Állásfoglalás [1]

a zimbabwei helyzetről

Az AKCS-EU Közös Parlamenti Közgyűlés,

- 2008. november 25– 28-án Port Moresbyben (Pápua Új-Guinea) tartott ülésén,

- tekintettel eljárási szabályzata 17. cikkének (2) bekezdésére,

- tekintettel a Pánafrikai Parlament választási megfigyelő küldöttségének 2008. március 29-i jelentésére a Zimbabwei Köztársaságban tartott összehangolt választásokról,

- tekintettel a Pánafrikai Parlament választási megfigyelő küldöttségének 2008. június 29-i előzetes nyilatkozatára a zimbabwei elnökválasztásról és az időközi képviselőházi választásokról,

- tekintettel a Pánafrikai Parlament választási megfigyelő küldöttségének 2008. június 30-i időközi nyilatkozatára a zimbabwei elnökválasztásról és az időközi parlamenti választásokról,

- tekintettel az Afrikai Unió (AU) zimbabwei megfigyelő küldöttségének 2008. június 29-i előzetes nyilatkozatára,

- tekintettel a zimbabwei nemzeti egységkormány megalakításáról szóló állásfoglalásra, amelyet az Afrikai Unió 2008. július 1-jei Sharm el-Sheikh-i csúcstalálkozóján fogadtak el,

- tekintettel a demokratikus választásokat szabályozó alapelvekre és iránymutatásokra, amelyeket a Dél-Afrikai Fejlesztési Közösség (SADC) parlamenti fóruma 2001-ben fogadott el, valamint a demokratikus választásokat szabályozó alapelvekre és iránymutatásokra, amelyeket az SADC 2004. augusztusi mauritiusi csúcstalálkozóján fogadtak el,

- tekintettel a Zimbabwei Afrikai Nemzeti Unió – Hazafias Front (ZANU-PF) és a két Mozgalom a Demokratikus Változásért (MDC) alakulat közötti, 2008. szeptember 15-i megállapodásra a Zimbabwe előtt álló kihívások megoldásáról,

- tekintettel a SADC-szerződésre és annak jegyzőkönyveire, beleértve a SADC választásra vonatkozó jegyzőkönyvét,

- tekintettel az Afrikai Unió alapokmányára, az emberi jogok és a népek jogainak afrikai chartájára és az Új Afrikai Fejlesztési Partnerségre (NEPAD),

A. mivel a 2008. márciusi elnöki, parlamenti (képviselőházi) és szenátusi választási kampányt, valamint a választások júniusi második fordulóját az erőszak megengedhetetlen szintje és az ellenzék jogainak megsértése övezte, amit Mugabe pártja, a ZANU-PF által bevetett zimbabwei hadsereg és a milíciák elemei követtek el,

B. mivel Tandai Biti, az MDC ellenzéki párt főtitkárának őrizetbe vétele a második forduló választási kampánya során, valamint a Robert Mugabe ellen kiálló Morgan Tsvangirai, az említett párt vezetője ellen irányuló gyilkossági kísérlet – aki ezután kénytelen volt menedékjogot kérni egy európai nagykövetségen, majd pedig elhagyta az országot – arra kényszerítette Tsvangirai urat, hogy lépjen vissza az elnökválasztás második fordulójától,

C. mivel a lakosságra gyakorolt nyomás és a megfélemlítés különböző formái ellenére Morgan Tsvangirai az elnökválasztások első fordulójában nagy többséget szerzett, és mivel az MDC a parlamenti (képviselőházi) választásokat és a parlamenti házelnöki választásokat is megnyerte,

D. mivel a választások 2008. június 27-i második fordulójának hivatalos eredményei alapján az elnökséget jelenleg betöltő Robert Mugabét újraválasztották, Morgan Tsvangirai visszalépését követően,

E. mivel az afrikai megfigyelő küldöttségek (a Nyugat-Afrikai Államok Gazdasági Közössége, a Pánafrikai Parlament, az Afrikai Unió) közül többen azt jelentették, hogy az erőszak következtében a választási eredmények nem tükrözik a lakosság akaratát,

F. mivel a válság lezárása érdekében egy nemzeti egységkormány megalakításának elvéről szóló, 2008. szeptember 15-i politikai megállapodás előrelépést jelent, amelyet Thabo Mbeki elnök közvetítésével sikerült elérni,

G. tekintettel a nemzeti egységkormányról szóló tárgyalásokon a két oldal között kialakult, továbbra is fennálló holtpontra,

H. mivel a választások szerencsétlen lebonyolítása súlyosbította Zimbabwe lakosságának egyébként is katasztrofális humanitárius helyzetét, aminek folytán az emberek otthonaik elhagyására vagy az országból való távozásra kényszerültek,

I. mivel az országot kolerajárvány fenyegeti, tekintettel a gyakorlatilag összeomlott egészségügyi rendszerre és a bizonytalan vízellátásra; mivel a születéskor várható élettartam a mindkét nemre vonatkozó 60 évről a férfiak esetében 37 évre, a nők esetében pedig 34 évre csökkent az elmúlt évtizedben; és mivel Zimbabwében jelenleg 1,7 millió HIV-fertőzött él,

J. mivel az Élelmezési Világprogram (WFP) októberben 2 millió zimbabwei lakost élelmezett, de ez a szám 2009 elejére előreláthatólag 5,1 millióra emelkedik, ami azt jelenti, hogy hamarosan az ország lakosságának fele élelmiszer-segélyre fog szorulni,

K. mivel az UNICEF becslései szerint az országban a tanároknak csak mintegy 40 %-a látogatja az órákat, a tanulóknak pedig csak egyharmada jelenik meg az oktatáson,

L. aggodalommal véve tudomásul, hogy Zimbabwébe sajnálatos módon nem engedték be a Jimmy Carter volt amerikai elnökből, Kofi Annan korábbi ENSZ-főtitkárból és Graça Machel emberi jogi aktivistából álló küldöttséget,

1. határozottan elítéli a 2008-as választásokon való szavazás befolyásolása céljából a lakosság ellen folytatott erőszakkampányt és megfélemlítést, valamint az ellenzék jogainak megsértéseit;

2. kijelenti, hogy az ilyen kirívó jogsértésekre való tekintettel a 2008. júniusban tartott zimbabwei választásokat nem lehet átláthatónak, hitelesnek és tisztességesnek tekinteni;

3. üdvözli a Thabo Mbeki elnök vezetésével zajló afrikai közvetítési erőfeszítéseket, és arra szólít fel, hogy sürgősen fokozzák az afrikai országok és regionális intézmények – amilyen például a SADC és az AU –, valamint a kiemelkedő afrikai személyiségek bevonását a tárgyalásokba és ezt követően a zimbabwei helyzetre adott megoldás figyelemmel kísérésébe;

4. megerősíti, hogy a nemzeti egységkormány átmenetileg megoldást jelentene a válság lezárására, lehetővé téve az intézmények reformját és a jogállamiság helyreállítását; hangsúlyozza, hogy a hatalom megosztásáról szóló 2008. szeptember 15-i megegyezésben a pártok abban állapodtak meg, hogy együtt dolgoznak a fenntartható, tartósan demokratikus és békés megoldás érdekében Zimbabwe jelenlegi politikai, gazdasági és társadalmi válságára;

5. szorgalmazza, hogy a megállapodásban részt vevő felek mindegyike tegyen eleget kötelezettségvállalásainak, és konstruktívan, teljes erejével vegyen részt a megállapodás megvalósításában, továbbá tanúsítson nagyobb önmérsékletet és visszafogottságot a tárgyalásokon; hangsúlyozza, hogy minden fél egyenlő, és tartózkodniuk kellene mindenfajta egyoldalú fellépéstől az új kormány megalakításával összefüggésben;

6. határozottan kéri a nemzetközi közösséget, hogy gondoskodjon jelentős mennyiségű humanitárius segély gyors biztosításáról Zimbabwe lakosságának;

7. megjegyzi, hogy a politikai válság romboló hatást gyakorol Zimbabwe népére; megállapítja, hogy az EU most szabadított fel 10 millió EUR segélyt, és felhívja a zimbabwei hatóságokat, hogy oldják fel a humanitárius segélyszervezetekkel szemben alkalmazott valamennyi korlátozást, és biztosítsák, hogy a humanitárius segély nyújtására az emberiesség, a semlegesség, a pártatlanság és a függetlenség elvei szerint legyen lehetőség;

8. mély aggodalmát fejezi ki a régióban élő zimbabwei menekültek helyzete miatt, és elítéli a zimbabwei menekültek elleni erőszakos cselekményeket a környező országokban; felhívja az Európai Bizottságot, hogy támogassa a környező országokat a menekülteknek pénzügyi és tárgyi segítséget nyújtó segélyprogramokkal;

9. határozottan kéri az összes érdekelt felet és a nemzetközi közösséget, hogy készüljenek fel a gyors segítségnyújtásra Zimbabwe konfliktus utáni újjáépítéséhez;

10. mély sajnálatát fejezi ki amiatt, hogy a tekintélyes politikusok humanitárius küldöttségétől – a Kofi Annan korábbi ENSZ-főtitkárból, Jimmy Carter volt amerikai elnökből, valamint a nők és gyermekek jogainak szószólójából, Graça Machel aktivistából álló küldöttségtől – a Mugabe-rezsim megtagadta a belépéshez szükséges vízumot, mivel befolyásukat arra kívánták felhasználni, hogy fokozzák az országba beáramló azonnali, valamint hosszú távú segítségnyújtást, hogy véget vessenek a zimbabwei nép szörnyű szenvedéseinek; határozottan támogatja a tekintélyes politikusok további erőfeszítéseit a zimbabwei humanitárius válság enyhítésére;

11. felhívja a leendő nemzeti egységkormányt, hogy hozzon létre egy semleges, független béke- és megbékélési bizottságot a nemzeti megbékélési folyamat támogatása érdekében, amely bizottság felülvizsgálja a belügyi konfliktusokban elkövetett emberiség elleni bűncselekményeket, kínzást, nemi erőszakot és más bűncselekményeket;

12. úgy véli, hogy elengedhetetlen fontosságú, hogy az újonnan megválasztott parlament finanszírozásban és támogatásban részesüljön pozíciójának megerősítéséhez;

13. utasítja társelnökeit, hogy továbbítsák ezt az állásfoglalást az AKCS–EU Tanácsának, az Európai Bizottságnak, a Pánafrikai Parlamentnek, Zimbabwe kormányának és parlamentjének, az Afrikai Uniónak, a SADC-nak, valamint az ENSZ főtitkárának.

[1] Az AKCS-EU Közös Parlamenti Közgyűlés 2008. november 28-án Port Moresby-ben (Pápua Új-Guinea) fogadta el.

--------------------------------------------------