzeti termelés védelme érdekében.

(4) E cikk rendelkezései nem akadályozzák meg támogatás kizárólag nemzeti termelőknek történő kifizetését, beleértve a nemzeti termelők számára az e cikk rendelkezéseivel összhangban alkalmazott belső adókból vagy díjakból származó bevételekből történő kifizetéseket, valamint a nemzeti termék kormányzati beszerzésén keresztül megvalósított támogatásokat is.

(5) E cikk rendelkezései nem vonatkoznak a közbeszerzést szabályozó törvényekre, előírásokra, eljárásokra és gyakorlatokra.

(6) Az EPA-bizottság határozhat úgy, hogy valamely aláíró ESA-államnak engedélyezi, hogy a belföldi termelés megszilárdításának és egy fiatal iparág védelmének előmozdítása érdekében eltérjen e cikk rendelkezéseitől. E tekintetben figyelembe veszik az aláíró ESA-államok fejlesztési igényeit és különösen a legkevésbé fejlett ESA-országok különleges igényeit és nehézségeit.

(7) A III. melléklet tartalmazza az ideiglenes eltérések jegyzékét. Az érdekelt aláíró ESA-államoknak az ugyanazon mellékletben szereplő időszakokra engedélyezték az említett eltéréseket.

IV. CÍM

Kereskedelemvédelmi intézkedések

19. cikk

Dömpingellenes és kiegyenlítő intézkedések

(1) E cikk rendelkezéseire is figyelemmel, a Megállapodásban semmi sem akadályozza meg az EK-felet, illetve az aláíró ESA-államokat abban, hogy a vonatkozó WTO-megállapodásokkal összhangban akár egyénileg, akár közösen dömpingellenes vagy kiegyenlítő intézkedéseket fogadjanak el. E cikk alkalmazásában a származást a Felek nem preferenciális származási szabályaival összhangban állapítják meg.

(2) Az EK-fél mérlegeli a vonatkozó WTO-megállapodásokban meghatározott konstruktív jogorvoslatok alkalmazásának lehetőségét mielőtt végleges dömpingellenes vagy kiegyenlítő vámot vet ki az ESA-államokból importált termékek tekintetében.

(3) Ha két vagy több aláíró ESA-állam nevében egy regionális hatóság dömpingellenes vagy kiegyenlítő intézkedést ír elő, ahhoz egyetlen bírósági felülvizsgálati fórum tartozik, beleértve a fellebbezési szakaszt is.

(4) Amennyiben regionális, körzeti és nemzeti alapon egyaránt előírható dömpingellenes vagy kiegyenlítő intézkedés, a Felek biztosítják, hogy ilyen intézkedést ne alkalmazzon ugyanarra a termékre párhuzamosan regionális vagy körzeti és nemzeti hatóság.

(5) Az EK-fél bármilyen vizsgálat megindítása előtt értesíti az exportáló aláíró ESA-államokat a megfelelően dokumentált panasz kézhezvételéről.

(6) E cikk rendelkezéseit kell alkalmazni minden olyan vizsgálat során, amelyet a Megállapodás hatálybalépését követően indítanak.

(7) E cikk rendelkezéseire nem vonatkoznak a Megállapodás vitarendezési rendelkezései.

20. cikk

Többoldalú védintézkedések

(1) E cikk rendelkezéseire is figyelemmel, a Megállapodásban semmi sem akadályozza meg az aláíró ESA-államokat és az EK-Felet abban, hogy intézkedéseket fogadjanak el az 1994. évi Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény XIX. cikkével, a védintézkedésekről szóló WTO-megállapodással, valamint a mezőgazdaságról szóló WTO-megállapodás 5. cikkével összhangban. E cikk alkalmazásában a származást a Felek nem preferenciális származási szabályaival összhangban állapítják meg.

(2) Az (1) bekezdés ellenére az EK-fél – figyelembe véve a Megállapodás általános fejlesztési célkitűzéseit és az ESA-államok gazdaságainak kis méretét – a bármely ESA-államból származó behozatalt kizárja az 1994. évi GATT XIX cikke, a védintézkedésekről szóló WTO-megállapodás és a mezőgazdaságról szóló WTO-megállapodás 5. cikke alapján hozott intézkedéseknek a hatálya alól.

(3) A (2) bekezdés rendelkezéseit ötéves időtartamra alkalmazzák, amely e Megállapodás hatálybalépésének napján kezdődik. Legkésőbb az említett időszak vége előtt 120 nappal az EPA-bizottság – az ESA-államok fejlesztési igényeit figyelembe véve – felülvizsgálja az említett rendelkezések működését annak megállapítása érdekében, hogy alkalmazásukat kiterjesszék-e egy újabb időszakra.

(4) Az (1) bekezdés rendelkezéseire nem vonatkoznak a Megállapodás vitarendezési rendelkezései.

21. cikk

Kétoldalú védintézkedések

(1) Miután alternatív megoldásokat is megvizsgáltak, a Felek az ebben a cikkben megállapított feltételek szerint és eljárással összhangban alkalmazhatnak a 11., a 12. és a 17. cikk rendelkezéseitől eltérő, korlátozott idejű védintézkedéseket.

(2) Az (1) bekezdésben említett védintézkedésekre akkor kerülhet sor, ha az egyik Féltől származó valamely terméket olyan megnövelt mennyiségben és olyan feltételekkel viszik be a másik Fél területére, hogy az a következőket okozza, vagy a következők előidézésével fenyeget:

a) súlyos kár az importáló Fél területén hasonló vagy közvetlenül versenyző terméket gyártó hazai iparnak; vagy

b) zavarok valamely gazdasági ágazatban, különösen, ha ezek a zavarok jelentős társadalmi problémákat okoznak, vagy olyan nehézségeket, amelyek az importáló Fél gazdasági helyzetében komoly romlást idézhetnének elő; vagy

c) zavarok a hasonló vagy közvetlenül versenyző mezőgazdasági termékek [2] piacain vagy a piacokat szabályozó mechanizmusokban.

(3) Az ebben a cikkben említett védintézkedések nem haladhatják meg a (2) bekezdésben és az (5) bekezdés b) pontjában meghatározott súlyos kár vagy zavarok orvoslásához vagy megelőzéséhez szükséges mértéket. Az importáló Fél védintézkedései csak egy vagy több alábbi intézkedésből állhatnak:

a) az érintett termékre vonatkozó behozatali vámtétel további csökkentésének felfüggesztése a Megállapodás alapján előírtak szerint;

b) az érintett termékre vonatkozó vám növelése addig a mértékig, amely nem haladja meg a többi WTO-tag tekintetében alkalmazott vámot, valamint;

c) vámkontingensek bevezetése az érintett termék tekintetében.

(4) Az (1), (2) és (3) bekezdés sérelme nélkül, amennyiben egy vagy több aláíró ESA-államból vagy ezek alcsoportjából származó valamely terméket olyan megnövelt mennyiségben és olyan feltételekkel importálnak, hogy az az EK-fél egy vagy több legkülső régiójában előidézi a (2) bekezdésben említett valamely helyzetet, vagy ilyen előidézésével fenyeget, az EK-fél az érintett régióra vagy régiókra korlátozódó felügyeleti vagy védintézkedést hozhat a (6)–(9) bekezdésben megállapított eljárásoknak megfelelően.

(5) a) Az (1), (2) és (3) bekezdés sérelme nélkül, amennyiben az EK-féltől származó valamely terméket olyan megnövelt mennyiségben és olyan feltételekkel importálnak, hogy az valamely aláíró ESA-államban előidézi a (2) bekezdésben említett valamely helyzetet, vagy ilyen előidézésével fenyeget, az érintett aláíró ESA-állam a területére korlátozódó felügyeleti vagy védintézkedést hozhat a (6)–(9) bekezdésben megállapított eljárásoknak megfelelően.

b) Bármely aláíró ESA-állam védintézkedéseket hozhat, amennyiben az EK-féltől származó valamely terméket a vámok csökkentésének következtében olyan megnövelt mennyiségben és olyan feltételekkel importálnak területére, hogy az a hasonló vagy közvetlenül versenyző terméket gyártó fiatal iparág tekintetében zavarokat okoz, vagy azok előidézésével fenyeget. Ilyen rendelkezés legkevésbé fejlett országként el nem ismert államok és legkevésbé fejlett országként elismert államok esetében csak a Megállapodás hatálybalépésének napjától számított tíz illetve tizenöt éves időszakra alkalmazható. Az intézkedéseket a (6)–(9) bekezdésben megállapított eljárásoknak megfelelően hozzák meg.

(6) a) Az ebben a cikkben említett védintézkedések csak annyi ideig tarthatók fenn, amennyi a (2), (4) és (5) bekezdésben meghatározott súlyos kár vagy zavarok megelőzéséhez vagy orvoslásához szükséges lehet.

b) Az ebben a cikkben említett védintézkedések nem alkalmazhatók két évnél hosszabb időszakra. Amennyiben a védintézkedések előírását indokoló körülmények továbbra is fennállnak, az ilyen intézkedések legfeljebb egy újabb kétéves időszakra hosszabbíthatók meg. Amennyiben az aláíró ESA-államok vagy egy aláíró ESA-állam védintézkedést alkalmaz, vagy amennyiben az EK-fél egy vagy több legkülső régiójának területére korlátozódó intézkedést alkalmaz, ez az intézkedés legfeljebb négy évig alkalmazható, és amennyiben a védintézkedések előírását indokoló körülmények továbbra is fennállnak, legfeljebb egy újabb négyéves időszakra hosszabbítható meg.

c) Az ebben a cikkben említett egy évet meghaladó védintézkedések egyértelmű részeket tartalmaznak, amelyek fokozatosan vezetnek ahhoz, hogy a védintézkedések legkésőbb a meghatározott időszak végén megszűnjenek.

d) Nem alkalmazható ebben a cikkben említett védintézkedés annak megszűnésétől számítva legalább egy évig olyan termék importjára, amelyre korábban már alkalmaztak ilyet.

(7) A fenti bekezdések végrehajtására a következő rendelkezések vonatkoznak:

a) amennyiben valamelyik Fél úgy véli, hogy fennáll a (2), (4) és (5) bekezdésben meghatározott körülmények egyike, kivizsgálás céljából haladéktalanul az EPA-bizottság elé utalja az ügyet;

b) az EPA-bizottság ajánlást tehet a kialakult körülmények orvoslására. Ha az EPA-bizottság nem tesz ajánlást a körülmények orvoslására, vagy az ügynek az EPA-bizottság elé utalásától számított 30 napon belül nem születik kielégítő megoldás, az importáló Fél a körülmények orvoslására elfogadhatja a megfelelő intézkedéseket ezzel a cikkel összhangban;

c) az érintett EK-fél vagy ESA-állam ellátja az EPA-bizottságot a helyzet alapos vizsgálatához szükséges valamennyi vonatkozó információval, mielőtt az ebben a cikkben meghatározott bármely intézkedést megteszi, vagy azokban az esetekben, amelyekre e cikk (8) bekezdése vonatkozik, hogy az érintett Felek számára elfogadható megoldást találjanak;

d) az e cikk szerinti védintézkedések kiválasztása során előnyben részesülnek azok, amelyek a legkevésbé zavarják a Megállapodás érvényesülését;

e) az e cikk alapján hozott védintézkedésről haladéktalanul értesítik az EPA-bizottságot, amely időszakonként konzultál ezekről, különösen – amint a körülmények azt lehetővé teszik – eltörlése ütemezésének kialakítása céljából.

(8) Amennyiben kivételes körülmények azonnali intézkedést tesznek szükségessé, az érintett importáló Fél – az EK-fél, az ESA-államok vagy adott esetben valamely aláíró ESA-állam – ideiglenesen meghozhatja a (3), (4) és/vagy (5) bekezdésben meghatározott intézkedéseket anélkül, hogy teljesítené a (7) bekezdésben foglalt követelményeket. Ilyen intézkedést az EK-fél legfeljebb 180 napig, az ESA-államok vagy valamely aláíró ESA-állam – illetve egy vagy több legkülső régiójának területére korlátozódó intézkedés esetében az EK-fél – pedig legfeljebb 200 napig alkalmazhat. Az ilyen ideiglenes intézkedés időtartama a (6) bekezdésben említett kezdeti időszak és hosszabbítások részének minősül. Az említett ideiglenes intézkedés meghozatalakor figyelembe veszik valamennyi érintett Fél érdekét. Az érintett importáló Fél tájékoztatja a másik érintett Felet, és vizsgálat céljából haladéktalanul az EPA-bizottság elé utalja az ügyet.

(9) Ha valamelyik importáló Fél egy termék importját közigazgatási eljárásnak veti alá, amelynek célja, hogy gyors tájékoztatást nyújtson a kereskedelmi forgalom azon tendenciájáról, amely előidézheti az ebben a cikkben említett problémákat, haladéktalanul értesíti az EPA-bizottság.

(10) Nem lehet a WTO-megállapodásra hivatkozni annak érdekében, hogy az egyik Felet megakadályozzák az e cikkel összhangban álló védintézkedések elfogadásában.

V. CÍM

Közigazgatási rendelkezések

22. cikk

A közigazgatási együttműködésre vonatkozó különleges rendelkezések

(1) A Felek megállapodnak, hogy a közigazgatási együttműködés elengedhetetlen az e fejezet alapján biztosított preferenciális elbánás végrehajtásához és ellenőrzéséhez, és hangsúlyozzák elkötelezettségüket a vám- és kapcsolódó ügyekben előforduló szabálytalanságok és csalások elleni küzdelem iránt.

(2) Amennyiben valamely Fél objektív információk alapján a közigazgatási együttműködés elmulasztását és/vagy szabálytalanságot vagy csalást állapít meg, az érintett Fél e cikknek megfelelően ideiglenesen felfüggesztheti az érintett termék(ek)re vonatkozó preferenciális elbánást.

(3) E cikk alkalmazásában a közigazgatási együttműködés elmulasztása többek között a következőket jelenti:

a) az érintett termék(ek) származó helyzetének igazolására vonatkozó kötelezettségek ismételt elmulasztása;

b) a származási igazolás utólagos ellenőrzésének végrehajtásával és/vagy eredményeinek közlésével kapcsolatos ismételt elutasítás vagy indokolatlan késedelem;

c) az érintett preferenciális elbánás szempontjából lényeges dokumentumok valódiságának vagy információk helyességének ellenőrzésére irányuló közigazgatási együttműködő látogatások elvégzéséhez szükséges engedélyekkel kapcsolatos, ismételt elutasítás vagy indokolatlan késedelem.

(4) E cikk alkalmazásában többek között akkor állapítható meg szabálytalanság vagy csalás, ha – kielégítő magyarázat nélkül – a másik Fél szokásos termelési szintjét és exportkapacitását meghaladó, gyors növekedés következik be az áruimportban, és ez szabálytalanságra vagy csalásra utaló objektív információval párosul.

(5) Az ideiglenes felfüggesztés alkalmazásának feltételei a következők:

a) az a Fél, amely objektív információk alapján a közigazgatási együttműködés elmulasztását és/vagy szabálytalanságot vagy csalást állapít meg, haladéktalanul értesíti az EPA-bizottságot erről a megállapításról és az objektív információkról, továbbá a vonatkozó információk és objektív megállapítások alapján konzultációkat kezd az EPA-bizottság keretében mindkét Fél számára elfogadható megoldás megtalálása érdekében;

b) amennyiben a Felek a fentiek szerint konzultációkat kezdtek az EPA-bizottság keretében, de az értesítéstől számított 3 hónapon belül nem tudtak elfogadható megoldásban megállapodni, az érintett Fél ideiglenesen felfüggesztheti az adott termék(ek)re vonatkozó preferenciális elbánást. Az EPA-bizottság haladéktalanul értesítést kap az ideiglenes felfüggesztésről;

c) az e cikk szerinti ideiglenes felfüggesztés az érintett Fél pénzügyi érdekeinek védelméhez szükséges mértékre korlátozódik. Az ideiglenes felfüggesztés nem haladja meg a hat hónapos időtartamot, amely megújítható. Elfogadását követően az ideiglenes felfüggesztésről haladéktalanul értesítést kap az EPA-bizottság. Időszakonkénti konzultációk tárgyát képezi az EPA-bizottság keretében, elsősorban megszüntetése végett, amint az alkalmazására vonatkozó feltételek már nem teljesülnek.

(6) Az EPA-bizottság e cikk (5) bekezdésének a) pontja szerinti értesítésével egy időben az érintett Fél hivatalos közlönyében értesítést tesz közzé az importőrök számára. Az importőröknek szóló értesítésben közli, hogy az érintett termék vonatkozásában objektív információk alapján a közigazgatási együttműködés elmulasztását és/vagy szabálytalanságot vagy csalást állapított meg.

23. cikk

Közigazgatási hibák kezelése

Abban az esetben, ha az illetékes hatóság a preferenciális exportrendszer kezelésekor – és különösen a "származó termék" fogalmának meghatározásáról és a közigazgatási együttműködés módszereiről szóló 1. jegyzőkönyv rendelkezéseinek alkalmazásakor – hibát követett el, amennyiben a hiba kihatással van a behozatali vámra, a következményekkel szembesülő Fél felkérheti az EPA-bizottságot, hogy a helyzet megoldása érdekében vizsgálja meg az összes megfelelő intézkedés elfogadásának lehetőségét.

24. cikk

Vámérték-megállapítás

(1) A Felek közötti kölcsönös kereskedelemre vonatkozó vámértékek megállapítását a GATT 1994 VII. cikke és a GATT 1994 VII. cikkének végrehajtásáról szóló megállapodás szabályozza.

(2) A Felek együttműködnek annak érdekében, hogy a vámérték-megállapítással kapcsolatos kérdések tekintetében közös megoldást érjenek el.

III. FEJEZET

HALÁSZAT

I. CÍM

Általános rendelkezések

25. cikk

(1) A Felek elismerik, hogy az ESA-régió számára a halászat kulcsfontosságú gazdasági erőforrás, jelentősen hozzájárul az aláíró ESA-államok gazdaságához, és nagy potenciállal bír a leendő regionális gazdasági fejlődés és a szegénység csökkentése terén. Ezenkívül jelentős élelmiszerforrás és külkereskedelmi tétel is.

(2) A Felek elismerik továbbá, hogy a halászati erőforrások mind az EK-fél mind pedig az aláíró ESA-államok számára jelentős érdekeltséget jelentenek, és megállapodnak, hogy – a gazdasági, környezeti és társadalmi hatások figyelembevételével – kölcsönös érdekeik alapján együttműködnek a halászati ágazat fenntartható fejlesztésében és irányításában.

(3) A Felek megállapodnak, hogy a halászati ágazat gazdasági növekedésének előmozdítására és az ESA-régió gazdaságához történő hozzájárulás elősegítésére irányuló – és a hosszú távú fenntarthatóságot is figyelembe vevő – megfelelő stratégiát az ágazaton belüli hozzáadott értéket teremtő tevékenységek növelése jelenti.

26. cikk

Célkitűzések

A halászati együttműködés célkitűzései a következők:

a) a halászat fenntartható fejlődésének és irányításának előmozdítása;

b) a bevált módszereken alapuló regionális és nemzetközi kereskedelem előmozdítása és fejlesztése;

c) az ESA-államok számára – infrastruktúrát és kapacitásépítést is magában foglaló – kedvező környezet kialakítása, hogy az ipari és a kisüzemi halászat esetében egyaránt megbirkózzanak a szigorú piaci feltételekkel;

d) a halászati ágazat termelékenységének és versenyképességének növelésére irányuló nemzeti és regionális politikák támogatása; és

e) kapcsolatépítés más gazdasági ágazatokkal.

27. cikk

Hatály

A halászati kereskedelmi és fejlesztési együttműködés a tengeri és a belvízi halászatra, valamint az akvakultúrára terjed ki.

28. cikk

Alapelvek

(1) A halászati együttműködés alapelvei a következőket foglalják magukban:

a) támogatás a regionális integráció fejlesztéséhez és erősítéséhez;

b) a cotonoui megállapodás vívmányainak megőrzése;

c) speciális és differenciált elbánás biztosítása;

d) a rendelkezésre álló legjobb tudományos információk figyelembevételének szükségessége az erőforrások felméréséhez és irányításához;

e) működő nyomon követési rendszer a környezeti, gazdasági és társadalmi hatásokhoz a Felek területén;

f) összhang a meglévő nemzeti törvényekkel és vonatkozó nemzetközi eszközökkel – köztük az ENSZ Tengerjogi Egyezményével (United Nations Convention on the Law of the Sea, UNCLOS) –, valamint regionális és szubregionális megállapodásokkal; és

g) a kisüzemi / megélhetési halászat megőrzése, valamint prioritás az általa támasztott különleges igényeknek.

(2) Fokozott beruházásokkal, kapacitásépítéssel és a jobb piacra jutás biztosításával ezek az irányadó elvek hozzájárulnak a meglévő belvízi és tengeri erőforrások és akvakultúra fenntartható és felelősségteljes fejlesztéséhez, valamint az ágazat által a jelenlegi és az eljövendő nemzedékek számára biztosított haszon optimalizálásához.

29. cikk

Preferenciális hozzáférés

A Felek együttműködnek annak biztosításában, hogy a gozóüzemek versenyképességének és termelési kapacitásának, a halászati ágazat diverzifikálásának javítására és a kikötői létesítmények fejlesztésére rendelkezésre álljon pénzügyi és más támogatás.

II. CÍM

Tengeri halászat

30. cikk

Hatály

E cím hatálya a tengeri halászati erőforrások felhasználása, megőrzése és irányítása a halászatból származó haszon beruházásokkal, kapacitásépítéssel és jobb piacra jutással történő optimalizálása végett az ESA-régióban.

31. cikk

Célkitűzések

Az együttműködés célkitűzései a következők:

a) mivel a regionális integrációhoz szilárd alapot jelentenek a szigeten elterülő és a tengerparti államok között megoszló állandó és vándorló fajok és az a tény, hogy önmagában egyetlen ESA-államnak sincs kapacitása az erőforrás fenntarthatóságának biztosítására, a halászati erőforrások fenntartható kiaknázása és irányítása érdekében erősíteni az együttműködést;

b) biztosítani a halászati ágazatból származó haszon igazságosabb elosztását;

c) biztosítani a jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan (illegal, unreported and unregulated – IUU) halászat elleni küzdelemhez szükséges nyomon követést, ellenőrzést és felügyeletet (monitoring, control & surveillance – MCS); és

d) a nemzetközi eszközökön – köztük az ENSZ Tengerjogi Egyezményén (United Nations Convention on the Law of the Sea, UNCLOS) – alapuló kizárólagos gazdasági övezetben és az ESA-államok fennhatósága alá tartozó vizekben élő tengeri erőforrások hatékony kiaknázásának, megőrzésének és irányításának előmozdítása az ESA-államok és az EK-fél kölcsönös társadalmi és gazdasági hasznára.

32. cikk

Az együttműködés területei

(1) A leírt alapelvek keretei közötti tengeri halászati együttműködés célkitűzéseinek elérése végett az együttműködés kiterjed a halászatirányítási és természetvédelmi kérdésekre, a hajópark kezelésére és a kifogás utáni intézkedésekre, pénzügyi és kereskedelmi intézkedésekre, a halászat és a halászati termékek fejlesztésére, valamint a tengeri akvakultúrára.

(2) A meghatározott nemzeti és regionális szintű együttműködési területeken való intézkedések végrehajtása érdekében az EK-fél hozzájárul az erőforrások mobilizálásához, ami a regionális kapacitásépítés támogatására is kiterjed. Az EK-fél továbbá hozzájárul azokhoz az intézkedésekhez, amelyek a pénzügyi és kereskedelmi intézkedésekről, valamint a kifejezetten a halászati és a tengeri akvakultúra infrastruktúrafejlesztéséről szóló szakaszban vannak leírva.

a) Halászatirányítási és természetvédelmi kérdések

(1) A fenntartható fogásmennyiség szintjének, a halászati kapacitásnak és más irányítási stratégiáknak a meghatározásakor óvatos megközelítést alkalmaznak, hogy el lehessen kerülni, vagy vissza lehessen fordítani a nem kívánatos eredményeket – például a túlzott kapacitást vagy a túlhalászást –, valamint az ökoszisztémákra és a kisüzemi halászatra gyakorolt nem kívánatos hatásokat.

(2) Területi vizei további védelmében, valamint a kisüzemi és a part menti halászat fenntartását biztosítandó valamennyi ESA-állam hozhat megfelelő intézkedéseket, ideértve a szezonális és a halászfelszereléssel kapcsolatos korlátozásokat is.

(3) A Felek előmozdítják valamennyi érintett állam tagságát az Indiai-óceáni Tonhal Bizottságban (Indian Ocean Tuna Commission, IOTC) és más releváns halászati szervezetekben. Az EK-féllel együtt ezek az országok összehangolják intézkedéseiket, hogy biztosítsák az összes halfaj – köztük a tonhal és tonhalszerű erőforrások – irányítását és megőrzését, valamint elősegítsék a megfelelő tudományos kutatást.

(4) Ha az illetékes nemzeti irányítóhatóságnak nem áll rendelkezésére kielégítő tudományos bizonyíték ahhoz, hogy az ESA valamely kizárólagos gazdasági övezetében meghatározza a fenntartható fogásmennyiség korlátait és célszintjeit, akkor ezt a tudományos elemzést az illetékes nemzeti hatósággal konzultálva – az IOTC-val és adott esetben más regionális halászati szervekkel együtt – mindkét Fél támogatja.

(5) A Felek megállapodnak, hogy megfelelő lépéseket tesznek, amennyiben az erőfeszítések fokozása az illetékes nemzeti hatóság által megállapított fenntartható célszint fölötti fogásmennyiségi szintet eredményez.

(6) Az átnyúló és erősen vándorló halállományok megőrzése és kezelése érdekében az EK-fél és az ESA-államok biztosítják, hogy a lobogójuk alatt hajózó járművek megfeleljenek a vonatkozó nemzeti, regionális és szubregionális halászatirányítási intézkedéseknek, valamint a megfelelő nemzeti törvényeknek és előírásoknak.

b) Hajóparkkezelés és kifogás utáni intézkedések

(1) Figyelemmel kísérik az IOTC-től és a többi vonatkozó regionális halászati szervezettől származó hajóparkkezelési és kifogás utáni intézkedéseket. Az ESA-államok és az EK-fél minimumfeltételeket határoz meg az ESA-államok vizein működő európai uniós halászhajók nyomon követésére, ellenőrzésére és felügyeletére (MCS), ami kiterjed a következőkre:

i. valamennyi ESA-állam esetében felállítanak egy hajómegfigyelő rendszert (Vessel Monitoring System – VMS), és minden ESA-állam egymással kompatibilis VMS-t fog használni. A VMS-sel nem rendelkező ESA-államoknak az EK-fél segít egy kompatibilis VMS létrehozásában;

ii. a kötelezően kompatibilis VMS mellett valamennyi ESA-állam további mechanizmusokat alakít ki az EK-féllel együtt a hatékony nyomon követés, ellenőrzés és felügyelet (MCS) biztosítására, az EK-fél pedig támogatja az ESA-államokat abban, hogy egy ilyen közösen elfogadott rendszert létrehozzanak, és segíti őket ennek végrehajtásában;

iii. a Feleknek jogukban áll, hogy akár nemzetközi akár nemzeti vizeken megfigyelőket helyezzenek el, szigorúan ragaszkodva a megfigyelők telepítésére vonatkozó eljárásokhoz. A megfigyelőt a nemzeti kormány fizeti, a fedélzeten a költségeket azonban a hajótulajdonos állja. Az EK-fél támogatja a megfigyelők képzésének költségeit;

iv. régiószerte közös halászati jelentéstételi rendszereket alakítanak ki és használnak, jelentéstételi minimumkövetelményekkel;

v. a fogását valamely ESA-államban partra tevő vagy átrakodó hajó ezt egy kikötőben vagy külső kikötőben teszi meg. Tengeren tilos az átrakodás, kivéve a megfelelő regionális halászati irányító szervezet által meghatározott különleges körülmények között. Mindkét Fél együttműködik az ESA-államok kikötőiben található kirakodási és átrakodási infrastruktúra korszerűsítésében, ideértve a haltermékek kapacitásfejlesztését is;

vi. minden hajó törekszik az ESA-államok létesítményeinek és a helyi kínálatnak az igénybe vételére;

vii. a visszadobásról kötelező jelentést tenni. Prioritást kap a visszadobások elkerülése az IOTC és a megfelelő regionális halászati szervezetek alapelveivel összhangban álló szelektív halászati módszerek alkalmazása révén. A járulékos fogást – amennyire csak lehetséges – partra szállítják.

(2) A Felek megállapodnak, hogy együttműködnek az ESA állampolgárainak szóló nemzeti/regionális képzési programok kifejlesztésében és végrehajtásában, hogy így segítsék elő tényleges részvételüket a halászati ágazatban. Ahol az EK-fél kétoldalú halászati megállapodásokról egyezett meg, ott ösztönzést kap az ESA-államok állampolgárainak foglalkoztatása. A közösségi hajókra felvett tengerészekre alkalmazzák a Nemzetközi Munkaügyi Szervezetnek (ILO) a munka világára vonatkozó alapvető elvekről és jogokról szóló nyilatkozatát.

(3) Mindkét Fél összehangolt erőfeszítéseket tesz a jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan (illegal, unreported & unregulated – IUU) halászat megelőzésére, felszámolására és az attól való elrettentésre szolgáló eszközök javítása érdekében, és ebből a célból megteszi a megfelelő intézkedéseket. A jogellenes, nem bejelentett vagy szabályozatlan halászatban részt vevő halászhajók ellen vádat emelnek, és többé nem halászhatnak az ESA-államok vizein, kivéve ha ezt előzetesen engedélyezi a lobogó szerinti állam és az érintett ESA-állam, valamint – szükség szerint – az érintett regionális halászati irányító szervezet.

c) Pénzügyi és kereskedelmi intézkedések, valamint fejlesztési kérdések

III. CÍM

A belvízi halászat és az akvakvakultúra fejlesztése

33. cikk

Hatály

E cím hatálya az ESA-régióban a belvízi halászat, a tengerparti területek és az akvakultúra fejlesztésére terjed ki, tekintettel a kapacitásépítésre, a technológiatranszferre, az egészségügyi és növény-egészségügyi normákra, a beruházásokra és ezek finanszírozására, a környezetvédelemre, valamint a jogszabályi és szabályozási keretekre.

34. cikk

Célkitűzések

A belvízi halászat és az akvakultúra fejlesztése terén való együttműködés célkitűzései a belvízi halászati erőforrások fenntartható kiaknázásának előmozdítása, az akvakultúra-ágazat termelésének növelése, a kínálati oldali korlátok eltávolítása, a hal és a haltermék minőségének javítása, hogy megfeleljen az EK piacán az egészségügyi és növény-egészségügyi normáknak, jobb hozzáférés az EK piacához, a régión belüli kereskedelmi akadályok kezelése, tőke és beruházás vonzása az ágazatba, kapacitásépítés, valamint a belvízi halászatot és az akvakultúrát fejleszteni kívánó magánbefektetők pénzügyi támogatáshoz jutásának javítása.

35. cikk

Az együttműködés területei

(1) Az EK-fél az együttműködés következő területeihez járul hozzá:

a) kapacitásépítés és exportpiac-fejlesztés a következők révén:

i. kapacitásépítés az ipari és a kisüzemi termelésben, feldolgozásban és termékdiverzifikációban, ami erősíti a régió belvízi halászatának és akvakultúrájának a versenyképességét. Ez elérhető például kutatási és fejlesztési (K+F) központok létrehozásával, ideértve az akvakultúra kereskedelmi halgazdaságok számára történő fejlesztését is;

ii. kapacitásépítés az exportértékesítési láncok irányításához, többek között konkrét termékcsaládokhoz tanúsítási programok bevezetésével és irányításával; továbbá piaci promóció, hozzáadottérték-teremtés, illetve a kifogást követő veszteségek csökkentése a halászati termékeknél;

iii. kapacitásnövelés a régióban például a következők révén: az illetékes hatóságok, valamint a kereskedelmi és halászszövetségek fejlesztése annak érdekében, hogy részt vehessenek az EK-féllel folytatott halászati kereskedelemben, valamint képzési programok termékfejlesztési és márkapolitika terén.

b) infrastruktúra

i. a belvízi halászati és akvakultúrához kapcsolódó infrastruktúra fejlesztése és javítása;

ii. az infrastruktúra – közte minden felszereléstípus – finanszírozásához való hozzáférés megkönnyítése.

c) technológia

i. hozzájárulás a műszaki képességek fejlesztéséhez, többek között a hozzáadott értéket teremtő technológiák előmozdításával, például az EK-féltől az ESA-államok felé történő halászati technológiatranszferrel;

ii. a régió halászatirányítási kapacitásának növelése, például kutatási és adatgyűjtési rendszerekkel, valamint a kifogással és a kifogás utáni irányítással kapcsolatos megfelelő technológiákhoz való hozzájárulással;

d) jogszabályi és szabályozási keretek

i. támogatás a belvízi halászati és akvakultúra-szabályozás kialakításához, illetve a nyomon követési, ellenőrző és felügyeleti (MCS) rendszerekhez;

ii. az ESA-államok támogatása abban, hogy megfelelő szellemi tulajdonjogi jogszabályi és szabályozási eszközöket alakítsanak ki, és kapacitásépítés ezek nemzetközi kereskedelemben történő végrehajtásához;

iii. ökocímkézés és a szellemi tulajdon védelme;

e) Befektetés és pénzügyek

i. az ESA-államok és az EK-fél érdekelt felei közötti vegyes vállalatok és más vegyes befektetési formák előmozdítása, például a belvízi halászatban és az akvakultúra-ágazatban létrejövő vegyes vállalatok befektetőinek azonosítására szolgáló módozatok meghatározásával;

ii. hozzájárulás a hitellehetőségekhez való hozzáféréshez a kis- és középvállalkozások, valamint az ipari léptékű belvízi halászvállalkozások fejlődése érdekében;

f) társadalmi-gazdasági és szegénységenyhítő intézkedések

i. hozzájárulás a kis- és közepes méretű halászatok, feldolgozók és halkereskedők támogatásához azzal, hogy az ESA-államokban kapacitásépítést folytatnak az EK-féllel való kereskedelemben való részvétel érdekében.

ii. a társadalom peremére szorult csoportoknak a halászati ágazatban történő részvételének ösztönzése például a nemek közötti egyenlőségnek a halászatban történő előmozdításával a halászatban részt vevő nők, valamint más hátrányos helyzetű csoportok kapacitásfejlesztése révén, amely a fenntartható társadalmi-gazdasági fejlődés érdekében lehetőséget biztosít a halászatba való bekapcsolódásra.

(2) Mindkét Fél hozzájárul az azt biztosító intézkedések meghozatalához, hogy a halkereskedelem támogassa a környezet megőrzését és védelmet nyújtson a halállományok kimerülése ellen, valamint fennmaradjon a biodiverzitás és elővigyázatosan vezessenek be idegen fajokat az akvakultúrában (idegen fajokat csak irányított/zárt térségekben és az összes érintett szomszédos országgal konzultálva vezessenek be).

IV. FEJEZET

GAZDASÁGI ÉS FEJLESZTÉSI EGYÜTTMŰKÖDÉS

I. CÍM

Általános rendelkezések

36. cikk

Általános rendelkezések

(1) A Felek megállapodnak, hogy kielégítik az ESA-államok fejlesztési igényeit annak érdekében, hogy előmozdítsák a fenntartható növekedést az ESA-régióban, növeljék az érintett államok termelési és ellátási kapacitását, támogassák gazdaságuk szerkezetváltását és versenyképességét, diverzifikálódásukat és hozzáadottérték-teremtésüket, valamint erősítsék a regionális integrációt.

(2) A felek elkötelezik magukat az együttműködés iránt annak érdekében, hogy elősegítsék e Megállapodás végrehajtását és támogassák a regionális integrációs és fejlesztési stratégiákat. A Felek megállapodnak abban, hogy az együttműködés alapja az ESA fejlesztési együttműködési stratégia, valamint az együtt elfogadott fejlesztési mátrix lesz. A Megállapodás IV. melléklete tartalmazza a mátrixot. Az ESA fejlesztési együttműködési stratégiát és a fejlesztési mátrixot rendszeresen felülvizsgálják a viták elkerüléséről, a vitarendezésről, az intézményi, az általános és a záró rendelkezésekről szóló VI. fejezet rendelkezései szerint. Az együttműködést közösen elfogadott fejlesztési teljesítménymutatókhoz mérik majd, amelyeket ki kell dolgozni, el kell fogadni és csatolni kell a Megállapodáshoz. Az együttműködés az ESA-régiónak nyújtott pénzügyi és nem pénzügyi támogatás formájában valósul meg.

(3) E tekintetben az ESA-régió és az EK-fél közötti, a Megállapodás végrehajtását támogató fejlesztési együttműködéssel kapcsolatos finanszírozást a cotonoui megállapodásban meghatározott szabályok és vonatkozó eljárások – elsősorban az Európai Fejlesztési Alap programozási eljárásai a Megállapodás hatálya alatt, az EU egymást követő pénzügyi keretein belül –, valamint az EU általános költségvetéséből finanszírozott, vonatkozó eszközök keretében kell végrehajtani. Ebben az összefüggésben – tekintettel a világpiacon kialakuló fokozott regionális integrációból és versenyből fakadó új kihívásokra – a Felek megállapodnak, hogy az EPA végrehajtásának támogatása a prioritások közé tartozik.

(4) Mindkét Fél együttműködik abban, hogy – különösen kereskedelemfejlesztési kötelezettségvállalások kiterjesztésével – az EU pénzügyi keretein túlmenően további erőforrásokat mobilizáljanak az EU tagállamaitól és más adományozóktól, kimondottan az EPA támogatási igényeire és a kiigazítási költségekre. A finanszírozásra javasolt programokat/projekteket a Felek közösen dolgozzák ki a költségeket is tartalmazó, részletes fejlesztési mátrix alapján.

(5) A fejlesztési mátrix alapján időben, kiszámítható és fenntartható módon elegendő erőforrást kell mobilizálni többek között pénzügyi céltámogatások és koncessziós kölcsönök formájában. Az EK hivatalos fejlesztéstámogatásának fokozására irányuló nemzetközi kötelezettségvállalásának keretében járul hozzá ezekhez az erőfeszítésekhez. A Felek megállapodnak abban, hogy figyelemmel kísérik és összehangolják ezeknek az erőforrásoknak a felhasználását.

(6) A segélyek hatékonyságáról szóló párizsi nyilatkozattal összhangban a Felek megállapodnak abban, hogy az EPA végrehajtásához az erőforrások elosztására és összehangolására az országos, adott esetben a regionális megvalósítási mechanizmusokat, alapokat, illetve létesítményeket veszik igénybe és támogatják. A Felek ebben a tekintetben támogatják az EPA-val összefüggő erőforrások elosztására szolgáló EPA alap létrehozását. A Felek abban is megállapodnak, hogy az e Megállapodás értelmében történő együttműködésükkel összefüggő segélyek célba juttatásának minden formája tekintetében a segélyek hatékonyságáról szóló párizsi nyilatkozat az irányadó.

(7) Az átfogó EPA által szabályozandó, kereskedelemmel kapcsolatos kérdések vonatkozásában e cikknek megfelelően fejlesztési együttműködésre kerül sor figyelemmel a segélyek hatékonyságáról szóló párizsi nyilatkozatra.

(8) A Felek megállapodnak abban, hogy az EPA-t úgy kell elfogadott mutatók alapján figyelemmel kísérni, hogy az az EPA valamennyi vonatkozására kiterjedjen, többek között az országos szintű, valamint a regionális integrációs és fejlesztési stratégiák szintjén elért eredményekre, valamint az intézményes rendelkezések hatékonyságára és a segélyek hatékonyságára vonatkozó célok teljesítésében elért eredményeikre, beleértve annak biztosítását, hogy az erőforrások kiszámíthatók legyenek.

(9) A Felek megállapodnak abban, hogy – a cotonoui megállapodás 95. cikke (4) bekezdése rendelkezéseinek sérelme nélkül – az ott említett felülvizsgálati folyamat alkalmat ad a Feleknek arra, hogy áttekintsék a Megállapodásban foglalt fejlesztési együttműködési stratégiáikkal kapcsolatos eredményeket, megszorításokat és követendő utat.

37. cikk

Célkitűzések

(1) A gazdasági és fejlesztési együttműködés célja az ESA-gazdaságok versenyképességének fejlesztése, az ellátási kapacitás fejlesztése annak érdekében, hogy az aláíró ESA-államok zökkenőmentesen tudják megvalósítani az EPA-t.

(2) A gazdasági és fejlesztési együttműködés célja az ESA-gazdaságok szerkezetátalakítása a következők révén: a termelés, elosztás, szállítás, marketing fejlesztésével erős, versenyképes és diverzifikált gazdasági bázis kialakítása az ESA-államokban, az ESA-államok kereskedelmi kapacitásának, valamint beruházások vonzására vonatkozó képességük fejlesztése, az ESA-államok kereskedelmi és beruházási szakpolitikáinak és szabályozásának megerősítése, valamint a regionális integráció elmélyítése.

38. cikk

Hatály

(1) A Felek megállapítják az EPA-val összefüggő fejlesztési célkitűzéseket, amelyek kimondottan az ESA-régióra vonatkoznak és szükségesek a regionális integráció sikeréhez az e cikkben kiemelt területeken és ágazatokban.

(2) Az alábbi területeken kerül sor együttműködésre:

a) regionális együttműködés és integráció a régiók közötti koordináció biztosítása érdekében valamennyi ágazatban;

b) kereskedelempolitika és szabályozás, mely segítséget nyújt az ESA-államoknak abban, hogy eredményesebben vehessenek részt a kereskedelmi tárgyalásokon, és végrehajtsák többek között a nemzetközi kereskedelmi egyezményeket, a kereskedelemmel kapcsolatos jogszabályokat és szabályozási reformokat;

c) kereskedelemfejlesztés, amely felöleli az üzletfejlesztést és olyan tevékenységeket is, melyek célja, hogy fejlesszék az információkezelő rendszereket, partnerségeket, kapcsolatokat, közös vállalkozásokat, valamint az információk és tapasztalatok cseréjét, a hitelekhez és beruházási eszközökhöz való hozzáférést, a kereskedelem- és piacfejlesztést, az intézményi támogatást, valamint a szolgáltatások, köztük a pénzügyi szolgáltatások kereskedelmének támogatását;

d) a kereskedelemhez kapcsolódó infrastruktúrák, többek között a szállítás, energia- és vízellátás;

e) a termelőkapacitások fejlesztése az ESA-gazdaságok megfelelő ágazataiban;

f) kutatás és fejlesztés, innováció és technológiaátadás;

g) kereskedelemmel kapcsolatos kiigazítási költségek, köztük a szerkezetátalakítási és szociális költségek, melyek az importtal versenyben álló ágazatokban működő vállalatok termelésének csökkenéséből, valamint a vámtarifa-csökkentések miatt az adóbevételek kieséséből erednek;

h) a nemek közötti egyenlőség érvényesítése;

i) a helyi közösségek helyzetének megerősítése, ezen belül társadalmi és kulturális fejlesztés; valamint

j) a környezetvédelmi kérdések általános érvényesítése a kereskedelemben és fejlesztésben.

(3) Az együttműködés különösen a következő ágazatokra összpontosul:

a) a magánszektor, különösen az ipar, a mikro-, kis- és középvállalkozások (MKKV-k), a bányászat és ásványipar, valamint az idegenforgalom fejlesztése;

b) infrastruktúrafejlesztés, nevezetesen a közlekedési, energiaügyi, információs és kommunikációs technológiai (IKT) ágazatokban;

c) természeti erőforrások és környezet, ezen belül a vízi erőforrások és a biológiai sokféleség;

d) mezőgazdaság;

e) halászat, halgazdálkodás;

f) szolgáltatások, ezen belül idegenforgalom; valamint

g) a kereskedelemmel kapcsolatos kérdések, nevezetesen beruházás, verseny, szellemi tulajdonjog, szabványok, a kereskedelem megkönnyítése és statisztika.

II. CÍM

A magánszektor fejlesztése

39. cikk

Hatály és célkitűzések

(1) A Felek elismerik, hogy a beruházást és növekedést támogató, megfelelő környezet kialakítása érdekében fontos az ESA-régióban a jólét megteremtésének fő motorját jelentő magánszektor fejlesztését célzó együttműködés. A közösségi támogatás és együttműködés során figyelembe veszik az ESA-államok gazdasági szerkezetét és prioritásait a termelőkapacitások és a hozzáadottérték-teremtés megerősítésében, valamint a termelési, marketing, elosztási és szállítási (PMDT) funkcióknak az ellátási kapacitások és a versenyképesség javítása érdekében történő felhasználásában.

(2) A magánszektor fejlesztésében történő együttműködés kiterjed többek között a beruházásokra, az ipar és a versenyképesség, a mikrovállalkozások, a kis- és középvállalkozások, a bányászat, az ásványipar és az idegenforgalom, valamint más termelő ágazatok fejlesztésére, amelyekre a Megállapodás közvetlenül vagy közvetve vonatkozik.

40. cikk

Beruházások

(1) A Felek elismerik a beruházások jelentőségét. Az ezen a területen meghatározott célkitűzések a következők:

a) megfelelő környezet kialakítása az ESA fenntartható és méltányos gazdasági növekedéséhez beruházások, többek között külföldi működőtőke-beruházások (zöld mezős vagy portfolió), technológiaátadás, kapacitásnövelés és az EK-fél intézményi támogatása révén;

b) elmélyültebb együttműködés az EK-fél és az ESA területén beruházás-ösztönzést végző intézményekkel és közvetítő szervezetekkel – például a Vállalkozásfejlesztési Központtal (CDE) – többek között üzleti párbeszéd, együttműködés és partnerség révén;

c) az ESA-régióban történő beruházás elősegítése és ösztönzése megfelelő eszközökkel, többek között finanszírozási keret kialakításával és az ESA területén folytatott gazdaságfejlesztési programokat támogató segítségnyújtással;

d) a magántulajdonban lévő fejlesztési intézmények, mint például a befektetés-ösztönző ügynökségek, kereskedelmi kamarák, szövetségek és helyi fejlesztési szervezetek kapacitásának megerősítése és növelése az egyes ESA-államokban, valamint a régió egészében egy dinamikus és élénk magánszektor kialakulása érdekében; valamint

e) összehangolt és egyszerűsített eljárások és közigazgatási gyakorlatok kialakulásához vezető és mindkét Fél beruházásait ösztönző jogszabályi keret kialakítása a beruházások ösztönzése és védelme érdekében.

Az együttműködés területei

(2) A 36. cikk rendelkezéseire is figyelemmel a felek megállapodnak abban, hogy együttműködnek a következő területeken, ideértve a támogatás megkönnyítését is:

a) a beruházási szakpolitikák és stratégiák támogatása egy kiszámítható és biztonságos beruházási környezet kialakítása és fenntartása érdekében;

b) a szakpolitikai reformok és érdekképviselet, az emberi erőforrás-fejlesztés, az intézményi kapacitásfejlesztés vagy az intézményi támogatás más formáinak támogatása a magánszektorbeli pénzügyi és nem pénzügyi közvetítő szervezetek kapacitásainak megerősítése, valamint a beruházásokat megkönnyítő és elősegítő, versenyképesség-fokozó tevékenységek támogatása érdekében;

c) EU-ESA magánszektorbeli társulások és közös vállalkozások kialakításának ösztönzése a beruházások, a zöldmezős beruházások kockázatitőke-finanszírozásának és a technológiaátadás elősegítése érdekében;

d) az ESA-államok azon erőfeszítéseinek támogatása, hogy – különös hangsúlyt helyezve a magánfinanszírozásra – finanszírozási eszközöket biztosítsanak a magánszektor – többek között a kis- és középvállalkozások (KKV-k) – szempontjából kulcsfontosságú infrastrukturális beruházások és a bevételtermelő infrastruktúra számára;

e) a szabályozási kapacitás fejlesztésének támogatása;

f) az ESA vállalatok európai uniós beruházás-finanszírozási eszközökhöz, például az Európai Beruházási Bankhoz (EIB) való hozzáférésének javítása;

g) az ESA-régióban működő KKV-khoz hozzáigazított pénzügyi eszközök kialakítása;

h) a kockázati biztosítás kockázatenyhítő mechanizmusként való egyre növekvő elérhetőségének és igénybevételének biztosítása annak érdekében, hogy fokozza az ESA-államok iránti befektetői bizalmat; valamint

i) garanciák biztosítása és a minősített befektetések kockázatait fedező garanciaalapokkal kapcsolatos segítségnyújtás.

41. cikk

Iparfejlesztés és versenyképesség

(1) A Felek elismerik az ipar és a versenyképesség fejlesztésében való együttműködés jelentőségét. Az ezen a területen meghatározott célkitűzések a következők:

a) az aláíró ESA-államok ipara kialakításának, fejlesztésének, szerkezetátalakításának és modernizálásának megkönnyítése versenyképességének, valamint önfenntartó és kiegyensúlyozott növekedésének támogatásával egyidejűleg, figyelemmel a környezetvédelemre, a fenntartható fejlődésre és a gazdaság megerősítésére; valamint

b) a magánvállalkozások fejlődése számára kedvező környezet kialakítása az ipari termelés növekedésének és diverzifikálódásának ösztönzése érdekében.

Együttműködési területek

(2) A 36. cikk rendelkezéseire is figyelemmel a felek megállapodnak abban, hogy együttműködnek a következő területeken, ideértve a támogatás megkönnyítését is:

a) a termékek feldolgozása, piaci értékesítése, elosztása és szállítása területén folyó tevékenységek fejlesztésének támogatása;

b) technológia- és tudásátadás, valamint kutatás és fejlesztés;

c) az ESA-államok pénzintézeteinek támogatása és a tőkepiac fejlesztése annak érdekében, hogy a magánszektor mind rövid lejáratú, mind hosszú lejáratú tőkét jobban igénybe tudjon venni;

d) kapacitásépítés az állami és a magánszektorban;

e) a gazdasági szereplők ösztönzése EU-ESA partnerségek, kapcsolatok és közös vállalkozások kialakítására; valamint

f) az innováció, a diverzifikáció, valamint a hozzáadott értéket teremtő termékfejlesztés és a minőség ösztönzése és megerősítése.

42. cikk

Mikro-, kis- és középvállalkozások

(1) A Felek elismerik az MKKV-kben való együttműködés jelentőségét. Az ezen a területen meghatározott célkitűzések a következők:

a) az MKKV-k fejlődése és az ezekbe történő beruházás számára kedvező környezet megteremtésének ösztönzése; és

b) az MKKV-k támogatása a kereskedelem liberalizálásához való alkalmazkodásban.

Együttműködési területek

(2) A 36. cikk rendelkezéseire is figyelemmel a felek megállapodnak abban, hogy együttműködnek a következő területeken, ideértve a támogatás megkönnyítését is:

a) kapacitásépítés és intézményi támogatás;

b) technológiafejlesztés és -átadás, innováció, információcsere, hálózatok és piaci értékesítés;

c) MKKV-k adatbázisainak fejlesztése;

d) a pénzügyi eszközökhöz való hozzáférés;

e) a gazdasági szereplők ösztönzése EU-ESA partnerségek, kapcsolatok és közös vállalkozások kialakítására;

f) kereskedelem- és beruházás-ösztönzés;

g) az értékláncok megerősítése;

h) a diverzifikálódás és a hozzáadottérték-teremtés ösztönzése.

43. cikk

Bányászat és ásványipar

(1) A Felek elismerik a bányászat és ásványipar fejlesztésében és igazgatásában való együttműködés jelentőségét. Az ezen a területen meghatározott célkitűzések a következők:

a) olyan környezet kialakítása, amely elősegíti, hogy az ágazat beruházásokat vonzzon;

b) a hozzáadottérték-teremtés és a környezetbarát technológiák ösztönzése a bányászat termelő folyamataiban; valamint

c) a helyi közösségek részvételének biztosítása.

Az együttműködés területei

(2) A 36. cikk rendelkezéseire is figyelemmel a felek megállapodnak abban, hogy együttműködnek a következő területeken, ideértve a támogatás megkönnyítését is:

a) kapacitásépítés és intézményi támogatás az ásványok kutatása, kitermelése és piaci értékesítése terén;

b) információcsere;

c) a gazdasági szereplők ösztönzése EU-ESA partnerségek, kapcsolatok és közös vállalkozások kialakítására;

d) a bányászat egészségügyi és biztonsági előírásainak javítása;

e) technológia- és tudásátadás, innováció és kutatás-fejlesztés; valamint

f) a bányászati termékek kivitelétől való függésből eredő sebezhetőség kezelése.

44. cikk

Idegenforgalmi fejlesztés

(1) A Felek elismerik az idegenforgalom fejlesztésében való együttműködés jelentőségét. Az ezen a területen meghatározott célkitűzések a következők:

a) a gazdasági növekedést és függetlenséget teremtő, a foglalkoztatást növelő és devizát termelő, versenyképes idegenforgalmi ágazat fejlesztése és megerősítése;

b) a turizmus és más gazdasági ágazatok közötti kapcsolatok erősítése; valamint

c) a természeti, történelmi és kulturális idegenforgalmi látványosságok megőrzése, megóvása és reklámozása a helyi közösségek egységének és érdekeinek egyidejű megóvásával, különösen a vidéki térségekben.

Az együttműködés területei

(2) A 36. cikk rendelkezéseire is figyelemmel a felek megállapodnak abban, hogy együttműködnek a következő területeken, ideértve a támogatás megkönnyítését is:

a) állami, magán- és helyi közösségi érdekekre alapozott stratégiai szövetségek kialakítása az idegenforgalom fenntartható fejlesztése érdekében;

b) a partnerségek kialakításának, a know-how cseréjének és a közös vállalkozások ösztönzése például a termékek, piacok és az ökoturizmus területén;

c) az emberi erőforrásokkal összefüggő kapacitásépítés, a szolgáltatási színvonal és az intézményi struktúrák fejlesztése; valamint

d) regionális együttműködés az idegenforgalom reklámozásában.

III. CÍM

Infrastruktúra

45. cikk

Hatály és célkitűzések

(1) A Felek elismerik az ellátásoldali korlátok leküzdésének és a regionális integráció megerősítésének eszközeként szolgáló infrastruktúra fejlesztésében és igazgatásában való együttműködés jelentőségét.

(2) Az infrastruktúrafejlesztés terén folyó közösségi támogatás és együttműködés során figyelembe veszik az egyes ESA-államok nemzeti és regionális fejlesztési programjában meghatározott, prioritást élvező fejlesztési területeket.

(3) Az infrastruktúrával összefüggő együttműködés a fizikai infrastruktúra, nevezetesen a szállítás, energiaügy, információ- és kommunikációtechnológia fejlesztésére terjed ki.

46. cikk

Szállítás

(1) A Felek elismerik a szállítás fejlesztésében és igazgatásában való együttműködés jelentőségét. Az ezen a területen meghatározott célkitűzések a következők:

a) az ESA-régió szállítási rendszereinek fenntartható szinten történő fejlesztése, szerkezeti átalakítása, helyreállítása, fejlesztése és modernizálása;

b) az emberek mozgásának és az áruforgalomnak a fejlesztése, valamint a piacok elérhetőbbé tétele közúti, légi, tengeri, belvízi és vasúti közlekedéssel.

Az együttműködés területei

(2) A 36. cikk rendelkezéseire is figyelemmel a felek megállapodnak abban, hogy együttműködnek a következő területeken, ideértve a támogatás megkönnyítését is:

a) a szállítási rendszerek igazgatásának javítása;

b) az infrastruktúra állapotának javítása és fejlesztése minden szinten, ideértve a kombinált infrastruktúra-hálózatok fejlesztését is;

c) az emberi erőforrásokkal összefüggő kapacitásépítés, a szolgáltatási színvonal és az intézményi struktúrák fejlesztése;

d) technológiafejlesztés és -átadás, innováció, információcsere, hálózatok és piaci értékesítés;

e) a gazdasági szereplők ösztönzése EU-ESA partnerségek, kapcsolatok és közös vállalkozások kialakítására;

f) a szállítási ágazat biztonságának és megbízhatóságának, többek között a veszélyes áruk kezelésének és a vészhelyzetre történő reagálásnak a javítása; valamint

g) a regionális szállítási szakpolitikák fejlesztésének támogatása.

47. cikk

Energiaügy

(1) A Felek elismerik az ESA-gazdaságok versenyképességét regionális és világszinten támogató eszköz szerepét betöltő energiaszektorban való együttműködés jelentőségét. Az ezen a területen meghatározott célkitűzések a következők:

a) az ESA-államok modern, hatékony, megbízható, diverzifikált, fenntartható és megújuló, tiszta energiaforrásokhoz versenyképes árakon való hozzáférésének javítása;

b) az energiatermelési, -elosztási és -gazdálkodási kapacitás nemzeti és regionális szintű fejlesztése; valamint

c) a regionális energiaügyi együttműködés ösztönzése.

Az együttműködés területei

(2) A 36. cikk rendelkezéseire is figyelemmel a felek megállapodnak abban, hogy együttműködnek a következő területeken, ideértve a támogatás megkönnyítését is:

a) a meglévő energiaforrások, különösen a víz, a kőolaj és a biomassza termelési és elosztási kapacitásának fejlesztése;

b) az energiahordozó-összetétel bővítése és diverzifikálása társadalmilag és környezetvédelmi szempontból elfogadható, és a kőolajtól való függést csökkentő más potenciális energiaforrásokkal;

c) többek között a vidéki energiaszállító infrastruktúra fejlesztésének támogatása;

d) megfelelő energiaügyi szabályozási és szakpolitikai reformok – többek között a kereskedelem és privatizáció – kidolgozásának támogatása;

e) a regionális összekapcsolhatóság és együttműködés ösztönzése az energiatermelés és -elosztás területén;

f) az emberi erőforrásokkal összefüggő kapacitásépítés, az igazgatás, a szolgáltatási színvonal és az intézményi struktúrák fejlesztése;

g) olyan környezet kialakításának támogatása, amely elősegíti, hogy az ágazat beruházásokat vonzzon;

h) technológiafejlesztés és -átadás, kutatás-fejlesztés (K+F), innováció, információcsere, adatbázisok és hálózatok fejlesztése;

i) a gazdasági szereplők ösztönzése EU-ESA partnerségek, kapcsolatok és közös vállalkozások kialakítására.

48. cikk

Információs és kommunikációs technológiák (IKT)

(1) A Felek elismerik a modern társadalom egyik kiemelt ágazatának szerepét betöltő IKT fejlesztésében való együttműködés jelentőségét a versenyképesség és innováció támogatása, valamint az információs társadalommá való zökkenőmentes átalakulás érdekében. Ezen a területen a célkitűzés az IKT ágazat fejlesztése és a többi társadalmi-gazdasági ágazat fejlődéséhez való hozzájárulásának támogatása.

Az együttműködés területei

(2) A 36. cikk rendelkezéseire is figyelemmel a felek megállapodnak abban, hogy együttműködnek a következő területeken, ideértve a támogatás megkönnyítését is:

a) a nemzeti, regionális és globális szinten történő összekapcsolódás megkönnyítése;

b) az új informatikai és kommunikációs technológiák terjesztése;

c) az IKT-ra vonatkozó jogi és szabályozási keretek fejlesztésének támogatása;

d) technológiafejlesztés, -átadás és -alkalmazás, K+F, innováció, információcsere, hálózatok és piaci értékesítés;

e) az emberi erőforrásokkal összefüggő kapacitásépítés, a szolgáltatási színvonal és az intézményi struktúrák fejlesztése;

f) a gazdasági szereplők ösztönzése EU-ESA partnerségek, kapcsolatok és közös vállalkozások kialakítására, és ennek megkönnyítése;

g) az IKT által megvalósítható szolgáltatások piaci rései fejlesztésének ösztönzése és támogatása.

IV. CÍM

Természeti erőforrások és környezet

49. cikk

Hatály és célkitűzések

(1) A Felek elismerik a természeti erőforrásokkal és a környezettel történő fenntartható gazdálkodásban való együttműködés jelentőségét. Az e területen folyó együttműködés figyelembe veszi az ESA-államok különböző és határokon átnyúló igényeit.

(2) A természeti erőforrásokkal és a környezettel összefüggő együttműködés a természeti értékekre, többek között a víz-erőforrásokra és a környezetre, ezen belül a biodiverzitásra, valamint a kereskedelem és a környezet közötti kapcsolatok fokozására terjed ki. A nemzetközi környezetvédelmi megállapodások, egyezmények és szerződések végrehajtásának támogatását is magában foglalja.

50. cikk

Víz-erőforrások

(1) A Felek elismerik a víz-erőforrások (többek között az öntözés, vízenergia-termelés és vízellátás) fejlesztésében való együttműködés jelentőségét a népesség megélhetése javításának szempontjából. Az ezen a területen meghatározott célkitűzések a következők:

a) a víz-erőforrások fenntartható fejlesztése és a velük való gazdálkodás a régióban;

b) regionális együttműködés az országhatárokon átnyúló víz-erőforrások fenntartható felhasználásában.

Az együttműködés területei

(2) A 36. cikk rendelkezéseire is figyelemmel a felek megállapodnak abban, hogy együttműködnek a következő területeken, ideértve a támogatás megkönnyítését is:

a) a víz-erőforrásokkal kapcsolatos infrastruktúra fejlesztése a régióban;

b) a jogi és szabályozási keretek fejlesztése;

c) az integrált vízgazdálkodás ösztönzése;

d) az emberi erőforrásokkal összefüggő kapacitásépítés, a szolgáltatási színvonal, a vízgazdálkodás és az intézményi struktúrák fejlesztése;

e) a gazdasági szereplők ösztönzése EU-ESA partnerségek, kapcsolatok, regionális vízgazdálkodási partnerségek és közös vállalkozások kialakítására, és ennek megkönnyítése;

f) technológiafejlesztés, -átadás és -alkalmazás, K+F, innováció, információcsere és hálózatok;

g) a vízszennyezettség ellenőrzése, tisztítás és megóvás, szennyvízkezelés és -tisztítás; valamint

h) Fenntartható öntözési rendszerek ösztönzése.

51. cikk

Környezet

(1) A Felek elismerik a környezet védelmében és a vele való fenntartható gazdálkodásban, valamint a kereskedelemmel kapcsolatos környezetvédelmi szakpolitikák végrehajtásában való együttműködés jelentőségét. Az ezen a területen meghatározott célkitűzések a következők:

a) a környezet és a biodiverzitás – a flóra, a fauna és a mikrobiális genetikai erőforrások, ezen belül ökorendszereik – védelme, helyreállítása és megóvása;

b) a környezettel kapcsolatos új ESA-ágazatok fejlesztése; valamint

c) a környezet károsodásának, ezen belül a levegő szennyezésének és az elsivatagosodásnak a visszaszorítása.

Az együttműködés területei

(2) A 36. cikk rendelkezéseire is figyelemmel a felek megállapodnak abban, hogy együttműködnek a következő területeken, ideértve a támogatás megkönnyítését is:

a) a nemzetközi környezetvédelmi megállapodások, egyezmények és szerződések végrehajtásának támogatása;

b) a fenntartható környezetgazdálkodási rendszerek megerősítése és ösztönzése;

c) a biodiverzitás, az erdészeti és vadállománnyal kapcsolatos erőforrások fenntartható felhasználása;

d) az intézményi és jogszabályi keretek, valamint a környezetvédelmi jogszabályok, szabályozások, előírások és szakpolitikák kidolgozására, végrehajtására, igazgatására és érvényesítésére vonatkozó képesség megerősítése;

e) az emberi erőforrásokkal és intézményi struktúrákkal összefüggő kapacitásépítés a környezettel és biodiverzitással összefüggő követelmények teljesítése érdekében;

f) a gazdasági szereplők ösztönzése EU-ESA partnerségek, kapcsolatok és közös vállalkozások kialakítására, és ennek megkönnyítése;

g) a természeti katasztrófák enyhítése, a környezeti katasztrófák és a biodiverzitás csökkenésének megelőzése;

h) technológiafejlesztés, -adaptálás, -átadás és -alkalmazás, K+F, innováció;

i) a tengerparti és tengeri erőforrások, valamint a hazai és vad bennszülött biológiai erőforrások védelme és az ezekkel való gazdálkodás;

j) alternatív környezetbarát tevékenységek és megélhetési módok támogatása és fejlesztése;

k) olyan termékek előállításának és szolgáltatások nyújtásának támogatása, valamint kereskedelmük megkönnyítése, amelyek számára fontos az ökocímkézés;

l) a termékekkel, valamint a termelési folyamattal, szállítással, forgalmazással és címkézéssel összefüggő követelményeikkel kapcsolatos információcsere és hálózatépítés;

m) a környezetbarát termékekkel összefüggő infrastrukturális létesítmények fejlesztésének támogatása;

n) a helyi közösségek integrálása a biodiverzitás, az erdészeti és vadállománnyal kapcsolatos erőforrások kezeléséhez;

o) hulladékgazdálkodás, valamint az ipari és a mérgező hulladékok kezelése; valamint

p) fenntartható erdőgazdálkodás és hasonló mechanizmusok.

52. cikk

Pénzügyi kötelezettségvállalások

(1) Az EK-fél az ESA-nak nyújtott pénzügyi segítséggel járul hozzá az e Megállapodásban, a megfelelő fejezeteiben és a részletes fejlesztési mátrixban meghatározott együttműködési területeken kidolgozásra kerülő programok és projektek végrehajtásához.

(2) A Felek megállapodnak abban, hogy megfelelő közös intézményi rendelkezéseket alakítanak ki a Megállapodás szerinti fejlesztési együttműködés végrehajtásának hatékony nyomon követésére. Az említett rendelkezések keretében többek között közös fejlesztési bizottságot hoznak létre.

(3) A Felek megállapodnak abban, hogy az intézményi rendelkezések rugalmasak maradnak, hogy alkalmazkodni tudjanak a változó nemzeti és regionális igényekhez.

V. FEJEZET

A JÖVŐBENI TÁRGYALÁSOK TERÜLETEI

53. cikk

Záradék a tárgyalások folytatásáról

A cotonoui megállapodás alapján és figyelembe véve az átfogó EPA-ról folytatott tárgyalások során elért haladást a Felek megállapodnak, hogy a 3. cikknek megfelelően a következő területekre kiterjedő teljes és átfogó EPA megkötése érdekében folytatják a tárgyalásokat:

a) vámügyi együttműködés és a kereskedelem könnyítése;

b) rendezetlen kereskedelmi és piacra jutási kérdések, köztük a származási szabályok, más kapcsolódó kérdések és kereskedelemvédelmi intézkedések, köztük a legkülső régiók;

c) a kereskedelem technikai akadályai, valamint egészségügyi és növény-egészségügyi intézkedések;

d) szolgáltatások kereskedelme;

e) kereskedelemhez kapcsolódó kérdések, mégpedig:

i. versenypolitika;

ii. beruházások és a magánszektor fejlesztése;

iii. kereskedelem, környezet és fenntartható fejlődés;

iv. szellemi tulajdonjogok;

v. közbeszerzések átláthatósága;

f) mezőgazdaság;

g) folyó fizetések és tőkemozgások;

h) fejlesztési kérdések;

i) együttműködés az adó- és igazságügy területén és párbeszéd a felelős kormányzásról;

j) alaposan kidolgozott vitarendezési mechanizmus és intézményes rendelkezések; valamint

k) minden olyan további terület, amelyet a Felek szükségesnek vélnek, többek között a cotonoui megállapodás 12. cikkének megfelelően folytatott konzultációk.

VI. FEJEZET

VITÁK ELKERÜLÉSE, VITARENDEZÉS, INTÉZMÉNYES, ÁLTALÁNOS ÉS ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK

I. CÍM

Viták elkerülése és vitarendezés

54. cikk

Konzultációk

(1) A Felek törekszenek arra, hogy a Megállapodás értelmezésére és alkalmazására vonatkozó jogvitákat úgy rendezzék, hogy a közösen elfogadott megoldás elérése céljából jóhiszeműen konzultációt kezdeményezzenek.

(2) Az egyik Fél a másik Félhez intézett írásos kérelem formájában kezdeményez konzultációt, megjelölve a kérdéses intézkedést és a Megállapodás azon rendelkezéseit, amelyekkel megítélése szerint az intézkedés nincs összhangban.

(3) A konzultációra a kérelem benyújtásának napjától számított 40 napon belül kerül sor. A konzultáció a kérelem benyújtásának napjától számított 60 napon belül lezártnak tekintendő, kivéve, ha folytatásában mindkét Fél megállapodik. A konzultáció bizalmas természetű marad.

(4) A sürgős ügyekben folytatott – többek között a romlandó vagy szezonális árukra vonatkozó – konzultációra a kérelem benyújtásának napjától számított 15 napon kerül sor, a kérelem benyújtásának napjától számított 30 napon belül pedig lezártnak tekintendő.

55. cikk

Vitarendezés

(1) Ha 60 napon vagy az 54. cikkben említett 30 napon belül a konzultáción nem sikerül rendezni a vitát, akkor bármely Fél kérheti, hogy választott bíróság rendezze a vitát. Ebből a célból a választott bírósági eljárás iránti kérelemtől számított harminc napon belül mindkét Fél kijelöl egy-egy választott bírót a másik Fél és az EPA-tanács egyidejű értesítésével. A választott bírósági eljárás iránti kérelem megjelöli a kérdéses intézkedést és a Megállapodás azon rendelkezéseit, amelyekkel a panaszos Fél szerint az intézkedés nincs összhangban. Amennyiben ezt elmulasztja, bármely Fél felkérheti az Állandó Választott Bíróság (Permanent Court of Arbitration) főtitkárát, hogy jelölje ki a második választott bírót.

(2) A két választott bíró harminc napon belül kijelöli a harmadik választott bírót. Amennyiben ezt elmulasztja, bármely Fél felkérheti az Állandó Választott Bíróság (Permanent Court of Arbitration) főtitkárát, hogy jelölje ki a harmadik választott bírót.

(3) A választott bírók eltérő határozatának hiányában a Nemzetközi Szervezetek és Államok Állandó Választott Bíróságának (Permanent Court of Arbitration for International organizations and States) nem kötelező erejű választott bírósági szabályzatában előírt eljárást alkalmazzák. A választott bírók határozatukat kilencven napon belül hozzák meg többségi szavazással; sürgős ügyekben törekednek arra, hogy 60 napon belül döntést hozzanak.

(4) A vitában részt vevő mindkét Fél köteles megtenni a választott bírók határozatának végrehajtásához szükséges intézkedéseket.

(5) Az (1) bekezdés ellenére a cotonoui megállapodás 98. cikkében meghatározott eljárást kell alkalmazni a cotonoui megállapodásban előírt fejlesztésfinanszírozási együttműködéssel kapcsolatos jogviták esetén.

II. CÍM

Általános kivételek

56. cikk

Záradék az általános kivételekről

Amennyiben az ilyen jellegű intézkedések megfelelnek annak a követelménynek, hogy alkalmazásuk nem jelenti a nemzetközi kereskedelem burkolt korlátozását, illetve önkényes és megalapozatlan diszkrimináció eszközét a Felek között, ahol hasonló feltételek állnak fenn, a Megállapodásban semmi sem értelmezhető úgy, hogy az megakadályozza az EK-Felet, az ESA-államokat vagy valamely aláíró ESA-államot olyan intézkedések elfogadásában vagy végrehajtásában, amelyek:

a) szükségesek a közerkölcs védelméhez vagy a közrend és a közbiztonság fenntartásához;

b) szükségesek az emberi, állati, növényi élet vagy egészség megóvásához;

c) szükségesek azon törvények és szabályok betartásának biztosításához, amelyek nem állnak ellentétben a Megállapodás rendelkezéseivel, ideértve az alábbiakra vonatkozókat:

i. a félrevezető és csalárd gyakorlat megakadályozása vagy a szerződések nem-teljesítése hatásának kezelése;

ii. az egyének személyiségi jogainak védelme a személyes adatok feldolgozása és terjesztése tekintetében, valamint az egyéni nyilvántartások és számlák titkosságának védelme;

iii. biztonság;

iv. vámügyi végrehajtás; vagy

v. a szellemi tulajdonjog oltalma;

d) arany vagy ezüst importjára vagy exportjára vonatkoznak;

e) szükségesek a művészeti, történelmi vagy régészeti értéket képviselő nemzeti kincsek védelméhez;

f) kimeríthető természeti erőforrások megőrzésére irányulnak, amennyiben az ilyen intézkedéseket a hazai áruk termelésének vagy fogyasztásának, a szolgáltatások belföldi kínálatának vagy fogyasztásának, és a hazai befektetők korlátozásával összefüggésben léptetik hatályba;

g) börtönmunka keretében gyártott termékre irányulnak; vagy

h) alapvetőek az általánosan vagy helyileg hiánycikknek számító termékek beszerzéséhez vagy terjesztéséhez, feltéve hogy az intézkedések összhangban állnak azzal az elvvel, mely szerint valamennyi Fél méltányos részre jogosult az ilyen termékek nemzetközi kínálatából, és a Megállapodás más rendelkezéseivel ellentmondásban álló ilyen intézkedések azonnal megszűnnek, amint az elrendelésüket eredményező feltételek megszűnnek létezni.

57. cikk

Nemzetbiztonsági kivételek

(1) A Megállapodásban semmi sem értelmezhető úgy, hogy az

a) megkívánná az EK-féltől vagy valamely aláíró ESA-államtól olyan információ szolgáltatását, amelynek nyilvánosságra hozatalát alapvető biztonsági érdekeivel ellentétesnek tartja;

b) az EK-Felet vagy valamely aláíró ESA-államot megakadályozná az alapvető biztonsági érdekei védelmében általa szükségesnek tartott intézkedések megtételében:

i. a hasadó és fuzionáló anyagok, illetve azon anyagok vonatkozásában, amelyekből ezeket nyerik;

ii. azon gazdasági tevékenységek tekintetében, amelyeket közvetlenül vagy közvetve katonai létesítmények ellátása céljából végeznek;

iii. fegyver, lőszer és hadianyag gyártásához vagy kereskedelméhez kapcsolódóan;

iv. nemzetbiztonsági vagy nemzetvédelmi célból elengedhetetlen kormányzati beszerzésekhez kapcsolódóan; vagy

v. háború vagy más, a nemzetközi kapcsolatokat érintő vészhelyzet idején;

c) megakadályozná az EK-Felet vagy valamely aláíró ESA-államot abban, hogy intézkedéseket hozzon a nemzetközi béke és biztonság fenntartása céljából elfogadott kötelezettségeinek végrehajtása céljából.

(2) A Felek a lehető legteljesebb mértékben tájékoztatják egymást az (1) bekezdés b) és c) pontjai szerint hozott intézkedésekről, illetve azok megszüntetéséről.

58. cikk

Adózás

(1) A Megállapodásban vagy a Megállapodás alapján elfogadott rendelkezésekben semmi sem értelmezhető úgy, hogy az megakadályozná az EK-Felet vagy valamely aláíró ESA-államot abban, hogy fiskális jogszabályai megfelelő rendelkezéseinek alkalmazása során különbséget tegyen az eltérő helyzetben lévő adófizetők között, tekintettel elsősorban lakóhelyükre vagy tőkebefektetésük helyére.

(2) A Megállapodásban vagy a Megállapodás alapján elfogadott rendelkezésekben semmi sem értelmezhető úgy, hogy az megakadályozná az adóelkerülés és az adócsalás megelőzésére szolgáló intézkedések elfogadását vagy végrehajtását a kettős adóztatás elkerüléséről szóló megállapodások adózási rendelkezései vagy más adózási szabályozások, illetve hazai fiskális jogszabályok alapján.

(3) A Megállapodásban semmi sem érinti az EK-félre vagy valamely aláíró ESA-államra egy adózási egyezmény alapján háruló jogokat és kötelezettségeket. Amennyiben a Megállapodás összeegyeztethetetlen egy ilyen egyezménnyel, akkor az összeegyeztethetetlenség erejéig az egyezmény élvez elsőbbséget.

III. CÍM

Intézményi, általános és záró rendelkezések

59. cikk

Kapcsolat a Megállapodás és az átfogó EPA között

Amennyiben az átmeneti megállapodás összeegyeztethetetlen az átfogó EPA-val, akkor az összeegyeztethetetlenség erejéig az átfogó EPA élvez elsőbbséget.

60. cikk

Az Európai Közösség legkülső régiói

(1) Figyelembe véve az EK legkülső régióinak és az ESA-államok földrajzi közelségét, valamint az e régiók és az ESA-államok közötti gazdasági és társadalmi kapcsolatok megerősítése céljából a Felek törekszenek arra, hogy elősegítsék az együttműködést a Megállapodásban szabályozott valamennyi területen, és tovább építsék és fejlesszék az áruk és szolgáltatások kereskedelmét, támogassák a befektetéseket, valamint ösztönözzék a közlekedési és kommunikációs kapcsolatokat a legkülső régiók és az ESA-államok között.

(2) Az (1) bekezdésben kifejtett célkitűzések megvalósítására lehetőség szerint az ESA-államoknak és a legkülső régióknak az EK egyedi programjaiban való közös részvétele erősítése révén is törekedni kell a Megállapodásban szabályozott területeken.

(3) Az EK-fél törekszik arra, hogy biztosítsa az EK kohéziós és fejlesztési politikáinak különböző pénzügyi eszközei közötti koordinációt annak érdekében, hogy erősítse az együttműködést az ESA-államok és az EK legkülső régiói között a Megállapodásban szabályozott területeken.

(4) A Megállapodásban semmi sem akadályozza meg, hogy az EK-fél alkalmazza azokat a meglévő intézkedéseket, amelyek az Európai Közösséget létrehozó szerződés 299. cikkének (2) bekezdése értelmében a legkülső régiók strukturális társadalmi és gazdasági helyzetének kezelésére irányulnak.

61. cikk

A Felek meghatározása és a kötelezettségek teljesítése

(1) A Megállapodás Szerződő Felei egyrészről a Comore-szigeteki Unió, a Madagaszkári Köztársaság, a Mauritiusi Köztársaság, a Seychelle Köztársaság, a Zambiai Köztársaság és a Zimbabwei Köztársaság (a továbbiakban: az ESA-államok), másrészről pedig az EK vagy tagállamai vagy az EK és tagállamai az Európai Közösséget létrehozó szerződésből levezetett megfelelő hatáskörükben eljárva (a továbbiakban: az EK-fél), melyek tekintetében a Megállapodás hatályba lépett vagy a Megállapodást ideiglenesen alkalmazzák.

(2) A Megállapodás alkalmazásában – kifejezetten eltérő rendelkezés hiányában – az ESA-államok megállapodnak, hogy együttesen járnak el. Olyan esetekben, ahol a Megállapodás szerinti jogok gyakorlásához vagy kötelezettségek teljesítéséhez ez a Megállapodás egyedi intézkedésről rendelkezik vagy ilyet követel meg, ott "aláíró ESA-államra" hivatkozik.

(3) A felek vagy adott esetben az aláíró ESA-állam(ok) minden olyan általános vagy egyedi intézkedést meghoznak, amely az e Megállapodásban foglalt kötelezettségeik teljesítéséhez szükségesek, valamint gondoskodnak arról, hogy azok megfeleljenek az e Megállapodásban megállapított célkitűzéseknek.

(4) Arra az aláíró ESA-államra, amelyre nem vonatkoznak a II. fejezetben foglalt jogok és kötelezettségek, mindazonáltal vonatkoznak a Megállapodás egyéb fejezeteiben megállapított jogok és kötelezettségek.

62. cikk

Hatálybalépés, felmondás és időtartam

(1) A Megállapodást a Felek alkalmazandó alkotmányos vagy belső szabályaival és eljárásaival összhangban írják alá, ratifikálják vagy hagyják jóvá.

(2) A Megállapodás az utolsó ratifikáló, elfogadó vagy jóváhagyó okirat letétbe helyezését követő első hónap első napján lép hatályba.

(3) A ratifikálásról, elfogadásról és jóváhagyásról szóló értesítéseket megküldik az Európai Unió Tanácsa főtitkárának és a Kelet- és dél-afrikai közös piac főtitkárának, akik a Megállapodás letéteményesei.

(4) A Megállapodás hatálybalépéséig az EK-fél és az aláíró ESA-államok megállapodnak, hogy a Megállapodás azon rendelkezéseit alkalmazzák, amelyek hatáskörükbe tartoznak (a továbbiakban: ideiglenes alkalmazás). Ez történhet ideiglenes alkalmazással, ahol lehetséges, vagy e Megállapodás ratifikálásával.

(5) Az ideiglenes alkalmazásról értesítést kapnak a letéteményesek. A Megállapodás EK általi ideiglenes alkalmazásáról szóló értesítés kézhezvétele vagy a II. mellékletben felsorolt, valamennyi aláíró ESA-állam általi ratifikálásáról vagy ideiglenes alkalmazásáról szóló értesítés kézhezvétele közül a későbbit követően 10 nappal a Megállapodást ideiglenesen alkalmazzák.

(6) A (2) és (4) bekezdés ellenére az EK-fél és az aláíró ESA-államok az ideiglenes alkalmazás előtt a megvalósítható mértékig egyoldalúan lépeseket tehetnek a Megállapodás alkalmazása érdekében.

(7) Az EK-fél vagy az aláíró ESA-állam(ok) írásos értesítést küldhet(nek) a másiknak arról a szándékáról, hogy fel kívánja mondani a Megállapodást.

(8) A felmondás egy hónappal a másik Fél értesítését követően lép hatályba.

(9) E Megállapodás addig hatályos marad, amíg az átfogó EPA hatályba nem lép.

63. cikk

Területi alkalmazás

A Megállapodást egyrészről azokon a területeken alkalmazzák, amelyeken az Európai Közösséget létrehozó szerződés alkalmazandó, az abban a szerződésben meghatározott feltételekkel, másrészről pedig az aláíró ESA-államok területén. E Megállapodásban a "területre" történő hivatkozások így értendőek.

64. cikk

EPA-bizottság

(1) A Felek létrehozzák az EPA-bizottságot.

(2) Az EPA-bizottság felelős a Megállapodás szerinti összes ügy – beleértve a 36. cikkben előírt fejlesztési együttműködés – igazgatásáért, és a Megállapodásban említett összes feladat teljesítéséért.

(3) Az EPA-bizottság a Felek képviselőiből áll. Képviseletének megszervezését mindkét Fél maga határozza meg.

(4) Az EPA-bizottság az átmeneti megállapodás hatálybalépésétől számított három hónapon belül elfogadja eljárási szabályzatát.

65. cikk

Kapcsolat más megállapodásokkal

(1) E Megállapodás egyik rendelkezése sem ellentétes bármely helyénvalónak ítélt intézkedés elfogadásával a cotonoui megállapodás 11. cikkének b) pontjában, a 96. és 97. cikkében előírtak szerint és az e cikkekben meghatározott eljárásokkal összhangban.

(2) A Megállapodás rendelkezései és a cotonoui megállapodás 3. része II. címének rendelkezései közötti összeegyeztethetetlenség esetén a cotonoui megállapodás 3. részének II. címében meghatározott fejlesztési együttműködési rendelkezések kivételével a Megállapodás rendelkezései élveznek elsőbbséget.

(3) A Felek tudomásul veszik, hogy néhány aláíró ESA-állam nem tagja a WTO-nak. Ennek megfelelően az e Megállapodásban a WTO-megállapodásokra (a bennük szereplő fogalommeghatározásokat is beleértve), valamint a WTO testületeire és bizottságaira való hivatkozások nem értelmezhetők úgy, hogy egy, a WTO-ban tagsággal nem rendelkező aláíró ESA-államra az említett aláíró ESA-állam által a Megállapodás értelmében kifejezetten vállalt kötelezettségen túl bármilyen más, az említett WTO-megállapodásokból vagy az említett testületek vagy bizottságok határozataiból eredő kötelezettséget rónak. Következésképpen amennyiben ellentmondás van a WTO-megállapodások rendelkezései vagy a WTO testületeinek vagy bizottságainak határozatai és e Megállapodás rendelkezései között, a WTO-ban tagsággal nem rendelkező aláíró ESA-államok esetében mindig az utóbbi az irányadó.

(4) A felek megállapodnak abban, hogy e Megállapodás egyik rendelkezése sem kötelezi őket vagy az aláíró ESA-államokat arra, hogy a WTO szerinti kötelezettségekkel összeegyeztethetetlen módon járjanak el.

66. cikk

Csatlakozás

(1) A Felek hozzájárulásával a következő ESA-államok – nevezetesen a Dzsibuti Köztársaság, Eritrea Állam, az Etióp Demokratikus Szövetségi Köztársaság, a Malawi Köztársaság, a Szudáni Köztársaság – bármelyike csatlakozhat e Megállapodáshoz. Ez a Megállapodás a csatlakozó állam tekintetében az EK-fél és az ESA-államok, valamint a csatlakozó ország alkalmazandó jogi eljárásaival összhangban lép hatályba. Az EK törekszik arra, hogy e Megállapodást a lehető leghamarabb alkalmazza a csatlakozó országra.

(2) Valamely, az (1) bekezdésben nem felsorolt, az ESA-régióba tartozó állam e Megállapodáshoz történő csatlakozására vonatkozó kérelmét az EPA-bizottságnak kell benyújtani elbírálásra.

(3) Az EPA-bizottság feltételeket és különleges rendelkezéseket állapíthat meg a (2) bekezdésben említett állam csatlakozására vonatkozóan.

(4) Egy csatlakozó állam tekintetében a Megállapodás a csatlakozási okirat letétbe helyezésének napján lép hatályba.

67. cikk

Új tagok csatlakozása az Európai Unióhoz

(1) Az EPA-bizottság tájékoztatást kap harmadik államok arra irányuló kérelméről, hogy az EU tagjává válhassanak. Az EU és a kérelmező állam közötti tárgyalások során az EK-fél biztosítja az ESA-államok számára az összes megfelelő információt, azok pedig eljuttatják az EK-félnek észrevételeiket, hogy az teljes mértékben figyelembe vehesse azokat. Az EK-fél értesíti az ESA-államokat bármely állam EU-hoz való csatlakozásáról.

(2) Az EU minden új tagállama a csatlakozása napjától kezdődően csatlakozik e Megállapodáshoz a csatlakozási okmányban foglalt ilyen értelmű záradék alapján. Amennyiben az EU-hoz való csatlakozási okmány nem rendelkezik a Megállapodáshoz való automatikus csatlakozásról, az érintett EU-tagállam csatlakozása úgy valósul meg, hogy letétbe helyez egy csatlakozási okmányt a két letéteményesnél, akik gondoskodnak a hitelesített másolatok ESA-államoknak történő megküldéséről.

(3) A Felek megvizsgálják az új EU-tagállamok csatlakozásának a Megállapodásra gyakorolt hatásait. A szükséges átmeneti vagy módosító intézkedésekről az EPA-bizottság dönthet.

68. cikk

Módosítás

(1) E Megállapodás valamennyi módosítását az EPA-bizottság fogadja el, és a módosítások ratifikálás után lépnek hatályba.

(2) Az EPA-bizottság elfogadja azon átmeneti intézkedéseket, amelyekre szükség lehet a módosított rendelkezésekkel kapcsolatban azok hatálybalépéséig.

69. cikk

Hiteles szövegek

A Megállapodás két eredeti példányban, angol, bolgár, cseh, dán, észt, finn, francia, görög, holland, lengyel, lett, litván, magyar, máltai, német, olasz, portugál, román, spanyol, svéd, szlovák és szlovén nyelven készült, amely szövegek mindegyike egyaránt hiteles.

70. cikk

Mellékletek

A Megállapodás mellékletei és jegyzőkönyvei annak szerves részét képezik, és az EPA-bizottság vizsgálhatja felül vagy módosíthatja őket.

Съставено в Гранд Бей на двадесет и девети август две хиляди и девета година.

Hecho en Grand Baie a veintinueve de agosto de dos mil nueve.

V Grand Baie dne dvacátého devátého srpna dva tisíce devět.

Udfærdiget i Grand Baie, den niogtyvende august to tusinde og ni.

Geschehen zu Grand Baie am neunundzwanzigsten August zweitausendneun.

Sõlmitud Grand Baies, kahe tuhande üheksanda aasta augusti kahekümne üheksandal päeval.

Έγινε στην Grand Baie, στις είκοσι εννέα Αυγούστου δύο χιλιάδες εννιά.

Done at Grand Baie on the twenty-ninth day of August in the year two thousand and nine.

Fait à Grand Baie, le vingt-neuf août deux mille neuf.

Fatto a Grand Baie, addì ventinove agosto duemilanove.

Grand Baie, divi tūkstoši devītā gada divdesmit devītajā augustā.

Priimta Grand Baie du tūkstančiai devintų metų rugpjūčio dvidešimt devintą dieną.

Kelt Grand Baie-ben, a 2009. év augusztus hónapjának huszonkilencedik napján.

Magħmul fi Grand Baie fid- disgħa u għoxrin jum ta’ Awwissu fis-sena elfejn u disgħa.

Gedaan te Grand Baie, op de negenentwintigste dag van augustus in het jaar tweeduizend negen.

Sporządzono w Grand Baie dnia dwudziestego dziewiątego sierpnia dwa tysiące dziewiątego roku.

Feito em Grand Baie aos vinte e nove de Agosto de dois mil e nove.

Încheiat la Grand Baie, la douăzeci și nouă august două mii nouă.

V Grand Baie dvadsiateho deviateho augusta dvetisícdeväť.

V G