3.

A szöveg az új 1a. pont (64/225/EGK tanácsi irányelv) előtt a következő ponttal egészül ki: „1. 32009 L 0138: az Európai Parlament és a Tanács 2009/138/EK irányelve (2009. november 25.) a biztosítási és viszontbiztosítási üzleti tevékenység megkezdéséről és gyakorlásáról (Szolvencia II) (átdolgozott szöveg) (HL L 335., 2009.12.17., 1. o.). E megállapodás alkalmazásában az irányelv rendelkezéseit a következő kiigazításokkal kell értelmezni: a) A 8. cikk az alábbi szöveggel egészül ki: »(5) Izlandon a Viðlagatrygging Íslands.« b) A részesedést szerezni kívánó személy prudenciális értékeléséről szóló 57–63. cikk nem alkalmazandó, amennyiben az irányelvben meghatározottak szerinti, részesedést szerezni kívánó személy székhelye a Szerződő Felek területén kívül található vagy a Szerződő Felek területén kívüli szabályozás alá tartozik. c) A 157. cikk (2) bekezdésében az »és az 593/2008/EK rendelet« szöveget el kell hagyni. d) A 171. cikk nem alkalmazandó. A következő rendelkezést kell alkalmazni: Egy vagy több harmadik országgal kötött megállapodás útján minden Szerződő Fél megállapodhat az irányelv 162–170. cikkében szereplő rendelkezésektől eltérő rendelkezések alkalmazásában azzal a feltétellel, hogy szerződői és biztosított személyei megfelelő és egyenlő védelemben részesülnek. A Szerződő Felek az ilyen megállapodások megkötése előtt tájékoztatják egymást és konzultálnak egymással. A Szerződő Felek nem alkalmaznak a Szerződő Felek területén kívüli székhellyel rendelkező biztosítási vállalkozások fióktelepeire olyan rendelkezéseket, amelyek kedvezőbb bánásmódot eredményeznek annál, mint amilyenben a Szerződő Felek területén székhellyel rendelkező biztosítótársaságok fióktelepei részesülnek. e) Amikor az Európai Unió a 175. cikk alapján tárgyalásokat folytat egy vagy több harmadik országgal, törekszik arra, hogy az EFTA-államok biztosítói és viszontbiztosítói azonos elbánásban részesüljenek. f) A 177. cikkben leírt, harmadik országokban a biztosítókkal és viszontbiztosítókkal szembeni bánásmód tekintetében a következőket kell alkalmazni: Annak érdekében, hogy a harmadik országokat érintő szabályozásnak a biztosítók és viszontbiztosítók esetében történő alkalmazásakor maximális konvergencia jöjjön létre, a Szerződő Felek az EGT Vegyes Bizottság keretében, a Szerződő Felek által kölcsönös megegyezés alapján megállapítandó külön eljárások alapján a 177. cikk (1) bekezdése szerint információt cserélnek, valamint megbeszéléseket tartanak a 177. cikk (2) bekezdésében említett ügyekben. g) A 178. cikk helyébe a következő szöveg lép: »1. Ez a cikk a (2) bekezdésben említett szerződésekre alkalmazandó, függetlenül attól, hogy a fedezett kockázatok felmerülésének helye valamely Szerződő Fél területén van-e, valamint minden egyéb biztosítási szerződésre, amely a Szerződő Felek területén felmerülő kockázatok fedezésére szolgál. Ez a cikk a viszontbiztosítási szerződésekre nem alkalmazandó. 2. A 13. cikk 27. pontjában meghatározott nagykockázat fedezésére szolgáló biztosítási szerződésre a felek által választott jog irányadó. Amennyiben a felek nem választottak alkalmazandó jogot, a biztosítási szerződésre annak az országnak a jogát kell alkalmazni, amelyben a biztosító szokásos tartózkodási helye található. Ha az eset valamennyi körülménye alapján egyértelmű, hogy a szerződés nyilvánvalóan szorosabban kapcsolódik egy másik országhoz, akkor e másik ország jogát kell alkalmazni. 3. A szerződésre irányadó jogot a felek az alábbi rendelkezéseknek megfelelően választják: a) A jogválasztásnak kifejezettnek kell lennie vagy annak a szerződés feltételeiből vagy az eset körülményeiből kellő bizonyossággal megállapíthatónak kell lennie. Választásukkal a felek a szerződés egészére vagy annak csak egy részére alkalmazandó jogot határozhatják meg. b) A felek bármikor megállapodhatnak abban, hogy a szerződést a korábban irányadó jog helyett egy másik jog rendelkezései alá vonják. A szerződés alkalmazandó jogra vonatkozó rendelkezéseinek a szerződéskötés után bekövetkezett módosítása a szerződés alaki érvényességét nem érinti és harmadik személyek jogait nem sérti. c) Amennyiben a jogválasztás időpontjában valamennyi, a jogviszonyra vonatkozó egyéb lényeges tényállási elem más országhoz kapcsolódik, mint amelynek jogát választott ák, a felek választása nem sértheti a másik állam azon jogszabályi rendelkezéseinek alkalmazását, amelyektől megállapodás útján nem lehet eltérni. d) Amennyiben a jogválasztás időpontjában valamennyi egyéb lényeges tényállási elem egy vagy több Szerződő Félhez kapcsolódik, a felek valamely nem Szerződő Fél jogára vonatkozó jogválasztása nem sértheti az EGT-jog – illetve adott esetben az eljáró bíróság szerinti Szerződő Fél jogában végrehajtott – olyan rendelkezéseinek alkalmazását, amelyektől megállapodás útján nem lehet eltérni. 4. Az alkalmazandó jogra vonatkozó megállapodás létrehozására és érvényességére a következő rendelkezéseket kell alkalmazni: a) A szerződés vagy valamely szerződési feltétel meglétét és érvényességét azon jog határozza meg, amely a szerződés vagy szerződési feltétel érvényessége esetében e cikk alapján irányadó lenne. A fél hivatkozhat azonban a szokásos tartózkodási helye szerinti ország jogára annak megállapítása érdekében, hogy hozzájárulását nem adta meg, ha a körülményekből az tűnik ki, hogy nem lenne ésszerű meghatározni magatartása következményeit az ezen pont első albekezdésében meghatározott jognak megfelelően. b) Alakilag érvényes a szerződés azon személyek között, akik vagy akiknek a képviselői a szerződéskötés időpontjában ugyanazon országban tartózkodnak, ha a szerződés eleget tesz az e cikk alapján anyagi értelemben irányadó jog vagy a megkötés helye szerinti ország joga alaki követelményeinek. Alakilag érvényes a szerződés azon személyek között, akik vagy akiknek a képviselői a szerződéskötés időpontjában különböző országban tartózkodnak, ha a szerződés eleget tesz az e cikk alapján anyagi értelemben irányadó jog vagy bármely azon ország joga alaki követelményeinek, ahol bármelyik fél vagy képviselője a szerződéskötéskor jelen van, vagy azon ország joga formai követelményeinek, ahol bármelyik fél az adott időpontban szokásos tartózkodási hellyel rendelkezett. A meglévő vagy tervezett szerződéssel kapcsolatos joghatás kiváltására irányuló egyoldalú jogügylet alakilag akkor érvényes, ha eleget tesz az e cikk alapján a szerződésre anyagi értelemben irányadó jog vagy azon jog formai követelményeinek, amely a szerződésre irányadó lenne, vagy ha megfelel a jogügylet helye szerinti ország vagy azon ország joga formai követelményeinek, ahol a jogügyletet megvalósító személy a jogügylet időpontjában szokásos tartózkodási hellyel rendelkezik. Az ezen pont 1–3. albekezdése ellenére, azon szerződésekre, amelyek tárgya ingatlannal kapcsolatos dologi jog vagy ingatlanbérlet, az ingatlan fekvése szerinti ország jogában előírt alaki követelmények irányadók, ha e jog alapján: i. e követelmények a szerződéskötés helyétől függetlenül és a szerződésre irányadó jogtól függetlenül kötelező jellegűek; valamint ii. e követelményektől megállapodás útján nem lehet eltérni. c) Ugyanazon országban tartózkodó személyek között kötött szerződés esetében azon természetes személy, aki ezen ország joga alapján cselekvőképes lenne, csak akkor hivatkozhat egy másik ország joga szerinti cselekvőképtelenségére, ha a másik szerződő fél e cselekvőképtelenséget a szerződés megkötésekor ismerte, vagy gondatlanság miatt nem ismerte. 5. A (2) bekezdés hatálya alá tartozó szerződésektől eltérő biztosítási szerződés esetén a felek a (3) bekezdésnek megfelelően kizárólag az alábbi jogokat választhatják: a) bármely Szerződő Fél joga, amelyben a szerződés megkötésének időpontjában a kockázat felmerül; b) a biztosítási kötvénytulajdonos szokásos tartózkodási helye szerinti ország joga; c) életbiztosítás esetén azon Szerződő Fél joga, amelynek a biztosítási kötvénytulajdonos az állampolgára; d) azon biztosítási szerződések esetén, amelyeknél a fedezett kockázatok olyan eseményekre korlátozódnak, amelyek egyetlen – a kockázat felmerülésének helyétől eltérő – Szerződő Fél területén következhetnek be, e Szerződő Fél joga; e) ha a biztosítási kötvénytulajdonos, akinek a biztosítási szerződése e bekezdés hatálya alá tartozik, üzleti, ipari vagy szabadfoglalkozású tevékenységet folytat, és a biztosítási szerződés e tevékenységekhez kapcsolódó két vagy több kockázatra is kiterjed, amelyek különböző Szerződő Felek területén merülnek fel, bármelyik érintett Szerződő Fél joga, vagy a biztosítási kötvénytulajdonos szokásos tartózkodási helye szerinti országnak a joga. Ha az e bekezdés a), b) vagy e) pontjában felsorolt esetekben az említett Szerződő Fél nagyobb szabadságot biztosít a biztosítási szerződésre alkalmazandó jog megválasztására, a felek élhetnek e szabadsággal. Ha a felek nem választották meg e bekezdés szerint az alkalmazandó jogot, a szerződésre azon Szerződő Fél joga az irányadó, ahol a kockázat a szerződés megkötésének időpontjában felmerül. 6. Azokra a biztosítási szerződésekre, amelyek esetében valamely Szerződő Fél a kockázat fedezésére vonatkozó kötelező biztosítást ír elő, a következő kiegészítő szabályok alkalmazandók: a) a szerződés nem elégíti ki ezt a kötelező biztosítást, kivéve, ha megfelel a kötelezettséget előíró Szerződő Fél által meghatározott, arra a biztosításra vonatkozó különös rendelkezéseknek. Ha kötelező biztosítás esetén a kockázat helye szerinti Szerződő Fél joga, illetve a biztosítási kötelezettséget előíró Szerződő Félnek a joga egymásnak ellentmond, az utóbbit kell alkalmazni; b) a (2) és (4) bekezdéstől eltérve, a Szerződő Felek rendelkezhetnek úgy, hogy a biztosítási szerződésre a kötelező biztosítást előíró Szerződő Fél joga alkalmazandó. 7. A (4) bekezdés harmadik albekezdése és az (5) bekezdés alkalmazásában, ha egy biztosítási szerződés egynél több Szerződő Fél területén felmerült kockázatokra nyújt fedezetet, a szerződést több, egy adott Szerződő Félre vonatkozó szerződésből álló szerződésnek kell tekinteni. 8. E cikk alkalmazásában a kockázat helye szerinti országot a 13. cikk 13. pontjával összhangban kell meghatározni. Életbiztosítás esetében a kockázat helye szerinti ország a 13. cikk 14. pontja értelmében vett kötelezettségvállalás szerinti ország.« h) A III. melléklet A. része a következő szöveggel egészül ki: »(29) az Izlandi Köztársaság esetében: ’Hlutafélag’; (30) a Liechtensteini Hercegség esetében: ’Aktiengesellschaft’, ’Europäische Gesellschaft (SE)’, ’Genossenschaft’, ’Europäische Genossenschaft (SCE)’; (31) a Norvég Királyság esetében: ’Aksjeselskaper’, ’Gjensidige selskaper’.« i. A III. melléklet B. része a következő szöveggel egészül ki: »(29) az Izlandi Köztársaság esetében: ’Hlutafélag’; (30) a Liechtensteini Hercegség esetében: ’Aktiengesellschaft’, ’Europäische Gesellschaft (SE)’, ’Genossenschaft’, ’Europäische Genossenschaft (SCE)’; (31) a Norvég Királyság esetében: ’Aksjeselskaper’, ’Gjensidige selskaper’.« j. A III. melléklet C. része a következő szöveggel egészül ki: »(29) az Izlandi Köztársaság esetében: ’Hlutafélög’; (30) a Liechtensteini Hercegség esetében: ’Aktiengesellschaft’, ’Europäische Gesellschaft (SE)’, ’Genossenschaft’, ’Europäische Genossenschaft (SCE)’; (31) a Norvég Királyság esetében: »Aksjeselskaper«, ’Allmennaksjeselskaper’, ’Gjensidige selskaper’.«”