Jegyzőkönyv

a hajókról történő szennyezés megelőzésére és veszélyhelyzetben a Földközi-tenger szennyezésének leküzdésére irányuló együttműködésről

E JEGYZŐKÖNYV SZERZŐDŐ FELEI,

mivel részesei az 1976. február 16-án Barcelonában elfogadott és 1995. június 10-én módosított, a Földközi-tenger szennyezés elleni védelméről szóló Egyezménynek,

azzal az óhajjal, hogy végrehajtsák az említett egyezmény 6. és 9. cikkét,

felismerve, hogy a tenger olajjal, illetve veszélyes és káros anyagokkal valós súlyos szennyezése vagy annak veszélye a Földközi-tengeren veszélyt jelent a parti államokra és a tengeri környezetre,

figyelembe véve, hogy a Földközi-tenger minden parti államának együttműködésére van szükség a hajókról történő szennyezés megelőzése és a szennyezési eseményekre adott válasz esetében, függetlenül annak eredetétől,

elismerve a Nemzetközi Tengerészeti Szervezet szerepét és a Szervezeten belüli együttműködés fontosságát, különös tekintettel a tengeri környezet hajókról történő szennyezésének megelőzését, csökkentését és ellenőrzését célzó nemzetközi szabályok és szabványok elfogadásának és kidolgozásának előmozdítására,

hangsúlyozva a földközi-tengeri parti államok által e nemzetközi szabályok és szabványok végrehajtása terén tett erőfeszítéseket,

elismerve továbbá az Európai Közösség hozzájárulását a tengerészeti biztonsággal és a hajókról történő szennyezés megelőzésével kapcsolatos nemzetközi szabványok végrehajtásához,

felismerve továbbá a földközi-tengeri térségbeli együttműködés fontosságát a tengeri környezet hajókról történő szennyezésének megelőzését, csökkentését és ellenőrzését célzó nemzetközi szabályok hatékony végrehajtásának előmozdításában,

felismerve továbbá a nemzeti, szubregionális és regionális szintű azonnali és hatékony fellépés fontosságát a tengeri környezet szennyezését vagy annak veszélyét érintő vészhelyzeti intézkedések meghozatalában,

alkalmazva az elővigyázatosság elvét, a "szennyező fizet" elvet és a környezeti hatásvizsgálat módszerét és alkalmazva az elérhető legjobb technikákat és a legjobb környezetvédelmi gyakorlatokat az Egyezmény 4. cikkének megfelelően,

szem előtt tartva az Egyesült Nemzetek Szervezete 1982. december 10-én Montego Bayben kelt tengerjogi egyezményének vonatkozó rendelkezéseit, amely hatályba lépett, és amelyhez számos földközi-tengeri parti állam és az Európai Közösség félként csatlakozott,

figyelemmel a különösen a tengerészeti biztonsággal, a hajókról történő szennyezés megelőzésével, a szennyezési eseményekre való felkészültséggel és az azokra adott válaszokkal, valamint a szennyezési kárért való felelősséggel és kártérítéssel foglalkozó nemzetközi egyezményekre,

azzal a kívánsággal, hogy továbbfejlesszék a szennyezés megelőzése és leküzdése terén nyújtott kölcsönös segítségnyújtást és együttműködést,

A KÖVETKEZŐKBEN ÁLLAPODTAK MEG:

1. cikk

Fogalommeghatározások

E jegyzőkönyv alkalmazásában:

a) "Egyezmény": az 1976. február 16-án Barcelonában elfogadott és 1995. június 10-én módosított, a Földközi-tenger szennyezés elleni védelméről szóló Egyezmény;

b) "szennyezési esemény": bármely olyan történés vagy azonos forrásból eredő történések sorozata, amely olaj és/vagy veszélyes és káros anyagok kiszabadulásával jár vagy járhat, és amely veszélyt jelent vagy jelenthet a tengeri környezetre, illetve egy vagy több állam partvidékére vagy azzal kapcsolatos érdekeire, és amely vészhelyzeti intézkedést vagy más azonnali választ kíván;

c) "veszélyes és káros anyagok": az olajon kívül egyéb olyan anyagok, amelyek a tengeri környezetbe kerülve valószínűleg veszélyt jelentenek az emberi egészségre, károsítják az élő erőforrásokat és a tengeri életet, kárt okoznak a tenger vonzerejében, vagy beavatkoznak annak más legitim használatába;

d) "kapcsolódó érdekek": valamely közvetlenül érintett vagy veszélyeztetett parti állam érdekei, többek között a következők:

i. tengerészeti tevékenység a parti területeken, a kikötőkben és a folyótorkolatokban, a halászati tevékenységet is ideértve;

ii. a szóban forgó terület történelmi és idegenforgalmi vonzereje, ideértve a vízi sportokat és a szabadidő eltöltését;

iii. a tengerparti lakosság egészsége;

iv. a terület kulturális, esztétikai, tudományos és oktatási értéke;

v. a biológiai sokféleség védelme és a tengeri és parti biológiai erőforrások fenntartható felhasználása;

e) "nemzetközi szabályozások": olyan globális szinten és az Egyesült Nemzetek Szervezete szakosított intézményeinek, különösen a Nemzetközi Tengerészeti Szervezet égisze alatt a nemzetközi joggal összhangban elfogadott szabályozások, amelyek célja a tengeri környezet hajókról történő szennyezésének megelőzése, csökkentése és ellenőrzése;

f) "Regionális Központ": a Földközi-tengeri térség parti államai meghatalmazottjainak a Földközi-tenger védelméről szóló barcelonai konferenciáján 1976. február 9-én elfogadott 7. állásfoglalással létrehozott Földközi-tengeri Regionális Tengerszennyezési Vészhelyzeti Válaszadó Központ (REMPEC), amely a Nemzetközi Tengerészeti Szervezet és az Egyesült Nemzetek Szervezete Környezetvédelmi Programjának kezelése alatt áll, és amelynek célkitűzéseit és működését az Egyezmény szerződő felei meghatározzák.

2. cikk

A jegyzőkönyv alkalmazási területe

A jegyzőkönyv alkalmazási területe az Egyezmény 1. cikkének meghatározása szerinti Földközi-tengeri térség.

3. cikk

Általános rendelkezések

(1) A felek együttműködnek a következőkben:

a) a tengeri környezet hajókról történő szennyezésének megelőzését, csökkentését és ellenőrzését célzó nemzetközi rendeletek végrehajtása és

b) szennyezési események esetén minden szükséges intézkedés megtétele.

(2) Az együttműködés során a feleknek indokolt esetben figyelembe kell venniük a helyi hatóságok, a nem kormányzati szervezetek és a társadalmi-gazdasági szereplők részvételét.

(3) Valamennyi fél a többi fél vagy más államok szuverenitásának vagy joghatóságának sérelme nélkül alkalmazza ezt a jegyzőkönyvet. A valamely fél által e jegyzőkönyv alkalmazásának érdekében tett intézkedések összhangban vannak a nemzetközi joggal.

4. cikk

Vészhelyzeti intézkedési tervek és a szennyezési események megelőzésének és leküzdésének más eszközei

(1) A felek törekednek arra, hogy vagy egyénileg, vagy két- vagy többoldalú együttműködés révén vészhelyzeti intézkedési terveket vagy a szennyezési események megelőzését és leküzdését célzó más eszközöket tartsanak fenn és mozdítsanak elő. Az ilyen eszközök közé tartoznak különösen a vészhelyzetek esetén való műveletekre felkészített berendezések, hajók, légijárművek és személyzet, indokolt esetben vonatkozó jogszabályok meghozatala vagy a szennyezési eseményre adott válaszadási képesség fejlesztése vagy megerősítése, és az e jegyzőkönyv végrehajtásáért felelős nemzeti hatóság vagy hatóságok kijelölése.

(2) A felek továbbá intézkedéseket tesznek a nemzetközi joggal összhangban a földközi-tengeri térség hajókról történő szennyezésének megelőzése érdekében, hogy ebben a térségben lobogó vagy kikötő szerinti vagy parti államkénti minőségükben biztosítsák a vonatkozó nemzetközi egyezmények és a vonatkozó jogszabályaik hatékony végrehajtását. Fejlesztik nemzeti kapacitásukat az említett nemzetközi egyezmények végrehajtása tekintetében, és két- vagy többoldalú megállapodások útján együttműködhetnek azok eredményes végrehajtása érdekében.

(3) A felek kétévente tájékoztatják a Regionális Központot az e cikk végrehajtása érdekében tett intézkedésekről. A kapott információ alapján a Regionális Központ jelentést ad át a feleknek.

5. cikk

Felügyelet

A felek vagy egyénileg, vagy két- illetve többoldalú együttműködés útján a földközi-tengeri térségre kiterjedő figyelemmel felügyeleti tevékenységeket fejlesztenek ki vagy alkalmaznak a szennyezés megelőzése, észlelése és leküzdése, valamint a vonatkozó nemzetközi szabályoknak való megfelelés érdekében.

6. cikk

Együttműködés a visszanyerési műveletekben

Amennyiben a fedélzetről veszélyes vagy káros anyagok kerülnek a tengerbe csomagolt formában, ideértve a teheráru-konténereket, hordozható tartályokat, közúti és vasúti járműveket és hajón szállítható bárkákat, a felek ésszerű mértékig együttműködnek e csomagok megmentésében és az ilyen anyagok visszanyerésében, hogy megelőzzék vagy csökkentsék a tengeri és parti környezet veszélyeztetését.

7. cikk

Az információ terjesztése és cseréje

(1) Valamennyi fél vállalja, hogy tájékoztatással látja el a többi felet a következőkről:

a) a tenger olajjal, illetve veszélyes vagy káros anyagokkal történő szennyezése elleni küzdelem terén hatáskörrel rendelkező nemzeti szervezet vagy hatóságok;

b) a tenger olajjal, illetve veszélyes vagy káros anyagokkal történő szennyezéséről szóló jelentés kézhezvételéért és a felek közötti segítségnyújtási intézkedésekkel kapcsolatos ügyek kezeléséért felelős illetékes nemzeti hatóságok;

c) az állam részéről a kölcsönös segítségnyújtás és a felek közötti együttműködés terén cselekvésre jogosult nemzeti hatóságok;

d) a 4. cikk (2) bekezdésének, különösen az érintett nemzetközi egyezmények és más vonatkozó rendeletek végrehajtásáért a kikötői fogadási létesítményekért és a MARPOL 73/78 szerint tiltottnak minősülő kibocsátások figyelemmel kíséréséért felelős nemzeti szervezet vagy hatóságok;

e) olyan rendeleteik és egyéb rendelkezések, amelyek közvetlen hatással vannak a felkészültségre és a tenger olajjal, illetve veszélyes vagy káros anyagokkal történő szennyezésére adott reakcióra;

f) új eljárások, amelyekkel elkerülhető a tenger olajjal, illetve veszélyes vagy káros anyagokkal történő szennyezése, a szennyezés elleni küzdelem új eljárásai, új felügyeleti technológiák és a kutatási programok fejleményei.

(2) Az információcserében megállapodott felek közvetlenül közlik az ilyen információkat a Regionális Központtal. Utóbbi továbbítja ezt az információt a többi félnek, és a kölcsönösség elve alapján a földközi-tengeri térség e jegyzőkönyvben félként részt nem vevő parti államainak.

(3) Az e jegyzőkönyv keretein belül két- vagy többoldalú megállapodásokat kötő felek tájékoztatják a Regionális Központot az ilyen megállapodásokról, amely közli azokat a többi féllel.

8. cikk

Az információk közlése és a szennyezési eseményekkel kapcsolatos jelentések

A felek vállalják, hogy összehangolják a rendelkezésükre álló kommunikációs eszközöket a szennyezési eseményekre vonatkozó minden jelentés és sürgős információ vételének, továbbításának és terjesztésének szükséges sebességgel és megbízhatósággal történő biztosítása érdekében. A Regionális Központ rendelkezik az ahhoz szükséges összes kommunikációs eszközzel, hogy részt vegyen ebben az összehangolt erőfeszítésben, és különösen hogy eleget tegyen a 12. cikk (2) bekezdése által ráruházott feladatoknak.

9. cikk

Jelentéstételi eljárás

(1) Valamennyi fél utasításokat ad a lobogója alatt közlekedő hajók parancsnokainak vagy az értük felelős más személyeknek és a területükön bejegyzett légijárművek pilótáinak, hogy a leggyorsabb és a körülményeknek legmegfelelőbb csatornákon keresztül és a vonatkozó nemzetközi megállapodások által előírt mértékig és azok vonatkozó rendelkezéseivel összhangban jelentsék a legközelebbi parti államnak és az említett félnek a következőket:

a) minden olyan esemény, amely olaj, illetve veszélyes vagy káros anyagok kibocsátását eredményezi vagy eredményezheti;

b) a tengeren észrevett, kiömlött olaj, illetve veszélyes vagy káros anyagok jelenléte, jellemzői és mennyisége, ideértve a csomagolt formában lévő veszélyes vagy káros anyagokat, amelyek veszélyeztetik vagy veszélyeztethetik a tengeri környezetet vagy a partot, illetve egy vagy több fél azokhoz kapcsolódó érdekeit.

(2) A jegyzőkönyv 20. cikkének sérelme nélkül valamennyi fél megfelelő intézkedéseket tesz annak biztosítása érdekében, hogy a felségvizein közlekedő minden hajó parancsnoka megfeleljen az (1) bekezdés a) és b) pontja szerinti kötelezettségeknek, és hogy e tekintetben segítséget kérhessen a Regionális Központtól. Tájékoztatja a Nemzetközi Tengerészeti Szervezetet a megtett intézkedésekről.

(3) Valamennyi fél utasításokat is ad ki a tengeri kikötőkért felelős vagy a joghatósága alatt álló létesítményeket kezelő személyeknek, hogy a vonatkozó joggal összhangban jelentsenek neki minden olyan eseményt, amely olaj, illetve veszélyes vagy káros anyagok kibocsátásával jár vagy járhat.

(4) A Földközi-tengernek a kontinentális talapzat és tengerfenék és ezek alatti altalaj feltárásából és kiaknázásából eredő szennyezése elleni védelméről szóló jegyzőkönyv vonatkozó rendelkezéseivel összhangban valamennyi fél utasításokat ad ki a joghatósága alatt álló tengeri egységekért felelős személyeknek, hogy az általa előírt eljárásokat követve a leggyorsabb és a körülményeknek legmegfelelőbb csatornákon jelentsenek minden olyan eseményt, amely olaj, illetve veszélyes vagy káros anyagok kibocsátásával jár vagy járhat.

(5) E cikk (1), (3) és (4) bekezdésében az "esemény" kifejezés az ott leírt feltételek szerinti eseményt jelenti függetlenül attól, hogy az szennyezés-e vagy sem.

(6) Az (1), (3) és (4) bekezdéssel összhangban összegyűjtött információt szennyezési esemény esetén továbbítják a Regionális Központnak.

(7) Az (1), (3) és (4) bekezdéssel összhangban összegyűjtött információt haladéktalanul továbbítja a szennyezési esemény által feltehetően érintett más feleknek:

a) az információt átvevő fél, lehetőleg közvetlenül vagy a Regionális Központon keresztül; vagy

b) a Regionális Központ.

A felek közötti közvetlen kommunikáció esetén azok tájékoztatják a Regionális Központot a megtett intézkedésekről, és a Központ továbbítja azokat a többi Félnek.

(8) A Felek a Regionális Központ által ajánlott, kölcsönösen egyeztetett formanyomtatványt használják a szennyezési események e cikk (6) és (7) bekezdése által előírt jelentésére.

(9) A (7) bekezdés alkalmazásának következményeként a feleket nem köti az Egyezmény 9. cikke (2) bekezdésében megállapított kötelezettség.

10. cikk

Operatív intézkedések

(1) A szennyezést észlelő bármely fél:

a) elvégzi a szennyezési esemény jellegének, kiterjedésének és lehetséges következményeinek, vagy adott esetben az olaj, illetve veszélyes vagy káros anyagok típusának és hozzávetőleges mennyiségének, valamint a kiömlés sodródási irányának és sebességének szükséges felmérését;

b) megtesz minden ésszerű intézkedést a szennyezési esemény hatásainak megelőzése, csökkentése és lehető legnagyobb mértékű kiküszöbölése érdekében;

c) haladéktalanul tájékoztatja a szennyezési esemény által valószínűleg érintett többi felet ezen értékelésekről és minden olyan intézkedésről, amelyet megtett vagy megtenni szándékozik, és ezzel egyidejűleg megküldi ugyanezen információkat a Regionális Központnak, amely továbbítja azokat a többi félnek;

d) a lehető leghosszabb ideig folytatja a helyzet megfigyelését, és jelenti azt a 9. cikkel összhangban.

(2) Ha intézkedés történik a hajóról származó szennyeződés elleni küzdelem érdekében, minden lehetséges intézkedést megtesznek az

a) emberi élet és

b) a hajó megóvása érdekében; ennek során megelőzik, és a minimumra csökkentik az általános környezeti kárt.

Az ily módon fellépő fél vagy közvetlenül, vagy a Regionális Központ útján tájékoztatja a Nemzetközi Tengerészeti Szervezetet.

11. cikk

Vészhelyzeti intézkedések a hajók fedélzetén, a tengeri létesítményeken és a kikötőkben

(1) Valamennyi fél megteszi a szükséges lépéseket annak biztosítására, hogy a lobogója alatt közlekedő hajók fedélzetén szennyezés esetére vészhelyzeti intézkedési terv legyen a vonatkozó nemzetközi szabályokkal összhangban.

(2) Valamennyi fél előírja a lobogója alatt közlekedő hajók parancsnokainak, hogy szennyezési esemény esetén kövessék a fedélzeti vészhelyzeti intézkedési tervben leírt eljárásokat, és különösen lássák el a megfelelő hatóságokat azok kérésére a 9. cikkből fakadó megfelelő intézkedések esetében releváns részletes adatokkal a hajóról és annak rakományáról, és hogy működjenek együtt e hatóságokkal.

(3) A jegyzőkönyv 20. cikkének sérelme nélkül valamennyi fél megfelelő intézkedéseket tesz annak biztosítása érdekében, hogy a felségvizein közlekedő minden hajó parancsnoka megfeleljen a (2) bekezdés szerinti kötelezettségnek, és hogy e tekintetben segítséget kérhessen a Regionális Központtól. Tájékoztatja a Nemzetközi Tengerészeti Szervezetet a megtett intézkedésekről.

(4) Valamennyi fél előírja, hogy a tengeri kikötőkért és a joghatósága alatt álló létesítmények kezeléséért felelős hatóságok és üzemeltetők – amennyiben indokoltnak ítéli – rendelkezzenek szennyezés esetére szóló vészhelyzeti intézkedési tervvel vagy a 4. cikkel összhangban létrehozott nemzeti rendszerrel összehangolt és az illetékes nemzeti hatóság által meghatározott eljárásokkal összhangban jóváhagyott hasonló intézkedésekkel.

(5) Valamennyi fél kötelezi a joghatósága alatt álló tengeri létesítményekért felelős üzemeltetőket, hogy bármely szennyezési esemény elleni küzdelem érdekében rendelkezzenek a 4. cikkel összhangban létrehozott nemzeti rendszerrel összehangolt és az illetékes nemzeti hatóság által meghatározott eljárásokkal összhangban lévő vészhelyzeti intézkedési tervvel.

12. cikk

Segítségnyújtás

(1) Bármely fél, akinek segítségre van szüksége egy szennyezési esemény kezeléséhez, segítséget kérhet a többi féltől vagy közvetlenül, vagy a Regionális Központon keresztül azzal a féllel kezdve, akit a szennyezés a legvalószínűbben érint. Ez a segítségnyújtás kiterjedhet különösen szakértői tanácsadásra és szakszemélyzet, termékek, berendezések és hajózási létesítmények szállítására vagy az érintett fél rendelkezésére bocsátására. Az így felkért felek a lehető legjobban törekednek arra, hogy segítséget nyújtsanak.

(2) Amennyiben a szennyezés leküzdésére irányuló műveletben részt vevő felek nem tudnak megegyezni a művelet megszervezésében, a Regionális Központ az összes érintett fél jóváhagyásával összehangolhatja a felek által üzembe helyezett berendezések tevékenységét.

(3) A vonatkozó nemzetközi megállapodásokkal összhangban valamennyi fél megteszi a következők megkönnyítéséhez szükséges jogi és közigazgatási intézkedéseket:

a) a szennyezési eseményre válaszoló vagy az ilyen esemény kezeléséhez szükséges személyzetet, rakományt, anyagokat és felszerelést szállító hajók, légi járművek és más közlekedési eszközök területére való megérkezése, ottani felhasználása és onnan való elindulása; valamint

b) az a) pontban említett személyzet, rakomány, anyagok és felszerelés területére, azon keresztül vagy onnan történő gyors és eredményes mozgása.

13. cikk

A segítségnyújtás költségeinek megtérítése

(1) Amennyiben a szennyezési eseményeket kezelő felek tevékenységeit szabályozó pénzügyi rendelkezéseket nem foglalják két- vagy többoldalú megállapodásba a szennyezési esemény előtt, a felek maguk viselik a szennyezéssel kapcsolatos saját tevékenységeik költségét a (2) bekezdéssel összhangban.

(2) a) Ha az intézkedést valamelyik fél egy másik fél sürgős kérésére hajtotta végre, a kérelmező fél megtéríti a segítséget nyújtó félnek az intézkedés költségeit. Ha a kérelmet visszavonják, a kérelmező fél megfizeti a már felmerült költségeket vagy azokat, amelyekre a segítséget nyújtó fél kötelezettséget vállalt;

b) ha az intézkedést valamely fél a saját kezdeményezésére hajtotta végre, az a fél maga viseli az intézkedésének költségeit;

c) a fenti a) és b) pontban megállapított elvek nem alkalmazandóak, ha a felek bármely egyedi esetben külön megállapodást kötnek.

(3) Eltérő megállapodás hiányában a valamely fél által egy másik fél kérésére végrehajtott intézkedés költségeit méltányosan számítják ki a jogszabályoknak és a segítséget nyújtó fél ilyen költségek megtérítésével kapcsolatos gyakorlatának megfelelően.

(4) A segítséget kérő és a segítséget nyújtó fél indokolt esetben együtt működhet a kártérítési igény érvényesítésére irányuló fellépés során. E célból kellően figyelembe veszik a meglévő jogrendszereket.

Amennyiben az így létrejött fellépés nem teszi lehetővé a segítségnyújtási művelet során felmerült költségek teljes megtérítését, a segítséget kérő fél felkérheti a segítséget nyújtó felet, hogy tekintsen el az ellentételezett összegeken felüli költségek megtérítésétől, vagy csökkentse a (3) bekezdéssel összhangban számított költségeket. Kérheti az ilyen költségek halasztott megtérítését is. Az ilyen kérelem megfontolásakor a segítséget nyújtó fél kellő figyelmet fordít a fejlődő országok igényeire.

(5) E cikk rendelkezései semmilyen módon sem értelmezhetők úgy, hogy sértik a felek azzal kapcsolatos jogait, hogy a segítségnyújtásban részt vevő egy vagy több félre vonatkozó nemzeti vagy nemzetközi jog vonatkozó rendelkezései és szabályai alapján harmadik felekkel megtéríttessék a szennyezési események kezelésére irányuló fellépések költségeit.

14. cikk

Kikötői fogadási létesítmények

(1) A felek egyénileg, illetve két- vagy többoldalú együttműködéssel megtesznek minden szükséges lépést annak biztosítására, hogy kikötőikben és termináljaikon a hajók igényeinek megfelelő fogadási létesítmények álljanak rendelkezésre. Biztosítják, hogy ezeket a létesítményeket hatékonyan és a hajóknak okozott indokolatlan késedelem nélkül használják.

A felek felkérést kapnak, hogy törekedjenek arra, hogy ésszerű költségeket szabjanak ki e létesítmények használatáért.

(2) A felek továbbá biztosítják a kedvtelési célú hajók számára megfelelő fogadási létesítményeket is.

(3) A felek megtesznek minden szükséges lépést annak biztosítására, hogy a fogadási létesítmények hatékonyan korlátozzák a tengeri környezetbe kibocsátott anyagok hatását.

(4) A felek megteszik a szükséges lépéseket annak érdekében, hogy a kikötőiket használó hajókat aktuális információkkal lássák el a MARPOL 73/78-ból és az e téren hatályos jogszabályaikból eredő kötelezettségekkel kapcsolatban.

15. cikk

A tengeri közlekedés környezetvédelmi kockázata

Az általánosan elfogadott nemzetközi szabályokkal és szabványokkal, valamint a Nemzetközi Tengerészeti Szervezet megbízásával összhangban a felek egyénileg, illetve két- vagy többoldalú együttműködéssel felmérik a tengeri közlekedés során használt, elismert útvonalak környezeti kockázatait, és megteszik a balesetek kockázatának vagy környezetvédelmi következményeinek csökkentését célzó megfelelő intézkedéseket.

16. cikk

A vészhelyzetben lévő hajók fogadása a kikötőkben és menedékhelyeken

A felek nemzeti, szubregionális vagy regionális stratégiákat határoznak meg a tengeri környezetet fenyegető vészhelyzetben lévő hajók menedékhelyeken, köztük kikötőkben való fogadására vonatkozóan. E célból együttműködnek, és tájékoztatják a Regionális Központot az általuk elfogadott intézkedésekről.

17. cikk

Szubregionális megállapodások

A felek megfelelő két- vagy többoldalú szubregionális megállapodásokról folytathatnak tárgyalásokat, valamint dolgozhatna ki és tarthatnak fenn ilyeneket e jegyzőkönyv vagy annak egy része végrehajtásának megkönnyítése érdekében. Az érdekelt felek kérésére a Regionális Központ feladatai keretén belül segítséget nyújt nekik e szubregionális megállapodások kidolgozásának és végrehajtásának folyamatában.

18. cikk

Ülések

(1) Az e jegyzőkönyvben részes felek rendes üléseit az Egyezményben részes szerződő feleknek az Egyezmény 18. cikkével összhangban megtartott rendes üléseivel együtt tartják. Az e jegyzőkönyvben részes felek rendkívüli üléseket is tarthatnak az Egyezmény 18. cikkével összhangban.

(2) Az e jegyzőkönyvben részes felek üléseinek feladata különösen a következő:

a) a Regionális Központ által az e jegyzőkönyv, különösen annak 4. 7. és 16. cikkének végrehajtásával kapcsolatban benyújtott jelentések vizsgálata és megvitatása;

b) stratégiák, cselekvési tervek és programok megszövegezése és elfogadása e jegyzőkönyv végrehajtása érdekében;

c) e stratégiák, cselekvési tervek és programok, az új stratégiák, cselekvési tervek és programok elfogadásra és e célból intézkedések kidolgozására irányuló igény folyamatos felülvizsgálata és hatékonyságának figyelemmel kísérése;

d) más ilyen feladatok kiutalása, amennyiben azt megfelelőnek ítélik a jegyzőkönyv végrehajtása érdekében.

19. cikk

Kapcsolat az Egyezménnyel

(1) Az Egyezmény jegyzőkönyvekkel kapcsolatos rendelkezései e jegyzőkönyv esetében is alkalmazandók.

(2) A felek eltérő megállapodásának hiányában az Egyezmény 24. cikkével összhangban elfogadott eljárási és pénzügyi szabályok e jegyzőkönyvre is vonatkoznak.

ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK

20. cikk

A jegyzőkönyv hatása a nemzeti jogszabályokra

E jegyzőkönyv rendelkezéseinek végrehajtása nem érinti a felek arra vonatkozó jogait, hogy szigorúbb nemzeti vagy a nemzetközi joggal összhangban lévő más intézkedéseket fogadjanak el az e jegyzőkönyv által szabályozott területen.

21. cikk

Kapcsolat harmadik felekkel

A felek adott esetben felkérik a jegyzőkönyvben nem részes államokat és a nemzetközi szervezeteket, hogy működjenek együtt a jegyzőkönyv végrehajtásában.

22. cikk

Aláírás

Ez a jegyzőkönyv 2002. január 25-én a máltai Vallettában, majd 2002. január 26. és 2003. január 25. között Madridban áll nyitva aláírásra az Egyezmény szerződő felei számára.

23. cikk

Megerősítés, elfogadás vagy jóváhagyás

Ez a jegyzőkönyv megerősítés, elfogadás vagy jóváhagyás alá tartozik. A megerősítő, elfogadó vagy jóváhagyó okiratokat Spanyolország kormányánál helyezik letétbe, amely ellátja a letéteményes feladatait.

24. cikk

Csatlakozás

Ez a jegyzőkönyv 2003. január 26-tól kezdődően nyitva áll csatlakozásra az Egyezményben részes bármely fél számára.

25. cikk

Hatálybalépés

(1) Ez a jegyzőkönyv a hatodik megerősítő, elfogadó, jóváhagyó vagy csatlakozási okirat letétbe helyezését követő harmincadik napon lép hatályba.

(2) A hatálybalépés napjától kezdődően ez a jegyzőkönyv lép a Földközi-tenger olajjal és más káros anyagokkal való szennyezése elleni küzdelem terén vészhelyzet esetén megvalósuló együttműködésről szóló 1976. évi jegyzőkönyv helyébe a két okmány felei közötti kapcsolatokban.

FENTIEK HITELÉÜL az alulírott, erre kellően felhatalmazottak aláírták ezt a jegyzőkönyvet.

KELT Vallettában (Málta) 2002. január 25-én egy-egy eredeti példányban angol, arab, francia és spanyol nyelven, amely szövegek mindegyike egyaránt hiteles.

--------------------------------------------------