2. MELLÉKLET

A vitarendezés szabályairól és eljárásairól szóló egyetértés

A TAGOK EZENNEL AZ ALÁBBIAKBAN ÁLLAPODNAK MEG:

1. cikk

Hatály és alkalmazás

(1) Ezen Egyetértés szabályait és eljárásait kell alkalmazni az Egyetértés 1. függelékben felsorolt megállapodások konzultációs és vitarendezési szabályai és eljárásai szerint folytatott viták esetén (a továbbiakban: "idetartozó megállapodások"). Ezen Egyetértés szabályait és eljárásait kell alkalmazni a tagok közötti, a Kereskedelmi Világszervezetet létrehozó egyezmény (ezen Egyetértésben a továbbiakban: "WTO-egyezmény"), illetve ezen Egyetértés rendelkezései szerinti jogaikkal és kötelezettségeikkel kapcsolatos konzultációkra és viták rendezésére is, elkülönítetten vagy a más idetartozó megállapodásokkal együtt.

(2) Ezen Egyetértés szabályait és eljárásait az olyan különleges vagy kiegészítő vitarendezési szabályok vagy eljárások függvényében kell alkalmazni, amelyeket az ezen Egyetértéshez csatolt 2. függelékben felsorolt, idetartozó megállapodások tartalmaznak. Amennyiben különbség van az ezen Egyetértés szerinti szabályok és eljárások, illetve a 2. függelékben meghatározott különleges vagy kiegészítő szabályok és eljárások között, a 2. függelékben foglalt különleges vagy kiegészítő szabályok és eljárások az irányadók. Olyan vitákban, amelyekre több mint egy idetartozó megállapodás szabályai és eljárásai vonatkoznak, ha ellentét áll fenn az ilyen felülvizsgálat alatt álló egyezmények különleges vagy kiegészítő szabályai és eljárásai között, és amennyiben a vitában részt vevő felek nem tudnak megállapodni a szabályokról és eljárásokról a vizsgálóbizottság létrehozásától számított 20 napon belül, a Vitarendezési Testület – melyről az 2. cikk (1) bekezdése rendelkezik (ezen Egyetértésben a továbbiakban: "DSB") – elnöke a vitákban részt vevő felekkel konzultálva határozza meg a követendő szabályokat és eljárásokat a bármely tag által benyújtott kérelemtől számított 10 napon belül. Az elnökre az az elv az irányadó, hogy ahol csak lehetséges, a különleges vagy kiegészítő szabályokat és eljárásokat kell használni, és az ezen Egyetértésben lefektetett szabályokat és eljárásokat olyan mértékig kell alkalmazni, ami szükséges a konfliktusok elkerüléséhez.

2. cikk

Eljárás

(1) Ezennel létrejön a Vitarendezési Testület, hogy ezeket a szabályokat és eljárásokat érvényesítse, valamint, kivéve, ha valamely idetartozó megállapodás erről másként rendelkezik, az idetartozó megállapodások konzultációs és vitarendezési rendelkezéseit is. Eszerint a DSB-nek felhatalmazása van vizsgálóbizottságok létrehozására, a vizsgálóbizottság, illetve a Fellebbezési Testület jelentéseinek elfogadására, a határozatok és ajánlások végrehajtásának figyelemmel kísérésére, illetve az idetartozó megállapodások szerinti engedmények és egyéb kötelezettségek felfüggesztésének jóváhagyására. Az idetartozó megállapodások közé tartozó plurilaterális kereskedelmi megállapodásból adódó vitákat illetően a tag kifejezés csak azokra a tagokra utal, amelyek aláírói a vonatkozó plurilaterális kereskedelmi megállapodásnak. Amennyiben a DSB intéz egy ilyen plurilaterális kereskedelmi megállapodás szerinti vitarendezési eljárást, csak az ebben a megállapodásban részt vevő tagok vehetnek részt a DSB-nek az adott vitával kapcsolatos döntésében vagy tevékenységében.

(2) A DSB köteles a vonatkozó idetartozó megállapodások előírásait érintő vitákban bekövetkező bármilyen fejleményről tájékoztatni a WTO illetékes tanácsait és bizottságait.

(3) A DSB az ezen Egyetértésben meghatározott időhatárokon belül szükség szerinti gyakorisággal ülésezve végzi tevékenységét.

(4) Ahol ezen Egyetértés szabályai és eljárása a DSB számára döntéshozatalt írnak elő, azt konszenzussal kell meghozni [1].

3. cikk

Általános rendelkezések

(1) A tagok megerősítik, hogy betartják az 1947. évi GATT XXII. és XXIII. cikke szerinti, ez idáig alkalmazott vitakezelés elveit, szabályait és eljárásait azoknak az ezen Egyetértésben rögzített finomításaival és módosításaival együtt.

(2) A WTO vitarendezési rendszere központi elemet képez a multilaterális kereskedelmi rendszer biztonságának és kiszámíthatóságának biztosításában. A tagok elismerik, hogy az az idetartozó megállapodások tagjai jogainak és kötelezettségeinek védelmét szolgálja, és az egyezmények rendelkezéseit tisztázza a nemzetközi közjog értelmezésének szokásos szabályai szerint. A DSB ajánlásai és határozatai az idetartozó megállapodásokban meghatározott jogokhoz és kötelezettségekhez sem hozzá nem tehetnek, sem el nem vehetnek azokból.

(3) Rendkívül fontos az olyan helyzetek azonnali megoldása, amelyekben valamely tag úgy ítéli meg, hogy az idetartozó megállapodásokból közvetlenül vagy közvetve adódó előnyeit egy másik tag intézkedései csökkentik, a WTO hatékony működése és a tagok jogai és kötelezettségei közötti megfelelő egyensúly fenntartása szempontjából.

(4) A DSB ajánlásai és határozatai arra irányulnak, hogy a problémára az ezen Egyetértésben és más idetartozó megállapodásokban rögzített jogoknak és kötelezettségeknek megfelelő kielégítő megoldást találjon.

(5) Az idetartozó megállapodások konzultációs és vitarendezési szabályai és eljárásai szerint hivatalosan felvetett problémák minden megoldásának, beleértve a választottbírósági döntéseket is, összhangban kell állniuk e megállapodásokkal, és sem a megállapodásokból bármely tag számára adódó előnyöket nem semmisíthetik meg, illetve nem csökkenthetik, sem nem gátolhatják e megállapodások bármely céljának elérését.

(6) Az idetartozó megállapodások konzultációs és vitarendezési szabályai és eljárásai szerint hivatalosan felvetett problémák kölcsönösen elfogadott megoldását a DSB-nek és az érintett tanácsoknak és bizottságoknak be kell jelenteni, ahol erre vonatkozóan bármely tag bármilyen témát felvethet.

(7) Valamely eljárás megindítása előtt a tagnak meg kell ítélnie, hogy vajon az ezen eljárások szerinti kezdeményezés gyümölcsöző lesz-e. A vitarendezési mechanizmus célja, hogy biztosítsa a viták pozitív megoldását. Egyértelműen a vitában részt vevő felek számára kölcsönösen elfogadható és az idetartozó megállapodásokkal összhangban álló megoldásokat kell előnyben részesíteni. Kölcsönösen elfogadható megoldás hiányában a vitarendezési mechanizmus célja rendszerint, hogy biztosítsa az érintett intézkedések visszavonását, amennyiben úgy találják, hogy ezek nem állnak összhangban bármely idetartozó megállapodás rendelkezéseivel. A kompenzációs rendelkezéshez csak akkor lehet fordulni, ha az intézkedés azonnali visszavonása gyakorlatilag megvalósíthatatlan, illetve ideiglenes intézkedésként, az idetartozó egyezménnyel összhangban nem álló intézkedés visszavonásáig. Ezen Egyetértés a vitarendezési eljárást felhívó tag számára végső lehetőségként az idetartozó megállapodások szerinti engedmények vagy más kötelezettségek diszkriminatív módon történő felfüggesztését teszi lehetővé a másik taggal szemben, függően attól, hogy a DSB az ilyen intézkedést jóváhagyja-e.

(8) Azokat az eseteket, amikor valamely idetartozó megállapodás alapján vállalt kötelezettség megsértése fennáll, azt előny hatálytalanítása vagy gyengítése prima facie esetének kell tekinteni. Ez azt jelenti, hogy rendszerint fennáll az a vélelem, hogy a szabályok megsértésének hátrányos kihatása van az olyan tagokra, akik az érintett idetartozó megállapodásnak részes felei, és ilyen esetekben annak a tagnak kell megdöntenie a vélelmet, amely ellen a panaszt tették.

(9) Ezen Egyetértés rendelkezései nem sértik a tagok azon jogát, hogy az idetartozó megállapodások rendelkezéseinek hivatalos értelmezését keressék a WTO-egyezmény vagy egy olyan idetartozó megállapodás döntéshozatala révén, amely plurilaterális kereskedelmi megállapodás.

(10) A tagok egyetértenek abban, hogy az egyeztetésre vonatkozó kéréseket, illetve a vitarendezési eljárások alkalmazását nem lehet peres eljárásnak szánni, vagy annak tekinteni, és amennyiben vita merül fel, minden tag jóhiszeműen vesz részt az ilyen eljárásokban annak érdekében, hogy a vitát feloldják. A tagok abban is egyetértenek, hogy a különálló ügyekben tett panaszokat és ellenpanaszokat nem lehet összekötni.

(11) Ezen Egyetértést csak a WTO-egyezmény hatálybalépésekor vagy azt követően, az idetartozó megállapodások konzultációs rendelkezései szerint benyújtott új konzultációs kérelmek tekintetében lehet alkalmazni. Azon viták esetében, amelyeknél a konzultáció iránti kérelmet az 1947. évi GATT vagy az idetartozó megállapodások bármilyen más jogelőd egyezménye alapján nyújtották be még a WTO-egyezmény hatálybalépése előtt, a WTO-egyezmény hatálybalépését közvetlenül megelőzően hatályos vonatkozó vitarendezési eljárásokat és szabályokat kell a továbbiakban is alkalmazni [2].

(12) A (11) bekezdés rendelkezései ellenére ha valamely fejlődő ország tag nyújt be panaszt valamely idetartozó megállapodás alapján egy fejlett ország tag ellen, a panasztevő fél jogosult az ezen Egyetértés 4., 5., 6. és 12. cikkeiben foglalt rendelkezések alternatívájaként az 1966. április 5-i határozat (BISD 14S/18) megfelelő rendelkezéseire hivatkozni, kivéve, amikor a vizsgálóbizottság úgy ítéli meg, hogy az említett határozat 7. pontjában elrendelt időkeret nem elegendő jelentésének elkészítéséhez, és a panasztevő fél egyetértésével ezt az időkeretet meghosszabbíthatja. Amennyiben különbség van a 4., 5., 6. és 12. cikk szabályai és eljárásai, illetve a határozat megfelelő szabályai és eljárásai között, az utóbbi az irányadó.

4. cikk

Konzultációk

(1) A tagok megerősítik elhatározásukat, hogy erősítik és fejlesztik a tagok által alkalmazott konzultációk és eljárások hatékonyságát.

(2) Minden tag vállalja, hogy jóindulatúan veszi figyelembe a valamely más tag által az előző tag területén megtett, a bármely idetartozó megállapodás működését befolyásoló intézkedéssel kapcsolatos kifogásait, és erre tekintettel megfelelő konzultációs lehetőséget biztosít [3].

(3) Ha valamely idetartozó megállapodás alapján konzultációk iránti kérelmet nyújtanak be, az a tag, amelyhez a kérelmet intézik, köteles, kivéve ha erről kölcsönösen másképpen állapodnak meg, a kérelemre annak kézhezvételétől számított 10 napon belül válaszolni, és a konzultációkat a kérelem kézhezvételétől számított nem több mint 30 napon belül jóhiszeműen megkezdeni azzal a céllal, hogy kölcsönösen kielégítő megoldást találjanak. Amennyiben a tag a kérelem kézhezvételétől számított 10 napon belül nem válaszol, vagy a kérelem kézhezvételétől számított 30 napon vagy más kölcsönösen egyeztetett időtartamon belül nem kezdi meg a konzultációkat, akkor a konzultációk megtartását kérő tag közvetlenül kérheti vizsgálóbizottság létrehozását.

(4) A konzultációt kérő tag köteles minden ilyen konzultáció iránti kérelmet a DSB-nek, illetve az érintett tanácsoknak és bizottságoknak bejelenteni. Minden konzultáció iránti kérelmet írásban kell benyújtani, együtt a kérelem indokaival, ideértve az érintett intézkedések meghatározását és a panasz jogalapjának jelzését.

(5) Az idetartozó megállapodás rendelkezései szerinti konzultációk során, mielőtt ezen Egyetértés alapján további intézkedésekhez fordulnának, a tagoknak meg kell kísérelniük az ügy kielégítő rendezését.

(6) A konzultációk bizalmasak és nem sérthetik a tagok jogait a további eljárások során.

(7) Ha a konzultációk során a vitát a konzultáció iránti kérelem kézhezvételétől számított 60 napon belül nem sikerül rendezni, a panasztevő fél kérheti vizsgálóbizottság létrehozását. A panasztevő fél a 60 napos időszak alatt is kérheti a vizsgálóbizottság létrehozását, ha a konzultáló felek közösen úgy ítélik meg, hogy a konzultációkban a vitát nem sikerül rendezni.

(8) Sürgősség esetén, ideértve a romlandó árut érintő ügyeket is, a tagok kötelesek a konzultációkat a kérelem kézhezvételétől számított nem több mint 10 napon belül megkezdeni. Ha konzultációk során a vitát a kérelem kézhezvételétől számított 20 nap alatt nem sikerült rendezni, a panasztevő fél kérheti vizsgálóbizottság létrehozását.

(9) Sürgősség esetén, ideértve a romlandó árut érintő ügyeket, a vitában részt vevő felek, vizsgálóbizottságok és a Fellebbezési Testület minden erőfeszítést köteles megtenni annak érdekében, hogy az eljárást a lehető legnagyobb mértékben felgyorsítsák.

(10) A konzultációk során a tagoknak külön figyelemmel kell lenniük a fejlődő ország tagok sajátos problémáira és érdekeire.

(11) Amennyiben a konzultáló tagok közé nem tartozó valamely tag úgy véli, hogy az 1994. évi GATT XXII. cikkének (1) bekezdése, a GATS XXII. cikkének (1) bekezdése, vagy más idetartozó megállapodás megfelelő rendelkezései szerint tartott konzultációkhoz [4] lényeges kereskedelmi érdeke fűződik, az ilyen tag kérheti a konzultáló tagokat és a DSB-t, hogy részt vehessen a konzultációban az említett cikk szerinti konzultáció iránti kérelem közreadásának napjától számított 10 napon belül. Az ilyen tagot be kell vonni a konzultációkba, feltéve, hogy az a tag, amelyhez a konzultáció iránti kérelmet címezték, egyetért, hogy a lényeges érdekre vonatkozó igény megalapozott. Ebben az esetben erről tájékoztatják a DSB-t. Ha a konzultációba irányuló bevonásra való kérelmet nem fogadják el, a kérelmező tag szabadon döntheti el, hogy kér-e konzultációt az 1994. évi GATT XXII. cikkének (1) bekezdése, vagy XXIII. cikkének (1) bekezdése, vagy a GATS XXII. cikkének (1) bekezdése vagy XXIII. cikkének (1) bekezdése, vagy a többi idetartozó megállapodás megfelelő rendelkezései szerint.

5. cikk

Jószolgálat, egyeztetés és közvetítés

(1) A jószolgálat, a egyeztetés és a közvetítés olyan eljárások, amelyeket önkéntesen vállalnak, ha a vitában résztvevő felek ehhez hozzájárulnak.

(2) A jószolgálati, egyeztetési és közvetítő eljárások, különösen a vitában részt vevő felek által az eljárás során elfoglalt álláspontok, bizalmasan kezelendők és nem sérthetik egyik fél jogait sem az e rendelkezések szerinti további eljárásokban.

(3) A vitában részt vevő bármely fél bármikor kérhet jószolgálatot, egyeztetést vagy közvetítést. Ezek bármikor megkezdődhetnek és bármikor megszüntethetők. Amint a jószolgálati, egyeztetési vagy közvetítési eljárásokat megszüntették, a panaszos fél kérheti vizsgálóbizottság létrehozását.

(4) Amikor a konzultáció iránti kérés kézhezvételétől számított 60 napon belül jószolgálati, egyeztető vagy közvetítő eljárást kezdenek meg, a panasztevő félnek legalább a konzultáció iránti kérelem kézhezvételétől számított 60 napos időtartamot kell hagynia, mielőtt kérheti vizsgálóbizottság létrehozását. A panasztevő fél kérheti vizsgálóbizottság létrehozását e 60 napos időszakon belül is, ha a vitában részt vevő felek együttesen úgy vélik, hogy a jószolgálati, egyeztető vagy közvetítő eljárás nem tudja a vitát feloldani.

(5) Ha a vitában részt vevő felek egyetértenek, a jószolgálati, egyeztető vagy közvetítő eljárás folytatódhat, miközben a vizsgálóbizottsági eljárás folyamatban van.

(6) A főigazgató hivatalos minőségében felajánlhatja jószolgálati, egyeztető vagy közvetítő tevékenységét azzal a céllal, hogy segítséget nyújtson a tagoknak a vita rendezésében.

6. cikk

Vizsgálóbizottságok létrehozása

(1) Ha a panasztevő fél így kéri, vizsgálóbizottságot kell létrehozni legkésőbb azon a DSB ülésen, amely azt az ülést követi, amelynek napirendjén először megjelent a kérelem, kivéve, ha ezen az ülésen a DSB konszenzussal úgy dönt, hogy nem hoz létre vizsgálóbizottságot [5].

(2) A vizsgálóbizottság létrehozására vonatkozó kérelmet írásban kell benyújtani. Ebben jelezni kell, hogy tartottak-e konzultációkat, meg kell határozni az érintett konkrét intézkedéseket, és rövid összegzést kell adni a panasz jogalapjáról, elegendő részletezettséggel ahhoz, hogy a problémát világosan bemutassák. Abban az esetben, ha a kérelmező nem a szokásos feladatmegjelöléssel kéri a vizsgálóbizottság létrehozását, az írásos kérelemben közölni kell a speciális feladatmeghatározás javasolt szövegét.

7. cikk

A vizsgálóbizottságok feladatmeghatározása

(1) A vizsgálóbizottságok feladatmeghatározása a következő, kivéve, ha a vitában részt vevő felek másképpen állapodnak meg a vizsgálóbizottság létrehozásától számított 20 napon belül:

"A vitában részt vevő felek által említett idetartozó megállapodás(ok) megnevezése releváns rendelkezéseinek fényében megvizsgálni a (fél neve) által a … dokumentumban a DSB elé utalt ügyet és olyan ténymegállapításokat tenni, amelyek segítik a DSB-t ajánlásainak megtételében vagy az azon egyezmény(ek)ben lehetővé tett határozatok meghozatalában."

(2) A vizsgálóbizottságok kötelesek megvizsgálni a vitában részt vevő felek által említett bármely idetartozó megállapodásban vagy megállapodásokban lévő vonatkozó rendelkezéseket.

(3) Egy vizsgálóbizottság létrehozásakor a DSB felhatalmazhatja annak elnökét, hogy a vitákban részt vevő felekkel konzultálva állítsa össze a bizottság feladatmeghatározását az (1) bekezdés rendelkezéseinek függvényében. Az így összeállított feladatmeghatározást meg kell küldeni minden tagnak. Ha nem a szokásos feladatmeghatározásban állapodnak meg, bármely tag élhet ezzel kapcsolatban felvetéssel a DSB-nél.

8. cikk

A vizsgálóbizottságok összetétele

(1) A vizsgálóbizottságok magasan képzett kormányzati és/vagy nem állami személyekből állnak, ideértve olyanokat, akik szolgáltak már vizsgálóbizottságban, vagy képviseltek ügyet előtte, kép viseltek valamely tagot vagy az 1947. évi GATT valamely szerződő felét, vagy képviselőként szolgáltak bármilyen idetartozó megállapodás, vagy annak jogelőd egyezménye tanácsában és bizottságában, vagy a Titkárságon, oktattak nemzetközi kereskedelmi jogot vagy politikát, vagy publikáltak ezen témakörökben, vagy szolgáltak mint valamely tag vezető kereskedelempolitikai tisztségviselője.

(2) A vizsgálóbizottságok tagjait úgy kell kiválasztani, hogy biztosítani lehessen a tagok függetlenségét, megfelelően sokrétű hátteret és a tapasztalatok széles skáláját.

(3) Azon tagok állampolgárai, amelyeknek a kormányai [6] részt vesznek a vitában vagy abban harmadik felek a 10. cikk (2) bekezdésének definíciója szerint, nem szolgálhatnak az adott vitával foglalkozó vizsgálóbizottságban, kivéve, ha a vitában részt vevő felek másképpen állapodnak meg.

(4) Annak érdekében, hogy segítséget nyújtson a vizsgálóbizottsági tagok kiválasztásában, a Titkárság összeállítja egy, az (1) bekezdésben vázolt képesítésekkel rendelkező kormányzati és nem állami személyek indikatív listáját, amelyről a vizsgálóbizottsági tagok szükség szerint kiválaszthatók. Ez a lista magában foglalja az 1984. november 30-i nem állami vizsgálóbizottsági tagok listáját (BISD 31S/9), valamint más, az idetartozó megállapodások bármelyike alapján összeállított névsorokat és indikatív listákat, és megtartja a WTO-egyezmény hatálybalépésének idején e névsorokban vagy indikatív listákon szereplő személyek neveit. A tagok időről időre javasolhatják kormányzati vagy nem állami személyek neveit az indikatív listára történő felvétel céljából, releváns információt adva a nemzetközi kereskedelemre, illetve az idetartozó megállapodások ágazataira vagy tárgyára vonatkozó tudásukról; ezeket a neveket a DSB jóváhagyásával fel kell venni a listára. A lista minden személynél megjelöli az illető ágazatokra vagy az idetartozó megállapodások tárgyára vonatkozó tapasztalatainak vagy szakértelmének konkrét területeit.

(5) A vizsgálóbizottságok három tagból állnak, kivéve, ha a vitában részt vevő felek öt vizsgálóbizottsági tagból álló vizsgálóbizottságban állapodnak meg, a vizsgálóbizottság létrehozásától számított 10 napon belül. A tagokat késedelem nélkül tájékoztatni kell a vizsgálóbizottság összetételéről.

(6) A Titkárság tesz javaslatot a vitában részt vevő feleknek a vizsgálóbizottságba történő jelölésekre. A vitában részt vevő felek nem hozhatnak fel ellenvetést a jelölésekkel szemben, kivéve, ha erre kényszerítő okuk van.

(7) Ha a vizsgálóbizottsági tagok tekintetében nem jön létre megállapodás a vizsgálóbizottság létrehozásától számított 20 napon belül, bármelyik fél kérésére a főigazgató a DSB elnökével, valamint az érintett tanács vagy bizottság elnökével konzultálva határozza meg a vizsgálóbizottság összetételét olyan tagok kijelölésével, akiket a főigazgató a legmegfelelőbbnek tart a vitában meghivatkozott idetartozó megállapodás vagy megállapodások esetleges vonatkozó, különleges vagy kiegészítő szabályai vagy eljárásai szerint, a vitákban részt vevő felekkel folytatott konzultáció után. A DSB elnöke köteles tájékoztatni a tagokat az így kialakított vizsgálóbizottság összetételéről attól az időponttól számított nem később mint 10 napon belül, hogy az elnök ilyen kérést kap.

(8) A tagok általános szabályként vállalják, hogy engedélyezik tisztségviselőik számára a vizsgálóbizottsági tagságot.

(9) A vizsgálóbizottsági tagok egyéni minőségükben és nem mint kormányképviselők vagy bármely szervezet képviselői teljesítik szolgálatukat. A tagok éppen ezért nem adhatnak nekik utasításokat és nem kísérelhetik meg, hogy őket mint egyéneket befolyásolják a vizsgálóbizottság előtt lévő üggyel kapcsolatban.

(10) Amikor a vita egy fejlődő ország tag és egy fejlett ország tag között áll fenn, a vizsgálóbizottságba, ha a fejlődő ország tag ezt kéri, legalább egy tagot egy fejlődő ország tagból kell beválasztani.

(11) A vizsgálóbizottsági tagok költségeit, ideértve az utazási költségeket és a napidíjat, a WTO költségvetéséből kell fedezni az Általános Tanács által elfogadott kritériumok szerint, a Költségvetési, Pénzügyi és Adminisztratív Bizottság ajánlásai alapján.

9. cikk

Több panaszos esetén követendő eljárás

(1) Amikor több mint egy tag kéri vizsgálóbizottság létrehozását ugyanazon ügyben, egyetlen vizsgálóbizottság állítható fel, hogy ezeket a panaszokat megvizsgálja, figyelembe véve az összes érintett tag jogait. Amikor csak lehetséges, egyetlen vizsgálóbizottságot kell létrehozni az ilyen panaszok kivizsgálására.

(2) Az egyetlen vizsgálóbizottság köteles vizsgálódásait úgy megszervezni és ténymegállapításait a DSB-nek úgy bemutatni, hogy a vitában részt vevő felek azon jogai, amelyeket élvezhettek volna, ha külön-külön vizsgálóbizottságok vizsgálták volna a panaszokat, semmilyen módon se sérüljenek. Ha a vitában részt vevő felek egyike így kéri, a vizsgálóbizottság köteles külön jelentéseket benyújtani a kérdéses vitáról. Az egyes panasztevők által benyújtott írásos előterjesztéseket a többi panasztevőnek is rendelkezé sére kell bocsátani, és minden egyes panasztevő jogosult, hogy jelen legyen, amikor a többi panasztevő bármelyike nézeteit a vizsgálóbizottság előtt ismerteti.

(3) Ha egynél több vizsgálóbizottságot hoznak létre az ugyanazon ügyre vonatkozó panaszok megvizsgálásához, a lehető legnagyobb mértékig ugyanazon tagokat kell megválasztani az egyes különálló vizsgálóbizottságokba, és az ilyen viták során a vizsgálóbizottsági eljárások ütemezését össze kell hangolni.

10. cikk

Harmadik felek

(1) A vitában részt vevő felek és az érintett idetartozó megállapodásban részt vevő más tagok érdekeit teljeskörűen figyelembe kell venni a vizsgálóbizottsági eljárás során.

(2) Bármely olyan tag, amelynek lényeges érdeke fűződik a vizsgálóbizottság előtt lévő ügyhöz, és amelyik érdekeltségéről a DSB-t értesítette (ezen Egyetértésben a továbbiakban: "harmadik fél") lehetőséget kell, hogy kapjon, hogy a vizsgálóbizottság meghallgassa, illetve, hogy a vizsgálóbizottságnak írásos előterjesztéseket nyújtson be. Ezeket az előterjesztéseket a vitában részt vevő feleknek is át kell adni, és azokat a vizsgálóbizottság jelentésében tükrözni kell.

(3) A harmadik felek a vitában részt vevő felek előterjesztéseit a vizsgálóbizottság első üléseire megkapják.

(4) Ha egy harmadik fél úgy véli, hogy valamely intézkedés, amely már vizsgálóbizottsági eljárás tárgya, a neki bármilyen idetartozó megállapodás alapján járó előnyöket megsemmisíti vagy gyengíti, az ilyen tag ezen Egyetértés szerinti rendes vitarendezési eljáráshoz fordulhat. Az ilyen vitát, hacsak lehetséges, az eredeti vizsgálóbizottság elé kell utalni.

11. cikk

A vizsgálóbizottságok funkciója

A vizsgálóbizottságok funkciója, hogy segítséget nyújtson a DSB-nek az ezen Egyetértés, illetve az idetartozó megállapodások szerinti feladatainak ellátásában. Ennek megfelelően a vizsgálóbizottságnak tárgyilagosan fel kell mérnie az előtte lévő ügyet, ideértve a tényállás objektív megállapítását, valamint a releváns idetartozó megállapodások alkalmazhatóságát, illetve az azokkal való összhangot, és olyan további ténymegállapításokat kell tennie, amely segítséget nyújt a DSB-nek az idetartozó megállapodásokban elrendelt ajánlásai vagy határozatai meghozatalában. A vizsgálóbizottságoknak rendszeresen kell a vitában részt vevő felekkel konzultálniuk, és elegendő lehetőséget kell nekik adniuk, hogy kölcsönösen kielégítő megoldást alakítsanak ki.

12. cikk

A vizsgálóbizottsági eljárások

(1) A vizsgálóbizottságok a 3. függelékben meghatározott munkarendet követik, kivéve, ha a vizsgálóbizottság a vitában részt vevő felekkel történt konzultáció után másképp dönt.

(2) A vizsgálóbizottsági eljárásoknak megfelelően rugalmasaknak kell lenniük ahhoz, hogy biztosíthassák a vizsgálóbizottsági jelentések magas színvonalát anélkül, hogy a vizsgálóbizottsági eljárást szükségtelenül késleltetnék.

(3) A vitában részt vevő felekkel folytatott konzultáció után a vizsgálóbizottsági tagok, amint ez gyakorlatilag megvalósítható, és ahol csak lehetséges, attól számított egy héten belül, hogy megállapodás született a vizsgálóbizottság összetételéről, illetve annak feladatmeghatározásáról, rögzítik a vizsgálóbizottsági eljárás időrendjét, figyelembe véve a 4. cikk (9) bekezdésének rendelkezéseit, amennyiben azok relevánsak.

(4) A vizsgálóbizottsági eljárás időrendjének meghatározásánál a vizsgálóbizottság elegendő időt ad a vitában részt vevő feleknek, hogy előterjesztéseiket elkészíthessék.

(5) A vizsgálóbizottságoknak pontos határidőket kell szabniuk a felek által benyújtandó írásos előterjesztésekre, és a feleknek ezeket a határidőket tiszteletben kell tartaniuk.

(6) A vitában részt vevő egyes felek írásos előterjesztéseiket a Titkárságon helyezik letétbe abból a célból, hogy az azonnal továbbítsa azokat a vizsgálóbizottságnak, illetve a vitában részt vevő másik félnek vagy feleknek. A panasztevő félnek a válaszadó fél első előterjesztése előtt kell benyújtania saját első előterjesztését, kivéve, ha a vizsgálóbizottság a (3) bekezdésben említett időrend rögzítése során úgy dönt a vitában részt vevő felekkel folytatott konzultáció után, hogy a felek első előterjesztéseiket egyidejűleg nyújtsák be. Ha az első előterjesztések letétbe helyezésének egymást követően kell történnie, a vizsgálóbizottság szigorú határidőt állapít meg a válaszadó fél előterjesztésének benyújtására. Minden ezután következő írásos előterjesztést egyidejűleg kell benyújtani.

(7) Ha a vitában részt vevő felek nem tudtak kölcsönösen kielégítő megoldást kialakítani, a vizsgálóbizottság írásos jelentés formájában nyújtja be ténymegállapításait a DSB-nek. Ilyen esetekben a vizsgálóbizottság jelentése közli a tényállást, a vonatkozó rendelkezések alkalmazhatóságát, valamint az általa beterjesztett ténymegállapítások és ajánlások alapvető indokait. Amikor a vitában részt vevő felek az ügy rendezésére megoldást találtak, a vizsgálóbizottság jelentése az eset rövid leírására és annak bejelentésére szorítkozik, hogy megoldást találtak.

(8) Az eljárások hatékonyabbá tételének érdekében az az időszak, melynek során a vizsgálóbizottság elvégzi vizsgálódásait, attól az időponttól, amikor a vizsgálóbizottság összetételében és feladatkörének megállapításában egyetértés születik, a zárójelentésnek a vitában részt vevő feleknek történő kibocsátásáig általános szabályként nem haladhatja meg a 6 hónapot. Sürgős esetekben, ideértve a romlandó árukra vonatkozókat, a vizsgálóbizottság igyekszik jelentését a vitában részt vevő feleknek 3 hónapon belül kibocsátani.

(9) Amikor a vizsgálóbizottság úgy véli, hogy nem tudja jelentését 6 hónapon belül vagy sürgősségi eseteken 3 hónapon belül kibocsátani, köteles erről a DSB-t írásban tájékoztatni, a késedelem indokaival, valamint annak az időszaknak a becslésével együtt, amelyen belül kiadja jelentését. A vizsgálóbizottság létrehozásától a jelentésnek a tagoknak történő kiküldéséig eltelő időszak egyetlen esetben sem haladhatja meg a 9 hónapot.

(10) A valamely fejlődő ország tag által megtett intézkedéssel kapcsolatos konzultációk során a felek megállapodhatnak, hogy a 4. cikk (7) és (8) bekezdésében meghatározott időtartamokat meghosszabbítják. Ha a megadott időtartam elteltével a konzultáló felek nem tudnak megállapodni a konzultációk lezárásában, a DSB elnöke dönti el a felekkel való konzultáció után, hogy a megadott időtartamot meghosszabbítsa-e, és ha igen, mennyivel. Ezenkívül valamely fejlődő ország tag elleni panasz vizsgálatakor a vizsgálóbizottságnak elegendő időt kell adnia a fejlődő ország tagnak, hogy érvelését előkészítse és bemutassa. A 20. cikk (1) bekezdésének és a 21. cikk (4) bekezdésének rendelkezéseit az e bekezdés pont szerinti semmilyen cselekmény sem befolyásolja.

(11) Ahol a felek egyike vagy közülük többen fejlődő ország tagok, a vizsgálóbizottság jelentésében kifejezetten ismertetni kell, hogy milyen formában vették figyelembe az idetartozó megállapodások részét képező, a fejlődő ország tagoknak megkülönböztetett és kedvezményesebb elbánást nyújtó vonatkozó rendelkezéseket, amelyeket a fejlődő ország tag a vitarendezési eljárás során felvetett.

(12) A vizsgálóbizottság a panasztevő tag kérésére 12 hónapot meg nem haladó időtartamra bármikor felfüggesztheti munkáját. Ilyen felfüggesztés esetén az e cikk (8) és (9) bekezdésében, a 20. cikk (1) bekezdésében, valamint a 21. cikk (4) bekezdésében meghatározott határidőket annyi idővel kell meghosszabbítani, amennyire a munkát felfüggesztették. Ha a bizottság munkáját több mint 12 hónapra függesztették fel, a vizsgálóbizottság létrehozására vonatkozó felhatalmazás hatályát veszti.

13. cikk

Az információkérés joga

(1) Minden vizsgálóbizottság jogosult információt és technikai tanácsot kérni bármely, általa helyénvalónak ítélt egyéntől vagy testülettől. Azonban mielőtt valamely tag fennhatósága alá tartozó bármely egyéntől vagy testülettől ilyen információt vagy tanácsot kérne, a vizsgálóbizottság köteles az adott tag hatóságait tájékoztatni. A tagnak azonnal és teljeskörűen kell válaszolnia a vizsgálóbizottság ilyen információra vonatkozó bármely kérésére, ahogyan azt a vizsgálóbizottság szükségesnek és helyénvalónak tartja. Az átadott bizalmas információt a tag fennhatósága alá tartozó információt nyújtó egyén, testület vagy hatóságok hivatalos felhatalmazása nélkül nem lehet kiszolgáltatni.

(2) A vizsgálóbizottságok bármely releváns forrásból kérhetnek információt, és konzultálhatnak szakértőkkel, hogy az ügy bizonyos vonatkozásaival kapcsolatban megismerjék a véleményüket. A vitában részt vevő valamely fél által felvetett tudományos vagy más technikai üggyel kapcsolatos ténykérdés tekintetében a vizsgálóbizottság kérheti egy szakértői felülvizsgáló csoport írásos tanácsadói jelentését. Az ilyen csoport létrehozására és annak eljárásaira vonatkozó szabályokat a 4. függelék tartalmazza.

14. cikk

Bizalmas kezelés

(1) A vizsgálóbizottság mérlegelései bizalmasak.

(2) A vizsgálóbizottság jelentéseit a vitában részt vevő felek jelenléte nélkül az átadott információ és az állásfoglalások fényében kell elkészíteni.

(3) A vizsgálóbizottsági jelentésben az egyes tagok véleménye névtelenül jelenik meg.

15. cikk

Időközi felülvizsgálati szakasz

(1) Az egymással szembenálló előterjesztések és szóbeli érvelések figyelembevételét követően a vizsgálóbizottság átadja jelentéstervezetének leíró (tényekre és érvekre vonatkozó) részét a feleknek megvitatásra. A vizsgálóbizottság által megállapított időn belül a felek írásban adják át megjegyzéseiket.

(2) A felek megjegyzéseinek beérkezési határidejét követően a vizsgálóbizottság a leíró és a bizottság megállapításait és következtetéseit egyaránt tartalmazó időközi jelentést készít a felek részére. A vizsgálóbizottság által megállapított határidőn belül bármely fél írásos kérelmet nyújthat be a vizsgálóbizottságnak, hogy még a zárójelentés tagoknak való megküldése előtt vizsgálja felül az időközi jelentés meghatározott szempontjait. Bármely fél kérésére a vizsgálóbizottság további ülést tart a felekkel az írásos megjegyzésekben felvetett témákról. Ha a megjegyzések megtételére szánt időszak alatt nem érkezik egyik féltől sem észrevétel, az időközi jelentést kell a vizsgálóbizottság zárójelentésének tekinteni, és azonnal továbbítani a tagoknak.

(3) A vizsgálóbizottsági zárójelentés megállapításainak magukban kell foglalniuk az időközi felülvizsgálati szakaszban felvetett érvek tárgyalását is. Az időközi felülvizsgálati szakaszt a 12. cikk (8) bekezdésében meghatározott időszak alatt kell lefolytatni.

16. cikk

A vizsgálóbizottság jelentéseinek elfogadása

(1) Annak érdekében, hogy elegendő idő álljon a tagok rendelkezésére a vizsgálóbizottsági jelentések mérlegelésére, a DSB a jelentéseket a tagoknak történő szétküldés dátumát követő húsz napig nem tűzi ki elfogadásra.

(2) Azok a tagok, amelyeknek kifogásai vannak a vizsgálóbizottsági jelentésekkel szemben, írásos magyarázatot adnak kifogásaikról a vizsgálóbizottsági jelentést mérlegelő DSB ülés előtt legalább tíz nappal, melyet a DSB továbbít.

(3) A vitában részt vevő felek jogosultak, hogy részt vegyenek a DSB ülésén a vizsgálóbizottsági jelentés mérlegelésében és véleményük teljes egészében rögzítésre kerüljön.

(4) A vizsgálóbizottsági jelentést a tagoknak történő átadástól számított hatvan napon belül tartott DSB ülésen el kell fogadni [7], kivéve ha a vitában résztvevő bármelyik fél hivatalosan bejelenti a DSB-nek fellebbezésre vonatkozó döntését, vagy ha a DSB konszenzussal úgy dönt, hogy nem fogadja el a jelentést. Ha valamelyik fél jelzi, hogy úgy döntött, hogy fellebbez, a DSB addig nem tárgyal a vizsgálóbizottság jelentésének elfogadásáról, amíg a jogorvoslati eljárás le nem zárul. Ez az elfogadási eljárás nem érinti a tagok azon jogát, hogy a vizsgálóbizottság jelentésével kapcsolatos véleményüket kifejezzék.

17. cikk

Fellebbezési felülvizsgálat

Állandó Fellebbezési Testület

(1) A DSB létrehoz egy állandó Fellebbezési Testületet. A Fellebbezési Testület hallgatja meg a bizottságban tárgyalt esetekkel kapcsolatos fellebbezéseket. A Testület hét tagú, a tagok közül bármely ügyön hárman dolgoznak. A Fellebbezési Testületben szolgáló személyek cserélődnek. E cserélődést a Fellebbezési Testület munkarendje határozza meg.

(2) A DSB a Fellebbezési Testületben szolgáló személyeket négyéves időtartamra nevezi ki, és minden ilyen személy még egyszer újra kinevezhető. Mindazonáltal a közvetlenül ezen Egyetértés hatálybalépését követően kinevezett hét személy közül kisorsolt háromnak a mandátuma két év után lejár. A megüresedő helyeket az üresedések sorrendjében töltik be. Ha valakit olyan személy helyére jelölnek, aki nem töltötte ki a szolgálati idejét, elődje idejének végéig marad hivatalban.

(3) A Fellebbezési Testületet elismert szaktekintélyekből áll, akik jogi, nemzetközi kereskedelmi és általában az idetartozó megállapodások témakörében szakértelmüket bizonyították. Az ilyen tagok nem állhatnak kapcsolatban egyetlen kormánnyal sem. A Fellebbezési Testületi tagság a WTO tagságot széleskörűen reprezentálja. A Fellebbezési Testületben szolgáló minden személynek bármikor azonnal elérhetőnek kell lennie, és lépést kell tartania a WTO vitarendezési és egyéb idetartozó tevékenységével. Nem vehet részt olyan vita mérlegelésében, amely közvetlen vagy közvetett érdekütközést eredményezne.

(4) A vizsgálóbizottság jelentése ellen csak a vitában részt vevő felek fellebbezhetnek, harmadik felek nem. Olyan harmadik felek, amelyek a 10. cikk (2) bekezdése alapján lényeges érdekeltségüket bejelentették a DSB-nél valamely ügyben, írásos előterjesztést tehetnek, és meghallgatási lehetőséget kaphatnak a Fellebbezési Testülettől.

(5) Általános szabályként a vitában részt vevő bármely fél fellebbezési szándékának hivatalos bejelentésétől a Fellebbezési Testület határozata kiadásának időpontjáig tartó eljárás nem haladhatja meg a hatvan napot. A Fellebbezési Testületnek munkarendje kialakításánál, amennyiben szükséges, figyelembe kell vennie a 4. cikk (9) bekezdésében foglaltakat. Ha a Fellebbezési Testület úgy ítéli meg, hogy hatvan napon belül nem tudja elkészíteni jelentését, írásban tájékoztatja a DSB-t a késedelem okairól, a várható időszak közlésével együtt, amelyen belül elkészíti a jelentést. Az eljárás semmiképp sem haladhatja meg a kilencven napot.

(6) A fellebbezés csak a vizsgálóbizottsági jelentés jogi kérdéseire és a vizsgálóbizottság által kidolgozott jogértelmezésre korlátozódik.

(7) A Fellebbezési Testületet a kívánsága szerinti megfelelő ügyintézési és jogi támogatás illeti meg.

(8) A Fellebbezési Testületben szolgáló személyek költségeit, beleértve az utazási és megélhetési költségeket is, a WTO költségvetéséből kell fedezni, a WTO Általános Tanácsa által elfogadott kritériumok szerint, a Költségvetési, Pénzügyi és Igazgatási Bizottság ajánlásai alapján.

Fellebbezési felülvizsgálati eljárás

(9) A Fellebbezési Testület munkarendje a DSB elnökével és a főigazgatóval való konzultáció alapján alakul, melyet tájékoztatásul a tagok megkapnak.

(10) A Fellebbezési Testület eljárása bizalmas. A Fellebbezési Testület jelentései a vitában részt vevő felek távollétében és az átadott információk és állásfoglalások fényében készülnek.

(11) A Fellebbezési Testület jelentésében az ott szolgáló egyének véleményei névtelenül jelennek meg.

(12) A Fellebbezési Testület a fellebbezési eljárás folyamán a 6. ponttal összhangban felvetett minden egyes üggyel foglalkozik.

(13) A Fellebbezési Testület fenntarthatja, módosíthatja és visszavonhatja a vizsgálóbizottság jogi megállapításait és következtetéseit.

A Fellebbezési Testület jelentésének elfogadása

(14) A Fellebbezési Testület jelentését a DSB fogadja el; azt a vitában részt vevő feleknek feltétel nélkül el kell fogadniuk, kivéve, ha a DSB konszenzussal a tagoknak történt megküldést követő harminc napon belül úgy dönt, hogy nem fogadja el [8]. Ez az elfogadási eljárás nem befolyásolja a tagok jogát, hogy a Fellebbezési Testület jelentésével kapcsolatos véleményüket kifejezzék.

18. cikk

Kommunikáció a vizsgálóbizottsággal vagy a Fellebbezési Testülettel

(1) A vizsgálóbizottsággal vagy Fellebbezési Testülettel ex parte nem lehet kommunikálni a vizsgálóbizottság vagy a Fellebbezési Testület által vizsgált ügyekben.

(2) A vizsgálóbizottsághoz vagy Fellebbezési Testülethez benyújtott írásos előterjesztések bizalmasan kezelendők, de hozzáférhetővé kell tenni azokat a vitában részt vevő felek számára. Ezen Egyetértés alapján semmi nem akadályozza a vitában részt vevő egyik felet sem, hogy saját helyzetével kapcsolatos álláspontját a nyilvánosság elé tárja. A tagoknak a másik tagnak a vizsgálóbizottsághoz vagy Fellebbezési Testülethez benyújtott bizalmasan kezelendőként megjelölt információit bizalmasan kell kezelniük. A vitában részt vevő bármely félnek – egy tag felkérésére – az írásos előterjesztésében lévő információkról olyan nem bizalmas összefoglalót kell készítenie, amely a nyilvánosság elé tárható.

19. cikk

A vizsgálóbizottság és a Fellebbezési Testület ajánlásai

(1) Ha a vizsgálóbizottság vagy a Fellebbezési Testület arra a következtetésre jut, hogy egy intézkedés nem felel meg valamely idetartozó megállapodásnak, ajánlja, hogy az érintett tag [9] hozza összhangba intézkedéseit az adott egyezménnyel [10]. Az ajánlásain túl, a vizsgálóbizottság, illetve a Fellebbezési Testület javaslatokat tehet a tagnak az ajánlások megvalósítására.

(2) A 3. cikk (2) bekezdése szerint a vizsgálóbizottság és a Fellebbezési Testület megállapításaiban és ajánlásaiban az idetartozó megállapodásokban meghatározott jogokat és kötelezettségeket nem egészítheti ki, és azokat nem szűkítheti.

20. cikk

A DSB döntéseinek határideje

Kivéve, ha a vitában részt vevő felek másképp állapodnak meg, általános szabályként, a vizsgálóbizottság létrehozása és a között az időpont közötti időszak, amelynek során a DSB úgy ítéli meg, hogy a vizsgálóbizottság vagy a Fellebbezési Testület jelentését elfogadja, nem lehet hosszabb kilenc hónapnál, ha a jelentéssel szemben nem nyújtottak be fellebbezést, vagy tizenként hónapnál, ha fellebbezésre kerül sor. Amennyiben akár a vizsgálóbizottság, akár a Fellebbezési Testület a 12. cikk (9) bekezdése vagy a 17. cikk (5) bekezdése értelmében kiterjeszti a jelentés benyújtásának határidejét, ez a többlet idő a fenti időtartamhoz hozzáadódik.

21. cikk

Az ajánlások és határozatok végrehajtásának felügyelete

(1) A minden tag számára előnyös, hatékony vitarendezés biztosítása érdekében alapvető a DSB ajánlásainak vagy határozatainak azonnali betartása.

(2) Különös figyelmet kell fordítani a vitarendezési eljárás során megtett intézkedések esetében a fejlődő ország tagok érdekeit érintő ügyekre.

(3) A vizsgálóbizottság vagy Fellebbezési Testület jelentésének elfogadásától számított harminc napon belül [11] megtartott DSB ülésen az érintett tag köteles tájékoztatást adni a DSB ajánlásainak és határozatainak végrehajtására vonatkozó szándékáról. Ha a gyakorlatban nem lehetséges az ajánlások és határozatok azonnali alkalmazása, az érintett tag megfelelő időtartamot kap ennek megtételére. Az megfelelő időtartam:

a) az érintett tag által javasolt időtartam, feltéve, hogy azt a DSB jóváhagyja; vagy ilyen jóváhagyás hiányában;

b) a vitában részt vevő felek között az ajánlások és határozatok elfogadását követő legfeljebb 45 napon belül kialakított kölcsönös megállapodás szerinti időtartam; vagy ilyen megállapodás hiányában;

c) az ajánlások és határozatok elfogadását követő 90 napon belül kötelező választottbírósági eljárás során meghatározott időtartam [12]. Az ilyen választottbírósági eljárás során a választottbíró [13] számára útmutatásként szolgál, hogy a vizsgálóbizottság vagy Fellebbezési Testület ajánlásainak alkalmazására a megfelelő időtartam nem haladhatja meg a vizsgálóbizottság vagy Fellebbezési Testület jelentésének elfogadásától számított 15 hónapot. Mindazonáltal ez az idő lehet rövidebb vagy hosszabb a körülményektől függően.

(4) Kivéve, ha a vizsgálóbizottság vagy a Fellebbezési Testület a 12. cikk (9) bekezdése vagy 17. cikk 5. pontja szerint kiterjeszti a jelentés elkészítésének határidejét, a vizsgálóbizottság DSB által történő létrehozása időpontjától a megflelő időszak meghatározásáig terjedő idő nem haladhatja meg a 15 hónapot, hacsak a vitában részt vevő felek másképpen nem állapodnak meg. Ha akár a vizsgálóbizottság, akár a Fellebbezési Testület a jelentés elkészítési idejét kiterjeszti, ezt a többlet időt hozzá kell adni a 15 hónapos időszakhoz, azzal a feltétellel, hogy hacsak a vitában részt vevő felek nem egyeznek meg abban, hogy kivételes körülmények állnak fenn, az összidő nem haladhatja meg a 18 hónapot.

(5) Ha az ajánlások és határozatok betartására tett intézkedések létére vagy az idetartozó megállapodásokkal való összhangjára vonatkozóan véleménykülönbség van, az ilyen vitákat e vitarendezési eljárások igénybevétele útján kell eldönteni, beleértve, ahol ez lehetséges, az eredeti vizsgálóbizottság igénybevételét. A vizsgálóbizottság az ügy hozzáutalása után kilencven napon belül közreadja jelentését. Ha a vizsgálóbizottság úgy ítéli meg, hogy ezen az időn belül nem tudja elkészíteni jelentését, írásban tájékoztatja a DSB-t a késés okairól, annak a várható időszaknak a megjelölésével, amelyen belül beterjeszti a jelentését.

(6) A DSB felügyeli az elfogadott ajánlások vagy határozatok végrehajtását. Az ajánlások vagy határozatok végrehajtásának kérdését bármely tag felvetheti a DSB előtt bármikor annak elfogadását követően. Hacsak a DSB nem dönt másképpen, az ajánlások vagy határozatok végrehajtásának kérdését a DSB ülésének napirendjére kell tűzni a (3) bekezdésben leírt megfelelő időtartam meghatározását követő hat hónapon belül, és mindaddig a DSB napirendjén kell tartani, amíg megoldás nem születik az ügyben. Az érintett tag az ilyen DSB ülések előtt legalább tíz nappal írásban helyzetjelentést készít az ajánlások vagy határozatok végrehajtásában mutatott előrehaladásról.

(7) Ha fejlődő ország tag által felvetett ügyről van szó, a DSB ítéli meg, hogy milyen további intézkedésre van szüksége a körülményeknek megfelelően.

(8) Ha az esetet fejlődő ország tag terjeszti be, annak megítélésében, hogy milyen megfelelő intézkedésre lehet még szükség, a DSB figyelembe veszi nemcsak a panaszolt intézkedésnek a kereskedelmi forgalomra, de az érintett fejlődő ország tagok egész gazdaságára gyakorolt hatását is.

22. cikk

Kompenzáció és engedmények felfüggesztése

(1) A kompenzáció és engedmények vagy más kötelezettségek felfüggesztése ideiglenes intézkedések, amelyeket akkor lehet igénybe venni, ha az ajánlásokat és határozatokat megfelelő időtartamon belül nem hajtják végre. Mindazonáltal sem a kompenzáció, sem az engedmények vagy más kötelezettségek felfüggesztése nem részesíthető előnyben az intézkedésnek az idetartozó megállapodásokkal való összhangba hozatalát kívánó ajánlás teljes végrehajtásával szemben. A kompenzáció önkéntes, és ha megadják, összhangban kell lennie az idetartozó megállapodásokkal.

(2) Ha az érintett tag az idetartozó megállapodásokkal össze nem egyeztethetőnek talált intézkedését nem tudja megfeleltetni, vagy a 21. cikk (3) bekezdésében meghatározott megfelelő időszakon belül azt az ajánlásokkal és határozatokkal másképpen összhangba hozni, az ilyen tagnak kívánságra, a megfelelő időszak lejártánál nem később tárgyalásokat kell kezdenie bármely féllel a vitarendezési eljárás szerint, kölcsönösen elfogadható kompenzáció kialakításának céljából. Ha kielégítő kompenzációról a megfelelő időszak végétől számított 20 napon belül nem sikerül megállapodni, bármely, a vitarendezési eljárást igénybe vevő fél felhatalmazást kérhet a DSB-től, hogy az érintett taggal szemben felfüggessze az idetartozó megállapodások szerinti engedmények vagy más kötelezettségek alkalmazását.

(3) Annak megítélésében, hogy milyen engedmények és más kötelezettségek kerüljenek felfüggesztésre, a panaszos fél az alábbi elveket és eljárásokat köteles alkalmazni:

a) általános elv az, hogy a panaszos fél először ugyanabban a szektorban, illetve ugyanazokban a szektorokban függessze fel az engedményeket vagy más kötelezettségeket, amelyben a vizsgálóbizottság vagy a Fellebbezési Testület a szerződésszegést, vagy az előnyök hatálytalanítását vagy gyengítését megállapította;

b) amennyiben az adott fél úgy ítéli meg, hogy az engedmények vagy más kötelezettségek felfüggesztése ugyanazon szektor(ok) vonatkozásában nem alkalmazható vagy nem hatékony, ugyanazon megállapodás más szektorában is törekedhet engedmények vagy egyéb kötelezettségek felfüggesztésére;

c) amennyiben az adott fél úgy ítéli meg, hogy az engedmények vagy más kötelezettségek felfüggesztése nem alkalmazható, vagy nem hatékony ugyanazon megállapodás más szektoraiban, és a körülmények kellően komolyak, törekedhet egyéb idetartozó megállapodásokban foglalt engedmények és más kötelezettségek felfüggesztésére;

d) a fenti elvek alkalmazásánál az adott félnek figyelembe kell vennie az alábbiakat:

i. a kereskedelmet abban a szektorban vagy azon megállapodás szerint, amelynél a vizsgálóbizottság vagy a Fellebbezési Testület szerződésszegést vagy egyéb előny hatálytalanítást vagy gyengítést állapított meg, valamint az ilyen kereskedelem fontosságát a fél számára;

ii. az előnyök hatálytalanításával vagy gyengítésével kapcsolatos szélesebb körű gazdasági tényezőket és az engedmények vagy más kötelezettségek felfüggesztésének szélesebb gazdasági következményeit;

e) amennyiben az adott fél úgy határoz, hogy felhatalmazást kér a fenti b) vagy c) alpont értelmében az engedmények vagy más kötelezettségek felfüggesztésére, kérelmében ki kell fejtenie ennek okait; ugyanakkor, amikor kérését a DSB-hez továbbítja, azt továbbítania kell a megfelelő tanácsokhoz, és – a b) alpont alatti kérés esetében – a megfelelő ágazati testületekhez is;

f) e pont alkalmazásában az "ágazat"

i. áruk vonatkozásában az összes árut;

ii. szolgáltatások vonatkozásában a jelenleg érvényes "Szolgáltatások ágazati besorolása"-ban szereplő meghatározásnak [14] megfelelő valamely fő ágazatot;

iii. a kereskedelmi vonatkozású szellemi tulajdonjogok esetén a TRIPS-egyezmény II. része 1., 2., 3., 4., 5., 6. vagy 7. fejezetében leírt szellemi tulajdonjogok minden egyes kategóriáját, vagy a III. vagy IV. rész alapján vállalt kötelezettségeket jelenti;

g) e pont alkalmazásában a "megállapodás"

i. áruk vonatkozásában a WTO-egyezmény 1.A. mellékletében felsorolt megállapodásokat együttesen, valamint, amennyiben az érintett, vitában részt vevő felek ezen megállapodásoknak részesei, a plurilaterális kereskedelmi megállapodásokat;

ii. szolgáltatások vonatkozásában a GATS-ot;

iii. a szellemi tulajdonjogok vonatkozásában a TRIPS-egyezményt jelenti.

(4) Az engedmények vagy más kötelezettségek felfüggesztési mértékének, amelyre a DSB felhatalmazást ad, azonosnak kell lennie az előnyök hatálytalanításának vagy gyengítésének mértékével.

(5) A Vitarendezési Testület nem ad felhatalmazást engedmények vagy más kötelezettségek felfüggesztésére, ha egy idetartozó megállapodás az ilyen felfüggesztést tiltja.

(6) A fenti 2. pontban leírtak esetén a DSB kívánságra felhatalmazást ad az engedmények vagy más kötelezettségek felfüggesztésére az ésszerű időtartam lejáratától számított 30 napon belül, kivéve, ha a DSB konszenzussal a kérést elutasító döntést hoz. Mindazonáltal, ha az érintett tag ellenzi a javasolt felfüggesztés mértékét, vagy nehezményezi, hogy a fenti 3. pontban leírt elveket és eljárásokat nem követték, a fenti 3. b) vagy c) alpont szerint, az engedmények vagy más kötelezettségek visszavonására felhatalmazást kérő panaszos fél esetében az ügyet választottbíróság elé kell utalni. Az ilyen választottbírósági eljárást az eredeti vizsgálóbizottság folytatja le, ha tagjai rendelkezésre állnak, vagy olyan választottbíró [15], akit a főigazgató nevez ki. Az eljárást az ésszerű időtartam lejártától számított 60 napon belül kell lefolytatni. A választottbírósági eljárás ideje alatt engedmények vagy más kötelezettségek nem függeszthetők fel.

(7) A fenti 6. pont értelmében tevékenykedő választottbíró [16] nem vizsgálja a felfüggesztendő engedményeket vagy más kötelezettségeket, de eldönti, hogy vajon az ilyen felfüggesztés mértéke azonos-e az előnyök hatálytalanításának vagy gyengítésének mértékével. A választottbíró ugyancsak dönthet, hogy az engedmények vagy más kötelezettségek javasolt felfüggesztése megengedett-e az idetartozó megállapodás szerint. Mindazonáltal, ha egy ügy, amelyet választottbíróság elé utaltak, magában foglalja azt a panaszt, hogy a fenti 3. pont szerinti elveket és eljárásokat nem követték, a választottbíró ezt a panaszt is megvizsgálja. Abban az esetben, ha a választottbíró úgy határoz, hogy az elveket és eljárásokat nem tartották be, a panaszos félnek azokat a fenti 3. pontnak megfelelően kell alkalmaznia. A felek véglegesként kötelesek elfogadni a választottbíró döntését, és az érintett felek nem kérhetnek második választottbírósági eljárást. A DSB-t a választottbíró azonnal tájékoztatja döntéséről. A DSB kérésre felhatalmazást ad az engedmények vagy más kötelezettségek felfüggesztésére, amennyiben a kérés megfelel a választottbírói döntésnek, kivéve, ha a DSB konszenzussal úgy dönt, hogy visszautasítja a kérést.

(8) Az engedmények vagy más kötelezettségek felfüggesztése ideiglenes, és csak addig alkalmazandó, amíg, az idetartozó megállapodásoknak nem megfelelő intézkedéseket megszüntetik, vagy ha az a tag, amelynek alkalmaznia kell az ajánlásokat és határozatokat, megoldást nem talál az előnyök hatálytalanítására vagy gyengítésére vonatkozóan, illetve amíg kölcsönösen kielégítő megoldást nem érnek el. A fenti 21. cikk (6) bekezdésének megfelelően a DSB folyamatosan megfigyelés alatt tartja az elfogadott ajánlások vagy határozatok végrehajtását, beleértve azokat az eseteket is, amikor kompenzációra vagy engedmények vagy más kötelezettségek felfüggesztésére került sor, de az intézkedésnek az idetartozó megállapodásokkal való összhangba hozatalát előirányzó ajánlásokat nem hajtották végre.

(9) Az idetartozó megállapodások vitarendezési rendelkezései meghivatkozhatók olyan intézkedések tekintetében, amelyek érintik azok betartását a tag területén működő regionális vagy helyi kormányzatok vagy hatóságok által. Ha a DSB úgy dönt, hogy egy idetartozó megállapodás rendelkezését nem vették figyelembe, a felelős tagnak olyan rendelkezésére álló ésszerű intézkedéseket kell tennie, amely biztosítja a rendelkezés betartását. Az idetartozó megállapodások és az ezen Egyetértés kompenzációra és az engedmények vagy más kötelezettségek felfüggesztésére vonatkozó rendelkezései olyan esetekben kerülnek alkalmazásra, amikor nem lehetséges az említett rendelkezések betartása [17].

23. cikk

A multilaterális rendszer megerősítése

(1) Ha a tagok az idetartozó megállapodásokból adódó kötelezettségek megsértésére, vagy az azokból adódó előnyök másféle hatálytalanítására vagy gyengítésére, illetve az idetartozó megállapodások valamely célja elérésének akadályozására jogorvoslatot keresnek, ezen Egyetértés szabályaihoz és eljárásaihoz folyamodnak, és azokat magukra nézve kötelezőnek ismerik el.

(2) Ezekben az esetekben a tagok

a) nem tehetnek megállapodás megsértésére, előnyök hatálytalanítására vagy gyengítésére, illetve az idetartozó megállapodások bármely célja elérésének akadályozására vonatkozóan ténymegállapítást, kivéve, ha az ezen Egyetértés szabályai és eljárásai szerinti vitarendezési eljárást veszik igénybe. Az ilyen ténymegállapításokat csak a vizsgálóbizottság, illetve a Fellebbezési Testület DSB által elfogadott jelentésében szereplő tényekkel, illetve az ezen Egyetértés szerint meghozott választottbírósági döntéssel összhangban tehetik meg;

b) az ezen Egyetértés 21. cikkében foglalt eljárásokat követik az ajánlások és határozatok végrehajtásához az érintett tag számára biztosított ésszerű időtartam meghatározásánál; valamint

c) az ezen Egyetértés 22. cikkében foglalt eljárást követik az engedmények vagy más kötelezettségek felfüggesztési mértékének meghatározásánál, és felhatalmazást szereznek a DSB-től, összhangban ezen eljárásokkal, mielőtt az idetartozó megállapodások szerinti engedményeket vagy más kötelezettségeket felfüggesztenek, válaszul az ajánlások és határozatok megfelelő időtartamon belüli végrehajtásának érintett tag által történő elmulasztására.

24. cikk

A legkevésbé fejlett ország tagokra vonatkozó különleges eljárások

(1) A legkevésbé fejlett ország tagra vonatkozóan a vitára és a vitarendezési eljárásra vonatkozó okok meghatározásának minden szakaszában különös figyelmet kell szentelni a legkevésbé fejlett ország tagok különleges helyzetének. Ebben a vonatkozásban a tagoknak a legkevésbé fejlett ország tagokat érintő ügyek felvetésénél ezen eljárás keretében megfelelő önmérsékletet kell tanúsítaniuk. Amennyiben egy legkevésbé fejlett ország tag intézkedése előnyök hatálytalanítását vagy gyengítését eredményezi, a panaszos feleknek kellő önmérsékletet kell tanúsítaniuk a kompenzáció kérésnél vagy az ezen eljárás értelmében az engedmények vagy más kötelezettségek felfüggesztésére vonatkozó felhatalmazás megszerzésénél.

(2) A legkevésbé fejlett ország tagot érintő olyan vitarendezési esetekben, amikor a konzultációk során nem találnak kielégítő megoldást, a főigazgató vagy a DSB elnöke a legkevésbé fejlett ország tag kérésére jószolgálati, egyeztetési és közvetítési ajánlatot tesz abból a célból, hogy a feleknek a vita rendezésében segítséget nyújtson, még a vizsgálóbizottság létrehozására vonatkozó kérés beérkezése előtt. A főigazgató vagy a DSB elnöke a fenti segítségnyújtás során bármely – általa szükségesnek tartott – forrással konzultálhat.

25. cikk

Választottbíróság

(1) A WTO-n belüli gyors választottbíráskodás a vitarendezés egyik alternatívájaként mindkét fél által világosan meghatározott ügyekben megkönnyítheti bizonyos viták megoldását.

(2) Hacsak ezen Egyetértés erről másképpen nem rendelkezik, választottbírósághoz csak a felek közötti kölcsönös megegyezés esetén lehet fordulni, amikor a felek megegyeznek a követendő eljárásban. A választottbíróság igénybevételére vonatkozó megállapodásokról jóval a választottbírósági eljárás tényleges megkezdése előtt az összes tagot értesíteni kell.

(3) Más tagok csak akkor vehetnek részt választottbírósági eljárásban, ha abba a választottbírósághoz folyamodó felek beleegyeznek. Az eljárásban részt vevő felek megegyeznek abban, hogy a választottbíróság határozatát magukra nézve kötelezőnek ismerik el. A választottbíróság határozatáról a DSB-t és az érintett megállapodások tanácsát vagy bizottságát értesíteni kell, ahol a tagok bármilyen kérdést felvethetnek a tárgyra vonatkozóan.

(4) Ezen Egyetértés 21. és 22. cikkét értelemszerűen kell alkalmazni a választottbírósági határozatokra.

26. cikk

(1) Az 1994. évi GATT XXIII. cikke (1) bekezdésének b) pontjában leírt típusú megállapodás megsértését nem érintő panaszok

Ahol az 1994. évi GATT XXIII. cikke (1) bekezdésének b) pontjának rendelkezései alkalmazhatók egy idetartozó megállapodásra, a vizsgálóbizottság vagy a Fellebbezési Testület csak akkor hozhat határozatokat és ajánlásokat, ha a vitában részt vevő valamelyik fél úgy ítéli meg, hogy egy tag valamely intézkedésének alkalmazása miatt az érintett idetartozó megállapodásból közvetlenül vagy közvetve a fél számára adódó előnyök hatályukat vesztik vagy gyengülnek, vagy ha ezen Egyezmény céljainak elérése akadályba ütközik, akár ütközik ez ezzel az Egyezménnyel, akár nem. Ahol és olyan mértékig, amilyen mértékben azt a fél úgy ítéli meg, és a vizsgálóbizottság vagy Fellebbezési Testület úgy dönt, hogy az ügy olyan intézkedésre vonatkozik, amely nincs ellentétben az idetartozó megállapodás olyan előírásaival, amelyre az 1994. évi GATT XXIII. cikke (1) bekezdésének b) pontja alkalmazható, az ezen Egyetértés szerinti eljárást kell alkalmazni, az alábbiak szerint:

a) a panaszos félnek részletes igazolást kell bemutatnia, amely alátámasztja az olyan intézkedés elleni panaszt, amely nem ütközik az érintett idetartozó megállapodással;

b) ha megállapítják, hogy az intézkedés megsemmisíti vagy gyengíti a szóban forgó idetartozó megállapodásból adódó előnyöket, vagy akadályozza az ilyen megállapodás céljainak elérését annak megsértése nélkül, nem kötelező az intézkedés visszavonása. Mindazonáltal ilyen esetekben a vizsgálóbizottság vagy a Fellebbezési Testület az érintett tagnak a minden érintett számára kielégítő kiigazítás bevezetését ajánlhatja;

c) a 21. cikk rendelkezéseitől függetlenül, a 21. cikk (3) bekezdésében leírtak szerinti választottbíróság bármelyik fél kérésére foglalkozhat a hatálytalanított vagy gyengített előnyök mértékének meghatározásával, és módokat javasolhat a kölcsönösen kielégítő kiigazítás elérésére; ezek a javaslatok a felek számára nem kötelezőek;

d) a 22. cikk (1) bekezdése rendelkezéseitől függetlenül a kompenzáció a vita végleges rendezéseként része lehet a minden érintett számára kielégítő kiigazításnak.

(2) Az 1994. évi GATT XXIII. cikke (1) bekezdésének c) pontja szerinti típusú panaszok

Ha az 1994. évi GATT XXIII. cikke (1) bekezdése c) pontjának rendelkezései alkalmazhatók egy idetartozó megállapodásnál, vizsgálóbizottság csak akkor hozhat határozatokat és ajánlásokat, ha egy fél úgy ítéli meg, hogy az érintett idetartozó megállapodásból közvetlenül vagy közvetve adódó előnyei hatályukat vesztik vagy gyengülnek, vagy e megállapodás céljainak elérése akadályba ütközik egy olyan helyzetnek a következtében, amelyre vonatkozóan a GATT XXIII. cikke (1) bekezdése a) és b) pontjá nak rendelkezései nem alkalmazhatók. Ahol és olyan mértékig, amilyen mértékben egy ilyen fél úgy ítéli meg, és a vizsgálóbizottság úgy dönt, hogy az ügy e bekezdés alá tartozik, ezen Egyetértés előírásait csak addig az időpontig kell alkalmazni az eljárás során, amíg a vizsgálóbizottság jelentése körözésre került a tagok között. Az 1989. április 12-i határozat (BISD 36S/61-67) szerinti vitarendezési szabályokat és eljárásokat kell alkalmazni az ajánlások és határozatok elfogadásának mérlegelésére, felügyeletére és végrehajtására. Az alábbiakat kell továbbá alkalmazni:

a) a panaszos félnek részletes igazolást kell bemutatnia, amely alátámasztja az e pont alatti ügyekre vonatkozó érvanyagot;

b) az e pont alá tartozó ügyekre vonatkozó esetekben, ha egy vizsgálóbizottság megállapítja, hogy az esetek e pont alá nem tartozó vitarendezési ügyeket is tartalmaznak, a vizsgálóbizottság jelentést ad közre az ilyen ügyekről és külön jelentést az e pont alá tartozó ügyekről is.

27. cikk

A Titkárság feladatai

(1) A Titkárság felelős a bizottságok támogatásáért, különösen a tárgyalt ügyek jogi, történeti és eljárási aspektusaira vonatkozóan, továbbá a titkársági és technikai támogatásért.

(2) Miközben a Titkárság kérésre segítséget nyújt a tagoknak a vitarendezésre vonatkozóan, a fejlődő ország tagok esetében szükség lehet kiegészítő jogi tanácsra és segítségre is a vitarendezés kapcsán. Ezért a Titkárság szakképzett jogi tanácsadót bocsát rendelkezésre a WTO technikai együttműködési szolgálatától, minden ezt kérő fejlődő ország tag számára. Ez a szakértő oly módon segíti a fejlődő ország tagot, hogy a Titkárság folyamatos pártatlansága biztosítva legyen.

(3) A Titkárság speciális szakértői tanfolyamokat tart az érdeklődő tagoknak a vitarendezési eljárásokról és gyakorlatról, hogy lehetővé tegye a tagok szakértői számára a jobb tájékozódást ebben a vonatkozásban.

[1] A Vitarendezési Testület döntése akkor tekintendő konszenzussal meghozottnak valamely elé utalt ügyben, ha a DSB döntéshozó ülésén egyetlen tag sem tesz hivatalos ellenvetést a javasolt döntéssel szemben.

[2] Ezt a bekezdést kell alkalmazni azokra a vitákra is, amelyeknél a bizottsági jelentést nem fogadták el vagy nem hajtották végre teljes mértékben.

[3] Amennyiben a tag területén belüli regionális kormányzatok vagy helyhatóságok vagy más hatóságok által hozott intézkedések tekintetében bármely másik idetartozó megállapodás rendelkezései e bekezdés rendelkezéseitől eltérő rendelkezéseket tartalmaznak, az ilyen másik idetartozó megállapodás rendelkezései az irányadók.

[4] Az idetartozó megállapodások megfelelő konzultációs rendelkezései az alábbiakban kerülnek felsorolásra: Mezőgazdasági Megállapodás, 19. cikk; Megállapodás az egészségügyi és növény-egészségügyi intézkedések alkalmazásáról, 11. cikk (1) bekezdés; Megállapodás a textil- és ruházati termékekről, 8. cikk (4) bekezdés; Megállapodás a kereskedelem technikai akadályairól, 14. cikk (1) bekezdés; Megállapodás a kereskedelmi vonatkozású befektetési intézkedésekről, 8. cikk; Megállapodás az 1994. évi GATT VI. cikkének végrehajtásáról, 17. cikk (2) bekezdés; Megállapodás az 1994. évi GATT VII. cikkének végrehajtásáról, 19. cikk (2) bekezdés; Megállapodás a szállítás előtti vizsgálatról, 7. cikk; A Megállapodás a származási szabályokról, 7. cikk; Megállapodás az importengedélyezési eljárásokról, 6. cikk; Megállapodás a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről, 30. cikk; Megállapodás a védintézkedésekről, 14. cikk; Egyezmény a szellemi tulajdonjogok kereskedelmi vonatkozásairól, 64.1. cikk; valamint bármilyen, a plurilaterális kereskedelmi megállapodásokban foglalt megfelelő konzultációs rendelkezések, amint azokat az egyes megállapodások illetékes szervei meghatározták és arról a DSB-t értesítették.

[5] Ha a panasztevő fél így kéri, a DSB ülését ezzel a céllal a kérelemtől számított 15 napon belül össze kell hívni, feltéve, hogy erről legalább az ülést megelőzően 10 nappal értesítést adnak.

[6] Abban az esetben, amikor vámuniók vagy közös piacok valamely vita részt vevő felei, ez a rendelkezés a vámunió vagy közös piac minden tagországának állampolgárára vonatkozik.

[7] Ha DSB ülés összehívása nincs kitűzve ezen időszak alatt olyan időpontban, ami megfelel a 16. cikk (1) és (4) bekezdésében foglalt kívánalmaknak, ebből a célból DSB ülést kell tartani.

[8] Amennyiben a DSB ülését nem tűzik ki ez alatt az idő alatt, e célból össze kell hívni a DSB ülését.

[9] Az érintett tag a vita azon résztvevője, amelyre a bizottság vagy a Fellebbezési Testület ajánlásai vonatkoznak.

[10] Az ajánlásokra vonatkozóan olyan eseteknél, ahol nem merül fel az 1994. évi GATT és más idetartozó megállapodások megsértése, lásd a 26. cikket.

[11] Amennyiben a DSB ülését nem tűzik ki ez alatt az idő alatt, e célból össze kell hívni a DSB ülését.

[12] Ha a felek nem tudnak megállapodni a választottbíróban, az ügynek a választottbírósági eljárásra utalásától számított tíz napon belül a választottbírót a főigazgató a felekkel való konzultáció után tíz napon belül kijelöli.

[13] A választottbíró kifejezés utalhat akár személyre, akár testületre.

[14] Az MTN.GNS/W/120 sz. dokumentumban 11 szektort különböztetnek meg.

[15] A választottbíró kifejezés személyre és testületre is vonatkozik.

[16] A választottbíró kifejezés személyre és testületre is vonatkozik, vagy az eredeti bizottsági tagokra, amennyiben azok választottbírói minőségben járnak el.

[17] Ha az idetartozó megállapodás rendelkezései a tag területén működő regionális kormányzatok, helyhatóságok vagy más hatóságok által hozott intézkedések esetén e bekezdés rendelkezéseitől eltérő rendelkezéseket tartalmaznak, az idetartozó megállapodás rendelkezései az irányadók.

--------------------------------------------------

1. FÜGGELÉK

AZ EGYETÉRTÉS ALÁ TARTOZÓ MEGÁLLAPODÁSOK

A) A Kereskedelmi Világszervezetet létrehozó egyezmény

B) Multilaterális kereskedelmi megállapodások

1.A. melléklet | Multilaterális árukereskedelmi megállapodások |

1.B. melléklet | Általános egyezmény a szolgáltatások kereskedelméről |

1.C. melléklet | Egyezmény a szellemi tulajdonjogok kereskedelmi vonatkozásairól |

2. melléklet | Egyetértés a vitarendezés szabályairól és eljárásairól |

C) Plurilaterális kereskedelmi megállapodások

4. melléklet | Megállapodás a polgári légi járművek kereskedelméről |

Megállapodás a közbeszerzésről |

Nemzetközi tejtermék megállapodás |

Megállapodás a szarvasmarhahúsról |

Ezen Egyetértés alkalmazhatósága a plurilaterális kereskedelmi megállapodásokra az egyes megállapodások feleinek elfogadó határozatától függ, az Egyetértés egyes megállapodásokra vonatkozó alkalmazási feltételeinek lefektetésével, beleértve a 2. függelékbe való felvételre vonatkozó speciális vagy kiegészítő szabályokat vagy eljárásokat is úgy, ahogy azt a DSB-nek bejelentették.

--------------------------------------------------

2. FÜGGELÉK

AZ IDETARTOZÓ EGYEZMÉNYEK SPECIÁLIS ÉS KIEGÉSZÍTŐ SZABÁLYAI ÉS ELJÁRÁSAI

Egyezmény | Szabályok és eljárások |

Megállapodás az egészségügyi és növény-egészségügyi intézkedések alkalmazásáról | 11.2. |

Megállapodás a textil- és ruházati termékekről | 2.14., 2.21., 4.4., 5.2., 5.4., 5.6., 6.9., 6.10., 6.11., 8.1.–8.12. |

Megállapodás a kereskedelem technikai akadályairól | 14.2.–14.4., 2. melléklet |

Megállapodás az 1994. évi GATT VI. cikkének végrehajtásáról | 17.4.–17.7. |

Megállapodás az 1994. évi GATT VII. cikkének végrehajtásáról | 19.3.–19.5., II.2. f), 3. melléklet |

Megállapodás a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről | 4.2.–4.12., 6.6., 7.2.–7.10., 8.5., 35. lábjegyzet, 24.4., 27.7., V. melléklet |

Általános egyezmény a szolgáltatások kereskedelméről | XXII:3, XXIII:3 |

Melléklet a pénzügyi szolgáltatásokról | 4. |

Melléklet a légi szállítási szolgáltatásokról | 4. |

Határozat a GATS egyes vitarendezési eljárásairól | 1–5. |

Az e Függelékben szereplő szabályok és eljárások listája azokat a rendelkezéseket foglalja magában, amelyekre vonatkozóan csupán a rendelkezés egy része érvényes ebben az összefüggésben. Bármely, a plurilaterális kereskedelmi megállapodásokban lefektetett különleges vagy kiegészítő szabályok vagy eljárások az egyes egyezmények illetékes testületeinek meghatározása, valamint a DSB-nek küldött értesítés szerint. |

--------------------------------------------------

3. FÜGGELÉK

MUNKAREND

1. Eljárása során a vizsgálóbizottság köteles ezen Egyetértés megfelelő rendelkezéseit követni. E mellett az alábbi munkarendet alkalmazza.

2. A vizsgálóbizottság zárt ülésen ülésezik. A vitában részt vevő vagy más érdekelt felek csak akkor lehetnek jelen az ülésen, ha a vizsgálóbizottság őket maga elé idézi.

3. A vizsgálóbizottság tanácskozásai és a hozzá benyújtott dokumentumok bizalmasan kezelendők. Ezen Egyetértés szerint semmi sem akadályozhatja meg a vitában részt vevő bármely felet, hogy a saját helyzetéről szóló álláspontját nyilvánosságra hozza. A tagok a másik tag által a vizsgálóbizottsághoz benyújtott információt, amelyet e tag bizalmasnak jelöl, bizalmasan kezelik. A vitában részt vevő bármely fél, amely a vizsgálóbizottságnak írásos előterjesztése bizalmas változatát nyújtja be, bármely tag kérésére köteles az előterjesztésben szereplő információ nem bizalmas összefoglalóját is elkészíteni, amely nyilvánosságra hozható.

4. A vizsgálóbizottság – a felekkel tartott – első érdemi ülése előtt, a vita mindkét résztvevőjének írásos előterjesztést kell a vizsgálóbizottságnak átadnia, amelyben közlik az esetre vonatkozó tényeket és érveiket.

5. A felekkel tartott első érdemi ülésen a vizsgálóbizottság felkéri a panasztevő felet, hogy adja elő az esetet. A későbbiekben, de még ugyanezen az ülésen felkérik azt a felet, amellyel szemben a panaszt emelték, hogy adja elő szempontjait.

6. Az összes harmadik felet, amely bejelentette a vitában való érdekeltségét a DSB-nél, írásban hívják meg, hogy a vizsgálóbizottság első érdemi ülésén e célból fenntartott időben adják elő nézeteiket. E harmadik felek mindegyike jelen lehet az ülés teljes ideje alatt.

7. Hivatalos ellenérvelésre a vizsgálóbizottság második érdemi ülésén kerül sor. A bepanaszolt fél jogosult elsőként felszólalni, őt követi a panaszos fél. Mindkét félnek az ülést megelőzően írásban kell a ellenérveit a vizsgálóbizottságnak benyújtania.

8. A bizottság bármikor feltehet kérdéseket a feleknek és felvilágosítást kérhet tőlük akár az ülés folyamán, akár írásban.

9. A vitában részt vevő feleknek és bármelyik – az ezen Egyetértés 10. cikke szerint a szempontjainak előadására meghívott – harmadik félnek szóban elmondott állásfoglalását írásban is a vizsgálóbizottság rendelkezésére kell bocsátani.

10. A teljes átláthatóság érdekében, a fenti 5. és 9. pontokban leírt, benyújtás, ellenérvelés és előterjesztés mindkét fél jelenlétében történik. Ezen túlmenően, a felek minden írásos előterjesztését, beleértve a jelentés leíró részéhez fűzött megjegyzéseket és a vizsgálóbizottság által feltett kérdésekre adott válaszokat is, a másik fél vagy felek rendelkezésére kell bocsátani.

11. Bármely, az adott vizsgálóbizottságra jellemző, kiegészítő eljárások.

12. A vizsgálóbizottsági munka javasolt időbeosztása:

a) | A felek első írásos előterjesztésének beérkezése: |

1.a panaszos féltől: | 3–6 hét |

2.a bepanasztolt féltől: | 2–3 hét |

b) | A felekkel sorra kerülő első érdemi ülés napja, ideje és helye; harmadik féllel tartott ülés | 1–2 hét |

c) | A felek írásos ellenérveinek beérkezése | 2–3 hét |

d) | A felekkel sorra kerülő második érdemi ülés napja, ideje és helye | 1–2 hét |

e) | A felek részére készülő jelentés leíró részének benyújtása | 2–4 hét |

f) | A felek a jelentés leíró részéhez fűzött megjegyzéseinek beérkezése | 2 hét |

g) | Az időközi jelentés – beleértve a megállapításokat és következtetéseket is – átnyújtása a feleknek | 2–4 hét |

h) | Határidő a fél számára a jelentés részlete(i) áttekintésének kérésére | 1 hét |

i) | A vizsgálóbizottsági felülvizsgálat időszaka, beleértve a felekkel történő lehetséges kiegészítő megbeszélést is | 2 hét |

j) | A végleges jelentés átnyújtása a vita résztvevőinek | 2 hét |

k) | A végleges jelentés kiadása a tagoknak | 3 hét |

A fenti időrend előre nem látható fejlemények fényében változhat. Szükség esetén a felekkel további megbeszélések is kitűzhetők.

--------------------------------------------------

4. FÜGGELÉK

SZAKÉRTŐI FELÜLVIZSGÁLATI CSOPORTOK

Az alábbi szabályokat és eljárásokat kell alkalmazni a 13. cikk 2. pontjának rendelkezései alapján létrehozott szakértői felülvizsgálati csoportok alakításánál:

1. A szakértői felülvizsgálati csoportok a vizsgálóbizottság hatáskörébe tartoznak. Feladatkörüket és részletes munkarendjüket a vizsgálóbizottság határozza meg, és a bizottságnak jelentenek.

2. A szakértői felülvizsgálati csoportokban való részvétel a szóban forgó kérdésben szakmailag ranggal és tapasztalattal bíró személyekre korlátozódik.

3. A vitában részt vevő felek állampolgárai nem szolgálhatnak a szakértői felülvizsgálati csoportban a vitában részt vevő felek közös megállapodása nélkül, kivéve az olyan rendkívüli körülményeket, amikor a bizottság úgy ítéli meg, hogy a speciális tudományos szakértelem másképp nem biztosítható. A vitában részt vevő felek kormánytisztviselői nem szolgálhatnak a szakértői felülvizsgálati csoportban. A szakértői felülvizsgálati csoportok tagjai csak személyes minőségükben járnak el, kormány vagy valamely szervezet képviseletében nem. Kormányok vagy szervezetek ennélfogva nem adhatnak nekik utasítást szakértői felülvizsgálati csoport elé tartozó ügyekben.

4. A szakértői felülvizsgálati csoportok konzultálhatnak és információt és technikai tanácsot kérhetnek bármilyen forrásból, amit indokoltnak látnak. Mielőtt a szakértői felülvizsgálati csoport valamely tag fennhatósága alá tartozó forrásból kíván ilyen információhoz vagy tanácshoz jutni, tájékoztatnia kell erről az illető tag kormányát. A szakértői felülvizsgálati csoportnak az általa szükségesnek és megfelelőnek ítélt információ kérésére a tagoknak azonnali és teljes körű választ kell adniuk.

5. A vitában részt vevő felek a szakértői felülvizsgálati csoportnak adott összes releváns információhoz hozzájuthatnak, kivéve, ha az bizalmas természetű. A szakértői felülvizsgálati csoportoknak adott bizalmas természetű információ az információt adó kormány, szervezet vagy személy hivatalos hozzájárulása nélkül nem adható ki. Ha a szakértői felülvizsgálati csoporttól ilyen jellegű információra van igény, de az információ kiadására a szakértői felülvizsgálati csoportnak nincs felhatalmazása, az információt adó kormánynak, szervezetnek vagy személynek nem bizalmas összefoglalót kell készítenie erről az információról.

6. A szakértői felülvizsgálati csoport jelentéstervezetét átadja a vitában részt vevő feleknek észrevételezésre, és azokat végleges jelentésében, amelyet a vizsgálóbizottságnak való beterjesztéskor a vitában részt vevő feleknek is átad, megfelelő módon figyelembe veszi. A szakértői felülvizsgálati csoport végleges jelentésének csak tanácsadó szerepe van.

--------------------------------------------------