FORDÍTÁS
EGYEZMÉNY A SZÜL ŐI FELEL ŐSSÉGGEL ÉS A GYERMEKEK VÉDELMÉT SZOLGÁLÓ
INTÉZKEDÉSEKKEL KAPCSOLATOS EGYÜTTM ŰKÖDÉSR ŐL, VALAMINT AZ ILYEN
ÜGYEKRE IRÁNYADÓ JOGHATÓSÁGRÓL, ALKALMAZANDÓ JOGRÓL, ELISMERÉSR ŐLÉ S
VÉGREHAJTÁSRÓL
(1996. október 19-én megkötve)
Az ezen Egyezményt aláíró államok,
tekintettel arra az igényre, hogy nemzetközi helyzetekben fejleszteni kell a gyermekek védelmét,azzal a kívánsággal, hogy a gyermekek védelmét szolgáló intézkedések vonatkozásában elkerüljék a joghatóság, az
alkalmazandó jog, az elismerés és végrehajtás terén a jogrendszereik közötti összeütközéseket,
emlékeztetve a nemzetközi együttm űködés fontosságára a gyermekek védelme érdekében,
meger ősítve, hogy els ődlegesen a gyermek mindenek felett álló érdekét kell figyelembe venni,
megállapítva, hogy a kiskorúak védelme tekintetében a hatóságok hatásköreir ől és az alkalmazandó jogról szóló, 1961.
október 5-én kelt egyezmény átdolgozásra szorul,
azzal az óhajjal, hogy e célból a Gyermek jogairól szóló, 1989. november 20-án kelt ENSZ-egyezményt figyelembe véve
közös rendelkezéseket állapítsanak meg,
a következ őrendelkezésekben állapodnak meg:
I. FEJEZET
AZ EGYEZMÉNY HATÁLYA
1. cikk
(1) A jelen Egyezmény céljai a következ ők:
a) annak meghatározása, hogy mely állam hatóságainak van
joghatósága a gyermek személyének vagy vagyonának avédelmére irányuló intézkedések meghozatalára;
b) annak a meghatározása, hogy ezeknek a hatóságoknak
joghatóságuk gyakorlása során mely jogot kell alkalmazniuk;
c) a szül ői felel ősségre alkalmazandó jog meghatározása;
d) e védelmi intézkedések valamennyi szerz ődőállamban való
elismerésének és végrehajtásának a biztosítása;
e) az ezen Egyezmény céljainak eléréséhez szükséges együttm ű-
ködés kialakítása a szerz ődőállamok hatóságai között.
(2) Ezen Egyezmény alkalmazása során a „szülői felel ősség”
fogalma magában foglalja a szül ői felügyeleti jogot vagy más,ehhez hasonló felügyeleti kapcsolatot, amely meghatározza a
gyermek személyével és vagyonával kapcsolatban a szül ők,
gyámok vagy más törvényes képvisel ők jogait, lehet őségeit és
felelősségét.
2. cikk
Az Egyezményt a gyermekekre születésük pillanatától a 18.
életévük betöltéséig kell alkalmazni.
3. cikk
Az 1. cikkben említett intézkedések különösen a következ őkre
vonatkozhatnak:
a) a szül ői felel ősséggel való felruházás, annak gyakorlása,
megszüntetése, korlátozása, valamint átruházása;
b) felügyeleti jogok, ezen belül a gyermek személyének a
gondozásához f űződőjogok és különösen a gyermek lakó-
helyének meghatározására vonatkozó jog, valamint a látha-tási jogok, beleértve azt a jogot, hogy a gyermeket korláto-zott id őre a gyermek szokásos tartózkodási helyét ől eltér ő
helyre vigyék;HU 2008.6.11. Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 151/39
c) gyámság, gondnokság és hasonló intézmények;
d) annak a személynek vagy szervnek a kijelölése és feladatai,
amely felel ős a gyermek személyéért vagy vagyonáért, képvi-
seli vagy támogatja a gyermeket;
e) a gyermek nevel őszülőknél való elhelyezése, intézményi
gondoskodásba helyezése, kafala vagy hasonló intézményáltal számára gondozás biztosítása;
f) a gyermekért felel ős személy által nyújtott gondozás hatóság
általi felügyelete;
g) a gyermek vagyonának kezelése, meg őrzése és az azzal való
rendelkezés.
4. cikk
Az Egyezmény nem alkalmazható:
a) a szül ő-gyermek kapcsolat megállapítására vagy vitatására;
b) az örökbefogadásról szóló döntésekre, az örökbefogadást
előkészít őintézkedésekre, az örökbefogadás érvényteleníté-
sére vagy visszavonására;
c) a gyermek családi nevére és utóneveire;
d) a nagykorúvá válásra;e) a tartási kötelezettségre;
f) a célvagyonra (trust) és az öröklésre;
g) a társadalombiztosításra;h) általános jelleg űhatósági intézkedésekre oktatási és egészség-
ügyi ügyekben;
i) a gyermekek által elkövetett b űncselekmények következtében
hozott intézkedésekre;
j) a menedékjogról és a bevándorlásról hozott döntésekre.
II. FEJEZET
JOGHATÓSÁG
5. cikk
(1) A gyermek személyének vagy vagyonának védelmére
irányuló intézkedések meghozatalára a gyermek szokásostartózkodási helye szerinti szerz ődőállam bírósági vagy köz-
igazgatási hatóságainak van joghatósága.(2) Ha a gyermek szokásos tartózkodási helye egy másik
szerz ődőállamra változik, a 7. cikk kivételével az új szokásos
tartózkodási hely szerinti állam hatóságainak van joghatósága.
6. cikk
(1) A menekült gyermekek és olyan gyermekek esetében,
akik az országukban lév őzavargások miatt országuk elhagyá-
sára kényszerülnek, az 5. cikk 1. bekezdésében meghatározottjoghatóság annak a szerz ődőállamnak a hatóságait illeti meg,
amelynek területén e gyermekek országuk elhagyása miatt jelenvannak.
(2) Az el őzőbekezdés rendelkezéseit kell alkalmazni azokra
a gyermekekre is, akiknek a szokásos tartózkodási helye nem
állapítható meg.
7. cikk
(1) A gyermek jogellenes elvitele vagy visszatartása esetén
annak a szerz ődőállamnak a hatóságai, amelyben az elvitelt
vagy visszatartást közvetlenül megel őzően a gyermek szokásos
tartózkodási helye volt, mindaddig megtartják joghatóságukat,
amíg a gyermek más államban nem szerez szokásos tartózko-
dási helyet, és
a) minden felügyeleti joggal rendelkez őszemély, intézmény
vagy más szerv el nem fogadja az elvitelt vagy visszatartást;vagy
b) a gyermek azon id őponttól számított legalább egy éve e
másik államban tartózkodik, hogy a felügyeleti joggal rendel-kezőszemély, intézmény vagy más szerv tudomást szerzett
vagy tudomást kellett volna hogy szerezzen a gyermek hollé-téről, nincs elbírálás alatt az ezen az id őszakon belül benyúj-
tott visszaadás iránti kérelem, és a gyermek új környezetébebeilleszkedett.
(2) A gyermek elvitele vagy visszatartása jogellenesnek
minősül, amennyiben:
a) sérti az azon állam joga szerint egy személynek, egy intéz-
ménynek vagy más szervnek –akár együttesen, akár kizáró-
lagosan –juttatott felügyeleti jogokat, amelyben a gyer-
meknek az elvitelét vagy visszatartását közvetlenül megel ő-
zően a szokásos tartózkodási helye volt; és
b) ezeket a jogokat az elvitel vagy visszatartás id őpontjában –
együttesen vagy kizárólagosan –ténylegesen gyakorolták
vagy azok gyakorlásában éppen az elvitel vagy visszatartás
akadályozta meg az arra jogosultakat.
A fenti a) pontban említett felügyeleti jogok keletkezhetnek
különösen jogszabály, bírósági vagy közigazgatási határozat,vagy az azon állam joga szerint joghatással bíró egyezségalapján.HU L 151/40 Az Európai Unió Hivatalos Lapja 2008.6.11.
(3) Mindaddig, amíg az 1. bekezdésben els őként említett
hatóságok megtartják joghatóságukat, annak a szerz ődő
államnak a hatóságai, amelybe a gyermeket elvitték vagyamelyben visszatartják, a 11. cikk alapján csak olyan sürg ős
intézkedéseket tehetnek, amelyek a gyermek személyének vagyvagyonának védelmében szükségesek.
8. cikk
(1) Kivételes esetben az 5. vagy a 6. cikk alapján jogható-
sággal rendelkez őszerz ődőállam hatósága, ha úgy véli, hogy
egy másik szerz ődőállam hatósága az adott ügyben alkalma-
sabb arra, hogy megítélje a gyermek mindenek felett állóérdekét,
—közvetlenül vagy állama központi hatóságának közrem űkö-
désével megkeresheti a másik hatóságot, hogy állapítsa megjoghatóságát és tegye meg az általa szükségesnek tartott
védőintézkedéseket, vagy
—felfüggesztheti az ügy vizsgálatát és felszólíthatja a feleket,
hogy terjesszenek a másik állam hatósága elé ilyen kérést.
(2) Az alábbi szerz ődőállamok hatóságai kereshet ők meg az
előzőbekezdés alapján:
a) a gyermek állampolgársága szerinti állam;b) a gyermek vagyonának fekvési helye szerinti állam;c) az az állam, amelynek hatóságaihoz a gyermek szülei házas-
ságának felbontására, különválasztására vagy házasságukérvénytelenítésére irányuló kérelmet nyújtottak be;
d) az az állam, amellyel a gyermek szoros kapcsolatban van.
(3) Az érintett hatóságok véleményt cserélhetnek.
(4) Az 1. bekezdés szerint megkeresett hatóság megállapít-
hatja joghatóságát az 5. vagy 6. cikk alapján joghatósággalrendelkez őhatóság helyett, ha úgy véli, hogy ez a gyermek
mindenek felett álló érdekében áll.
9. cikk
(1) Ha a 8. cikk 2. bekezdésében említett szerz ődőállam
hatóságai úgy vélik, hogy az adott esetben alkalmasabbak arra,
hogy megítéljék a gyermek mindenek felett álló érdekét,
—közvetlenül vagy az adott állam központi hatóságának
közrem űködésével megkereshetik a gyermek szokásos
tartózkodási helye szerinti szerz ődőállam illetékes ható-
ságát, hogy adja hozzájárulását a joghatóság gyakorlásáhozaz általuk szükségesnek tartott véd őintézkedések meghozása
érdekében, vagy—felkérhetik a feleket, hogy terjesszenek ilyen kérelmet a
gyermek szokásos tartózkodási helye szerinti szerz ődő
állam hatósága elé.
(2) Az érintett hatóságok véleményt cserélhetnek.
(3) A megkeresést kezdeményez őhatóság csak akkor gyako-
rolhatja a joghatóságot a gyermek szokásos tartózkodási helyeszerinti szerz ődőállam hatósága helyett, ha az utóbbi hatóság e
kérelmet elfogadta.
10. cikk
(1) Az 5 –9. cikkben foglaltaktól függetlenül, azon szerz ődő
állam hatóságai, amelyek joghatóságukat gyakorolva döntenekegy másik szerz ődőállamban szokásos tartózkodási hellyel
rendelkez őgyermek szülei házasságának felbontására, különvá-
lasztásukra vagy házasságuk érvénytelenítésére irányuló kére-lemről, ha államuk joga úgy rendelkezik, a gyermek szemé-
lyének vagy vagyonának a védelmére irányuló intézkedéseket
hozhatnak, ha:
a) az eljárás megindulásának id őpontjában a gyermek szüleinek
az egyike az adott államban rendelkezik szokásos tartózko-dási hellyel és egyikük a gyermek tekintetében szül ői felel ős-
séggel bír, és
b) ezen hatóságok joghatóságát a szül ők, valamint a gyermek
tekintetében szül ői felel ősséggel bíró más személyek elfo-
gadták, és ez a gyermek mindenek felett álló érdekét szol-gálja.
(2) Az 1. bekezdésben meghatározott, a gyermek védelmét
szolgáló intézkedések meghozatalára vonatkozó joghatóságmegsz űnik, amint a házasságfelbontásra, különválasztásra vagy
a házasság érvénytelenítésére irányuló kérelemnek helyt adóvagy azt elutasító határozat joger őre emelkedett vagy az eljárás
más okból megsz űnt.
11. cikk
(1) Sürg ős esetben azon szerz ődőállam hatóságainak,
amelynek területén a gyermek vagy a gyermek tulajdonát
képez ővagyon található, joghatóságuk van a szükséges véd őin-
tézkedések meghozatalára.
(2) Az el őzőbekezdés alapján a valamely szerz ődőállamban
szokásos tartózkodási hellyel rendelkez őgyermek tekintetében
hozott intézkedések hatályukat vesztik, amint az 5 –10. cikk
alapján joghatósággal bíró hatóságok meghozzák a helyzetáltal megkívánt intézkedéseket.
(3) Az 1. bekezdés alapján a szerz ődésben nem részes
államban szokásos tartózkodási hellyel rendelkez őgyermek
tekintetében hozott intézkedések minden szerz ődőállamban
hatályukat vesztik, amint a kérdéses szerz ődőállamban elis-
merik a helyzet által megkívánt és egy másik állam hatóságaiáltal meghozott intézkedéseket.HU 2008.6.11. Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 151/41
12. cikk
(1) A 7. cikk kivételével, azon szerz ődőállam hatóságainak,
amelyben a gyermek vagy a gyermek tulajdonát képez ővagyon
található, joghatóságuk van a gyermek személyének vagyvagyonának a védelmét szolgáló ideiglenes jelleg űintézkedések
meghozatalára; ezek területi hatálya a kérdéses államra korláto-zódik, amennyiben ezen intézkedések nem összeegyeztethetet-lenek az 5 –10. cikk alapján joghatósággal rendelkez őhatóságok
által már meghozott intézkedésekkel.
(2) Az el őzőbekezdés alapján a valamely szerz ődőállamban
szokásos tartózkodási hellyel rendelkez őgyermek tekintetében
hozott intézkedések hatályukat vesztik, amint az 5 –10. cikk
alapján joghatósággal rendelkez őhatóságok döntést hoznak a
helyzet által megkívánt intézkedések tekintetében.
(3) Az 1. bekezdés alapján a szerz ődésben nem részes
államban szokásos tartózkodási hellyel rendelkez őgyermek
tekintetében hozott intézkedések hatályukat vesztik abban aszerz ődőállamban, ahol az intézkedéseket hozták, amint a
kérdéses szerz ődőállamban elismerik a helyzet által megkívánt
és egy másik állam hatóságai által meghozott intézkedéseket.
13. cikk
(1) A gyermek személyének vagy vagyonának védelmét szol-
gáló intézkedések meghozatalára az 5 –10. cikk alapján jogha-
tósággal rendelkez őszerz ődőállam hatóságainak tartózkodniuk
kell e joghatóság gyakorlásától, ha az eljárás megindulásának
időpontjában már hasonló intézkedés meghozatalára irányuló
kérelmet terjesztettek el őegy másik szerz ődőállam hatósá-
gaihoz, amelyeknek a kérelem id őpontjában az 5 –10. cikk
alapján joghatóságuk volt és ezen kérelem elbírálása még folya-matban van.
(2) Az el őzőbekezdés rendelkezései nem alkalmazhatók, ha
azon hatóságok, amelyekhez az intézkedések iránti kérelmeteredetileg beterjesztették, lemondtak joghatóságukról.
14. cikk
Az 5 –10. cikk alkalmazásával hozott intézkedések az abban
foglalt feltételeknek megfelel ően hatályban maradnak akkor is,
ha a körülmények megváltozása folytán a joghatóság jogalapjamegsz űnt, mindaddig, amíg az Egyezmény alapján joghatósággal
rendelkez őhatóságok nem módosítják, nem váltják fel egy új
intézkedéssel vagy nem szüntetik meg ezen intézkedéseket.
III. FEJEZET
ALKALMAZANDÓ JOG
15. cikk
(1) A szerz ődőállamok hatóságai a II. fejezet rendelkezései
alapján biztosított joghatóságuk gyakorlása során saját jogukatalkalmazzák.
(2) Amennyiben azonban a gyermek személyének vagy
vagyonának a védelme úgy kívánja, kivételesen alkalmazhatjákvagy figyelembe vehetik olyan másik állam jogát, amellyel a
helyzet szoros kapcsolatban van.
(3) Ha a gyermek szokásos tartózkodási helye másik szer-
ződőállamba helyez ődik át, e változás id őpontjától kezdve e
másik államnak joga az irányadó a korábbi szokásos tartózko-dási hely szerinti államban hozott intézkedések alkalmazásifeltételeire.
16. cikk
(1) A szül ői felel ősség jogszabályon alapuló, bírósági vagy
közigazgatási hatóság közrem űködése nélküli keletkezésére
vagy megsz űnésére a gyermek szokásos tartózkodási helye
szerinti állam jogát kell alkalmazni.
(2) A szül ői felel ősség megállapodással vagy egyoldalú
aktussal, bírósági vagy közigazgatási hatóság közrem űködése
nélküli keletkezésére vagy megsz űnésére annak az államnak a
joga az irányadó, ahol a megállapodás vagy az egyoldalú aktushatálybalépésének id őpontjában a gyermek szokásos tartózko-
dási helye volt.
(3) A gyermek szokásos tartózkodási helye szerinti állam
joga alapján fennálló szül ői felel ősség fennmarad a szokásos
tartózkodási hely másik államba való áthelyez ődése után is.
(4) Ha megváltozik a gyermek szokásos tartózkodási helye,
az új szokásos tartózkodási hely szerinti állam joga az irányadó
a szül ői felel ősségnek jogszabályon alapuló keletkezésére olyan
személy részére, akinek már nincs ilyen felel őssége.
17. cikk
A szül ői felel ősség gyakorlására a gyermek szokásos tartózko-
dási helye szerinti állam joga az irányadó. Ha a gyermekszokásos tartózkodási helye megváltozik, az új szokásos tartóz-kodási hely szerinti állam joga az irányadó.
18. cikk
A 16. cikkben említett szül ői felel ősség az ezen Egyezmény
alapján hozott intézkedésekkel megszüntethet ő, illet őleg gyakor-
lásának a feltételei módosíthatók.
19. cikk
(1) Harmadik fél és egy másik olyan személy közötti
jogügylet érvényessége, aki a jogügylet megkötésének a helye
szerinti állam joga alapján jogosult lenne arra, hogy a gyermek
törvényes képvisel őjeként járjon el, nem támadható meg, a
harmadik fél pedig nem vonható felel ősségre egyedül azon az
alapon, hogy a másik személy az e fejezet rendelkezései általmeghatározott jog alapján nem volt jogosult arra, hogy agyermek törvényes képvisel őjeként járjon el, kivéve akkor, ha
a harmadik fél tudta vagy tudnia kellett volna, hogy a szül ői
felelősségre nézve az utóbbi jog az irányadó.
(2) Az el őzőbekezdés csak akkor alkalmazható, ha az ügylet
azonos állam területén tartózkodó személyek között jött létre.HU L 151/42 Az Európai Unió Hivatalos Lapja 2008.6.11.
20. cikk
E fejezet rendelkezéseit akkor is alkalmazni kell, ha az általuk
meghatározott jog nem részes állam joga.
21. cikk
(1) E fejezetben a „jog”kifejezés az adott államban hatályos
jogot jelenti, az alkalmazandó jogra vonatkozó szabályozáskivételével.
(2) Ha azonban a 16. cikk értelmében alkalmazandó jog egy
nem részes állam joga, és ezen állam alkalmazandó jogra vonat-
kozó szabályai egy másik nem részes állam jogát jelölik meg,
amely saját jogát alkalmazná, ez utóbbi állam jogát kell alkal-mazni. Ha e másik nem részes állam nem saját jogát alkal-mazná, az alkalmazandó jog a 16. cikkben megjelölt jog.
22. cikk
Az e fejezet rendelkezései által megjelölt jog alkalmazását csak
akkor lehet megtagadni, ha alkalmazása, a gyermek mindenekfelett álló érdekét figyelembe véve, nyilvánvalóan közrendbe
ütközne.
IV. FEJEZET
ELISMERÉS ÉS VÉGREHAJTÁS
23. cikk
(1) A szerz ődőállamok hatóságai által hozott intézkedéseket
az összes többi szerz ődőállamban a törvénynél fogva el kell
ismerni.
(2) Az elismerés azonban megtagadható:a) ha az intézkedést olyan hatóság hozta, amelynek joghatósága
nem a II. fejezetben meghatározott okok egyikén alapult;
b) ha az intézkedést, sürg ős eset kivételével, bírósági vagy köz-
igazgatási eljárás során anélkül hozták, hogy biztosítottákvolna a gyermek meghallgatásának a lehet őségét, megsértve
a megkeresett állam alapvet őeljárási elveit;
c) bármely személy kérésére, aki azt állítja, hogy az intézkedés
sérti szül ői felel ősségét, ha az intézkedést, sürg ős eset kivé-
telével, anélkül hozták meg, hogy ennek a személynek bizto-sították volna a meghallgatás lehet őségét;
d) ha az elismerés, a gyermek mindenek felett álló érdekét
figyelembe véve, nyilvánvalóan a megkeresett állam közrend-jébe ütközik;
e) ha az intézkedés összeegyeztethetetlen a gyermek szokásos
tartózkodási helye szerinti nem részes államban hozottkésőbbi intézkedéssel, feltéve, hogy ez utóbbi intézkedés a
megkeresett államban megfelel az elismerés követelmé-nyeinek;f) ha nem tartották be a 33. cikkben meghatározott eljárást.
24. cikk
A 23. cikk 1. bekezdésének sérelme nélkül, bármely érdekelt
személy kérheti a szerz ődőállam illetékes hatóságaitól, hogy
döntsenek egy másik szerz ődőállamban hozott intézkedés elis-
merésér ől vagy elismerésének megtagadásáról. Az eljárásra a
megkeresett állam joga irányadó.
25. cikk
A megkeresett állam hatóságát kötik azok a ténymegállapítások,
amelyre annak az államnak a hatósága, ahol az intézkedésthozták, a joghatóságát alapozta.
26. cikk
(1) Ha az egyik szerz ődőállamban hozott és ott végrehajt-
ható intézkedések egy másik szerz ődőállamban igényelnek
végrehajtást, ezen másik államban bármely érdekelt fél kérésére
azokat végrehajthatónak nyilvánítják vagy végrehajtás céljábólnyilvántartásba veszik, ez utóbbi állam jogában meghatározotteljárásnak megfelel ően.
(2) A végrehajthatóvá nyilvánításra vagy nyilvántartásba
vételre minden szerz ődőállam egyszer űés gyors eljárást
alkalmaz.
(3) A végrehajthatóvá nyilvánítás vagy nyilvántartásba vétel
csak a 23. cikk 2. bekezdésében meghatározott okok valame-lyike alapján tagadható meg.
27. cikk
Az el őzőcikkek alkalmazásához szükséges felülvizsgálaton túl
az intézkedés érdemben nem vizsgálható felül.
28. cikk
Az egyik szerz ődőállamban hozott és egy másik szerz ődő
államban végrehajthatónak nyilvánított vagy végrehajtás céljábólnyilvántartásba vett intézkedéseket az utóbbi államban úgyhajtják végre, mintha az intézkedéseket ennek az államnak ahatóságai hozták volna. A végrehajtásra a megkeresett államjoga szerint, az e jog által meghatározott mértékben kerül sor,figyelembe véve a gyermek mindenek felett álló érdekét.
V. FEJEZET
EGYÜTTM ŰKÖDÉS
29. cikk
(1) Minden szerz ődőállam kijelöl egy központi hatóságot
azoknak a feladatoknak az ellátására, amelyet ez az Egyezményró az ilyen hatóságokra.HU 2008.6.11. Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 151/43
(2) A szövetségi államoknak, a több jogrendszerrel vagy
autonóm területi egységekkel rendelkez őállamoknak jogukban
áll több központi hatóságot is kijelölni és meghatározni feladat-körük területi vagy személyi hatályát. Amennyiben egy államtöbb központi hatóságot jelöl ki, ki kell jelölnie azt a központihatóságot, amelyhez az adott államon belüli megfelel őközponti
hatóságnak való továbbítás céljából a megkeresések intézhet ők.
30. cikk
(1) A központi hatóságok együttm űködnek egymással és
elősegítik az államaikon belüli illetékes hatóságok közötti
együttm űködést az Egyezmény céljainak elérése érdekében.
(2) Az Egyezmény alkalmazásával kapcsolatban megteszik a
megfelel őlépéseket annak érdekében, hogy tájékoztatást nyújt-
sanak államuk gyermekvédelemre vonatkozó jogszabályairól ésaz államukban nyújtott szolgáltatásokról.
31. cikk
Minden szerz ődőállam központi hatósága közvetlenül, illetve
hatóságokon vagy más szervezeteken keresztül megtesz vala-mennyi megfelel őlépést a következ ők érdekében:
a) a 8 –9. cikkben, valamint az e fejezetben meghatározott
kapcsolat megkönnyítése és közrem űködés biztosítása;
b) közvetítés, békéltetés útján vagy más hasonló módon a
gyermek személyének vagy vagyonának a védelmét szolgáló,egyezségen alapuló megoldások elérésének megkönnyítése
azokban a helyzetekben, amikor az Egyezményt kell alkal-
mazni;
c) egy másik szerz ődőállam illetékes hatóságának kérésére a
gyermek hollétének felkutatásában való segítségnyújtás,amennyiben úgy t űnik, hogy a gyermek a megkeresett
állam területén tartózkodik és védelemre szorul.
32. cikk
Az olyan szerz ődőállam központi hatóságának vagy más ille-
tékes hatóságának indoklással alátámasztott kérésére, amellyel a
gyermeknek lényeges kapcsolata van, azon szerz ődőállam
központi hatósága, amelyben a gyermek szokásos tartózkodásihelye van és amelyben a gyermek tartózkodik, közvetlenül,illetve hatóságokon vagy más szervezeteken keresztül:
a) jelentést adhat a gyermek helyzetér ől;
b) felkérheti saját államának illetékes hatóságát, hogy mérlegelje
a gyermek személyének vagy vagyonának a védelmét szol-gáló intézkedések meghozatalának szükségességét.33. cikk
(1) Ha az 5 –10. cikk alapján joghatósággal rendelkez ő
hatóság a gyermek nevel őcsaládnál vagy intézményi gondo-
zásban való elhelyezését, kafala vagy hasonló intézmény szerintigondozásának biztosítását tervezi, és erre az elhelyezésre vagygondozásba vételre egy másik szerz ődőállamban kerülne sor,
először konzultálnia kell ez utóbbi szerz ődőállam központi
hatóságával vagy más illetékes hatóságával. E célból a javasoltelhelyezés vagy gondozásba vétel indokának megjelöléséveljelentést kell továbbítania a gyermekr ől.
(2) A megkeres őállamban csak akkor hozható határozat az
elhelyezésr ől vagy gondozásba vételr ől, ha a megkeresett állam
központi hatósága vagy más illetékes hatósága, a gyermekmindenek felett álló érdekét figyelembe véve, az elhelyezéshezvagy gondozásba vételhez hozzájárult.
34. cikk
(1) Amennyiben véd őintézkedés meghozatalát mérlegelik, az
Egyezmény szerint illetékes hatóságok –ha a gyermek helyzete
szükségessé teszi –megkereshetik a többi szerz ődőállam olyan
hatóságát, amely a gyermek védelme szempontjából lényegesinformáció birtokában van, hogy közölje ezt az információt.
(2) A szerz ődőállamok olyan nyilatkozatot tehetnek, hogy
az 1. bekezdés szerinti megkereséseket kizárólag központi ható-ságukon keresztül intézhetik hatóságaik felé.
35. cikk
(1) A szerz ődőállamok illetékes hatóságai megkereshetik egy
másik szerz ődőállam hatóságait, hogy nyújtsanak segítséget az
ezen Egyezmény alapján hozott véd őintézkedések végrehajtá-
sában, különösen a láthatási jogok, valamint a rendszeres ésközvetlen kapcsolattartási jog hatékony gyakorlásának a bizto-sításában.
(2) Azon szerz ődőállam hatóságai, amelyben a gyermeknek
nincs szokásos tartózkodási helye, az ezen államban tartózkodóolyan szül őkérésére, aki láthatási jogának megállapítását vagy
biztosítását kéri, információkat vagy bizonyítékokat gy űjthetnek
és megállapíthatják a szül őláthatási jog gyakorlására való alkal-
masságát és a láthatási jog gyakorlásának feltételeit. A gyermekláthatására irányuló kérelem elbírálására az 5 –10. cikk alapján
joghatósággal rendelkez őhatóság a döntés meghozatala el őtt
elfogadja és mérlegeli ezeket az információkat, bizonyítékokatés megállapításokat.
(3) Az 5 –10. cikk alapján a láthatásról való döntés megho-
zatalára joghatósággal rendelkez őhatóság a 2. bekezdés szerinti
kérelem teljesítéséig elhalaszthatja az eljárást, különösen akkor,ha a gyermek korábbi tartózkodási helye szerinti állambanbiztosított láthatási jog korlátozására vagy megszüntetéséreirányuló kérelem tárgyában jár el.HU L 151/44 Az Európai Unió Hivatalos Lapja 2008.6.11.
(4) E cikk nem akadályozza az 5 –10. cikk alapján hatáskörrel
rendelkez őhatóságot abban, hogy a 2. bekezdés alapján benyúj-
tott kérelem teljesítéséig ideiglenes intézkedéseket hozzon.
36. cikk
Minden olyan esetben, amikor a gyermek komoly veszélynek
van kitéve, azon szerz ődőállam illetékes hatóságai, amelyben
gyermekvédelmi intézkedést hoztak vagy ilyen intézkedésmeghozatalát mérlegelik, ha tájékoztatást kapnak arról, hogy agyermek tartózkodási helye egy másik államba került, vagy agyermek másik államban tartózkodik, tájékoztatják ezen másikállam hatóságait a fennálló veszélyr ől és a meghozott vagy
mérlegelt intézkedésekr ől.
37. cikk
A hatóságok e fejezet alapján nem kérhetnek vagy továbbít-
hatnak információt, ha ez véleményük szerint veszélybe sodor-hatná a gyermek személyét vagy vagyonát, vagy a gyermekvalamely családtagjának szabadságára vagy életére komolyfenyegetést jelentene.
38. cikk
(1) Azon lehet őség érintetlenül hagyásával, hogy szolgáltatá-
saik ellenében ésszer űköltségeket követeljenek meg, a szerz ődő
államok központi hatóságai és más hatóságai e fejezet rendelke-zéseinek alkalmazása során felmerült költségeiket maguk viselik.
(2) A szerz ődőállamok megállapodást köthetnek egy vagy
több szerz ődőállammal a költségek megosztásáról.
39. cikk
A szerz ődőállamok megállapodást köthetnek egy vagy több
másik szerz ődőállammal abból a célból, hogy kölcsönös
kapcsolataikban fejlesszék e fejezet alkalmazását. Azon államok,amelyek ilyen jelleg űmegállapodást kötöttek, annak egy példá-
nyát továbbítják az Egyezmény letéteményesének.
VI. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
40. cikk
(1) A gyermek szokásos tartózkodási helye szerinti szerz ődő
állam vagy azon szerz ődőállam hatóságai, ahol véd őintézkedést
hoztak, azon személy kérelmére, aki szül ői felel ősséggel bír,
illetve akit megbíztak a gyermek személyének vagy vagyonánakvédelmével, igazolást adhatnak ki e személynek feltüntetve,hogy milyen min őségben jogosult eljárni és milyen jogokkal
ruházták fel.
(2) Ellenkez őbizonyíték hiányában el kell fogadni, hogy az
igazolásban feltüntetett min őség és jogok az adott személyt
illetik.
(3) Minden szerz ődőállam kijelöli azokat a hatóságokat,
amelyek az igazolás kiállítására jogosultak.41. cikk
Az Egyezmény alapján gy űjtött vagy továbbított személyes
adatokat csak azokra a célokra lehet felhasználni, amelyekregyűjtötték vagy továbbították őket.
42. cikk
Azon hatóságok, amelyeknek adatokat továbbítanak, saját
államuk jogának megfelel ően biztosítják azok bizalmas keze-
lését.
43. cikk
Az ezen Egyezmény alapján továbbított vagy kibocsátott
okiratok mentesülnek a hitelesítés és más hasonló formáliskövetelmények alól.
44. cikk
Minden szerz ődőállam kijelölheti azokat a hatóságokat,
amelyekhez a 8., 9. és 33. cikk alapján megkeresések intéz-hetők.
45. cikk
(1) A 29. és 44. cikk szerinti kijelölésekr ől tájékoztatni kell a
Hágai Nemzetközi Magánjogi Értekezlet Állandó Irodáját.
(2) A 34. cikk 2. bekezdése szerinti nyilatkozatot az Egyez-
mény letéteményesének kell benyújtani.
46. cikk
Azon szerz ődőállamok, amelyekben a gyermeknek és vagyo-
nának a védelmére különböz őjogrendszerek vagy jogszabályok
alkalmazandók, nem kötelesek az Egyezmény szabályait alkal-mazni a kizárólag e különböz őjogrendszerek vagy jogszabályok
összeütközése esetén.
47. cikk
Az olyan állam vonatkozásában, amelyben az ezen Egyez-
ményben szabályozott bármilyen ügy tekintetében két vagytöbb jogrendszert kell alkalmazni a különböz őterületi egysé-
gekben:
1. az adott állambeli szokásos tartózkodási helyre való hivat-
kozást a valamely területi egységen belüli szokásos tartóz-kodási helyre való hivatkozásként kell értelmezni;
2. a gyermek adott állambeli tartózkodására való hivatkozást a
valamely területi egységben való tartózkodásra való hivat-kozásként kell értelmezni;
3. az arra való hivatkozást, hogy a gyermek vagyona az adott
államban található, úgy kell értelmezni, hogy a gyermekvagyona valamely területi egységben található;HU 2008.6.11. Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 151/45
4. az arra az államra való hivatkozást, amelynek a gyermek az
állampolgára, az adott állam joga által kijelölt területiegységre való hivatkozásként, vagy ilyen jelleg űszabályozás
hiányában az arra a területi egységre való hivatkozáskéntkell értelmezni, amellyel a gyermeknek a legszorosabb akapcsolata;
5. az arra az államra való hivatkozást, amelynek hatóságaihoz
a gyermek szülei házasságának felbontására, különválasztá-sukra vagy házasságuk érvénytelenítésére irányuló kérelmetnyújtottak be, az arra a területi egységre való hivatkozás-ként kell értelmezni, amelynek hatóságaihoz a kérelmetbenyújtották;
6. az arra az államra való hivatkozást, amellyel a gyermek
lényeges kapcsolatban áll, az arra a területi egységre valóhivatkozásként kell értelmezni, amellyel a gyermek ilyenkapcsolatban áll;
7. az arra az államra való hivatkozást, amelybe a gyermeket
elvitték vagy amelyben visszatartják, az arra a területiegységre való hivatkozásként kell értelmezni, ahová a gyer-meket elvitték vagy ahol visszatartják;
8. az adott államnak a központi hatóságain kívüli egyéb ható-
ságaira vagy szervezeteire való hivatkozást az adott területiegységben eljárni jogosult hatóságokra vagy szervezetekrevaló hivatkozásként kell értelmezni;
9. az azon állam jogára, eljárására vagy hatóságára való hivat-
kozást, amelyben intézkedést hoztak, annak a területiegységnek a jogára, eljárására vagy hatóságára való hivatko-zásként kell értelmezni, amelyben az intézkedést hozták;
10. a megkeresett állam jogára, eljárására vagy hatóságára való
hivatkozást annak a területi egységnek a jogára, eljárásáravagy hatóságára való hivatkozásként kell értelmezni,amelyben az elismerést vagy végrehajtást kérik.
48. cikk
Az alkalmazandó jognak a III. fejezet szerinti meghatározása
céljából, olyan állam vonatkozásában, amely két vagy több terü-leti egységb ől áll, amelyek mindegyike az ezen Egyezmény
hatálya alá tartozó ügyek tekintetében saját jogrendszerrelvagy jogszabályi rendszerrel rendelkezik, a következ őszabá-
lyokat kell alkalmazni:
a) ha ilyen államban léteznek olyan hatályos szabályok,
amelyek meghatározzák, hogy mely területi egység joga azalkalmazandó, akkor ennek az egységnek a jogát kell alkal-mazni;
b) ilyen szabályok hiányában a 47. cikkben meghatározott terü-
leti egység jogát kell alkalmazni.
49. cikk
Az alkalmazandó jognak a III. fejezet szerinti meghatározása
céljából, olyan állam vonatkozásában, amely az ezen Egyezményhatálya alá tartozó ügyek tekintetében két vagy több jogrend-
szerrel vagy jogszabályi rendszerrel rendelkezik a személyekkülönböz őcsoportjaira, a következ őszabályokat kell alkal-
mazni:
a) ha ilyen államban léteznek olyan hatályos szabályok,
amelyek meghatározzák, hogy e jogok közül melyiket kellalkalmazni, akkor ezt a jogot kell alkalmazni;
b) ilyen szabályok hiányában azt a jogrendszert vagy jogsza-
bályi rendszert kell alkalmazni, amelyhez a gyermeket alegközelebbi kapcsolat f űzi.
50. cikk
Ez az Egyezmény nem érinti a gyermekek jogellenes külföldre
vitelének polgári jogi vonatkozásairól szóló, 1980. október 25-én kelt egyezmény alkalmazását mindkét egyezmény részes
államai között. Semmi nem zárja ki azonban azt, hogy ezen
Egyezmény rendelkezéseire hivatkozzanak a jogellenesen elvittvagy visszatartott gyermek visszaadása, illetve a láthatási jogmegszervezése céljából.
51. cikk
A szerz ődőállamok közötti kapcsolatban ezen Egyezmény
felváltja a kiskorúak védelmével kapcsolatos hatósági jogkö-rökről és az alkalmazandó jogról szóló, 1961. október 5-én
kelt egyezményt és a kiskorúak feletti gyámságot szabályozó,Hágában, 1902. június 12-én aláírt egyezményt, a fent említett1961. október 5-i egyezmény alapján hozott intézkedések elis-merésének a sérelme nélkül.
52. cikk
(1) Ez az Egyezmény nem érinti azokat a nemzetközi jogfor-
rásokat, amelyeknek a szerz ődőállamok részesei, és amelyek az
Egyezmény által szabályozott ügyekre vonatkozó rendelkezé-seket tartalmaznak, kivéve, ha a jogforrásban részes államokellenkez őnyilatkozatot nem tesznek.
(2) Ez az Egyezmény nem érinti annak a lehet őségét, hogy
egy vagy több szerz ődőállam olyan megállapodást kössön,
amely az ilyen megállapodásban részes államokban szokásostartózkodási hellyel rendelkez őgyermekek tekintetében az
ezen Egyezmény által szabályozott ügyekre vonatkozó rendel-kezéseket tartalmaz,
(3) Az egy vagy több szerz ődőállam által az ezen Egyez-
mény hatálya alá tartozó ügyekre vonatkozóan megkötöttmegállapodások az ilyen államok és más szerz ődőállamok
közötti kapcsolatokban nem érintik ezen Egyezmény rendelke-zéseinek az alkalmazását.
(4) Az el őzőbekezdéseket kell alkalmazni az érintett államok
közötti regionális vagy más természet űkapcsolatok alapján
fennálló különleges kapcsolaton alapuló egységes törvényekre is.HU L 151/46 Az Európai Unió Hivatalos Lapja 2008.6.11.
53. cikk
(1) Az Egyezmény csak azon intézkedésekre alkalmazható,
amelyeket azt követ ően hoztak az adott államban, hogy az
Egyezmény az adott állam vonatkozásában hatályba lépett.
(2) Az Egyezmény csak azon intézkedések elismerésére és
végrehajtására alkalmazható, amelyeket az Egyezménynek azintézkedéseket hozó állam és a megkeresett állam közöttihatálybalépését követ ően hoztak.
54. cikk
(1) A szerz ődőállamok központi hatóságával vagy más ható-
ságával folytatott érintkezés során az iratokat eredeti nyelvenkell megküldeni, csatolva a másik állam hivatalos nyelvérevagy egyik hivatalos nyelvére való fordítást, vagy amennyibenez nehezen megvalósítható, francia vagy angol nyelv űfordítását.
(2) A szerz ődőállam azonban, a 60. cikk szerinti fenntar-
tásban kifogást emelhet a francia vagy az angol, de nemmindkét nyelv használatával szemben.
55. cikk
(1) A szerz ődőállamok a 60. cikk szerint:
a) fenntarthatják hatóságaik joghatóságát a gyermek terüle-
tükön található vagyonának a védelmére irányuló intézke-dések meghozatalára;
b) fenntarthatják a jogot arra, hogy ne ismerjenek el szül ői
felelősséget vagy intézkedést, amennyiben az összeegyeztet-
hetetlen a hatóságaik által az adott vagyon vonatkozásábanhozott intézkedésekkel.
(2) A fenntartás korlátozható bizonyos vagyoni kategóriákra.
56. cikk
A Hágai Nemzetközi Magánjogi Értekezlet f őtitkára rendszeres
időközönként speciális bizottságot hív össze az Egyezmény
gyakorlati m űködésének felülvizsgálatára.
VII. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
57. cikk
(1) Az Egyezmény aláírásra nyitva áll azon államok el őtt,
amelyek a Hágai Nemzetközi Magánjogi Értekezlet tizennyol-cadik ülésszakának idején annak tagjai voltak.(2) Az Egyezményt meg kell er ősíteni, el kell fogadni vagy
jóvá kell hagyni és a meger ősítő, elfogadó vagy jóváhagyó okira-
tokat az Egyezmény letéteményesénél, a Holland KirályságKülügyminisztériumánál kell letétbe helyezni.
58. cikk
(1) Bármely más állam csatlakozhat az Egyezményhez,
miután az Egyezmény a 61. cikk 1. bekezdése szerint hatálybalépett.
(2) A csatlakozási okiratot a letéteményesnél kell letétbe
helyezni.
(3) A csatlakozás csak a csatlakozó állam és azon szerz ődő
államok közötti kapcsolatban hatályos, amelyek a 63. cikk b)pontjában említett értesítés kézhezvételét követ őhat hónapon
belül nem emeltek kifogást a csatlakozás ellen. Ilyen kifogássalélhetnek az államok akkor is, amikor egy csatlakozást követ ően
meger ősítik, elfogadják vagy jóváhagyják az Egyezményt. A kifo-
gásról értesíteni kell a letéteményest.
59. cikk
(1) Ha egy állam két vagy több területi egységgel rendelkezik,
amelyekben az ezen Egyezményben szabályozott ügyek vonat-kozásában különböz őjogrendszereket kell alkalmazni, az
aláírás, meger ősítés, elfogadás, jóváhagyás vagy csatlakozás
időpontjában nyilatkozhat arról, hogy az Egyezmény összes
területi egységére kiterjed, vagy területi egységei közül csakegyre vagy többre terjed ki, és ezt a nyilatkozatot másik nyilat-
kozat benyújtásával bármikor módosíthatja.
(2) Az ilyen nyilatkozatról értesíteni kell a letéteményest és
kifejezetten meg kell jelölni azokat a területi egységeket,amelyek vonatkozásában az Egyezményt alkalmazni kell.
(3) Ha egy állam e cikk alapján nem tesz nyilatkozatot, az
Egyezmény az adott állam összes területi egységére kiterjed.
60. cikk
(1) Minden állam legkés őbb a meger ősítés, elfogadás, jóváha-
gyás vagy csatlakozás id őpontjában, vagy az 59. cikk szerinti
nyilatkozat benyújtásakor az 54. cikk 2. bekezdésében és az55. cikkben meghatározott fenntartást tehet. Más fenntartásnem tehet ő.
(2) Bármely állam bármikor visszavonhatja az általa tett
fenntartást. A visszavonásról értesíteni kell a letéteményest.
(3) A fenntartás az el őzőbekezdésben említett értesítést
követ őharmadik naptári hónap els őnapján veszíti hatályát.HU 2008.6.11. Az Európai Unió Hivatalos Lapja L 151/47
61. cikk
(1) Az Egyezmény a harmadik meger ősítő, elfogadó vagy
jóváhagyó okirat 57. cikkben említett letétbe helyezése utánihárom hónap elteltét követ őhónap els őnapján lép hatályba.
(2) Ezt követ ően az Egyezmény a következ őképpen lép
hatályba:
a) az Egyezményt ezt követ ően meger ősítő, elfogadó vagy jóvá-
hagyó valamennyi állam tekintetében a meger ősítő, elfogadó,
jóváhagyó vagy csatlakozási okiratának letétbe helyezéseutáni három hónap elteltét követ őhónap els őnapján;
b) a csatlakozó államok tekintetében az 58. cikk 3. bekezdé-
sében említett hat hónapos id őlejárta utáni három hónap
elteltét követ őhónap els őnapján;
c) az olyan területi egység tekintetében, amelyre az 59. cikk
szerint az Egyezményt kiterjesztették, az abban a cikkbenemlített értesítés utáni három hónap elteltét követ őhónap
elsőnapján.
62. cikk
(1) Az Egyezményben részes állam az Egyezményt a letéte-
ményesnek címzett írásbeli értesítéssel felmondhatja. Afelmondás korlátozódhat bizonyos területi egységekre,
amelyekre az Egyezményt alkalmazni kell.
(2) A felmondás az értesítés letéteményes általi átvétele után
eltelt tizenkét hónapot követ őhónap els őnapján válik hatá-
lyossá. Amennyiben az értesítésben hosszabb id őtartamot hatá-
roznak meg a felmondás hatályára, a felmondás ezen hosszabbidőtartam elteltével válik hatályossá.63. cikk
A letéteményes értesíti a Hágai Nemzetközi Magánjogi Érte-
kezlet tagállamait és az 58. cikk szerint csatlakozott államokata következ őkről:
a) az 57. cikkben említett aláírások, meger ősítések, elfogadások
és jóváhagyások;
b) az 58. cikkben említett csatlakozások és a csatlakozásokkal
szemben emelt kifogások;
c) az Egyezmény 61. cikk szerinti hatálybalépésének napja;
d) a 34. cikk 2. bekezdésében és az 59. cikkben említett nyilat-
kozatok;
e) a 39. cikkben említett megállapodások;
f) az 54. cikk 2. bekezdésében és az 55. cikkben említett
fenntartások, valamint a 60. cikk 2. bekezdésében említettvisszavonások;
g) a 62. cikkben említett felmondások.Fentiek hiteléül az erre megfelel ően felhatalmazott alulírottak
ezt az Egyezményt aláírták.
Készült Hágában, 1996. október 19. napján, angol és francia
nyelven, mindkét szöveg egyaránt hiteles, egyetlen példányban,amelyet a Holland Királyság Kormányának levéltárábanhelyeznek letétbe, s amelyb ől diplomáciai úton egy-egy hiteles
másolatot küldenek a Hágai Nemzetközi Magánjogi Értekezlettizennyolcadik ülésszakának minden tagállama számára.HU L 151/48 Az Európai Unió Hivatalos Lapja 2008.6.11.