Az EurópaiUnióHivatalos Lapja C 221/31
ÁLLÁSFOGLALÁS
(1) Az AKCS-EU Közös Parlamenti Közgyűlés által 2009. április 9-én  Prágában (Cseh Köztársaság) elfogadott állásfoglalás. (1)
az éghajlatváltozás társadalmi és környezeti következményeiről az AKCS országokban
Az AKCS–EU Közös Parlamenti Közgyűlés,
–2009. április 6–9-i prág ai 
(Cseh Köztársaság) 
ülése során ,
 
–tekintettel 
eljárási szab ályzata 
17. cikkének 
(1) bekezdésére,
 
–tekintettel 
a 2000. jún ius 
23-án Cotonouban 
aláírt és 2005. jún ius 
25-én Luxembourgban 
felülvizsgált 
AKCS–EK 
partnerségi 
megállapodásra, 
(a továbbiakban: „
a cotonou-i 
megá
llapodás”) és k ülönösen 
annak 
32. 
cikkére,
 
–tekintettel 
az Európai 
Közösséget 
létrehozó szerződés 177. és 181. cik k
ére, 
–tekintettel 
a Tanács 
és a tagállamok 
kormányainak 
a Tanács 
keretében 
ülésező képviselői, 
az Európai 
Par­
lament 
és a Bizottság  
által az Európai 
Unió 
fejlesztési politik ájáról 
elfogadott, 2005. 
december 
20-i együt­
tes 
nyilatkozatra, 
amelynek 
címe: „Az európai k onszenzus
”, és különösen 
annak 
12., 22., 38., 75., 76., 
101. és 105. cik kére
(2) HL C 46., 2006.2.24., 1. o. (2), 
–tekintettel 
az Agenda 
21-re, a k örnyezetről 
és fejlesztésről szóló riói n yilatkozatra 
és az erdők  
fenntart­
ható 
kezelésének 
elveiről szóló n yilatkozatra, 
amelyeket 
több
, mint 178 k ormány 
fogadott 
el az ENSZ 
Rio 
de Janeiróban 
(Brazília) 1992. jún ius 
3-14. között 
tartott, a k örnyezetr
ől és fejlődésről szóló k onferenci­
áján, 
amelynek 
elveit határozottan  
megerősítette 
a fenntartható 
fejlődésről szóló, Johan nesburgban 
(Dél-
Afrika) 2002. 
augusztus 
26. és szeptember 
4. között 
tartott világ szintű 
csúcstalálk ozó,
 
–tekintettel
 az Egyesült
 Nemzetek (E NSZ)
 éghajl
at-változási k e
retegy
ezményé
re (UNFCCC)  és K iotói
 
Jegyzőkönyvére,
 
–tekintettel 
a sivatagosodás 
elleni 
küzdelemről 
szóló ENSZ 
Egyezményre
, amelyet Párizsb an 1994. 
június 
17-én
 fogadtak 
el, és amely 1996. decemb er 
26-án lépett hatályb a,
 
–tekintettel 
az Egyesült 
Nemzetek  2000. 
szeptember 
8-i millen niumi 
nyil
atkozatára, 
amely a szeg énység 
megszüntetése
 érdekében
 a nemzetközi
 közösség
 által együttesen
 megállapított
 kritériumként
 rögzíti
 a 
millenniumi 
fejlesztési célok at,
 
–tekintettel 
az Új Partn erség 
Afrika 
Fejlesztéséért (NE PAD) 
környezetv
édelmi kezdeményezésére,
 
–tekintettel 
a természeti csapások  
kockázatának 
csökkentéséről 
szóló, Kobóban 
(Hyogo, 
Japán) 
tartott világ ­
konferencia 
által elfog adott, „
A 2005–2015-ös hyog ói 
cselekvési 
keret: 
A nemzetek 
és közösségek 
rugal­
mas 
hozzáállásán ak 
kialakítása 
a természeti csapások kal 
szemben
” című dok umentumra,
 
–tekintettel 
az OECD 
tagországainak 
fejlesztési és k örnyezetvédelmi 
miniszterei 
által 2006. április 4-én  elfo­
gadott, 
az éghajlatváltozáshoz 
való alkalmazkodás 
fejlesztési eg yüttm
űködésbe 
történő 
beépítéséről 
szóló 
nyilatkozatra,
 
–tekintettel 
a heiligendammi 
G8-csúcstalálk ozó „
Az éghajlatváltozás, 
energiahatékonyság 
és energiabizton­
ság 
– kihívás 
és lehetőség  
a világgazdasági 
növekedés 
számára” című, 2007. jún ius 
7-i nyilatkozatára,
 
–tekintettel 
a közös 
EU-Afrika 
stratégia 
végrehajtására 
vonatkozó 
első cselek vési 
terv (2008-2010) részét 
képező, 
az éghajlatváltozásról 
szóló, Afrik a 
és az EU 
közötti 
partnerség
re,U H . 4 1 . 9 . 9 0 0 2
Az EurópaiUnióHivatalos Lapja 2009.9.14.
–tekintettel az ENSZ Bali szigetén (Indonézia) tartott éghajlatváltozá si konferenciáján 2007 decemb erében 
elfogadott 
bali 
útitervre, 
–tekintettel 
az ENSZ 
éghajlat-változási 
keretegyezménye 
(UNFCCC) részes felein ek 
14. konferenciájára 
és a 
Kiotói 
Jegyzőkönyv 
részes felein ek 
találkozójaként 
szolgáló, 
a részes felek  2008. 
december 
1–12. között, 
a 
lengyelországi 
Poznanban 
megrendezett 
negyedik 
konferenciájára,
 
–tekintettel 
a Tanácshoz 
és az Európai 
Parlamenthez 
intézett, 2003. 
március 11-i, „Éghajlatváltozás 
a fej­
lesztési eg yüttműködés 
összefüggésében
” című bizottsági 
közleményre
(1) COM(2003) 85. (1), 
–tekintettel 
a Tanács 2004. 
november 
24-i következtetéseire 
és az „Éghaj
latváltozás a fejlesztési eg yüttmű­
ködés 
összefüggésében
” című, 2004–2008-as cselek vési 
tervre, 
–tekintettel 
a „Politikák 
fejlesztési célú k oherenciáj
a – A haladás felg yo
rsítása a millen niumi 
fejlesztési célok  
elérése 
felé” című, a Tan ácshoz, 
az Európai 
Parlamenthez 
és a Gazdaság i 
és Szociális Bizottság hoz 
inté­
zett, 2005. 
április 12-i b izottsági 
közleményre
(2) COM(2005) 0134 vég leges. (2), 
–tekintettel
 a Tanácsnak,
 az Európai
 Parlamen tnek,
 az Európai
 Gazdaság i
 és Szociális Bizottság nak
 és a 
Régiók 
Bizottságának 
címzett, „A globális 
éghajlatváltozás 
2 Celsius-fok ra 
való csökkentése 
– Az előttün k 
álló 
út 2020-ig  
és azon 
túl” című, 2007. jan uár 
10-i bizottsági 
közleményr e
(3) COM(2007) 0002 vég leges. (3), 
–tekintettel
 az Európai
 Tanács
 2007. március 8–9-i  elnökségi
 következte
téseire, amelyek han gsúlyozták
 
azon 
stratégiai 
cél elérésén ek 
alapvető fon tosságát, 
amely szerin t 
a glo
bális 
hőmérsék let-emelkedés 
leg­
feljebb 
2 °C-kal 
haladhatja meg  
az iparosodás előtti érték et,
 
–tekintettel 
a Tanácshoz 
és az Európai 
Parlamenthez 
intézett, „
Az éghajl
atváltozás ellen i 
globális 
szövetség 
kiépítése
 az Európai
 Unió
 és az ég hajlatváltozás
 által leginkább
 sebezhe
tő szegény
 fejlődő ország ok
 
között
” című bizottsági 
közleményre
(4) COM(2007) 0540. (4), 
–tekintettel
 az Európai
 Unió
 és az éghajlatváltozás
 által leginkább
 sebe
zhető szeg ény
 fejlődő ország ok
 
közötti,
 éghajlatváltozás
 elleni
 globális
 szövetség ről
 szóló, 2008. októb er
 21-i európai parlamen ti
 
állásfoglalásra
(5) P6_TA(2008)0491. (5), 
–tekintettel 
a főképviselőnek 
és az Európai 
Bizottságnak 
az Európai 
Taná
cshoz intézett, 2008. 
március 14-i
„Éghajlatváltozás 
és nemzetközi 
biztonság
” című dok umentumára
(6) S113/08. (6),
– tekintettel
 az Európai
 Parlamen thez,
 a Tanácshoz,
 az Európai
 Gazdaság i
 és Szociális Bizottság hoz
 és a 
Régiók 
Bizottságához 
intézett, „
Az erdőirtás és az erdőpusztulás ok ozta 
kihívások 
kezelése 
az éghajlat­
változás
 és a biodiverzitás
 csökkenése
 elleni
 küzdelemben
” című, 2008. ok tóber
 16-i bizottsági
 
közleményre
(7) COM(2008) 645 vég leges. (7), 
–tekintettel
 a Tanácshoz,
 az Európai
 Parlamen thez,
 az Európai
 Gazdaság i
 és Szociális Bizottság hoz
 és a 
Régiók 
Bizottságához 
intézett, „
Úton 
a Koppenhágában 
megkötendő 
átfogó 
éghajlatváltozási 
megállapo­
dás 
felé” című, 2009. jan uár 
21-i bizottsági 
közleményre
(8) COM(2009) 39 vég leges. (8), 
–tekintettel 
az „Éghajlatváltozás 
és energia
” című, 2008. május 17-i CARI FORUM-EU 
nyilatkozatra,
 
–tekintettel 
a Csendes-óceáni 
Fórum Államok  
és az Európai 
Unió 
által az éghajlatváltozásra von atkozóan 
tett, 2008. 
november 
7-i nyilatkozatra,U H 2 3 / 1 2 2 C
Az EurópaiUnióHivatalos Lapja C 221/33
–tekintettel az éghajlatváltozásról szóló, 2008. decemb er 1-jei Afrik a -EU nyilatkozatra,  
–tekintettel 
Nicholas Stern  
2006. évi „Az éghajlatváltozás 
gazdasága: 
a Stern-felülvizsgálat
” című jelen tésére,
 
–tekintettel 
a 2007. évi, „Az éghajlatváltozáshoz 
való alkalmazkodás 
fejlesztési eg yüttműködési 
tevékeny­
ségekbe 
történő 
beépítése 
terén 
tett előrehaladás számb avétele
” című OECD-jelen tésre,
 
–tekintettel 
az éghajlatváltozással 
foglalkozó 
kormányközi 
munkacsop
ort (IPCC) 
jelentéseire, 
és különösen 
az 
IPCC 
II. 
munkacsoportjának „
Hatások, 
alkalmazkodás 
és sebezhetőség
” című, n egyedik 
értékelési 
jelentésére,
 
–tekintettel 
az Egyesült 
Nemzetek  
fejlesztési prog ramja 
által indított „
Az éghajlatváltozás 
elleni 
küzdelem: 
emberi 
szolidaritás eg y 
megosztott 
világban
” című, az emb eri 
fejlődésről szóló 2007/2008. évi jelen tésre,
 
–tekintettel 
a Világbank 
és a Nemzetk özi 
Valutalap „Globális 
monitoring 
jelentés 
2008: MFC-k  
és a kör­
nyezet 
– a befogadó 
és fenntartható 
fejlesztés n apirendje
” című jelen tésére,
 
–tekintettel 
az OECD 
2008. márciusi k örnyezeti 
kitekintésére,
 
–tekintettel 
a Strasbourgban 1999. 
április 1-jén  elfogadott, 
az éghajla
tváltozásról és az AK CS-EU 
együtt­
működési 
keret 
összefüggésében 
a kis 
szigetfejlesztő 
államokról 
szóló állásfog lalására,
 
–tekintettel 
a Kigaliban 
(Ruanda) 2007. 
november 
22-én elfogadott, „
Az AKCS-államokban 
történt 
termé­
szeti katasztrófa: 
uniós 
finanszírozás 
a felkészültségre 
(EFA 
alapok) 
és a mentesítésre 
(ECHO 
alapok)
” című 
állásfoglalására,
 
–tekintettel 
a Szociális és K örnyezeti 
Bizottság 
jelentésére 
(ACP-EU 
100.383/09/fin .),
A. mivel 
a fejlődő ország ok 
járultak 
hozzá legkevésbé 
az éghajlatváltozá
shoz, azon ban 
annak 
legkomolyabb 
társadalmi 
és környezeti 
következményeivel 
szembesülnek 
szociális, g a
zdasági 
és földrajzi sérülék enysé­
gük, 
az elsődleg es 
szektortól, 
többek 
között 
a mezőgazdaság, 
halászat és eg yéb 
természeti erőforrások , 
való 
függésük, 
valamint 
az éghajlatváltozási 
hatásokkal 
foglalkozó 
kor
látozott in frastruktúrájuk 
miatt,
B. mivel a felg yorsult 
tengerszint-emelkedés 
áradásokat, 
parti eróziót fog  
okozni, 
emellett a sós víz b ehatol 
a 
szárazföldi édesvíz k észletekbe, 
és egyes 
alacsonyan 
fekvő 
csendes-óc
eáni 
és karib-tengeri 
szigetek 
még 
el 
is merülhetn ek; 
mivel egyedül 
Afrikában 
a parti áradások  
kockázatával 
érintett 
emberek 
száma az 
1990-es 1 millióról 70 millióra emelk edhet 
2080-ra,
C. mivel a hőmérsék let-emelkedés 
és az esőzések  
váltakozása 
súlyos aszályok hoz 
vezetnek, 
és drámaian  
csök­
kentik 
az AKCS-országokban 
a vízkészleteket; 
mivel Afrik ában 
75-250 millió emb er 
lesz kitéve 
nagyobb 
vízhiánynak 
és bizonytalanságnak 
mindössze 
1 °C-os 
emelkedés, 
350-600 millió 2 ° C-os 
emelkedés 
ese­
tén, 
és 1,8 milliárd, ha a hőmérsék let 
3 °C-kal 
nő,
D. mivel 
a növekvő 
tengervíz-hőmérséklet 
az olyan 
szélsőséges 
éghajlati 
jelenségek 
terjedéséhez fog  
vezetni 
mint 
a trópusi viharok  
és ciklonok, 
ami drasztik usan 
fogja 
érinteni 
az alacson yan 
fekvő 
parti területek et, 
a 
nagyvárosoknak 
otthont 
adó folyóvölg yeket 
és egyéb 
nagy 
népességet 
felölelő központokat, 
valamint 
olyan 
gazdaságilag 
élénk 
infrastruktúrát, 
mint 
a kikötők, 
a part men ti 
gy
árak, 
a parti városi területek  
és a 
turisztikai 
infrastruktúra,U H . 4 1 . 9 . 9 0 0 2
Az EurópaiUnióHivatalos Lapja 2009.9.14.
E. mivel az ég hajlatváltozás tovább növeli  az elsivatag odást és a talajpusztulást, továb b rontja a mezőgaz­
dasági 
termelést és élelmiszerb iztonságot, 
növeli 
az éhezést és az alultápláltság ot 
az AKCS-régiókban,
F. mivel 
a növekvő 
tengerszint 
és hőmérsék let 
súlyosan 
érinti 
a parti és ten geri 
ökoszisztémákat, 
csökkenti 
a 
csendes-óceáni 
és karib-tengeri, 
valamint 
az afrika
i partokon  
végzett 
fogásokat, 
és negatívan 
érinti 
a helyi 
élelmiszerellátást,
G. mivel az ég hajlatváltozás 
tovább 
fogja 
gyorsítani 
a biodiverzitás 
csökkenését, 
számos növény- 
és állatfaj 
kipusztulásának 
súlyos veszélyével fen yeget, 
és helyrehozhatatlan ul 
károsít olyan  
ökoszisztémákat, 
ame­
lyek 
különösen 
érzékenyek 
az éghajlat 
megváltozására, 
ide tartozn ak 
például a k orallzátonyok, 
a mang­
rovék
 és az esőerdők ;
 mivel a b iodiverzitásból
 adódó következmények
 az AKCS-ország okban
 kritikus
 
hatást fog nak 
gyakorolni 
az élelmiszerlán cra 
és azon 
emberek 
megélhetés
ére, akik 
közvetlenül 
függenek 
a 
fenti 
ökoszisztémákból 
származó áruk tól 
és szolgáltatásoktól,
H. mivel 
az éghajlatváltozás 
a létező g yenge 
közegészségügyi 
rendszerek
, a közegészségügyhöz 
való korlá­
tozott
 hozzáférés, valamin t
 az alacson y
 színvonalú
 vízgazdálkodás
 és víztisztítás mellett a k órokozó-
átvivők 
és víz útján  
terjedő betegségek 
– ide tartozik  
például a malária, a den gue 
és a kolera 
– fokozott 
előfordulását,
 hőséggel
 járó fok ozott
 stresszt és a lég zőszervi
 megbete
gedések
 elterjedését fog ja
 
eredményezni,
I.
 mivel az ég hajlatváltozás
 környezeti
 következményei
 nagy
 méretű mig r
ációs áramlások at
 fognak
 elői­
dézni 
az országokon 
belül 
és a határok on 
átnyúlóan 
is (az IPCC 
becslései 
szerint 
2050-ig 
150 millió mig ­
ráns
 személy várható); mivel az AK CS-országokból
 környezeti
 okokból
 elvándorló
 migráns
 személyek 
legtöbbje 
a saját ország án 
belül 
vagy 
a szomszédos ország okba 
fog 
elvándo
rolni, 
és ott fog  
letelepedn i, 
ami
 fokozott
 humanitárius
 válságokhoz,
 gyors
 urbanizációhoz
 és az urb an
izációhoz k apcs
olódó nyo
­
mornegyedek 
növekedéséhez, 
valamint 
az AKCS-országok 
fejlődésén ek 
elakadásához 
fog 
vezetni; 
mivel a 
fenti 
városi növekedés 
következménye 
a vidéki 
területek 
elhagyása 
és a fokozott 
talajromlás lesz,
J. mivel az E gészségügyi 
Világszervezet 
(WHO) és az E urópai 
Betegségmege
lőzési és Járván yvédelmi 
Köz­
pont 
szerint 
az éghajlatváltozás 
a rovarok  
által terjesztett b etegségek
, köztük 
a malária, a chik ungunya-
láz
 és a Lyme-k ór
 nagyobb
 előfordulását fog ja
 eredményezni,
 és ez alkalma
zkodási
 intézkedéseket
 tesz 
szükségessé,
K. mivel 
az éghajlatváltozás 
– például a WHO által k észített 
jelentésben 
említett – eg észségügyi 
következ­
ményei 
közül 
sok 
az egészségügyi 
rendszerek 
felkészítésével 
és megerősí
tésével, valamin t 
megfelelő 
meg­
előző
 intézkedésekkel
 kordában
 tartható, k ülönös
 figyelmet
 fordítva a trópusi b etegségek
 terjedésére, 
valamint 
különösen 
a sebezhető 
csoportok at 
– például a váran dós 
nőket, 
újszülöttek et, 
gyerekeket 
és idő­
seket 
– célzó nyilvános 
tájékoztató 
kampányok 
révén,
L. mivel 
az éghajlatváltozás 
veszélyezteti a n emzeti, 
regionális 
és glob
ális biztonságot, 
a szűkösen 
rendelke­
zésre
 álló természeti erőforrások hoz
 való hozzáféréssel, ezen erőforrások ellen őrzésével
 és felhaszn álá
­
sával kapcsolatos
 konfliktusokat,
 vagy
 a lakóhelyét
 elhagyni
 kényszerü
lt lakosság
 által ok ozott
 
feszültség eket 
eredményez,
M.
 mivel (a Világ bank
 becslése
 szerint)
 az éghajlatváltozás a n emzetközi
 szegénységcsökkentési
 beruházás
 
40 %-át sodorja veszélyb e, 
így 
sok 
AKCS-országban 
súlyosan 
veszélyezteti a szeg énység 
csökkentését, 
a 
gazdasági 
és társadalmi fejlődést és a Millen niumi 
Fejlesztési Célok  
elérését,
N. mivel az ég hajlatváltozás 
legrosszabb 
visszafordíthatatlan  
hatásainak 
elkerülése 
érdekében 
a globális 
hőmérsék letnövekedést 
2 °C-nál 
kisebb 
mértékűre 
kell 
korlátozni, 
és az üveg házhatást 
okozó 
gázok 
glo­
bális 
légköri 
koncentrációját 
450 ppm alatt k ell 
stabilizálni; 
mivel két
ségtelen, 
hogy 
a legnagyobb 
CO2-
kibácsátóknak 
– az iparosodott ország oknak 
és a feltörek vő 
gazdaságokna
k 
– kell 
az elsődleg es 
felelősséget 
vállalni 
a kibocsátásuk 
csökkentéséért,
O.
 mivel a csök kentési
 intézkedéseket
 össze kell
 kapcsolni
 az alkalmazko
dási intézkedésekkel
 az AKCS-
országokban 
az éghajlatváltozás 
jelentős 
hatásainak 
kezelése 
érdekébe
n; 
mivel az iparosodott ország ok 
a
„szennyező 
fizet” elvvel összhan gban 
történelmi 
felelősséggel 
tartoznak 
az éghajlatváltozásért, 
és erkölcsi 
kötelességük, 
hogy 
segítsék 
az AKCS-országokat 
az arra irán yuló 
erőfeszítéseik ben, 
hogy 
az éghajlatvál­
tozás 
következményeihez 
alkalmazkodjanak,U H 4 3 / 1 2 2 C
Az EurópaiUnióHivatalos Lapja C 221/35
P. mivel jelen leg hatalmas hián yosságok mutatkoznak az alkalm azkodá s finanszírozása terén a fejlődő orszá­
gokban; 
mivel a becslések 
szerint 
az éves alk almazkodási 
költségek 
10 és 80 milliárd USA-dollár k özött 
mozognak, 
de jelenleg 
az iparosodott ország ok 
által a töb boldalú 
finansz
írozási mechan izmusok 
révén 
biztosított 
források 
150-300 millió USA-dollárt teszn ek 
ki 
évente,
Q. mivel 
az éghajlatváltozásra 
és a katasztrófakockázatok 
csökkentésér
e (DRR) irán yuló 
korai 
fellépés eg y­
értelműen  
költséghatékony 
megoldást 
jelent; 
mivel a bec
slések 
szerint a DRR-re k öltött 
minden 
egyes 
dol­
lár potenciálisan 
akár 
hét dollárn yi 
megtakarítást 
is eredmén yezhet 
a ka
tasztrófára adott válasz terén , 
így 
komoly 
érvként 
hozható fel a seg ítségnyújtásra 
fordított k ezdeti 
kiadás
ok 
növelése 
mellett,
R. mivel az ég hajlatváltozással 
kapcsolatos 
különböző 
finanszírozási 
mechanizmusok 
– például a tiszta fej­
lesztési mechan izmus 
(CDM) – szerin ti, 
forrásalkalmazási 
és –elosztási eljárások  
meglehetősen 
bonyolul­
tak, 
és a kedvezményezett 
országokat 
nem 
vonják 
be,
S. mivel 
a CDM-et eddig  
elégtelen 
mértékben 
tették 
alkalmassá 
a legszegén
yebb 
országok 
tiszta techn ológi­
ákba 
való beruházásokra 
irányuló 
igényeinek 
kielég
ítésére, és az összes CDM-projek t 
mindössze 
2 %-ának 
ad 
otthont 
Afrika; 
mivel a CDM-projek tek 
fenntarthatósági 
és addicion al
itási feltételeit g yakran 
nem 
tart­
ják 
be,
T. mivel 
az éghajlatváltozás 
okainak 
és következményeinek 
csökkentéséh
ez szükséges 
mechanizmusokkal 
és 
finanszírozással 
kapcsolatos 
határozott dön tések 
meghozatala 
terén bármilyen k ésedele
m sokkal 
nagyobb 
költségeket 
fog 
előidézni,
Általános 
kérdések
1. felhívja a Bizottság ot 
és az adomán yozó 
országoka
t, hogy alakítsák  
át és tervezzék  
újra a fejlesztési eg yütt­
működést 
annak 
érdekében, 
hogy 
az az éghajlatváltozásra 
rugalmasan 
reagáljon 
és alacson y 
szén-dioxid-
kibocsátású 
pályán 
haladjon;
2. felhívja 
a Bizottság ot, 
hogy 
egyszerűsítsen 
az éghajlatváltozási 
és fejlesztési k érdésekkel 
foglalkozó, 
fenn­
álló 
struktúráin;
3. felhívja 
a Bizottság ot 
és az uniós 
tagállamokat, 
hogy 
hozzanak 
létre jobb 
kapcsolatokat 
a millenniumi 
fej­
lesztési célok  
és az éghajlatváltozás 
között 
az éghajlatváltozás 
hatásainak 
és az éghajlatváltozáshoz 
való 
alkalmazkodásnak
 a millenniumi
 fejlesztési célok elérésére irán yuló
 projektekbe
 és programokba,
 vala­
mint
 a szegénység
 csökkentésére
 és a fejlesztési politik ákra
 vonatkozó
 összes átfog óbb
 stratégiába
 tör­
ténő 
felvétele révén ;
4. üdvözli, 
hogy 
haladás történ t 
az alkalmazkodásnak 
a csökkentéssel 
egy
enrangúan 
történő 
kezelése 
terén 
a 
jövőbeni, 
Kiotó 
utáni 
keretre 
vonatkozó 
tárgyalások
 során; han gsúlyoz
za azonban, 
hogy 
szorosabb 
kap­
csolatot 
kell 
létrehozni 
az alkalmazkodási 
és a csökkentési 
tárgyalások 
között 
annak 
érdekében, 
hogy 
az 
e kérdésekre 
vonatkozó 
lényeges 
döntéseket 
ne 
egymástól 
elszigetelve 
hozzák 
meg;
5. felhívja 
a nemzetközi 
közösséget 
és a magánszektort, 
hogy 
biztosítsák 
a csökkentésre 
és alkalmazkodásra 
irányuló 
kutatáshoz, 
fejlesztéshez, valamin t 
a gyors 
és átfogó 
technoló
giatranszferhez 
(például az alacson y 
szén-dioxid-kibocsátású
 technológiák,
 a szén-dioxid
 megkötésére
 és tárolására szolg áló
 technológiák
 
transzferéhez) 
szükséges 
beruházásokat 
az AKCS-országokban; 
ezenkívü
l felhívja a n emzetközi 
közössé­
get, 
hogy 
szüntesse 
meg 
az éghajlatváltozáshoz 
való alkalmazkodásra 
szolgáló 
technológia 
előtt álló k eres­
kedelmi
 akadályokat,
 és szabadítsa
 fel a szellemi tulajdon jogokra
 vonat
kozó
 korlátozásokat
 (például a 
kötelező 
engedélyezést);
6. felhívja 
a Bizottság ot 
és az uniós 
tagállamokat, 
hogy 
támogassák 
az UNESCO azon  
tevékenységét, 
amely 
hozzájárul a fejlődő k is 
szigetállamok 
fenntartható 
fejlődésére von atk
ozó Barbados 
cselekvési 
program 
és 
az azt követő 
Mauritius stratég ia 
végrehajtásához;U H . 4 1 . 9 . 9 0 0 2
Az EurópaiUnióHivatalos Lapja 2009.9.14.
Hatásmérséklés
7. hangsúlyozza, 
hogy 
az ENSZ 
2009 decemb erében 
Koppenhágában 
tartandó 
éghajlatváltozási 
konferen­
ciáján 
globális 
konszenzust 
kell 
elérni 
az UNFCCC-b en 
létrehozott, meg o
sztott, de differen ciált 
felelősség 
elvén 
alapuló amb iciózus 
és kötelező 
erejű csök kentési 
cél vonatkozásáb
an, 
és ezért felhívja az összes ipa­
rosodott ország ot 
és gyorsan 
fejlődő ország ot, 
hogy 
az üvegházhatást 
oko
zó gázok 
kibocsátására 
vonat­
kozó 
kötelező 
célértékben 
állapodjan ak 
meg; 
javasolja, hog y 
a feltörekv
ő gazdaságok 
új megállapodásban 
történő 
részvételén ek 
ösztönzése 
érdekében 
rugalmasabb 
és differen ciá
ltabb 
megközelítést 
kell 
létrehozni 
ezen 
országok 
számára (például csak  
meghatározott 
ágazatokra 
vonatkozó 
célértékeket) 
az egyes 
orszá­
gok 
alkalmazkodási 
és csökkentési 
kapacitásának, 
valamint 
az iparosodott ország ok 
globális 
felmelege­
déssel 
kapcsolatos 
történelmi 
felelősségének 
figyelembevételével;
8. megállapítja, 
hogy 
a kérelmezésre 
és az erőforrások  
elosztására von at
kozó, 
CDM szerin ti 
eljárásokat 
felül 
kell 
vizsgálni, 
és egyszerűsíteni 
kell 
őket 
annak 
érdekében, 
hogy 
a CDM kö
nnyebben 
hozzáférhetővé vál­
jon 
az AKCS-országok 
számára, és a CDM-projek tek 
kiegyensúlyozottabb 
elosztását, és k ülönösen 
a Sza­
harától délre fek vő 
afrikai 
országokban 
végrehajtandó 
projektek 
számának  
növekedését 
eredményezzék; 
hangsúlyozza, 
hogy 
létre kell 
hozni 
egy 
rendszert 
annak 
biztosítására, 
hogy 
a CDM-projek tek 
megfelel­
jenek 
az addicion alitás 
elvének, 
és az AKCS-országok 
fenntartható 
fejlődését eredmén yezzék; 
felhívja az 
adományozó 
országokat, 
hogy 
segítsék 
elő a szük séges 
kapacitások 
kiépít
ését az AK CS-országokban 
ezen 
országok 
CDM-ben 
történő 
részvételén ek 
fokozása 
érdekében; 
ezenkívül 
felhívja az adomán yozó 
orszá­
gokat, 
hogy 
ne 
kizárólag 
a CDM-re – min t 
végső 
politikai 
eszközre 
– összpontosítsan ak, 
hanem 
dolgoz­
zanak 
ki 
új mechan izmusokat 
is az AKCS-országokban 
történő 
kibocsátáscs
ökkentésre 
vonatkozóan;
9. felhívja 
az iparosodott ország ok 
és a feltörek vő 
gazdaságok 
kormányai
t, hogy 
hozzanak 
létre egyértelmű 
és 
következetes 
hosszú távú politik ai 
kereteket 
az ökinnováció 
és beruhá
zás (például meg újuló 
energia, 
üzemanyag-takarékos 
és hibrid 
járművek, 
új üzeman yagok) 
ösztönzése 
érdekében; 
hangsúlyozza, 
hogy 
a 
magánszektor
 is lényeges
 szerepet játszik az ök oinnováció
 előmozdításáb an;
 ezenkívül
 úgy
 véli, hog y
 
közép 
és hosszú távon  
a fejlett ország okban 
fennálló 
általános 
fogyasztá
si szokások 
megváltoztatásának 
módozatait 
kell 
létrehozni 
a kibocsátáscsökkentés 
érdekében;
10. hangsúlyozza, 
hogy 
a Bizottság nak 
és az adomán yozó 
országok 
kormánya
inak 
meg 
kell 
erősíteniük 
az 
AKCS-országok
 kormányaival
 fennálló
 partnerségüket
 az erdőirtás és az erdőpusztulás csök kentés
ére 
vonatkozó
 ambiciózus
 politikai
 kezdeményezések
 és tervek k idolgozása,
 valamint
 az AKCS-országok
 
fenntartható 
erdőgazdálkodását 
szolgáló 
technológiák 
és jelentős 
erőforrások  
biztosítása 
érdekében;
Alkalmazkodás11. felhívja 
az AKCS-országok 
kormányait, 
hogy 
közvetlenül 
a nemzeti 
fejlesztési terveik be, 
szegénységcsök­
kentési 
stratégiáikba 
és ágazati 
politikáikba, 
valamint 
a döntéshozata
li folyamataik  
minden 
szakaszába 
és 
szintjére 
vegyenek 
fel alkalmazkodási 
célokat 
és intézkedéseket;
12. hangsúlyozza, 
hogy 
az alkalmazkodásra 
vonatkozó 
hozzájárulások nak 
jogilag 
kötelező 
erejű kötelezett­
ségvállalássá 
kell 
válniuk 
mind 
a 2009 decemb erében 
Koppenhágában 
elfogadan dó 
nemzetközi 
megálla­
podásban, 
mind 
az EU 
27 tagállamának 
nemzeti 
jogszabályaiban;
13. felhívja 
az iparosodott ország okat, 
hogy 
jelentősen 
növeljék 
az AKCS
-országok 
alkalmazkodását 
szolgáló 
pénzügyi 
támogatásukat, 
és alakítsanak 
ki 
a fenti 
célt szolgáló 
innovatí
v finanszírozási 
mechanizmuso­
kat, 
például töb bek 
között 
nemzetközi 
kereskedelmi 
adókat, 
nemzeti 
kibo
csátási adók at, 
repülőjegyekre 
kivetett 
díjakat 
és a kibocsátható 
mennyiségi 
egységek 
árverezését; felhívja a Bizottság ot, 
hogy 
jelentősen 
növelje 
a GCCA k öltségvetését, 
sokkal 
nagyobb 
mértékben 
vegye 
figyelemb
e az éghajlatváltozást 
az EFA 
következő 
költségvetésében, 
és sürgősen 
hajtsa vég re 
a globális 
éghajla
tváltozási fin anszírozási 
mechaniz­
musra 
vonatkozó 
elképzelést, 
egy 
olyan 
innovatív 
finanszírozási 
eszköz
t, amely előreütemezi az ég haj­
lattal 
kapcsolatos 
beruházásokat 
a legszegényebb 
és a legkiszolgáltato
ttabb 
országok 
számára;
14. hangsúlyozza, 
hogy 
az alkalmazkodás 
finanszírozásának 
a már létező hivatalos fejlesztési támog atás 
és a 
támogatásra 
irányuló 
kötelezettségvállalások 
kiegészítésének 
kell 
lennie;
15. felhívja 
a nemzetközi 
pénzügyi 
intézményeket, 
hogy 
terjesszék  
ki 
az alkalmazkodási 
politikáikat, 
prog­
ramjaikat 
és finanszírozási 
eszközeiket;U H 6 3 / 1 2 2 C
2009.9.14. HU Az EurópaiUnióHivatalos Lapja C 221/37
16. sürgeti a mag ánszektort, hogy növelje a kötelezettségvállalásait az éghajlatváltozásra vonatkozó pénzügyi 
hiány 
áthidalása érdek ében; 
ösztönzi 
a Bizottság ot, 
valamint 
az uniós 
tagállamok 
és az AKCS-országok 
kormányait, 
hogy 
ruházzanak 
be 
a köz- 
és magántulajdonú 
vállalatok  
közöt
ti partnerségekbe 
annak 
érde­
kében, 
hogy 
a magánszektorból 
további 
finanszírozást 
vonzzanak 
az alkal
mazkodási 
projektek 
finanszí­
rozásához, 
különösen 
a legfejletlenebb 
országokban;
17. úgy 
véli, hogy 
az adomán yozók 
jobb 
koordinációjára, 
sokkal 
intenzíve
bb 
észak 
és dél közötti 
párbeszéd­
re, 
valamint 
az éghajlatváltozási 
politikák, 
az alkalmazkodásra 
vonatk
ozó mechan izmusok 
és finanszíro­
zás 
tekintetében 
az adomán yozó 
és a fejlődő ország ok 
között 
fokozottabb 
koordinációra 
van 
szükség 
a 
párizsi elvek kel 
és a 2008. évi accrai cselek vési 
programmal 
összhangban
;
18. hangsúlyozza, 
hogy 
tovább 
kell 
ösztönözni 
a regionális 
együttműködé
st, a bevált 
gyakorlatok 
cseréjét és 
a hasonló 
éghajlatváltozási 
problémák 
előtt álló AK CS-országok 
közötti 
vitafórumok  
létrehozását;
19. ösztönzi 
az AKCS-országok 
kormányait, 
hogy 
nagyobb 
mértékben 
vonják 
be 
a civil társadalmat és a helyi 
közösségeket 
az éghajlatváltozáshoz 
történő 
alkalmazkodásra 
irányuló 
stratégiák 
kidolgozásába 
és végre­
hajtásába, 
nem 
utolsó sorb an 
a fent 
említettek  
komoly 
gyakorlati 
tapasztalata és az ég hajlatváltozás 
káros 
hatásainak 
leginkább 
kitett 
emberekhez 
és helyekhez 
való közvetlen 
köze
lségük 
miatt;
20. felhívja az adomán yozó 
országokat 
és a nemzetközi 
szervezetek et, 
hogy fektessenek 
be 
az éghajlat 
ellen­
őrzésére 
és az éghajlattal 
kapcsolatos 
adatok 
kezelésére 
szolgáló 
infra
struktúra, 
valamint 
az AKCS-
országokban 
lévő intézmények, 
helyi közösségek 
és magánszemélyek 
alkal
mazkodási 
kapacitásának 
megerősítésébe;
21. ösztönzi 
az uniós 
tagállamok 
K+F 
intézményeit, 
hogy 
mozdítsák  
elő és kön nyítsék 
meg 
a bevált 
gyakor­
latok
 és az információk
 cseréjét, osszák meg a szak értelmet
 és az ismeretek et,
 valamint
 hozzanak
 létre 
hálózatok at
 és partnerségeket
 az AKCS-országokban
 lévő hason ló
 intézmé
nyekkel
 azon ágazatokban,
 
amelyekben
 az éghajlatváltozás
 lényeges
 kérdés
 (ide tartozik például a mezőg azdaság
 és a 
vízkészlet-gazdálkodás);
22. felhívja 
a fejlesztési partn ereket, 
hogy 
támogassák 
az AKCS-országo
k 
kormányait 
és civil szervezeteit az 
éghajlatváltozás 
hatásairól szóló k özoktatási 
és tájékoztatási 
kampán
yok 
kidolgozásában;
23. üdvözli, 
hogy 
a Bizottság  
a katasztrófakockázat 
csökkentésére 
(DRR) irán yuló 
európai un iós 
stratégiára 
kíván 
javaslatot ten ni; 
felhívja a Bizottság ot 
és az uniós 
tagállamokat, 
hogy 
fokozzák 
a DRR-be 
– mint 
az 
éghajlatváltozáshoz 
történő 
alkalmazkodás 
megkönnyítésére 
szolgáló 
eszközbe 
– történő 
beruházást, 
és 
a fejlesztési támog atás 
részeként 
illesszenek 
be 
hosszú távú fin anszíro
zást a DRR-re von atkozóan; 
úgy 
ítéli 
meg, 
hogy 
az éghajlattal 
kapcsolatos 
biztosítási 
piacok 
magánszektor 
általi fejlesztését támog atni 
kell 
az 
AKCS-országokban 
az éghajlati 
sokkokkal 
szembeni 
ellenálló 
képesség 
fokozása 
érdekében;
24. felhívja 
a Bizottság ot 
és az uniós 
országok 
kormányait, 
hogy 
biztosít
sanak 
több 
forrást az AKCS-országok 
egészségügyi 
rendszerei 
kapacitásának 
megerősítéséhez 
annak 
érdekébe
n, 
hogy 
támogassák 
a fenti 
orszá­
gokat 
az éghajlatváltozás 
egészségre 
gyakorolt 
káros 
hatásainak 
leküzd
ésében;
25.
 úgy
 ítéli meg ,
 hogy
 a környezeti
 okokr
a visszavezethető mig ráció
 megfelelő
 tervezése és irán yítása
 lét­
fontosságú 
lesz az emb eri 
biztonság 
tekintetében; 
e célból 
felhívja a n em
zetközi 
közösséget, 
hogy 
hatá­
rozza meg  
és számolja fel a létező jog i 
hiányosságokat 
a környezeti 
okokbó
l menekültté 
váló emberek 
védelme 
tekintetében; 
javasolja, hog y 
a menekültügyi 
szabályokat 
vagy 
megállapodásokat 
regionális 
vagy 
nemzetközi 
szinten 
vizsgálják 
meg 
tekintettel 
a víz alá merülés veszélyén ek 
kitett 
szigetállamok 
rendkívül 
kényes 
helyzetére; ezen kívül 
rámutat arra, hog y 
a környezeti 
okokból 
menekültté 
váló emberek 
identitá­
sának, 
kultúrájának 
és hagyományainak 
védelmére szolg áló 
eszközöket 
ke
ll kialakítani 
és életbe 
léptetni;
26.
 utasítja társeln ökeit,
 hogy
 továbbítsák
 ezt az állásfoglalást az AK C
S–EU
 Tanácsnak,
 az Európai
 Bizott­
ságnak, 
az Afrikai 
Uniónak, 
az UNFCCC-n ek 
és a Világbanknak.