Megállapodás

az Európai Unió és az Amerikai Egyesült Államok között a kiadatásról

TARTALOM

Preambulum

1. cikk

2. cikk

3. cikk

4. cikk

5. cikk

6. cikk

7. cikk

8. cikk

9. cikk

10. cikk

11. cikk

12. cikk

13. cikk

14. cikk

15. cikk

16. cikk

17. cikk

18. cikk

19. cikk

20 cikk.

21. cikk

22. cikk

Magyarázó megjegyzés

AZ EURÓPAI UNIÓ ÉS AZ AMERIKAI EGYESÜLT ÁLLAMOK,

AZZAL AZ ÓHAJJAL, hogy még jobban megkönnyítsék az Európai Unió tagállamai és az Amerikai Egyesült Államok közötti együttműködést,

AZZAL AZ ÓHAJJAL, hogy hatékonyabban küzdjenek a bűnözés ellen, ami saját demokratikus társadalmuk és közös értékeik megóvásának eszköze,

KELLŐ TEKINTETTEL az egyének jogaira és a jogállamiságra,

SZEM ELŐTT TARTVA a jogrendszereik szerinti garanciákat, amelyek előírják a kiadott személy tisztességes tárgyaláshoz való jogát, beleértve a törvény által felállított pártatlan bíróság általi megítéléshez való jogot,

AZZAL AZ ÓHAJJAL, hogy megállapodást kössenek a jogsértők kiadatásáról,

A KÖVETKEZŐKBEN ÁLLAPODTAK MEG:

1. cikk

Tárgy és célkitűzés

A Szerződő Felek vállalják, hogy e megállapodás rendelkezéseinek megfelelően, a jogsértők kiadatásának szabályozására vonatkozó kiadatási viszonyokkal összefüggésben előírják a tagállamok és az Amerikai Egyesült Államok közötti együttműködés fokozását.

2. cikk

Fogalommeghatározások

(1) "Szerződő Felek": az Európai Unió és az Amerikai Egyesült Államok.

(2) "Tagállam": az Európai Unió valamely tagállama.

(3) "Igazságügyi minisztérium": az Amerikai Egyesült Államok esetében az igazságügyi minisztérium (Department of Justice); a tagállamok esetében az egyes igazságügyi minisztériumok, kivéve ha valamely tagállam tekintetében a 3., 5., 6., 8. vagy 12. cikkben leírt feladatokat a főügyész végzi, mely esetben e szervet kell kijelölni arra, hogy a 19. cikkel összhangban az igazságügyi minisztérium helyett végezzen ilyen feladatokat, hacsak az Egyesült Államok és az érintett tagállam meg nem állapodik egy másik szerv kijelölésében.

3. cikk

E megállapodás alkalmazási köre a tagállamok kétoldalú kiadatási szerződéseire vonatkozóan

(1) Az Európai Unió – az Európai Unióról szóló szerződés alapján – és az Amerikai Egyesült Államok biztosítja, hogy e megállapodásnak a rendelkezéseit alkalmazzák a megállapodás hatálybalépésének időpontjában hatályban lévő, a tagállamok és az Amerikai Egyesült Államok közötti kétoldalú kiadatási szerződésekre, a következő feltételek mellett:

a) a kétoldalú szerződések azon rendelkezései helyett, amelyek a kiadatást kizárólag valamely jegyzékben meghatározott bűncselekmények tekintetében engedélyezik, a 4. cikket kell alkalmazni;

b) a kétoldalú szerződések azon rendelkezései helyett, amelyek valamely kiadatás iránti megkeresés és az ahhoz tartozó, a megkereső állam által átadott mellékletek átadására, tanúsítására, hitelesítésre vagy legalizálására vonatkoznak, az 5. cikket kell alkalmazni;

c) a kétoldalú szerződések olyan rendelkezéseinek hiányában, amelyek az ideiglenes letartóztatás iránti megkereséseknek az Egyesült Államok igazságügyi minisztériuma és a tagállamok igazságügyi minisztériumai közötti közvetlen átadásának megengedésére vonatkoznak, a 6. cikket kell alkalmazni;

d) a kétoldalú szerződéseknek a kiadatás iránti megkeresések átadására vonatkozó rendelkezésein felül a 7. cikket is kell alkalmazni;

e) a kétoldalú szerződések kiegészítő információk benyújtására vonatkozó rendelkezéseinek hiányában a 8. cikket kell alkalmazni; amennyiben a kétoldalú szerződések rendelkezései nem határozzák meg a felhasználandó csatornát, az említett cikk (2) bekezdését is alkalmazni kell;

f) a kétoldalú szerződések olyan személyek ideiglenes átadásának engedélyezésére vonatkozó rendelkezéseinek hiányában, akik ellen a megkeresett államban eljárás folyik, vagy ott büntetésüket töltik, a 9. cikket kell alkalmazni;

g) a kétoldalú szerződések azon rendelkezései helyett vagy hiányában, amelyek az egyazon személyre vonatkozó több kiadatás iránti megkereséssel kapcsolatos döntésre vonatkoznak, a 10. cikket kell alkalmazni, kivéve ha az eltérően rendelkezik;

h) a kétoldalú szerződések kiadatásról való lemondásra vagy egyszerűsített kiadatási eljárásra vonatkozó rendelkezéseinek hiányában a 11. cikket kell alkalmazni;

i) a kétoldalú szerződések átszállításra vonatkozó rendelkezéseinek hiányában a 12. cikket kell alkalmazni; amennyiben a kétoldalú szerződések rendelkezései nem határozzák meg a repülőgépek menetrenden kívüli leszállására vonatkozó eljárást, az említett cikk (3) bekezdését is alkalmazni kell;

j) a kétoldalú szerződések halálbüntetésre vonatkozó rendelkezései helyett, vagy azok hiányában a megkeresett állam alkalmazhatja a 13. cikket;

k) a kétoldalú szerződések megkeresésekben szereplő bizalmas információ kezelésére vonatkozó rendelkezéseinek hiányában a 14. cikket kell alkalmazni.

(2) a) Az Európai Unióról szóló szerződés alapján az Európai Unió biztosítja, hogy minden egyes tagállam az ilyen tagállam és az Amerikai Egyesült Államok között létrejövő okiratban ismerje el az Amerikai Egyesült Államokkal megkötött, hatályban lévő kétoldalú kiadatási szerződésének az e cikkben megállapított módon történő alkalmazását.

b) Az Európai Unióról szóló szerződés alapján az Európai Unió biztosítja, hogy az Európai Unióhoz e megállapodás hatálybalépését követően csatlakozó új tagállamok, amelyek az Amerikai Egyesült Államokkal kétoldalú kiadatási szerződést kötöttek, megtegyék az a) pontban említett intézkedéseket.

c) A Szerződő Felek törekednek arra, hogy a b) pontban leírt eljárást az új tagállam tervezett csatlakozását megelőzően, vagy azt követően a lehető leghamarabb lefolytassák. Az Európai Unió értesíti az Amerikai Egyesült Államokat az új tagállamok csatlakozásának időpontjáról.

(3) Amennyiben a (2) bekezdés b) pontjában leírt eljárás a csatlakozás időpontjáig nem fejeződik be, e megállapodás rendelkezéseit attól a naptól kezdve kell alkalmazni az új tagállam és az Amerikai Egyesült Államok közötti kapcsolatokra, amelyen egymást és az Európai Uniót az erre a célra szolgáló belső eljárások befejezéséről értesítették.

4. cikk

Kiadatási bűncselekmények

(1) A bűncselekmény kiadatási bűncselekmény, ha a megkereső és a megkeresett államok joga szerint legalább egy évet meghaladó szabadságvesztéssel vagy ennél súlyosabb büntetéssel büntetendő. A bűncselekmény akkor is kiadatási bűncselekmény, ha az valamely kiadatási bűncselekmény elkövetésének kísérletében vagy elkövetésére való összeesküvésben, vagy annak elkövetésében való részességben áll. Amennyiben a megkeresés egy kiadatási bűncselekmény miatt elítélt személy büntetésének végrehajtására vonatkozik, a letöltendő szabadságvesztés hátralévő időtartamának legalább négy hónapnak kell lennie.

(2) Amennyiben egy kiadatási bűncselekményre vonatkozóan engedélyezik a kiadatást, azt a megkeresésben meghatározott bármely más bűncselekményre vonatkozóan is engedélyezni kell, ha az utóbbi bűncselekmény egy évig vagy rövidebb ideig tartó szabadságvesztéssel büntetendő, feltéve hogy a kiadatásra vonatkozó minden más követelmény teljesül.

(3) E cikk alkalmazásában a bűncselekményt kiadatási bűncselekménynek kell tekinteni:

a) tekintet nélkül arra, hogy a megkereső és a megkeresett állam jogszabályai a bűncselekményt ugyanabba a bűncselekmény-kategóriába sorolják-e, vagy ugyanazokkal a fogalmakkal írják-e le a bűncselekményt;

b) tekintet nélkül arra, hogy olyan bűncselekmény-e, amelyre az Egyesült Államok szövetségi joga olyan tényállási elemek igazolását igényli, mint a tagállamok közötti szállítások, vagy a postának, illetőleg egyéb eszközöknek a tagállamok közötti vagy a külkereskedelmet érintő felhasználása, mivel ezek a tényállási elemek csupán az Egyesült Államok valamely szövetségi bírósága hatáskörének megalapozására szolgálnak; és

c) az adókkal, a vámokkal, a devizával, illetve az áruk behozatalával vagy kivitelével kapcsolatos bűncselekmények, tekintet nélkül arra, hogy a megkereső és a megkeresett állam jogszabályai azonos fajtájú adókat, vámokat vagy a devizára, illetve az azonos fajtájú árucikkek behozatalára vagy kivitelére vonatkozó korlátozásokat írnak-e elő.

(4) Amennyiben a bűncselekményt a megkereső állam területén kívül követték el, a kiadatást – a kiadatásra vonatkozó más követelményekre is figyelemmel – akkor engedélyezik, ha a megkeresett állam joga a területén kívül elkövetett bűncselekményeket hasonló esetben büntetni rendeli. Amennyiben a megkeresett állam joga a területén kívül elkövetett bűncselekményeket hasonló esetben nem rendeli büntetni, a megkeresett állam végrehajtó hatósága saját mérlegelése alapján engedélyezheti a kiadatást, feltéve hogy minden más alkalmazandó kiadatási követelmény teljesül.

5. cikk

A dokumentumok továbbítása és hitelesítése

(1) A kiadatás iránti megkereséseket és az azokhoz tartozó mellékleteket diplomáciai csatornákon keresztül továbbítják, ami magában foglalja a 7. cikkben előírt módon történő továbbítást is.

(2) Azok a dokumentumok, amelyek a megkereső állam igazságügyi minisztériumának vagy külügyminisztériumának bélyegzőjét vagy pecsétjét viselik, a megkeresett államban a kiadatási eljárás során további tanúsítás, hitelesítés vagy más legalizálás nélkül elfogadhatók.

6. cikk

Az ideiglenes letartóztatás iránti megkeresések továbbítása

(1) Diplomáciai csatornák helyett az ideiglenes letartóztatás iránti megkeresés közvetlenül a megkereső és a megkeresett állam igazságügyi minisztériumai között is lebonyolítható. A Nemzetközi Bűnügyi Rendőrség Szervezetének (Interpol) létesítményei is felhasználhatók az ilyen megkeresés továbbítására.

7. cikk

A dokumentumok ideiglenes letartóztatást követő továbbítása

(1) Amennyiben a megkeresett állam ideiglenes letartóztatásban tartja azt a személyt, akinek a kiadatását kérelmezik, a megkereső állam a kiadatási kérelem és az ahhoz tartozó mellékletek továbbítására vonatkozó kötelezettségét az 5. cikk (1) bekezdése alapján diplomáciai csatornákon keresztül teljesítheti azzal, hogy a megkeresést és a mellékleteket a megkeresett államnak a megkereső állam területén található követségéhez benyújtja. Ebben az esetben a személy további fogva tartása lehetővé tételének érdekében az alkalmazandó kiadatási szerződés szerint teljesítendő határidő alkalmazása céljából a követséghez való beérkezés idejét kell a megkeresett államhoz való beérkezés idejének tekinteni.

(2) Amennyiben a megállapodás aláírásának napján valamely tagállam nem tudja alkalmazni az (1) bekezdésben említett intézkedéseket a hazai jogrendszerében ezen időpontban alkalmazandó állandó joggyakorlat miatt, e cikket rá nem kell alkalmazni addig az időpontig, amíg a fenti tagállam és az Amerikai Egyesült Államok diplomáciai jegyzékváltás útján erről másképp meg nem állapodnak.

8. cikk

Kiegészítő információk

(1) A megkeresett állam az általa meghatározott, ésszerű időn belül kiegészítő információ közlését követelheti meg a megkereső államtól, amennyiben úgy ítéli meg, hogy a kiadatás iránti megkeresés alátámasztására biztosított információ nem elegendő az alkalmazandó kiadatási szerződés követelményeinek teljesítéséhez.

(2) Az ilyen kiegészítő információt közvetlenül az érintett államok igazságügyi minisztériumai között lehet kérni és átadni.

9. cikk

Ideiglenes átadás

(1) Amennyiben olyan személy esetében engedélyezik az átadatást, aki a megkeresett államban eljárás alatt áll vagy büntetését tölti, a megkeresett állam a keresett személyt büntetőeljárás céljából ideiglenesen átadhatja a megkereső államnak.

(2) Az így átadott személyt a megkereső tagállamban fogva kell tartani, és a fenti személy ellen irányuló eljárás végeztével – a megkereső és a megkeresett állam közötti kölcsönös megállapodás útján meghatározandó feltételeknek megfelelően – vissza kell szállítani a megkeresett államba. A megkereső állam területén az eljárás ideje alatti fogva tartás ideje levonható a megkeresett államban letöltendő büntetés hátralévő részéből.

10. cikk

Több állam által kérelmezett kiadatás vagy átadás

(1) Amennyiben a megkeresett államhoz ugyanazon személy kiadatására vonatkozóan a megkereső államtól, valamint bármely más államtól vagy államoktól is érkezik megkeresés akár ugyanazon bűncselekménnyel, akár különböző bűncselekményekkel kapcsolatban, a megkeresett állam végrehajtó hatósága meghatározza, hogy átadja-e a személyt valamely megkereső államnak, és ha igen, melyiknek.

(2) Amennyiben egy megkeresett tagállamhoz ugyanazon személy vonatkozásában az Amerikai Egyesült Államoktól kiadatási kérelem, az európai elfogatóparancs alapján pedig átadási kérelem érkezik akár ugyanazon bűncselekménnyel, akár különböző bűncselekményekkel kapcsolatban, a megkeresett tagállam illetékes hatósága meghatározza, hogy átadja-e a személyt valamely megkereső államnak, és ha igen, melyiknek. E célból az illetékes hatóság a megkeresett tagállam végrehajtó hatósága, amennyiben az Egyesült Államok és a tagállam között hatályban lévő kétoldalú kiadatási szerződés szerint az egymással versengő megkeresésekről a fenti hatóság dönt; amennyiben a kétoldalú kiadatási szerződés ezt nem így írja elő, az érintett tagállam a 19. cikk alapján jelöli ki az illetékes hatóságot.

(3) A megkeresett tagállam az (1) és (2) bekezdés szerinti határozatainak meghozatala során figyelembe vesz minden fontos tényezőt, beleértve – de nem kizárólag – az alkalmazandó kiadatási szerződésben korábban meghatározott tényezőket, és amennyiben ilyen módon még nem határozták meg azokat, a következőket:

a) hogy a megkeresést a szerződésnek megfelelően nyújtották-e be;

b) az egyes bűncselekmények elkövetésének helyét;

c) a megkereső államok saját érdekeit;

d) a bűncselekmények súlyát;

e) a sértett állampolgárságát;

f) a megkereső államok közötti további kiadatás lehetőségét; és

g) a megkereső államok megkereséseinek beérkezési sorrendjét.

11. cikk

Egyszerűsített kiadatási eljárások

Amennyiben a keresett személy beleegyezik, hogy átadják a megkereső államnak, a megkeresett állam a jogrendszerében előírt elveknek és eljárásoknak megfelelően minél gyorsabban, további eljárás nélkül átadja a személyt. A keresett személy beleegyezése magában foglalhatja a specialitás szabályának védelméről való lemondást is.

12. cikk

Átszállítás

(1) Valamely tagállam engedélyezheti az egy harmadik állam által az Amerikai Egyesült Államoknak, vagy az Amerikai Egyesült Államok által egy harmadik államnak átadott személy területén való átszállítását. Az Amerikai Egyesült Államok engedélyezheti az egy tagállam által egy harmadik államnak, vagy egy harmadik állam által egy tagállamnak átadott személy átszállítását a területén.

(2) Az átszállítás iránti kérelmet diplomáciai csatornákon keresztül, vagy közvetlenül az Egyesült Államok és az érintett tagállam igazságügyi minisztériuma között lehet előterjeszteni. Az Interpol lehetőségei szintén használhatóak az ilyen kérelem továbbítására. A kérelem tartalmazza a szállított személy személyleírását és az ügy alapjául szolgáló tények rövid ismertetését. A szállított személyt az átszállítás ideje alatt fogva kell tartani.

(3) Légi szállítás esetén nem szükséges engedély, amennyiben a tranzitállam területén nem terveznek menetrend szerint leszállást. Amennyiben menetrenden kívüli leszállásra kerül sor, azon állam, amelynek területén a leszállásra sor kerül, megkövetelheti a (2) bekezdés szerinti átszállítási engedély iránti kérelmet. Minden szükséges intézkedést meg kell tenni a személy szökésének megakadályozására, amíg az átszállítás be nem fejeződik, feltéve hogy az átszállítási engedély iránti kérelmet a menetrenden kívüli leszállástól számított 96 órán belül benyújtják.

13. cikk

Halálbüntetés

Amennyiben a bűncselekmény, amelyre vonatkozóan a kiadatást kérik, a megkereső állam joga alapján halálbüntetéssel büntethető, és a megkeresett állam joga alapján nem büntethető halálbüntetéssel, a megkeresett állam azzal a feltétellel biztosíthatja a kiadatást, hogy a keresett személyre nem róják ki a halálbüntetést, vagy amennyiben eljárási okokból a megkereső állam nem tud megfelelni ennek a feltételnek, azzal a feltétellel, hogy amennyiben kiróják a halálbüntetést, azt nem hajtják végre. Amennyiben a megkereső állam elfogadja az e cikk alapján feltételekhez kötött kiadatást, teljesíti a fenti feltételeket. Amennyiben a megkereső állam nem fogadja el a feltételeket, a kiadatási kérelem elutasítható.

14. cikk

A megkeresésekben szereplő bizalmas információk

Amennyiben a megkereső állam különösen bizalmas információ átadását mérlegeli a kiadatás iránti megkeresés alátámasztására, konzultálhat a megkeresett állammal annak meghatározására, hogy az átadott információt a megkeresett állam milyen mértékben tudja védeni. Amennyiben a megkeresett állam az információt nem tudja a megkereső állam által megkívánt módon védeni, a megkereső állam határozza meg, hogy az információt mégis átadja-e.

15. cikk

Konzultációk

A Szerződő Felek szükség esetén konzultálnak ennek a megállapodásnak a leghatékonyabb használata érdekében, beleértve az e megállapodás értelmezésével vagy alkalmazásával kapcsolatos viták rendezésének megkönnyítését célzó konzultációkat is.

16. cikk

Időbeli hatály

(1) E megállapodást a hatálybalépését megelőzően és azt követően elkövetett bűncselekményekre egyaránt alkalmazni kell.

(2) E megállapodást a hatálybalépését követően benyújtott kiadatás iránti megkeresésekre kell alkalmazni. A 4. és 9. cikket azonban alkalmazni kell a megkeresett államban a megállapodás hatálybalépésekor folyamatban lévő megkeresésekre is.

17. cikk

Az eltérés tilalma

(1) E megállapodás nem érinti a megkeresett állam azon jogát, hogy az e megállapodásban nem szabályozott ügyhöz kapcsolódó olyan elutasítási okokra hivatkozzon, amelyek a tagállam és az Amerikai Egyesült Államok között hatályban lévő kétoldalú kiadatási szerződésnek megfelelően rendelkezésre állnak.

(2) Amennyiben a megkeresett államot alkotmányos elvei vagy a végső, kötelező bírósági határozatok esetleg megakadályozzák kiadatási kötelezettsége teljesítésében, és ezen ügy megoldását e megállapodás vagy az alkalmazandó kétoldalú szerződés nem írja elő, a megkeresett és a megkereső állam között konzultációkat kell folytatni.

18. cikk

A tagállamokkal kötendő jövőbeni kétoldalú kiadatási szerződések

E megállapodás nem zárja ki, hogy a hatálybalépését követően a tagállamok és az Amerikai Egyesült Államok az e megállapodásban foglaltakkal összhangban kétoldalú megállapodásokat kössenek.

19. cikk

Kijelölés és értesítés

A 3. cikk (2) bekezdésében leírt okiratoknak az Európai Unió és az Amerikai Egyesült Államok közötti kicserélése előtt az Európai Unió értesíti az Amerikai Egyesült Államokat a 2. cikk (3) bekezdése és a 10. cikk (2) bekezdése alapján történő kijelölésekről.

20. cikk

Területi hatály

(1) E megállapodást alkalmazni kell:

a) az Amerikai Egyesült Államokra;

b) az Európai Unióval kapcsolatban:

- a tagállamokra,

- azokra a területekre, amelyek külkapcsolataiért valamely tagállam felelős, vagy azokra a harmadik országokra, amelyekkel kapcsolatban valamely tagállam a külkapcsolatok tekintetében egyéb kötelezettséggel rendelkezik, amennyiben erről a Szerződő Felek diplomáciai jegyzékváltás formájában megállapodtak, és az érintett tagállam azt megfelelően megerősítette.

(2) E megállapodás bármely olyan területre vagy országra történő alkalmazását, amelyre az (1) bekezdés b) pontjának megfelelően annak alkalmazását kiterjesztették, bármelyik Szerződő Fél felmondhatja hat hónapos határidővel, a másik Szerződő Fél számára a diplomáciai csatornákon megküldött írásbeli értesítéssel, amennyiben ezt az érintett tagállam és az Amerikai Egyesült Államok között kellően megerősítették.

21. cikk

Felülvizsgálat

A Szerződő Felek megállapodnak arról, hogy e megállapodást szükség szerint, de legkésőbb öt évvel annak hatálybalépését követően közösen felülvizsgálják. A felülvizsgálat során megvizsgálják különösen a megállapodás gyakorlati végrehajtását, és figyelmet fordíthatnak más kérdésekre is, mint például az Európai Unió továbbfejlődésének az e megállapodás tárgyával kapcsolatos következményeire, ideértve a 10. cikket is.

22. cikk

Hatálybalépés és felmondás

(1) E megállapodás az azon időpontot követő harmadik hónap első napján lép hatályba, amelyen a Szerződő Felek kicserélték az e célt szolgáló belső eljárásaik befejezéséről szóló okiratokat. Ezen okiratok azt is jelölik, hogy a 3. cikk (2) bekezdésében meghatározott intézkedéseket megtették.

(2) A megállapodást bármely Szerződő Fél bármikor, a másik félnek küldött írásbeli értesítéssel felmondhatja, és a felmondás az értesítés napjától számított hat hónap elteltével válik hatályossá.

A fentiek hiteléül az alulírott teljhatalmú meghatalmazottak e megállapodást kézjegyükkellátták el.

Kelt Washington D.C.-ben, a kettőezer-harmadik év június hónapjának huszonötödik napján, két-két példányban angol, dán, finn, francia, görög, holland, német, olasz, portugál, spanyol és svéd nyelven, amely szövegek mindegyike egyaránt hiteles.

Por la Unión EuropeaFor Den Europæiske UnionFür die Europäische UnionΓια την Ευρωπαϊκή ΈνωσηFor the European UnionPour l'Union européennePer l'Unione europeaVoor de Europese UniePela União EuropeiaEuroopan unionin puolestaPå Europeiska unionens vägnar

+++++ TIFF +++++

Por los Estados Unidos de AméricaFor Amerikas Forenede StaterFür die Vereinigten Staaten von AmerikaΓια τις Ηνωμένες Πολιτείες της ΑμερικήςFor the United States of AmericaPour les États-Unis d'AmériquePer gli Stati Uniti d'AmericaVoor de Verenigde Staten van AmerikaPelos Estados Unidos da AméricaAmerikan yhdysvaltojen puolestaPå Amerikas förenta staters vägnar

+++++ TIFF +++++

--------------------------------------------------

Magyarázó megjegyzés az Európai Unió és az Amerikai Egyesült Államok közötti kiadatási megállapodáshoz

E magyarázó megjegyzés a Szerződő Felek egyetértését tükrözi az Európai Unió és az Amerikai Egyesült Államok közötti kiadatási megállapodás (a továbbiakban: megállapodás) egyes rendelkezései alkalmazásának tekintetében.

A 10. cikkel kapcsolatban

A 10. cikknek nem szándéka, hogy befolyásolja azon államoknak a Nemzetközi Büntetőbíróság Római Alapokmányából eredő kötelezettségeit, amelyek annak részesei, sem pedig hogy befolyásolja az Amerikai Egyesült Államoknak a jogait, amely a Nemzetközi Büntetőbíróság tekintetében nem minősül félnek.

A 18. cikkel kapcsolatban

A 18. cikk előírja, hogy a megállapodás a hatálybalépését követően ne zárja ki vele összhangban álló kétoldalú megállapodásoknak a tagállamok és az Amerikai Egyesült Államok közötti megkötését.

Amennyiben a megállapodásban meghatározott bármilyen intézkedés nehézséget okoz egy vagy több tagállamnak vagy az Amerikai Egyesült Államoknak, az ilyen nehézséget elsősorban lehetőleg az érintett tagállam vagy tagállamok és az Amerikai Egyesült Államok közötti konzultáció keretében kell megoldani, vagy adott esetben az ebben a megállapodásban megállapított konzultációs eljárásokkal. Amennyiben az ilyen nehézségeket nem lehet kizárólag konzultáció útján orvosolni, a megállapodással összhangban állna, ha a tagállam vagy tagállamok és az Amerikai Egyesült Államok közötti jövőbeni kétoldalú megállapodásokban olyan megvalósítható alternatív mechanizmusról rendelkeznének, amely eleget tesz azon különös rendelkezés célkitűzéseinek, amellyel kapcsolatban a nehézség felmerült.

--------------------------------------------------