Megállapodás,

amely létrejött a Belga Királyság, a Dán Királyság, a Németországi Szövetségi Köztársaság, Írország, az Olasz Köztársaság, a Luxemburgi Nagyhercegség, a Holland Királyság, az Európai Atomenergia-közösség és a Nemzetközi Atomenergia Ügynökség között a nukleáris fegyverek elterjedésének megakadályozásáról szóló szerződés III. cikke (1) és (4) bekezdésének végrehajtásáról - Jegyzőkönyv

(78/164/Euratom)

MIVEL a Belga Királyság, a Dán Királyság, a Németországi Szövetségi Köztársaság, Írország, az Olasz Köztársaság, a Luxemburgi Nagyhercegség és a Holland Királyság (a továbbiakban: az államok) aláírói a nukleáris fegyverek elterjedésének megakadályozásáról szóló szerződésnek (a továbbiakban: szerződés), amelyet 1968. július 1-jén Londonban, Moszkvában és Washingtonban írtak alá, és amely 1970. március 5-én lépett hatályba;

EMLÉKEZTETVE arra, hogy a szerződés IV. cikkének (1) bekezdése értelmében a szerződésben semmi sem értelmezhető olyan módon, hogy az befolyásolja a szerződő felek elidegeníthetetlen jogát a kutatás fejlesztésére, a nukleáris energia békés célú előállítására és felhasználására, megkülönböztetés nélkül, és a szerződés I. és II. cikkével összhangban;

EMLÉKEZTETVE arra, hogy a szerződés IV. cikke (2) bekezdésének értelmében a szerződésben részt vevő valamennyi fél vállalja, hogy megkönnyíti a berendezések, anyagok és a tudományos, valamint technológiai információk legteljesebb cseréjét a nukleáris energia békés célú felhasználása céljából és jogosult ezekben részesedni;

EMLÉKEZTETVE továbbá arra, hogy ugyanennek a bekezdésnek az értelmében a szerződést aláíró felek, ha erre lehetőségük van, önállóan vagy más államokkal, illetve nemzetközi szervezetekkel közösen együttműködnek a nukleáris energia békés célú felhasználásának további fejlesztésében, különösen a szerződéshez csatlakozó, nukleáris fegyverekkel nem rendelkező államok felségterületén;

MIVEL a szerződés III. cikkének (1) bekezdése előírja, hogy a szerződéshez csatlakozó, de nukleáris fegyverzettel nem rendelkező valamennyi állam elfogadja az abban az egyezményben megállapított biztosítékokat, amelyet majd a Nemzetközi Atomenergia Ügynökséggel tárgyalnak meg és írnak alá a Nemzetközi Atomenergia Ügynökség (a továbbiakban: ügynökség) Alapokmányának (a továbbiakban: alapokmány) és biztosítéki rendszerének megfelelően kizárólag avégből, hogy ellenőrizzék a kérdéses állam által az e szerződésnek megfelelően vállalt kötelezettségek teljesítését annak megakadályozására, hogy a nukleáris energia békés célú felhasználását átváltoztassák nukleáris fegyverek vagy más nukleáris robbanószerkezetek előállítására;

MIVEL a III. cikk (4) bekezdése előírja, hogy a nukleáris fegyverekkel nem rendelkező, a szerződéshez csatlakozó államok kössenek megállapodást az ügynökséggel az említett cikkben szereplő követelmények teljesítésére, akár egyénileg, akár a többi állammal együttesen, az alapokmánynak megfelelően;

MIVEL az államok tagjai az Európai Atomenergia-közösségnek (Euratom) (a továbbiakban: a Közösség), és átruházták az Európai Közösségek közös intézményeire azokat a szabályozási, végrehajtási és ítélkezési jogköröket, amelyeket ezek az intézmények saját jogon gyakorolnak azokon a területeken, amelyekre hatáskörük kiterjed, és amelyek közvetlen hatállyal bírnak a tagállamok jogrendszerében;

MIVEL a Közösségnek ezzel az intézményi rendszerrel különösen az a feladata, hogy a megfelelő biztosítéki intézkedések segítségével megakadályozza a nukleáris anyagok nem tervezett célú felhasználását, és a szerződésnek az államokban bekövetkező hatálybalépését követően az államok kötelesek az Euratom-Szerződés által létrehozott biztosítéki intézkedések segítségével meggyőződni arról, hogy a felségterületükön folytatott összes békés célú nukleáris tevékenység keretében alkalmazott alapanyagokat és különleges hasadóanyagokat ne használják fel nukleáris fegyverekhez vagy más nukleáris robbanószerkezetekhez;

MIVEL a biztosítéki intézkedések tartalmazzák a nukleáris létesítmények fő műszaki jellemzői Közösségnek történő bejelentését, valamint az üzemviteli feljegyzések vezetését és bemutatását, hogy ezáltal lehetővé váljon a nukleáris anyagok nyilvántartása a Közösség egésze számára, valamint a Közösség tisztségviselőinek ellenőri tevékenységét és a szankcionálás rendszerét;

MIVEL a Közösség feladata olyan kapcsolatok kialakítása más országokkal és nemzetközi szervezetekkel, amelyek elősegítik a haladást a nukleáris energia békés célú felhasználása területén, és mivel kifejezetten felhatalmazták arra, hogy harmadik állammal vagy nemzetközi szervezettel különleges, biztosítéki intézkedésekkel kapcsolatos kötelezettségek meghatározására megállapodást kössön;

MIVEL a szerződésben említett ügynökségi nemzetközi biztosítéki rendszer előírásokat tartalmaz, különösen a tervezési adatoknak az ügynökséghez történő benyújtására, feljegyzések vezetésére, valamint a biztosítéki intézkedések alá tartozó minden nukleáris anyagra kiterjedő jelentésnek az ügynökséghez történő benyújtására, továbbá az ügynökség ellenőrei által elvégzett ellenőrzésekre, és követelményeket a nukleáris anyagok nyilvántartására és ellenőrzésére szolgáló rendszernek egy államban történő létrehozására és fenntartására, valamint intézkedéseket a nem tervezett célú felhasználás ellenőrzésével kapcsolatban;

MIVEL az ügynökség az alapokmánya szerinti felelőssége fényében, valamint az Egyesült Nemzetek Közgyűlésével és Biztonsági Tanácsával fennálló kapcsolata alapján felelős a nemzetközi közösségnek a szerződés szerinti, hatékony biztosítéki intézkedések alkalmazásáért;

MEGÁLLAPÍTVA, hogy azok az államok, amelyek a szerződés aláírásakor a Közösség tagjai voltak, ez alkalommal tudatták, hogy a szerződés III. cikkének (1) bekezdésében meghatározott biztosítéki intézkedéseket egy, a Közösség, az államok és az ügynökség közötti ellenőrzési megállapodás keretei között kell érvényre juttatni, és olyan módon meghatározni, hogy ez az államok és a Közösség jogait és kötelezettségeit ne érintse;

MIVEL az ügynökség kormányzótanácsa (a továbbiakban: kormányzótanács) elfogadott egy olyan átfogó mintarendelkezést az ügynökség és az államok közötti, a szerződéssel kapcsolatban szükséges megállapodások szerkezetére és tartalmára vonatkozóan, amely alapként szolgál az ügynökség és a szerződést aláíró, nukleáris fegyverekkel nem rendelkező államok közötti biztosítéki megállapodások kidolgozásához;

MIVEL az ügynökséget az alapokmánya III. cikke A) pontjának 5) bekezdése felhatalmazza a biztosítéki intézkedések alkalmazására a felek kérésére bármely kétoldalú vagy sokoldalú megállapodás esetében, vagy, egy állam kérésére ezen államnak az atomenergia területén folytatott valamely tevékenységével kapcsolatosan;

MIVEL az ügynökség, a Közösség és az államok el kívánják kerülni a biztosítéki tevékenységek szükségtelen megkettőzését;

EZÉRT AZ ÜGYNÖKSÉG, A KÖZÖSSÉG ÉS AZ ÁLLAMOK A KÖVETKEZŐKBEN ÁLLAPODTAK MEG:

I. RÉSZ

ALAPKÖTELEZETTSÉG

1. cikk

Az államok vállalják, hogy a szerződés III. cikkének (1) bekezdése értelmében, az ezen megállapodásban foglalt feltételek szerint elfogadják az olyan alapüzemanyagokra vagy különleges hasadóanyagokra vonatkozó biztosítéki intézkedéseket, amelyek a területi határaikon belül, joghatóságuk alatt vagy az ellenőrzésük mellett bárhol folytatott valamennyi békés célú nukleáris tevékenységhez szükségesek, annak kifejezett ellenőrzése céljából, hogy az ilyen anyagokat nem irányítják át nukleáris fegyverekhez vagy más nukleáris robbanószerkezetekhez, mint a 3. cikk b) pontjában.

A BIZTOSÍTÉKI INTÉZKEDÉSEK ALKALMAZÁSA

2. cikk

Az ügynökségnek joga és kötelezettsége biztosítani, hogy a biztosítéki intézkedéseket e megállapodás rendelkezései szerint az összes olyan alapüzemanyag vagy különleges hasadóanyag vonatkozásában alkalmazzák, amelyek egy állam területi határa in belül, joghatósága alatt vagy ellenőrzése mellett bárhol folytatott békés célú nukleáris tevékenységhez szükségesek, annak kifejezett ellenőrzése céljából, hogy az ilyen anyagokat nem irányítják át a nukleáris fegyverekhez vagy más nukleáris robbanószerkezetekhez, mint a 3. cikk b) pontjában.

3. cikk

a) A Közösség vállalja, hogy az államok területén végzett minden, nukleáris tevékenységhez szükséges alapüzemanyagra vagy különleges hasadóanyagra vonatkozó biztosítéki intézkedések alkalmazása során együttműködik az ügynökséggel e megállapodás rendelkezései szerint, hogy megbizonyosodjon arról, az ilyen alapüzemanyagokat vagy különleges hasadóanyagokat nem irányítják át nukleáris fegyverekhez vagy más nukleáris robbanószerkezetekhez, mint a 3. cikk b) pontjában.

b) Az ügynökség e megállapodás rendelkezései szerint a saját biztosítéki intézkedéseit úgy alkalmazza, hogy a Közösség biztosítékiintézkedés-rendszerének megállapításait ellenőrizni tudja, meggyőződve arról, hogy a nukleáris anyagokat azok békés célú felhasználása helyett nem irányítják át nukleáris fegyverekhez vagy más nukleáris robbanószerkezethez. Az ügynökségi ellenőrzés magában foglal, többek között, független méréseket és az ügynökség által lefolytatott vizsgálatokat, az e megállapodásban meghatározott eljárásokkal összhangban. Az ügynökség tanúsítási eljárása során a kellő mértékben figyelembe veszi a Közösség biztosítékiintézkedés-rendszerének hatékonyságát, e megállapodás rendelkezései szerint.

EGYÜTTMŰKÖDÉS AZ ÜGYNÖKSÉG, A KÖZÖSSÉG ÉS AZ ÁLLAMOK KÖZÖTT

4. cikk

Az ügynökség, a Közösség és az államok együttműködnek, amennyiben mindegyik fél érdekelt, a megállapodásban előírt biztosítéki intézkedések megvalósításának megkönnyítése érdekében, és elkerülik a biztosítéki tevékenységek végrehajtásának megkettőzését.

A BIZTOSÍTÉKI INTÉZKEDÉSEK VÉGREHAJTÁSA

5. cikk

A megállapodásban előírt biztosítéki intézkedéseket az alábbiak szerint kell végrehajtani:

a) ne akadályozzák a gazdasági és technológiai fejlődést a békés célú nukleáris tevékenység terén, beleértve a nukleáris anyagok nemzetközi cseréjét, se a Közösségben, se a nemzetközi együttműködés során;

b) ne avatkozzanak be illetéktelenül a Közösségben a békés célú nukleáris tevékenységekbe, különösen a létesítmények üzemeltetésébe;

c) feleljenek meg a körültekintő üzemvezetésnek, a gazdaságosan és biztonságosan végzett nukleáris tevékenység követelményei szerint.

6. cikk

a) Az ügynökség a megállapodás végrehajtása során tudomására jutó kereskedelmi és ipari titkok, valamint más bizalmas információk megőrzéséhez szükséges minden intézkedést megtesz.

b) i. Az ügynökség nem hoz nyilvánosságra és nem közöl semmilyen állammal, szervezettel vagy személlyel semmiféle olyan információt, amelyhez a szerződés végrehajtásával kapcsolatban jutott; kivétel az, hogy a végrehajtásával kapcsolatos meghatározott információkat meg lehet adni a kormányzótanácsnak és az ügynökség állományába tartozó olyan személyeknek, akiknek a megfelelő ismeretekre a biztosítékok alkalmazásával összefüggő hivatali kötelességeik miatt van szükségük, de csak az ügynökség e megállapodás végrehajtásával kapcsolatos kötelezettségeinek teljesítéséhez szükséges mértékben.

ii. A kormányzótanács határozata alapján összesített tájékoztatás hozható nyilvánosságra a megállapodás értelmében biztosítéki intézkedések alá tartozó nukleáris anyagokról, ha a közvetlenül érintett államok ahhoz hozzájárulnak.

7. cikk

a) A megállapodás szerinti biztosítéki intézkedések végrehajtásakor a biztosítéki intézkedések területének technológiai fejlődését teljes mértékben figyelembe kell venni, és mindent meg kell tenni az optimális költséghatékonyság biztosítása, valamint annak érdekében, hogy a megállapodás szerinti biztosítéki intézkedések alá tartozó nukleáris anyagok mozgására a biztosítéki elvet ténylegesen alkalmazzák a meghatározott egyes stratégiai pontokon alkalmazott berendezések és egyéb más technikai eljárások használata révén, a jelenlegi és a jövendő technológiák által megengedett mértékben.

b) Az optimális költséghatékonyság biztosítása érdekében használni például az alábbi eszközöket:

i. területi elhatárolás, az anyagmérleg-körzet meghatározásának eszközeként, nyilvántartás céljából;

ii. statisztikai módszerek és szúrópróbaszerű mintavételezés a nukleáris anyag haladásának kiértékelésére; valamint

iii. az ellenőrzési eljárások összpontosítása a nukleáris üzemanyagciklus szakaszaira, beleértve a gyártást, feldolgozást, felhasználást, tárolást olyan nukleáris anyagok vonatkozásában, amelyekből nehézség nélkül nukleáris fegyverek vagy robbanószerkezetek állíthatók elő, és az ellenőrzési eljárások lehető legteljesebb korlátozását az egyéb nukleáris anyagok esetében, feltéve, hogy az nem akadályozza e megállapodás végrehajtását.

INFORMÁCIÓK BIZTOSÍTÁSA AZ ÜGYNÖKSÉGNEK

8. cikk

a) A megállapodás szerinti biztosítéki intézkedések hatékony végrehajtásának biztosítása érdekében a Közösség, e megállapodás rendelkezéseivel összhangban, ellátja az ügynökséget a biztosítéki intézkedések hatálya alá tartozó nukleáris anyagokra, és az ilyen anyagok biztosítéki ellenőrzéséhez tartozó létesítmények jellemzőire vonatkozó információkkal.

b) i. Az ügynökség csak a megállapodás szerinti kötelezettségei teljesítéséhez szükséges, minimális mennyiségű információt és adatot igényli.

ii. A létesítményekre vonatkozó információ, a megállapodás biztosítéki intézkedései hatálya alá tartozó nukleáris anyagokra vonatkozó biztosítéki intézkedések alkalmazásához szükséges minimum.

c) Ha a Közösség kéri, az ügynökség megvizsgálja a Közösség helyiségeiben azokat a létesítményekre vonatkozó információkat, amelyeket a Közösség különösen érzékenynek ítél. Az ilyen információkat nem kell ténylegesen megküldeni az ügynökségnek, ha azok tartósan hozzáférhetőek maradnak a Közösség helyiségeiben további ügynökségi vizsgálatok céljára.

ÜGYNÖKSÉGI ELLENŐRÖK

9. cikk

a) i. Az ügynökség megszerzi a Közösség és az államok egyetértését az államok ügynökségi ellenőreinek kinevezéséhez.

ii. Ha a Közösség, akár egy kinevezési javaslatnál, akár egy kinevezés megtörténtét követően bármikor kifogást emel a kinevezéssel szemben, akkor az ügynökség más kinevezendő személyre vagy személyekre tesz javaslatot a Közösségnek és az államoknak.

iii. Amennyiben az ügynökségi ellenőrök kinevezésének ismételt közösségi visszautasítása következtében meghiúsulna a megállapodás szerinti ellenőrzés, akkor a visszautasítást a kormányzótanács az ügynökség ügyvivő igazgatójának (a továbbiakban: ügyvivő igazgató) előterjesztése alapján a megfelelő intézkedés meghozatala céljából megtárgyalja.

b) A Közösség és az érintett államok megteszik a szükséges lépéseket annak biztosítása érdekében, hogy az ügynökségi ellenőrök ténylegesen teljesíthessék a megállapodás szerinti feladataikat.

c) Az ügynökségi ellenőrök látogatását és tevékenységét az alábbiak szerint kell megszervezni:

i. a Közösség és az államok, valamint az ellenőrzés alatt álló békés célú nukleáris tevékenység területén jelentkező kellemetlenség és zavar a lehető legkisebb mértékű legyen;

ii. az ipari titkok és az ügynökségi ellenőrök tudomására jutó más bizalmas információk védelme legyen biztosított.

KIVÁLTSÁGOK ÉS MENTESSÉGEK

10. cikk

Az államok bejelentik az ügynökségnek a tulajdonára, pénzalapjára és vagyonára, valamint felügyelőire és az e megállapodásba foglalt feladatokat ellátó más tisztségviselőire vonatkozóan a megállapodásnak a Nemzetközi Atomenergia Ügynökség kiváltságaira és mentességeire vonatkozó előírásait.

NUKLEÁRIS ANYAGOK FELHASZNÁLÁSA VAGY HIGÍTÁSA

11. cikk

A megállapodás szerinti, a nukleáris anyagokra vonatkozó biztosítéki intézkedések alkalmazása akkor fejeződik be, ha a Közösség és az ügynökség megállapítja, hogy az anyagot felhasználták, vagy úgy higították, hogy az tovább már nem használható a biztosítéki intézkedések szempontjából nukleáris tevékenységnek minősülő tevékenységhez, vagy gyakorlatilag visszanyerhetetlenné vált.

NUKLEÁRIS ANYAG KIVITELE AZ ÁLLAMOKBÓL

12. cikk

A Közösség jelzi az ügynökségnek az e megállapodás biztosítéki intézkedései hatálya alá tartozó nukleáris anyagok kivitelét az államokból. A nukleáris anyagokra a megállapodás szerinti biztosítéki intézkedések alkalmazása akkor fejeződik be, amikor a fogadó állam átvállalja az erre vonatkozó, a megállapodásban előírt felelősséget. Az ügynökség dokumentálja az ilyen kivitelek mindegyikét, és adott esetben a kivitt nukleáris anyagra vonatkozó biztosítéki intézkedések alkalmazásának megismételését is.

A NEM NUKLEÁRIS TEVÉKENYSÉG KERETÉBEN HASZNOSÍTOTT NUKLEÁRIS ANYAGOKRA VONATKOZÓ ELŐÍRÁSOK

13. cikk

Ha a megállapodás szerinti biztosítéki intézkedések hatálya alá tartozó nukleáris anyagot nem nukleáris tevékenység keretében használják fel, mint például ötvözetek vagy kerámiák készítése, a Közösség még az anyag ilyen célú felhasználása előtt megállapodik az ügynökséggel, hogy milyen körülmények között lehet a megállapodás szerinti biztosítéki intézkedések alkalmazását befejezni.

A BIZTOSÍTÉKI INTÉZKEDÉSEK ALKALMAZÁSÁNAK MELLŐZÉSE A NEM BÉKÉS CÉLÚ TEVÉKENYSÉGBEN FELHASZNÁLANDÓ NUKLEÁRIS ANYAGOK ESETÉBEN

14. cikk

Ha egy állam saját belátása szerint e megállapodás biztosítéki intézkedéseinek hatálya alá tartozó nukleáris anyagot olyan nukleáris tevékenység keretében szándékozik felhasználni, amely nem igényli e megállapodás biztosítéki intézkedéseinek alkalmazását, akkor az alábbiak szerint kell eljárni:

a) a Közösség és az állam tájékoztatja az ügynökséget a tevékenységről, és az állam egyértelművé teszi az alábbiakat:

i. a nukleáris anyag felhasználása nem tiltott katonai tevékenység keretei között történik, nem ellentétes az állam által vállalt, az ügynökség biztosítéki intézkedéseihez kapcsolódó valamely kötelezettséggel, a nukleáris anyagot csak békés célú nukleáris tevékenység keretében használják fel;

ii. a megállapodás szerinti biztosítéki intézkedések mellőzésének ideje alatt a nukleáris anyagot nem használják fel nukleáris fegyverek vagy más nukleáris robbanószerkezetek gyártásához.

b) az ügynökség és a Közösség rendelkezéseket fogadnak el arról, hogy az e megállapodás szerinti biztosítéki intézkedéseket csak addig nem alkalmazzák, amíg a nukleáris anyag felhasználása ilyen tevékenység keretei között történik. A megállapodás lehetőség szerint rögzíti a biztosítéki intézkedések mellőzésének időtartamát és körülményeit. A megállapodás szerinti biztosítéki intézkedéseket minden esetben ismét alkalmazni kell, amint a nukleáris anyagot ismét békés célú nukleáris tevékenység keretei között használják fel. Az ügynökséget folyamatosan tájékoztatják az érintett államban vagy az államokban lévő ilyen anyag teljes mennyiségéről és összetételéről, valamint az ilyen anyagnak az államból vagy államokból történő kiviteléről.

c) minden ilyen rendelkezést az ügynökség egyetértésével kell elfogadni. Az ügynökség a lehető leggyorsabban kinyilvánítja egyetértését, amely csak olyan ügyekre terjed ki, mint többek között időszakos és eljárási előírások, valamint jelentésre vonatkozó megállapodások, de nem érinti a katonai tevékenység semmiféle jóváhagyását vagy bizalmas adatait, és nem vonatkozik a nukleáris anyagnak ebben a körben történő felhasználására.

PÉNZÜGYEK

15. cikk

Az ügynökség, a Közösség és az államok viselik az e megállapodásban rájuk rótt feladatok teljesítése során részükről felmerült költségeket. Ha azonban a Közösség, az államok vagy az illetékességi körükbe tartozó személyek részéről rendkívüli költségek merülnek fel az ügynökség valamely különös igénye következtében, az ügynökség megtéríti az ilyen kiadásokat, feltéve, hogy ebbe előzetesen beleegyezett. Minden esetben az ügynökség viseli minden olyan pótlólagos mérés vagy mintavételezés költségét, amelyet az ügynökségi ellenőrök igényelnek.

HARMADIK FÉL FELELŐSSÉGE A NUKLEÁRIS KÁROKÉRT

16. cikk

A Közösség és az államok biztosítják, hogy a megállapodás megvalósulása érdekében a törvényi és rendeleti rendelkezéseik szerint nukleáris kár esetén, az ügynökség és annak tisztségviselői, ugyanolyan védelemben részesüljenek mint az állam állampolgárai, beleértve a biztosítást vagy más pénzügyi garanciát is.

NEMZETKÖZI FELELŐSSÉG

17. cikk

A Közösség vagy egy állam részéről az ügynökséggel szemben vagy az ügynökség részéről a Közösséggel vagy egy állammal szemben a megállapodásnak a végrehajtása során nem nukleáris balesetekből származó károk miatti bármely követelést a nemzetközi jog szabályaival összhangban kell rendezni.

INTÉZKEDÉSEK A BÉKÉS CÉLÚ FELHASZNÁLÁS ELLENŐRZÉSÉVEL KAPCSOLATBAN

18. cikk

Ha a kormányzótanács az ügyvivő igazgató jelentése alapján úgy dönt, hogy a Közösség vagy egy állam intézkedésére, amennyiben bármely fél egyedileg érintett, alapvetően és sürgősen szükség van annak ellenőrzéséhez, hogy az e megállapodás szerinti biztosíték intézkedések hatálya alá tartozó anyagot nem irányítottak át nukleáris fegyverekhez vagy más nukleáris robbanószerkezetekhez, akkor a kormányzótanács felhívhatja a Közösséget vagy az államot a szükséges intézkedés haladéktalan megtételére, függetlenül attól, hogy a 22. cikk alapján megindult-e az eljárás a vitás kérdés rendezésére.

19. cikk

Ha a kormányzótanács az ügyvivő igazgatótól kapott célirányos tájékoztatás alapján úgy ítéli meg, hogy az ügynökség nem képes ellenőrizni a megállapodás szerinti biztosíték intézkedések alá tartozó nukleáris anyagok nukleáris fegyverekben vagy más nukleáris robbanószerkezetekben való felhasználásra történő átirányításának elmaradását, akkor az alapokmány XII. cikk (C) bekezdése szerinti jelentéseket elkészítheti, és ha lehetséges, az említett bekezdésben meghatározott más intézkedést tehet. Ha ilyen lépéseket tesz, a kormányzótanács figyelembe veszi az alkalmazott biztosíték intézkedések által nyújtott biztosíték mértékét, és a Közösség vagy az állam részére, amennyiben bármely fél egyedileg érintett, minden ésszerű lehetőséget megad, hogy a Közösség vagy az állam a kormányzótanács számára a szükséges biztonságot igazolja.

AZ EGYEZMÉNY ÉRTELMEZÉSE ÉS ALKALMAZÁSA, VITÁS KÉRDÉSEK RENDEZÉSE

20. cikk

Az ügynökség, a Közösség vagy egy állam kérésére konzultálni kell az e megállapodás értelmezésével vagy alkalmazásával kapcsolatos minden kérdésről.

21. cikk

A Közösség és az államok jogosultak kérni, hogy az e megállapodás értelmezésével vagy alkalmazásával kapcsolatban felmerülő kérdéseket a kormányzótanács vitassa meg. A kormányzótanács a Közösséget és az érintett államot meghívja minden ilyen kérdés kormányzótanács előtt történő megtárgyalására.

22. cikk

Az e megállapodás értelmezéséből vagy alkalmazásából származó bármilyen vitát, a 19. cikk szerinti testületi határozati döntésre vonatkozó, és az ilyen döntést követő intézkedést érintő viták kivételével, amely megbeszélések segítségével vagy az ügynökség által elfogadott más eljárással nem rendeződik, a Közösség és az államok által, bármelyikük kérésére, öt választott bíróból álló választottbíróság elé viszik. A Közösség és az államok két választottbírót jelölnek ki, az ügynökség szintén kettőt, és az így kiválasztott négy választottbíró választ ki egy ötödiket, aki az elnök szerepét tölti be.

Ha a választottbírósági eljárásra irányuló kérelmet követő 30 napon belül a Közösség és az államok vagy az ügynökség nem állít két-két választottbírót, akkor a Közösség vagy az ügynökség kérheti a Nemzetközi Bíróság elnökét, hogy nevezze ki a választottbírókat. Ugyanezt az eljárást kell alkalmazni akkor, ha a négy választottbíró kijelölését vagy kinevezését követő 30 napon belül az ötödik választottbírót nem választják ki.

A választottbíróság határozatképes, ha tagjainak többsége jelen van, minden döntéshez legalább három választottbíró egyetértése szükséges. A választottbíróság eljárási rendjét a bíróság maga határozza meg. A bíróság határozatai az ügynökségre, a Közösségre és az érintett államokra kötelezőek.

CSATLAKOZÁS

23. cikk

a) A megállapodás a nukleáris fegyverekkel nem rendelkező, a Szerződésben részes és a Közösség tagjaivá váló államok részére az alábbiak szerint lép hatályba:

i. az érintett állam jelzi az ügynökségnek, hogy a megállapodást hatályba léptető eljárást lezárta;

ii. a Közösség jelzi az ügynökségnek, hogy a biztosítéki intézkedések alkalmazása az adott államban a megállapodás céljainak megfelelően lehetséges.

b) Amennyiben az érintett állam az ügynökség biztosítéki intézkedéseinek alkalmazásáról az ügynökséggel más megállapodásokat kötött az e megállapodás az adott államban történő hatálybaléptetésére, akkor az ilyen megállapodás hatálya alá tartozó ügynökségi biztosítéki intézkedések alkalmazását e megállapodás hatályba lépésével fel kell függeszteni mindaddig, amíg ez a megállapodás van hatályban, feltéve, hogy az említett megállapodások értelmében vállalt kötelezettség az érintett államot továbbra is terheli és az e megállapodásokban említett tételek egyikét sem használja katonai célokra.

AZ EGYEZMÉNY MÓDOSÍTÁSA

24. cikk

a) Az ügynökség, a Közösség és az államok, bármelyikük kérelmére, konzultációt folytatnak a megállapodás módosításáról.

b) Minden módosításhoz szükséges az ügynökség, a Közösség és az államok beleegyezése.

c) Az ügyvivő igazgató azonnal tájékoztatja az ügynökség valamennyi tagállamát e megállapodás bármely módosításáról.

HATÁLYBALÉPÉS ÉS ÉRVÉNYESSÉGI IDŐ

25. cikk

a) Ez a megállapodás azon a napon lép hatályba, amelyiken az ügynökség írásbeli értesítést kap a Közösségtől és az államoktól arról, hogy a hatálybalépésre vonatkozó saját eljárásukat befejezték. Az ügyvivő igazgató azonnal tájékoztatja az ügynökség valamennyi tagállamát a megállapodás hatálybalépéséről.

b) A megállapodás addig marad hatályban, amíg az államok szerződő felei a szerződésnek.

JEGYZŐKÖNYV

26. cikk

A megállapodáshoz csatolt jegyzőkönyv a megállapodás szerves része. A "megállapodás" kifejezés az ebben az okmányban használt értelemben a megállapodást és a jegyzőkönyvet együttesen jelenti.

II. RÉSZ

BEVEZETÉS

27. cikk

A megállapodás e részének célja, hogy meghatározza, amennyire szükséges, az I. rész biztosítéki intézkedéseinek végrehajtása során alkalmazandó eljárásokat.

A BIZTOSÍTÉKI INTÉZKEDÉSEK CÉLJA

28. cikk

A megállapodás további részében meghatározott biztosítéki intézkedési eljárások célja, hogy időben észleljék, ha jelentős mennyiségű nukleáris anyagot nem békés célú nukleáris tevékenységre, hanem nukleáris fegyverek vagy más nukleáris robbanószerkezetek gyártására vagy más, nem ismert célokra használnak, valamint hogy elrettentsenek az ilyen tevékenységtől a korai felfedezésének kockázata révén.

29 cikk

A 28. cikkben meghatározott cél megvalósítása érdekében az anyagkönyvelést alapvető jelentőségű biztosítékként területi elhatárolással és felügyelettel, mint fontos kiegészítő intézkedésekkel együtt kell alkalmazni.

30. cikk

Az ügynökség ellenőrzési tevékenységének technikai eredménye egy bejelentő nyilatkozat mindegyik anyagmérleg-körzet tekintetében az el nem számolt anyagmennyiségről egy megadott időszak folyamán, és a megállapított mennyiségre vonatkozó hibahatár megadásával.

A BIZTOSÍTÉKI INTÉZKEDÉSEKKÖZÖSSÉGI RENDSZERE

31. cikk

Az ügynökség a 3. cikk értelmében a saját ellenőrzési tevékenysége során teljes mértékben a Közösség biztosítéki intézkedéseinek rendszerét használja fel.

32. cikk

A nukleáris anyag elszámolására és ellenőrzésére szolgáló, a megállapodás szerinti közösségi rendszer az anyagmérlegkörzetek szerint szervezett felépítésen alapul. A Közösség a saját biztosítékiintézkedés-rendszerének alkalmazásakor a szükséges mértékben használja és a kiegészítő megállapodásokban meghatározott és megfelelő módon rendelkezik az alábbiakról:

a) a kapott, a gyártott, a szállított, az elveszett vagy más módon a leltárkészletből eltávolított nukleáris anyagok és a leltárban szereplő mennyiségek meghatározására szolgáló mérési rendszer;

b) a mérések pontosságának és megismételhetőségének értékelése és a mérési bizonytalanság becslése;

c) azonosítási, ellenőrzési és kiértékelési eljárások a szállítói/átvevői mérések során;

d) fizikai leltárkészítési eljárások;

e) a nem mért készletek és a nem mért veszteségek felhalmozódásának értékelésére szolgáló eljárások;

f) nyilvántartási és jelentési rendszer minden egyes anyagmérlegkörzetben, a nukleáris anyagleltárra és az e leltárban bekövetkező változásokra, az anyagmérlegkörzetbe beérkező mennyiségekre és kiszállításokra kiterjedően;

g) intézkedések annak biztosítására, hogy az elszámolási eljárások és intézkedések alkalmazása megfelelően történjen; valamint

h) az ügynökség részére küldendő jelentések elkészítésére vonatkozó eljárások az 59–65. és a 67–69. cikk szerint.

33. cikk

A megállapodás szerinti biztosítéki intézkedések nem vonatkoznak a bányászati és ércdúsítási tevékenységben jelen lévő anyagokra.

34. cikk

a) Ha urániumot vagy tóriumot tartalmazó olyan anyagnak, amely nem éri el a c) pontban leírt nukleáris üzemanyagciklus szerinti állapotot, közvetlen vagy közvetett exportjára kerül sor egy nukleáris fegyverrel nem rendelkező államba, amelyik nem csatlakozott ehhez a megállapodáshoz, akkor a Közösség tájékoztatja az ügynökséget ennek az anyagnak a mennyiségéről, összetételéről és rendeltetéséről, kivéve, ha az anyag exportja különleges, nem nukleáris célokra történik.

b) Ha urániumot vagy tóriumot tartalmazó olyan anyagnak, amely nem éri el a c) pontban leírt nukleárisüzemanyag-ciklus szerinti állapotot, importjára kerül sor az államokba, akkor a Közösség tájékoztatja az ügynökséget ezen anyag mennyiségéről, összetételéről és rendeltetéséről, kivéve, ha az anyag importja különleges, nem nukleáris célokra történik.

c) Ha üzemanyag gyártására vagy izotópdúsításra alkalmas állapotú és tisztaságú anyag kerül ki a gyártóüzemből vagy abból a technológiai gyártási szakaszból, amelyben előállították, vagy amikor ilyen nukleáris anyagot vagy bármilyen más nukleáris anyagot importálnak az államokba, a nukleárisüzemanyag-ciklus későbbi szakaszában, akkor erre a nukleáris anyagra a megállapodásban meghatározott más biztosítéki intézkedéseket kell alkalmazni.

A BIZTOSÍTÉKI INTÉZKEDÉSEK BEFEJEZŐDÉSE

35. cikk

a) A megállapodás szerinti biztosítéki intézkedések megszűnnek a nukleáris anyagra vonatkozóan a 11. cikkben meghatározott feltételek fennállása esetén. Ha a 11. cikkben meghatározott feltételek nem teljesülnek, de a Közösség úgy véli, hogy a megállapodás szerinti biztosítéki intézkedések hatálya alá tartozó nukleáris anyag visszanyerése pillanatnyilag nem célszerű vagy nem kívánatos, akkor az ügynökség és a Közösség konzultál az alkalmazandó, megfelelő biztosítéki intézkedésekről.

b) A megállapodás szerinti biztosítéki intézkedések megszűnnek a nukleáris anyagra vonatkozóan a 13. cikkben meghatározott feltételek fennállása esetén, feltéve, hogy az ügynökség és a Közösség egyetért abban, hogy az ilyen nukleáris anyag gyakorlatilag visszanyerhetetlen.

A BIZTOSÍTÉKI INTÉZKEDÉSEK ALÓLI MENTESSÉGEK

36. cikk

A Közösség kérésére az ügynökség mentesíti a megállapodás szerinti biztosítéki intézkedések alól a következő a nukleáris anyagokat:

a) különleges hasadóanyag, ha grammnyi vagy kisebb mennyiséget használnak belőle műszerek érzékelőjeként;

b) nukleáris anyag, ha nem nukleáris tevékenység keretében használják fel, a 13. cikk szerint, feltéve hogy az ilyen anyag visszanyerhető; és

c) plutónium, amelyben a plutónium-238 izotópkoncentráció nagyobb, mint 80 %.

37. cikk

A Közösség kérésére az ügynökség mentesíti az egyébként a biztosítéki intézkedések hatálya alá tartozó nukleáris anyagot a megállapodás szerinti biztosítéki intézkedések alól, ha e cikk értelmében a mentesítendő nukleáris anyag teljes mennyisége az államokban soha nem haladja meg a következő értékeket:

a) összesen egy kilogramm az olyan különleges hasadóanyagból, amely a következő egy vagy több összetevőből áll:

i. plutónium;

ii. 0,2 (20 %) vagy ennél nagyobb dúsítású urán, a súlyának és dúsításának szorzatából számított mennyiségben; és

iii. 0,2 (20 %)-nál kisebb és a természetes uránénál nagyobb dúsítású urán a súlyának és a dúsítása négyzetének ötszörös szorzatából számított mennyiségben.

b) összesen 10 tonna természetes urán és 0,005 (0,5 %)-nál nagyobb dúsítású szegényített uránium;

c) 20 tonna 0,005 (0,5 %) vagy ennél kisebb dúsításúvá szegényített uránium;

d) 20 tonna tórium;

vagy olyan nagyobb mennyiségek, amelyeket a kormányzótanács határoz meg egységes alkalmazás céljára.

38. cikk

Ha mentességet élvező nukleáris anyagot a megállapodás szerinti biztosítéki intézkedések hatálya alá tartozó nukleáris anyaggal együtt dolgoznak fel vagy tárolnak, akkor intézkedni kell a biztosítéki intézkedések ezekre történő ismételt kiterjesztéséről.

KIEGÉSZÍTŐ MEGÁLLAPODÁSOK

39. cikk

A Közösség kiegészítő megállapodásokat köt az ügynökséggel, amelyek az ügynökség e megállapodásban meghatározott feladatainak hatékony és sikeres teljesítéséhez szükséges részletességgel szabályozzák a megállapodásban rögzített eljárások alkalmazásának módját. A kiegészítő megállapodások az ügynökség és a Közösség közötti megegyezéssel bővíthetőek vagy módosíthatóak e megállapodás módosítása nélkül.

40. cikk

A kiegészítő megállapodások e megállapodással egyidejűleg vagy a megállapodás hatálybalépését követően a lehető leghamarabb lépnek hatályba. Az ügynökség, a Közösség és az államok megtesznek mindent, hogy a kiegészítő megállapodások az e megállapodás hatálybalépését követő 90 napon belül hatályba lépjenek; ezen időtartam meghosszabbításához az ügynökség, a Közösség és az államok közötti egyetértés szükséges. A Közösség haladéktalanul megadja az ügynökségnek a kiegészítő megállapodások megkötéséhez szükséges információkat. E megállapodás hatálybalépését követően az ügynökség jogosult az itt rögzített eljárások lefolytatására a 41. cikkben meghatározott leltárban felsorolt nukleáris anyagok esetében, még akkor is, ha a kiegészítő megállapodások esetleg még nem léptek hatályba.

LELTÁR

41. cikk

A 62. cikkben említett kezdeti jelentés alapján az ügynökség létrehozza az államokban a megállapodás szerint biztosítéki intézkedések hatálya alá tartozó nukleáris anyagok egységes leltárát, függetlenül az anyagok származásától, vezeti a leltárt a soron következő jelentések és a saját tanúsító tevékenységének eredményei alapján. A leltár másolati példányát a Közösség részére hozzáférhetővé kell tenni a később megállapítandó időpontokban.

TERVEZÉSI INFORMÁCIÓK

Általános követelmények

42. cikk

A 8. cikk értelmében a létező létesítményekről a tervezési információkat a Közösség az ügynökség rendelkezésére bocsátja a kiegészítő megállapodások tárgyalása folyamán. A tervezési információk megadásának határidejét az új létesítmények esetében a kiegészítő megállapodások határozzák meg, és az ilyen információkat a nukleáris anyagnak az új létesítménybe érkezését megelőzően, a lehető legkorábban kell megadni.

43. cikk

Az ügynökség részére átadandó tervezési információk, ha lehetséges, a következőket tartalmazzák minden egyes létesítményre vonatkozóan:

a) a létesítmény azonosítása, nyilatkozva annak általános jellegéről, céljáról, névleges teljesítőképességéről és földrajzi elhelyezkedéséről, valamint a szokványos üzleti célokra használt névről és címről;

b) a létesítmény szerkezetének általános leírása, kitérve lehetőség szerint annak alakjára, helyére és a nukleáris anyag áthaladására, valamint az olyan, fontos berendezések általános elrendezésére, amelyekben a nukleáris anyagot felhasználják, előállítják vagy feldolgozzák;

c) a létesítmény jellemzőinek ismertetése, amennyiben azok az anyagnyilvántartásra, a területi elhatárolásra és a felügyeletre vonatkoznak;

d) a létesítményben a nukleáris anyag nyilvántartására és ellenőrzésére alkalmazott, létező és javasolt eljárások leírása külön utalással a működtető által meghatározott anyagmérlegkörzetekre, az anyagáthaladási mérésekre és a tényleges leltárkészítési eljárásokra.

44. cikk

Más, a megállapodás szerinti biztosítéki intézkedések alkalmazására vonatkozó információkat is az ügynökség rendelkezésére kell bocsátani minden egyes létesítménnyel kapcsolatban, ha azt a kiegészítő megállapodások előírják. A Közösség látja el az ügynökséget az egészségügyre és a biztosítéki intézkedésekkel kapcsolatos eljárásokra vonatkozó olyan kiegészítő információkkal, amelyeket az ügynökségnek figyelembe kell vennie, és amelyeket az ügynökség ellenőreinek be kell tartaniuk a létesítményben.

45. cikk

Az ügynökséget a Közösség vizsgálat céljából tájékoztatja a megállapodás szerinti biztosítéki intézkedések szempontjából fontos tervezési adatok módosulásáról, és megfelelően tájékoztatja a 44. cikk szerint adandó információkat illető bármely változásról, időben ahhoz, hogy az e megállapodás szerint alkalmazandó biztosítéki intézkedésekkel kapcsolatos eljárásokat szükség esetén megfelelően alkalmazni lehessen.

46. cikk

A tervezési információk vizsgálatának célja

Az ügynökség részére megadott tervezési információkat az alábbi célokra használják fel:

a) a létesítmények és a nukleáris anyagok a biztosítéki intézkedések alkalmazása szempontjából fontos jellemzőinek azonosítása, az ellenőrzés megkönnyítéséhez elegendő részletességgel;

b) a megállapodás szerinti mérlegkészítési céllal használt anyagmérlegkörzetek meghatározása, és azoknak a stratégiai pontoknak a kijelölése, amelyek kulcsfontosságú mérési pontok, és amelyek a nukleáris anyag haladásának és leltárának meghatározására szolgálnak; az ilyen anyagmérlegkörzetek meghatározására, többek között, a következő kritériumok szolgálnak:

i. az anyagmérlegkörzet mérete legyen annyira pontos, hogy az anyagmérleget meg lehessen határozni;

ii. az anyagmérlegkörzet meghatározásánál minden lehetőséget ki kell használni, hogy területi elhatárolás és felügyelet segítségével az anyagáramlási mérések teljesek legye- nek, ezáltal a biztosítéki intézkedések alkalmazása leegyszerűsödjön, és a mérések a kulcsfontosságú mérési pontokra irányuljanak;

iii. a Közösség vagy az érintett állam kérésére különleges anyagmérlegkörzet alakítható ki egy kereskedelemileg érzékeny információkat tartalmazó folyamati lépést illetően;

c) a nukleáris anyag tényleges leltárának elkészítésére szolgáló eljárások és névleges időpontok meghatározása a megállapodás szerinti elszámolások céljából;

d) a feljegyzési és jelentési követelmények és a feljegyzések értékelésére szolgáló eljárások meghatározása;

e) a nukleáris anyag mennyiségének és helyének ellenőrzésére szolgáló eljárások és követelmények meghatározása; valamint

f) a megfelelő területi elhatárolási és felügyeleti módszerek és technikák, valamint azon stratégiai pontok kiválasztása, amelyeken ezeket alkalmazni kell.

A tervezési információk vizsgálatának eredményeit az ügynökség és a Közösség között létrejött megegyezés szerint a kiegészítő megállapodások magukban foglalják.

47. cikk

A tervezési információk felülvizsgálata

A tervezési információkat az üzemi feltételek változása, a biztosítéki intézkedések technológiájának fejlődése vagy az ellenőrzési eljárások alkalmazásában szerzett tapasztalatok alapján felül kell vizsgálni a bevezetendő módosítási intézkedések szempontjából a 46. cikk szerint.

48. cikk

A tervezési információk ellenőrzése

Az ügynökség a Közösséggel és az érintett állammal együttműködve ellenőröket küldhet a létesítményekbe az ügynökség részére megadott tervezési információk ellenőrzésére a 42–45. cikk szerint a 46. cikkben rögzített célok érdekében.

A LÉTESÍTMÉNYEN KÍVÜLI NUKLEÁRIS ANYAGOKRA VONATKOZÓ INFORMÁCIÓK

49. cikk

Ha a nukleáris anyagot rendszeresen a létesítményen kívül használják, a Közösség az ügynökséget tájékoztatja az alábbiakról:

a) a nukleáris anyag használatának általános leírása, földrajzi elhelyezkedése és a felhasználó szokványos üzleti célokra használt neve és címe; és

b) a nukleárisanyag-nyilvántartási könyvelés és ellenőrzés céljára szolgáló, létező és javasolt eljárások általános leírása, amint azt a kiegészítő megállapodások előírják.

A Közösség az ügynökséget időben tájékoztatja a hozzá e cikk szerint megküldött információkban bekövetkezett bármiféle változásról.

50. cikk

A 49. cikk szerint az ügynökség részére adott információk felhasználhatók, amennyiben ez szükséges, a 46. cikk b)–f) pontjában meghatározott célokra.

FELJEGYZÉSI RENDSZER

Általános rendelkezések

51. cikk

A Közösség biztosítja, hogy minden anyagmérlegkörzetben vezessenek feljegyzéseket. A vezetendő feljegyzéseket a kiegészítő megállapodásokban ismertetni kell.

52. cikk

A Közösség intézkedéseket tesz a feljegyzéseknek az ügynökség ellenőrei által végzett vizsgálatainak megkönnyítésére, különösen, ha a feljegyzéseket nem angol, francia, orosz vagy spanyol nyelven vezetik.

53. cikk

A feljegyzések megőrzésének ideje legalább öt év.

54. cikk

A feljegyzések, értelemszerűen a következőkből állnak:

a) a megállapodás szerinti biztosítéki intézkedések hatálya alá tartozó minden nukleáris anyag könyvviteli adatai; és

b) a nukleáris anyagokat tartalmazó létesítmények üzemviteli adatai.

55. cikk

A jelentések elkészítéséhez használt feljegyzések alapját képező mérési rendszer megfelel a legújabb nemzetközi szabványoknak, vagy minőségileg egyenértékű e szabványokkal.

Könyvviteli feljegyzések

56. cikk

A könyvviteli feljegyzések minden anyagmérlegkörzet vonatkozásában a következőket tartalmazzák:

a) minden készletváltozás úgy, hogy lehetővé tegye a könyv szerinti készlet meghatározását bármely időpontban;

b) valamennyi olyan mérési eredmény, amelyek a tényleges leltárkészlet meghatározására szolgálnak; és

c) minden módosítás és helyesbítés, amelyet végrehajtottak a készletváltozásokat, a könyv szerinti készleteket és a tényleges leltárkészleteket illetően.

57. cikk

A feljegyzések valamennyi készletváltozásra és tényleges leltárkészletre vonatkozóan kimutatják a nukleáris anyag minden egyes adagja szerinti bontásban a következőket: az anyagazonosítás, az adagra vonatkozó adatok és a forrásadatok. A feljegyzések számot adnak külön-külön az urániumról, a tóriumról és a plutóniumról minden nukleárisanyag-adagban. Jelezni kell minden egyes készletváltozáskor annak időpontját és amennyiben ez lehetséges, a származási anyagmérlegkörzetet és a fogadó anyagmérlegkörzetet, illetve az átvevőt.

58. cikk

Üzemviteli feljegyzések

Az üzemviteli feljegyzések megfelelően kimutatják minden egyes anyagmérlegkörzetre vonatkozóan az alábbiakat:

a) a nukleáris anyag mennyiségében és összetételében bekövetkező változások meghatározására használt üzemviteli adatok;

b) a tartályok és a műszerek hitelesítéséből, a mintavételezésből és az analízisekből, a mérések minőségellenőrzéséből kapott adatok, valamint a véletlen és rendszeres hibákból származtatott becslések;

c) a tényleges leltár előkészítésénél és felvételénél megtett intézkedések sorrendjének leírása annak érdekében, hogy a leltár helyessége és teljessége biztosítva legyen; és

d) az esetleg előforduló baleseti vagy méretlen veszteségek okának és nagyságának tisztázása érdekében végzett tevékenység leírása.

JELENTÉSI RENDSZEREK

Általános rendelkezések

59. cikk

A Közösség biztosítja az ügynökség számára a 60–65. és a 67–69. cikkben részletesen meghatározott jelentéseket a megállapodás szerinti biztosítéki intézkedések alá tartozó nukleáris anyagokról.

60. cikk

A jelentések angol, francia, orosz vagy spanyol nyelven készülnek, ha a kiegészítő megállapodásokban más nem szerepel.

61. cikk

A jelentések az 51–58. cikk szerint vezetett feljegyzéseken alapulnak, és célszerűen elszámolási jelentésekből és különleges jelentésekből állnak.

Elszámolási jelentések

62. cikk

Az ügynökség részére a Közösség kezdeti jelentést tesz a megállapodás szerinti biztosítéki intézkedések hatálya alá tartozó valamennyi nukleáris anyagról. A kezdeti jelentést az ügynökséghez annak a naptári hónapnak utolsó napját követő 30 napon belül kell megküldeni, amikor ez a megállapodás hatályba lép, és annak a hónapnak utolsó napja szerinti állapotot kell tükröznie.

63. cikk

A Közösség megküldi az ügynökségnek a következő elszámolási jelentéseket mindegyik anyagmérlegkörzetről:

a) a nukleáris anyagok leltárának valamennyi változását mutató leltárváltozási jelentések. A jelentéseket a lehető leghamarabb küldik el, de mindenesetre a kiegészítő megállapodásokban előírt határidőkön belül; és

b) az anyagmérleget kimutató anyagmérlegjelentések, amelyek az anyagmérlegkörzetben ténylegesen jelen levő nukleárisanyag-leltáron alapulnak. A jelentéseket a lehető leghamarabb küldik el, de mindenesetre a kiegészítő megállapodásokban előírt határidőkön belül.

A jelentések a jelentéstétel időpontjában ténylegesen rendelkezésre álló adatokon alapulnak, ezeket egy későbbi időpontban helyesbíteni lehet, ha szükséges.

64. cikk

A leltárkészletváltozási jelentések tartalmazzák az azonosítási- és az adagadatokat a nukleáris anyag mindegyik adagjára vonatkozóan, a készletváltozás keltét, és, ha ez célszerű, a származási anyagmérlegkörzetet és a fogadó anyagmérlegkörzetet, illetve az átvevőt. Ezekhez a jelentésekhez olyan magyarázó megjegyzéseket kell fűzni, amelyek:

a) megmagyarázzák a készletváltozásokat az 58. cikk a) pontjában előírt üzemviteli jelentésben szereplő üzemviteli adatok alapján; és

b) leírják a kiegészítő megállapodások előírásai szerint a tervezett üzemviteli programot, különösen a tényleges leltárfelvételt.

65. cikk

A Közösség jelent minden leltárkészletváltozást, -kiegészítést és -helyesbítést akár rendszeres időközönként, összefoglalt listában, akár egyenként. A leltárkészletváltozásokat az adagok szerinti bontásban kell jelenteni. A kiegészítő megállapodásokban meghatározott módon a nukleárisanyag-leltár olyan kis változásait, mint például az analitikai minták átadása, lehet egy adagon belül összesíteni, és egy leltárkészletváltozásként jelenteni.

66. cikk

Az ügynökség a Közösség részére, az érdekelt felek használatára, biztosítja a megállapodás szerinti biztosítéki intézkedések hatálya alá tartozó nukleáris anyagok leltárkönyvének féléves kimutatását minden egyes anyagmérlegkörzetről, a leltárkészletváltozási jelentések alapján mindegyik ilyen kimutatás által lefedett időszakra.

67. cikk

Amennyiben az ügynökség és a Közösség nem egyezett meg másképp, az anyagmérlegjelentések a következő tételeket tartalmazzák:

a) tényleges indulási készlet;

b) leltárkészletváltozás (először a növekedések, azután a csökkenések);

c) könyvelési zárókészlet;

d) szállító/átvevő közötti különbözetek;

e) kiigazított könyvelési zárókészlet;

f) tényleges záró leltárkészlet; és

g) elszámolatlan anyagok.

A tényleges leltárkészletet, amely külön felsorolja az egyes adagokat, és meghatározza az anyagazonosító- és adagadatokat minden egyes adagra, mellékelni kell mindegyik anyagmérlegjelentéshez.

68. cikk

Külön jelentések

A Közösség késedelem nélkül külön jelentéseket készít, az alábbi esetekben:

a) valamilyen szokatlan baleset vagy körülmény során a Közösség arra a következtetésre jut, hogy olyan nukleárisanyag-vesztés következett vagy következhetett be, amely meghaladja a kiegészítő megállapodásokban ilyen célból meghatározott határértéket; vagy

b) ha a területi elhatárolással kapcsolatban, annak a kiegészítő megállapodásokban meghatározott állapotát módosító olyan mértékű váratlan változás jött létre, amelynek következtében a nukleáris anyag illetéktelen eltávolítása lehetővé vált.

69. cikk

A jelentések kiegészítése és egyértelművé tétele

Ha az ügynökség kéri, a Közösség kiegészíti a jelentéseket, azokhoz magyarázatot fűz, a megállapodás szerinti biztosítéki intézkedések céljának megfelelően.

FELÜGYELET

70. cikk

Általános rendelkezések

Az ügynökségnek joga van ellenőrzést folytatni e megállapodás rendelkezéseinek megfelelően.

A felügyelet célja

71. cikk

Az ügynökség alkalmi ellenőrzést végezhet az alábbiak érdekében:

a) a megállapodás szerinti biztosítéki intézkedések hatálya alá tartozó nukleáris anyagokról készített kezdeti jelentésben foglalt információkat ellenőrizze és azonosítsa, valamint igazolja azokat az állapotváltozásokat, amelyek bekövetkeztek a kezdeti jelentés időpontja és a kiegészítő megállapodások hatálybalépésének időpontja között egy adott létesítmény esetében; valamint

b) azonosítsa, és ha lehetséges, igazolja a megállapodás szerinti biztosítéki intézkedések hatálya alá tartozó nukleáris anyag mennyiségét és összetételét a 93. és 96. cikkel összhangban, annak egy államba történő elszállítása előtt vagy a szállítás közben, kivéve a Közösségen belüli szállítások eseteit.

72. cikk

Az ügynökség rendszeres ellenőrzéseket végezhet az alábbi céllal:

a) a jelentések és a feljegyzések közötti egyezés vizsgálata;

b) a megállapodás szerinti biztosítéki intézkedések hatálya alá tartozó valamennyi nukleáris anyag helyének, azonosságának, mennyiségének és összetételének ellenőrzése; és

c) a szállító/átvevő közötti eltérések és bizonytalanságok miatt az anyagkönyvelési készletekben mutatkozó hiányok lehetséges okaira adott információk ellenőrzése.

73. cikk

A 77. cikkben szabályozott eljárás szerint az alábbi esetekben az ügynökség rendkívüli ellenőrzést végezhet:

a) a különleges jelentésekben megadott információk ellenőrzése céljából; vagy

b) ha az ügynökség úgy ítéli meg, hogy a Közösségtől kapott információk, ideértve a Közösség által adott magyarázatokat és a rendszeres ellenőrzésből származó információkat, nem elegendőek ahhoz, hogy az ügynökség ellássa az e megállapodás szerinti feladatait.

Az ellenőrzést abban az esetben kell rendkívülinek tekinteni, ha célja vagy a megállapodás szerinti rendszeres ellenőrzések kiegészítése, vagy olyan információkhoz vagy helyekhez való hozzáférés, amelyekhez való hozzáférés a 76. cikkben meghatározott eseti és rendszeres ellenőrzéseken túl mutat, vagy mindkettő.

Az ellenőrzés alkalmazási köre

74. cikk

A 71–73. cikkben meghatározott célok érdekében az ügynökség:

a) megvizsgálhatja az 51–58. cikk szerint vezetett feljegyzéseket;

b) független méréseket végezhet a megállapodás szerinti biztosítéki intézkedések hatálya alá tartozó valamennyi anyaggal kapcsolatban;

c) ellenőrizheti a műszerek és más mérő- és ellenőrző berendezések működését és hitelesítését;

d) végrehajthat és alkalmazhat ellenőrző és területi elhatárolással kapcsolatos méréseket; valamint

e) használhat más, tárgyilagos, technikailag megfelelő módszereket.

75. cikk

A 74. cikk alkalmazási körén belül az ügynökségnek lehetősége van az alábbiakra:

a) megvizsgálni, hogy a kulcsfontosságú mérési pontokon az anyagmérlegkönyvelés céljára végzett mintavételezési eljárás megfelel-e a reprezentatív mintavételének, megvizsgálni a minták kezelését és elemzését, és beszerezni az ilyen minták másodpéldányait;

b) megvizsgálni, hogy a nukleáris anyagra vonatkozóan a kulcsfontosságú pontokon az anyagmérlegkönyvelés céljából végzett mérések reprezentatívak-e, és megvizsgálni a műszerek és az érintett berendezések hitelesítését;

c) megállapodásokat kötni a Közösséggel és amennyiben szükséges az érintett állammal, ha szükséges:

i. a kiegészítő mérések végzéséről és az ügynökségi felhasználás céljára szolgáló kiegészítő mintavételezésről;

ii. az ügynökség szabványos analitikai mintáinak elemzéséről;

iii. a megfelelő abszolút szabványoknak a hitelesítő műszerekhez és más készülékekhez történő használatáról; és

iv. más hitelesítések elvégzéséről;

d) intézkedéseket tenni, hogy saját eszközeit használják a független mérésekhez és ellenőrzéshez, ha ebben megállapodott, és ezt a kiegészítő megállapodások részletesebben meghatározzák, intézkedéseket tegyen ezen eszközök telepítésére;

e) elhelyezni pecsétjeit és más azonosító és hamisításjelző eszközeit az elhatárolt területen, ha ebben megállapodott, és ezt a kiegészítő megállapodások részletesebben meghatározzák; valamint

f) megállapodást kötni a Közösséggel vagy az érintett állammal az ügynökség részére vett minták elszállításáról.

Belépés ellenőrzés céljából

76. cikk

a) A 71. cikk a) pontjában meghatározott célok érdekében, és amíg a kiegészítő megállapodásokban a stratégiai pontokat nem határozzák meg, az ügynökség felügyelői beléphetnek minden olyan helyre, ahol a kezdeti jelentés vagy az ezzel kapcsolatban végzett felügyelet azt jelzi, hogy ott a megállapodás szerinti biztosítéki intézkedések hatálya alá tartozó nukleáris anyag van jelen.

b) A 71. cikk b) pontjában meghatározott célok érdekében az ügynökség ellenőrei beléphetnek minden olyan helyre, amelyről az ügynökség a 92. cikk d) pontja iii. alpontjának vagy a 95. cikk d) pontja iii. alpontjának megfelelően értesítést kapott.

c) A 72. cikkben meghatározott célok érdekében az ellenőrök csak azokra a stratégiai pontokra léphetnek be, amelyeket a kiegészítő megállapodások meghatároznak, és csak az 51–58. cikk szerint vezetett feljegyzésekhez férhetnek hozzá.

d) Ha a Közösség úgy dönt, hogy valamilyen szokatlan körülmény miatt az ügynökség hozzáférését nagymértékben korlátozni kell, a Közösség és az ügynökség azonnal megállapodik, hogy az ügynökség a biztosítéki intézkedések végrehajtásának rá háruló feladatát e korlátok között látja el. Az ügyvivő igazgató minden ilyen megállapodást jelent a kormányzótanácsnak.

77. cikk

Az olyan esetekben, amelyek a 73. cikkben meghatározott célokból rendkívüli ellenőrzést tehetnek indokolttá, a Közösség és az ügynökség azonnal konzultál egymással. Az ilyen konzultáció eredményeként az ügynökség:

a) ellenőrzést végezhet a megállapodásban meghatározott rendszeres ellenőrzéseken felül; és

b) a Közösséggel egyetértésben, hozzáférési, illetve belépési lehetőséget kaphat egyes információkhoz, illetve helyekre a 76. cikkben meghatározottakon felül. Minden véleményeltérést fel kell oldani a 21. és 22. cikk szerint; amennyiben a Közösség vagy egy állam – ha bármelyik fél érintett – fontos és sürgős rendelkezésére van szükség, a 18. cikket kell alkalmazni.

A rendszeres ellenőrzés gyakorisága és intenzitása

78. cikk

A rendszeres ellenőrzések száma, erőssége és tartama, optimális időzítés esetén, megfelel az e megállapodásban megnevezett biztonsági eljárások hatékony megvalósításához szükséges legkisebb mértéknek; az e megállapodás szerint alkalmazható ellenőrzési eszközöket a lehető legelőnyösebb és leggazdaságosabb módon kell alkalmazni.

79. cikk

Az ügynökség évenként egyszer végezhet rendszeres ellenőrzést a létesítményekben és a létesítményeken kívüli anyagmérlegkörzetekben a nukleáris anyag öt effektív kilogrammot meg nem haladó mennyiségét vagy az éves teljesítményt tekintve, attól függően, hogy melyik a nagyobb érték.

80. cikk

A rendszeres ellenőrzések számát, intenzitását és tartamát, időzítését és módját azon létesítmények esetében, amelyekben a nukleáris anyag mennyisége vagy éves teljesítménye nagyobb, mint öt effektív kilogramm, azon az alapon kell meghatározni, hogy a maximális vagy korlátozást jelentő esetben az ellenőrzési rendszer ne legyen gyakoribb, mint amennyire az a nukleáris anyag áthaladásának és készletének folyamatos ismeretéhez szükséges; az ilyen létesítmények esetében a rendszeres legnagyobb felügyeleti munkaráfordítást a következők szerint kell meghatározni:

a) reaktorok és zárolt tárolóberendezések esetén a rendszeres ellenőrzések évenkénti maximális számát az egységnyi ellenőrzési emberév egy hatodában kell megállapítani mindegyik ilyen létesítményre;

b) a reaktoroktól és zárolt tárolóberendezésektől eltérő más létesítmények esetén, amelyek 5 %-nál nagyobb dúsítású urániumot tartalmaznak, a rendszeres ellenőrzések évenkénti maximális számát a 30 x √E ellenőrzési embernapban kell megállapítani, ahol E a nukleáris anyag leltármennyisége vagy az éves teljesítmény – attól függően, hogy melyik a nagyobb érték – effektív kilogrammban kifejezve. Azonban az ilyen létesítményre megállapított maximum nem lehet kisebb, mint 1.5 ellenőrzési embernap; és

c) az a) és a b) pont hatálya alá nem tartozó létesítményekre a rendszeres ellenőrzések évenkénti maximális számát a 0.4 x E ellenőrzési embernapban kell megállapítani, ahol E a nukleáris anyag leltármennyisége vagy az éves teljesítmény – attól függően, hogy melyik a nagyobb érték – effektív kilogrammban kifejezve.

Az e megállapodásban részes szerződő felek megegyezhetnek e a cikkben szereplő maximális ellenőrzési számok módosításáról, amennyiben a kormányzótanács egy ilyen módosítást célszerűnek ítél.

81. cikk

A rendszeres ellenőrzések számát, intenziását, tartamát, időzítését és módját meghatározó, minden létesítményre vonatkozó kritériumok a 78-80. cikkre is figyelemmel az alábbiakat tartalmazzák:

a) a nukleáris anyag formája, különösen, hogy a nukleáris anyag ömlesztett formában vagy adott számú elkülönített tételként van becsomagolva; vegyi összetétele, és az uránium esetében, hogy kis vagy nagy dúsítású-e; valamint a nukleáris anyag hozzáférhetősége;

b) a közösségi biztosítéki intézkedések hatékonysága, beleértve, hogy a létesítmény üzemeltetői szervezetileg mennyire függetlenek a Közösség biztosítéki intézkedéseitől; hogy a 32. cikkben meghatározott rendszabályokat mennyiben alkalmazta a Közösség; az ügynökség részére készített jelentések azonnalisága; ezek megegyezése az ügynökség független ellenőrzési eredményeivel; valamint a nyilvántartási anyaghiány nagysága és pontossága az ügynökség ellenőrzése szerint;

c) a nukleárisüzemanyag-ciklus jellegzetessége az államokban, különösen a megállapodás szerinti biztosítéki intézkedések hatálya alá tartozó nukleáris anyagot tartalmazó létesítmények számát és típusa; az ilyen létesítményeknek az e megállapodás szempontjából lényeges adatai, különösen a területi elhatárolás mértékét illetően; hogy az ilyen létesítmények tervezése mennyire könnyíti meg a nukleáris anyag áthaladásának és leltárának ellenőrzését; valamint a különböző anyagmérlegkörzetekből származó különféle anyagmérlegadatok egymással való összevethetőségének mértéke;

d) a nemzetközi összefonódások, különösen, hogy a felhasználandó vagy feldolgozandó nukleáris anyag milyen mértékben érkezik más államokból vagy küldik más államokba; az ügynökség ezzel kapcsolatos ellenőrző tevékenysége; valamint hogy a nukleáris tevékenység az egyes államokban mennyire kapcsolódik össze más államok nukleáris tevékenységével; és

e) a műszaki fejlődés a biztosítéki intézkedések területén, ideértve a statisztikai módszereket és a szúrópróbaszerű mintavételt a nukleáris anyag mozgásának értékelésénél.

82. cikk

Az ügynökség és a Közösség konzultál, ha az utóbbi úgy véli, hogy az ellenőrzés aránytalanul meghatározott létesítményekre összpontosul.

Az ellenőrzés bejelentése

83. cikk

Az ügynökség az ügynökségi ellenőrök létesítményekbe vagy létesítményeken kívüli anyagmérlegkörzetekbe való érkezéséről előzetesen értesíti a Közösséget és az érintett államot a következőkre vonatkozóan:

a) a 71. cikk (b) bekezdése szerinti eseti ellenőrzésről legalább 24 órával; a 71. cikk (a) bekezdése szerinti ellenőrzésről, valamint a 48. cikkben előírt tevékenység esetén legalább egy héttel korábban;

b) a 73. cikk szerinti rendkívüli ellenőrzés esetén a lehető leggyorsabban az ügynökség és a Közösség közötti, a 77. cikkben előírt konzultációt követően, elfogadva, hogy az érkezésre vonatkozó értesítés rendszerint a megbeszélés része; és

c) a 72. cikk szerinti rendszeres ellenőrzés esetén legalább 24 órával korábban a 80. cikk b) pontjában említett létesítmények és a plutóniumot vagy 5 %-nál nagyobb dúsítású urániumot tartalmazó létesítmények esetében, minden más esetben egy héttel korábban.

Az ellenőrzésről szóló előzetes értesítések tartalmazzák az ügynökségi ellenőrök nevét, jelzik a meglátogatandó létesítményeket és a létesítményeken kívüli anyagmérlegkörzeteket, valamint azt az időtartamot, amelyen belül a látogatásukra sor kerül. Ha az ügynökségi ellenőrök az államok területén kívüli államból érkeznek, az ügynökség közli az államokba érkezésük helyét és idejét is.

84. cikk

A 83. cikk előírásai ellenére, az ügynökség kiegészítő intézkedésként előzetes értesítés nélkül végrehajthatja a 80. cikk szerinti rendszeres ellenőrzések egy részét, a szúrópróbaszerű mintavétel elve szerint. Valamely nem jelzett ellenőrzés végrehajtásakor az ügynökség teljes mértékben figyelembe veszi a részére biztosított üzemeltetési programot a 64. cikk b) pontja értelmében. Továbbá, amennyiben lehetséges, az üzemviteli program alapján a Közösséget és az érintett államot tájékoztatja a náluk végrehajtandó bejelentett és be nem jelentett ellenőrzések általános programjáról, meghatározva azokat az időszakokat, amikorra az ellenőrzés várható. A be nem jelentett ellenőrzés végrehajtásakor az ügynökség mindent megtesz annak érdekében, hogy a Közösség és az érintett állam, valamint a létesítmény üzemeltetőjének gyakorlati nehézségeit minimálisra csökkentse, figyelembe véve a 49. és a 89. cikk erre vonatkozó előírásait. Hasonlóan a Közösség és az érintett állam mindent megtesz az ügynökségi ellenőrök munkájának megkönnyítése érdekében.

Az ügynökségi ellenőrök kinevezése

85. cikk

Az ügynökségi ellenőrök kinevezésére a következő eljárást kell alkalmazni:

a) az ügyvivő igazgató írásban tájékoztatja a Közösséget és az államokat azon ügynökségi tisztségviselők nevéről, szakképesítéséről, állampolgárságáról, beosztásáról és egyéb fontos adatairól, akiket ügynökségi ellenőrnek javasol az államokhoz;

b) a Közösség tájékoztatja az ügyvivő igazgatót a javaslat átvételétől számított 30 napon belül, hogy a javaslatot elfogadja-e;

c) az ügyvivő igazgató mindegyik, a Közösség és az államok által elfogadott tisztségviselőt kinevezheti ügynökségi ellenőrnek az államok részére, a kinevezésről a Közösséget és az államokat értesíti; és

d) az ügyvivő igazgató azonnal értesíti a Közösséget és az államokat, egy tisztségviselő ügynökségi ellenőri kinevezésének akár a Közösség megkeresésére, akár saját kezdeményezésére történt visszavonásáról.

tekintettel arra, hogy a 48. cikkben előírt tevékenység és a 71. cikk a) pontja szerinti eseti ellenőrzés végrehajtásához ügynökségi ellenőrökre van szükség, a kinevezési eljárást, ha lehetséges, az e megállapodás hatálybalépését követő 30 napon belül be kell fejezni. Ha a kinevezés lehetetlennek tűnik e határidőn belül, akkor ezekre a feladatokra ideiglenesen neveznek ki ügynökségi ellenőröket.

86. cikk

Az államok a lehető leggyorsabban kiadják vagy megújítják a szükséges vízumot a 85. cikk alapján kinevezett minden ügynökségi ellenőr részére.

Az ügynökségi ellenőrök viselkedése és látogatásai

87. cikk

Az ügynökségi ellenőrök a 48. és a 71–75. cikk szerinti tisztségük gyakorlása során úgy járnak el, hogy a létesítmények építését, átvételét vagy üzemeltetését ne akadályozzák, illetve ne késleltessék, vagy ezek biztonságát ne csökkentsék. Különösen, az ügynökségi ellenőrök nem működtetnek semmilyen berendezést, nem utasítják a létesítmény személyzetét semmilyen művelet végrehajtására. Ha az ügynökségi ellenőrök úgy ítélik meg, hogy a 74. és a 75. cikk szerint a létesítmény üzemeltetőjének különleges műveleteket kell a létesítményben elvégeznie, akkor erre javaslatot tesznek.

88. cikk

Ha az ügynökségi ellenőrök az ellenőrzéssel kapcsolatban egy államban rendelkezésre álló szolgáltatást igényelnek, ideértve készülékek használatát is, akkor az érintett állam és a Közösség megkönnyíti az ügynökségi ellenőrök részére e szolgáltatások igénybevételét és a készülékek használatát.

89. cikk

A Közösség és az érintett államok jogosultak az ügynökségi ellenőröket ellenőri tevékenységük folyamán közösségi ellenőreikkel és állami képviselőkkel kísértetni, feltéve, hogy ez nem lassítja, vagy más módon nem akadályozza az ügynökségi ellenőröket a feladatuk végrehajtásában.

KÖZLEMÉNYEK AZ ÜGYNÖKSÉG ELLENŐRZÉSI TEVÉKENYSÉGÉVEL KAPCSOLATOSAN

90. cikk

Az ügynökség tájékoztatja a Közösséget az érdekelt felek általi felhasználás céljából a következőkről:

a) az ellenőrzések eredményeiről a kiegészítő megállapodásokban meghatározandó időközönként; és

b) az ellenőr tevékenysége során tett megállapításairól.

SZÁLLÍTÁS AZ ÁLLAMOKBA VAGY AZ ÁLLAMOKON KÍVÜLI ÁLLAMBA

91. cikk

Általános rendelkezések

A megállapodás szerinti biztosítéki intézkedések hatálya alá tartozó, vagy alá vonandó, olyan nukleáris anyagot, amelyet az államokba be- vagy azokból kiszállítanak, a megállapodás céljából úgy kell tekinteni, hogy a Közösség és az érintett tagállam felelősségi körébe tartoznak az alábbiak:

a) az államokba történő szállítás esetében attól az időponttól kezdve, amikor azon állam felelőssége, amelyből az anyagot szállítják, megszűnik, legfeljebb addig az időpontig, amíg az anyag eléri rendeltetési helyét; és

b) az államokon kívüli államba történő szállítás esetében addig az időpontig, amíg a fogadó államot nem terheli a felelősség, legfeljebb addig az időpontig, amíg a nukleáris anyag el nem éri a rendeltetési helyét.

Azt a pontot, ahol a felelősség átadására sor kerül, olyan megfelelő megállapodások szerint kell meghatározni, amelyekben egyrészről a Közösség és az érintett állam az egyik szerződő fél, másrészről azon állam, ahová vagy ahonnan a nukleáris anyagot továbbítják, a másik szerződő fél. Sem a Közösség, sem egy állam nem tekinthető felelősnek a nukleáris anyagért olyan tény okán, hogy a nukleáris anyag szállítás vagy átszállítás közben az állam területén van, vagy azt az állam zászlója alatti hajó vagy az állam repülőgépe szállítja.

SZÁLLÍTÁS AZ ÁLLAMOKON KÍVÜLI ÁLLAMBA

92. cikk

a) A Közösség értesíti az ügynökséget minden, a megállapodás szerinti biztosítéki intézkedések hatálya alá tartozó nukleáris anyagnak az államokból történő tervezett kiszállításáról, ha a szállítmány meghaladja az egy effektív kilogrammot, vagy – ha a kiegészítő megállapodások ezt előírják – azoknak a létesítményeknek a részére, ahonnan rendszeresen szállítanak jelentős mennyiségeket ugyanabba az államba olyan küldeményekként, amelyek egyike sem haladja meg az egy effektív kilogrammot.

b) Az értesítést az ügynökségnek a szállítást előíró megállapodás megkötése után kell küldeni, a kiegészítő megállapodásokban meghatározott határidőn belül.

c) Az ügynökség és a Közösség megállapodhat más eljárásokban is az előzetes értesítésekkel kapcsolatban.

d) Az értesítésben jelezni kell az alábbiakat:

i. az átadandó nukleáris anyag azonosítása, és ha lehetséges, várható mennyisége és összetétele, valamint az anyagmérlegkörzet, ahonnan érkezik;

ii. a nukleáris anyag rendeltetési helye szerinti állam;

iii. dátumok és helyek, amikor és ahol a nukleáris anyagot előkészítik a szállításhoz;

iv. a nukleáris anyag elküldésének és érkezésének várható dátuma; és

v. a szállítás azon pontja, amelyen a fogadó állam átvállalja a felelősséget a nukleáris anyagért e megállapodás célja értelmében, és a várható dátum, amikor e pontra a nukleáris anyag megérkezik.

93. cikk

A 92. cikkben említett értesítésnek olyannak kell lennie, hogy ennek alapján az ügynökség, ha szükséges, eseti ellenőrzést hajthasson végre a nukleáris anyag államokból történő kiszállítása előtt mennyiségének és összetételének megállapítására – a Közösségen belüli szállítás kivételével –, valamint, ha lehetséges az ügynökség kívánságára vagy a Közösség kérésére, a szállításra előkészítés megtörténtét követően a nukleáris anyagot pecsételje le kell pecsételnie. A nukleáris anyag szállítását azonban az ügynökség semmilyen, az értesítés alapján hozott vagy tervezett intézkedéssel, semmilyen módon nem késleltetheti.

94. cikk

Amennyiben a nukleáris anyag nem tartozik az ügynökség biztosítéki intézkedései hatálya alá a fogadó államban, a Közösség biztosítja, hogy az ügynökség három hónapon belül attól az időponttól számítva, amikor a fogadó állam a nukleáris anyagért felelősséget vállal, kapjon az átadásról igazolást a fogadó államtól.

Szállítás az államokba

95. cikk

a) A Közösség értesíti az ügynökséget minden, nukleáris anyag államokon belül történő várható szállításáról, amelynek a megállapodás szerinti biztosítéki intézkedések hatálya alá kell tartoznia, ha a szállítmány meghaladja az egy effektív kilogrammot, vagy – ha a kiegészítő megállapodások ezt előírják – azoknak a létesítményeknek a részére, ahonnan rendszeresen szállítanak jelentős mennyiségeket ugyanabba az államba olyan küldeményekként, amelyek egyike sem haladja meg az egy effektív kilogrammot.

b) Az ügynökség az értesítést a nukleáris anyag várt megérkezése előtt a lehető legkorábban kapja meg, de minden esetben a kiegészítő megállapodásokban meghatározott határidőkön belül.

c) Az ügynökség és a Közösség megállapodhat más eljárásokban is az előzetes értesítésekkel kapcsolatban.

d) Az értesítésben jelezni kell az alábbiakat:

i. az átadandó nukleáris anyag azonosítása, és ha lehetséges, várható mennyisége és összetétele;

ii. a szállítás azon pontja, amelyen a Közösség és az érintett állam átvállalja a felelősséget a nukleáris anyagért e megállapodás célja értelmében, és a várható dátum, amikor e pontra a nukleáris anyag megérkezik.

iii. az anyag érkezésének várható dátuma, a nukleáris anyag kicsomagolásának helye és a dátuma,.

96. cikk

A 95. cikkben említett értesítésnek olyannak kell lennie, hogy ennek alapján az ügynökség, ha szükséges, eseti ellenőrzést hajthasson végre az államokon belül szállított nukleáris anyag mennyiségének és összetételének a küldemény kicsomagolásakor való megállapítására, és ha lehetséges, ellenőrzésére, – a Közösségen belüli szállítás kivételével. A nukleáris anyag kicsomagolását azonban az ügynökség semmilyen, az értesítés alapján hozott vagy tervezett intézkedéssel nem késleltetheti.

97. cikk

Külön jelentések

A Közösség külön jelentést készít a 68. cikkben foglaltak szerint, ha valamely szokatlan baleset vagy körülmény következtében a Közösség feltételezi, hogy a nukleáris anyagban veszteség következett vagy következhetett be az államokon belüli vagy államokon kívülre történő szállítás során, ez vonatkozik a jelentős késedelem esetére is.

FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK

98. cikk

E megállapodás alkalmazásában:

1. A. "Közösség":

a) az Európai Atomenergia-közösséget (Euratom) létrehozó szerződéssel létrehozott jogi személy, a megállapodásban részes fél;

b) azok a felségterületek, amelyekre az Euratom-Szerződést alkalmazni kell.

B. "államok": a nukleáris fegyvert nem birtokló államok, amelyek a Közösség tagjai, és e megállapodásban részes felek.

2. A. "kiigazítás": könyvelési feljegyzésbe tett bejegyzés, vagy jelentés szállítási/átvételi különbségről, vagy nem kimutatott anyagról.

B. "éves teljesítmény": a 79. és 80. cikk alkalmazásában az a nukleáris anyagmennyiség, amelyet egy névleges teljesítményen üzemelő létesítményből évenként kiszállítanak.

C. "adag": a nukleáris anyagnak az a, kulcsfontosságú mérési pontokon, elszámolási célra egy egységként kezelt mennyisége, amelyre az előírás vagy a mérés szerint egyetlen összetételi és mennyiségi adat vonatkozik. A nukleáris anyag lehet ömlesztett formában vagy számos elkülönített tételenkénti zárócsomagolásban.

D. "adagadatok": a nukleáris anyag minden egyes alkotóelemének a teljes súlya, valamint a plutónium és az urán esetében az izotópösszetétel is. Az elszámolás egységei a következők:

a) a plutóniumtartalom grammban;

b) a teljes urániummennyiség grammban, valamint az uránium-235 és az uránium-233 együttes mennyisége az ezen izotópokkal dúsított uránium esetében, grammban;

c) a tórium, a természetes urán vagy a kimerített urán mennyisége kilogrammban.

A jelentések céljára az adagon belüli egyedi tételeket össze kell adni még a legközelebbi egységre történő adatkerekítés előtt.

E. "könyv szerinti leltár": adott anyagmérlegkörzet legutóbbi tényleges leltárának és a tényleges leltár felvétele óta bekövetkezett leltárváltozásnak az algebrai összege.

F. "helyesbítés": bejegyzés egy könyvelési tételhez vagy jelentéshez egy feltárt hiba helyesbítése, vagy a jelentésbe előzőleg bevitt mennyiség javított mérési adatának feltüntetése érdekében. Minden egyes helyesbítésnél meg kell határozni, melyik bejegyzéshez tartozik.

G. "e ffektív kilogramm": különleges, a nukleáris biztosítéki ellenőrzés terén alkalmazott mértékegység. Az effektív kilogrammot a következőképpen kell meghatározni:

a) plutónium esetében a súly kilogrammban;

b) a kilogrammban mért súly értékét megszorozva a dúsítás négyzetével a 0,01 (1 %) vagy ennél nagyobb dúsítású uránium esetében;

c) a kilogrammban mért súly értékét megszorozva 0,0001-gyel a 0,01 (1 %)-nál kisebb és 0,005-tel (0,5 %)-nál nagyobb dúsítású uránium esetében;

d) a kilogrammban mért súly értékét megszorozva 0,00005-tel a 0,005 (0,5 %), vagy az ennél kisebb dúsítású kimerített urán és a tórium esetében.

H. "dúsítás": az uránium-233 és az uránium 235 együttes súlyának és a szóban forgó uránium teljes súlyának aránya.

I. "létesítmény":

a) reaktor, kritikus rendszer, izotópátalakító berendezés, gyártóüzem, újrafeldolgozó üzem, izotópleválasztó üzem vagy elkülönített tároló létesítmény;

b) bármely olyan helyszín, ahol nukleáris anyagot rendszeresen egy effektív kilogrammnál nagyobb mennyiségben használnak fel.

J. "leltárváltozás": a nukleáris anyag adagokban kifejezett növekedése vagy csökkenése egy anyagmérlegkörzeten belül; az ilyen változás a következők valamelyikét foglalja magában;

a) növekedések:

i. import;

ii. hazai behozatal: behozatal az államokból; más anyagmérleg-körzetekből; biztosítéki intézkedések hatálya alá nem tartozó (nem békés célú) tevékenységből; a biztosítéki intézkedések kezdeti pontjánál;

iii. nukleáris termelés: különösen sugárzó hasadóanyag előállítása reaktorban;

iv. mentesítés megszűnése: a biztosítéki intézkedések ismételt kiterjesztése olyan anyagra, amely ez alól mentességet kapott felhasználási módja vagy a mennyisége alapján.

b) csökkenések:

i. export;

ii. hazai szállítás: szállítások az államokon belül egy másik anyagmérlegkörzetbe vagy egy nem biztosítéki intézkedések hatálya alá tartozó (nem békés célú) tevékenységhez;

iii. nukleáris veszteség: a nukleáris anyagban bekövetkezett veszteség annak más elemmé (elemekké) vagy izotóppá (izotópokká) történő átalakulása révén, a nukleáris reakciók következtében;

iv. mért leselejtezés: olyan nukleáris anyag, amelynek mérése vagy a mérések alapján becslése megtörtént, és lerakására olyan módon került sor, hogy további nukleáris célú felhasználásra már nem alkalmas;

v. visszamaradt hulladék: feldolgozásból vagy üzemi balesetből származó nukleáris anyag, amely egyenlőre visszanyerhetetlennek tűnik, de tárolni kell;

vi. mentesítés: a biztosítéki intézkedések alkalmazásának megszüntetése a nukleáris anyagra vonatkozóan, annak felhasználási módja vagy a mennyisége alapján;

vii. egyéb veszteség: például baleset következtében előálló veszteség (azaz a nukleáris anyagnak visszanyerhetetlen és nem szándékos elvesztése egy üzemviteli baleset következtében) vagy lopás.

K. "kulcsfontosságú mérési pont": olyan hely, ahol a nukleáris anyag az anyagáramlás vagy a leltárkészlet meghatározása céljából megmérhető alakban jelenik meg. A kulcsfontosságú mérési pontok így magukban foglalják – de nem korlátozódnak csak ezekre – az anyagmérlegkörzetek be- és kilépési (beleértve a mért kimeneti anyagokat), valamint tárolási pontjait.

L. "emberév felügyelet": a 80. cikk alkalmazásában 300 felügyeleti embernap, ahol egy embernap olyan munkanap, amikor egyetlen felügyelő belépve a létesítménybe, ott összesen 8 órát, de ennél nem többet tölt el.

M. "anyagmérleg-körzet": egy létesítményen belüli vagy azon kívüli terület, ahol:

a) a nukleáris anyag mennyisége minden egyes anyagmérleg-körzeti ki- vagy beszállítás esetében meghatározható;

b) a nukleáris anyag tényleges leltárát minden egyes anyagmérlegkörzetben az előírt eljárások szerint meg lehet határozni, ha szükséges;

hogy az anyagmérleget meg lehessen állapítani az ügynökség biztosítéki intézkedések céljára.

N. "el nem számolt anyag": a könyv szerinti leltár és a tényleges leltár különbsége.

O. "nukleáris anyag": az alapokmány XX. cikke szerint meghatározott bármilyen forrás- vagy bármilyen különösen sugárzó hasadóanyag. A "forrásanyag" kifejezés nem értelmezhető ércre vagy ércmaradékra. Ha a kormányzótanács e megállapodás hatálybalépését követően az alapokmány XX. cikke alapján úgy dönt, hogy további anyagokat is forrás- vagy különösen sugárzó hasadóanyagnak tekint, ez a döntés a megállapodás értelmében csak a Közösség és az államok részéről történő elfogadással válik hatályossá.

P. "tényleges leltár": az előírt eljárások szerint beszerzett, adott időpontban az anyagmérlegkörzetben rendelkezésre álló nukleáris anyagok adagmennyiségeinek mért vagy származtatott összege.

Q. "szállítói/átvevői különbözet": a szállítási anyagmérleg-körzet szerinti egy adag nukleáris anyag mennyisége és az átvevői anyagmérleg-körzetben mért adagnyi nukleáris anyag mennyisége közötti különbözet.

R. "forrás adatok": mérések vagy hitelesítések során feljegyzett vagy empirikus összefüggések származtatására használt adatok, amelyek a nukleáris anyagot és az adagadatokat azonosítják. Forrásadatok például a vegyületsúlyok, az elemek meghatározására szolgáló átszámítási tényezők a fajsúly, az elemkoncentráció, az izotóparány, a térfogat- és nyomásmérési értékek közötti összefüggés, valamint a gyártott plutónium és a fejlesztett energia közötti összefüggés.

S. "stratégiai pont": a tervezési információk vizsgálata során kiválasztott hely, ahol rendes feltételek mellett és az összes stratégiai pontból származó információkkal együtt a biztosítéki intézkedésekhez szükséges és elegendő információk adottak és ellenőrzöttek; stratégiai pont lehet bármely hely, ahol az anyagmérleg-nyilvántartásra vonatkozó kulcsfontosságú méréseket végzik, és ahol a területi elhatárolással kapcsolatos és ellenőrzési intézkedéseket végrehajtják.

--------------------------------------------------

JEGYZŐKÖNYV

1. cikk

Ez a jegyzőkönyv kiegészíti a megállapodás egyes kikötéseit, és különösen meghatározza azokat a feltételeket és eljárásokat, amelyek alapján a megállapodásban előírt biztosítéki intézkedések megvalósítása során folyatott együttműködést úgy kell megvalósítani, hogy elkerüljék a Közösség biztosítéki intézkedésekkel kapcsolatos tevékenységének megkettőzését.

2. cikk

A Közösség összegyűjti az ügynökség részére a megállapodás szerint a létesítményekről és a létesítményeken kívüli nukleáris anyagokról átadandó információkat, a kiegészítő megállapodásokhoz csatolt, egyeztetett adatbejelentő kérdőlapok alapján.

3. cikk

Az ügynökség és a Közösség közösen végzik a megállapodás 46. cikk a)–f) pontjában előírt tervezési információk vizsgálatát, annak egyeztetett eredményeit a kiegészítő megállapodásokba felveszik. A tervezési információknak, a megállapodás 48. cikkében előírt, ellenőrzését az ügynökség a Közösséggel együttműködve végzi.

4. cikk

A jegyzőkönyv 2. cikkében említett információknak az ügynökség részére történő átadásakor a Közösség átadja az alkalmazni javasolt ellenőrzési módszerekre vonatkozó információkat is, valamint a teljes javaslatokat, ideértve a rendszeres ellenőrzés során végzett ellenőrzési munkák becslésére vonatkozó javaslatokat, hogy azokat csatolják a létesítmények és a létesítményeken kívüli anyagmérlegkörzetek kiegészítő megállapodásaihoz.

5. cikk

A kiegészítő megállapodások mellékleteit a Közösség és az ügynökség közösen készíti el.

6. cikk

A Közösség az üzemeltetők jelentéseit összegyűjti, a jelentések alapján összesített nyilvántartást vezet, és a kapott információk technikai és könyvelési ellenőrzését és elemzését végzi.

7. cikk

A jegyzőkönyv 6. cikkében említett feladatok teljesítésekor a Közösség havonta elkészíti, és a kiegészítő megállapodásokban meghatározott határidőkön belül az ügynökség rendelkezésére bocsátja a készletváltozási jelentést.

8. cikk

A Közösség továbbá elküldi az ügynökségnek az anyagmérlegjelentéseket és a tényleges leltárkészlet listákat a kiegészítő egyezményekben előírt tényleges leltárkészletfelmérési gyakoriságnak megfelelően.

9. cikk

A jegyzőkönyv 7. és 8. cikkében említett jelentések alakját és formáját az ügynökség és a Közösség közötti megállapodás szerint, a kiegészítő megállapodásokban kell meghatározni.

10. cikk

Az e megállapodás céljából a Közösség és az ügynökség által végzett rendszeres ellenőrzési tevékenységet, beleértve a megállapodás 84. cikkében említett ellenőrzéseket az e jegyzőkönyv 11–23. cikkében foglalt előírások szerint kell koordinálni.

11. cikk

A megállapodás 79. és 80. cikkére is figyelemmel, az ügynökség ellenőrzési tevékenysége tényleges számának, intenzitásának, tartamának, időzítésének és módjának meghatározásakor figyelembe kell venni a Közösség saját multinacionális biztosítékiintézkedés-rendszerének keretei között az e jegyzőkönyv előírásainak megfelelően elvégzett ellenőrzések munkáját.

12. cikk

A megállapodás szerinti ellenőrzési munkákat minden egyes létesítmény esetében a megállapodás 81. cikkének előírásait alkalmazva kell meghatározni. Ezeket a kritériumokat a kiegészítő megállapodásokban meghatározott szabályok és módszerek alkalmazásával kell megvalósítani, amelyeket az ellenőrzési munkák becsléséhez használnak a kiegészítő megállapodásokhoz csatolt egyedi példák alapján. Ezeket a szabályokat és módszereket időről-időre felülvizsgálják a megállapodás 7. cikke szerint, a biztosítéki intézkedések területén bekövetkezett technológiai fejlődés és a szerzett tapasztalatok figyelembevétele céljából.

13. cikk

A tényleges ellenőrzési munkák egyhangúlag elfogadott előirányzataként megnevezett, a megállapodás szerinti ellenőrzési munkákat fel kell sorolni a kiegészítő megállapodásokban az ellenőrzési eljárásokra vonatkozó szükséges leírásokkal, valamint a Közösség és az ügynökség által végrehajtott ellenőrzések terjedelmével együtt. Ezek az ellenőrzési munkák jelentik a tényleges maximális ellenőrzési munkákat a megállapodás alá tartozó létesítményekben rendes üzemviteli körülmények között és az alábbiakban felsorolt feltételek mellett:

a) a megállapodás 32. cikkében előírt közösségi biztosítékiintézkedés-rendszerre vonatkozó információk folyamatos érvényessége, a kiegészítő egyezményekben előírt módon;

b) az ügynökség részére a jegyzőkönyv 2. cikke értelmében adott információk folyamatos érvényessége;

c) a megállapodás 60., 61., 63–65. és 67–69. cikke szerinti jelentéseket a Közösség folyamatosan biztosítja, a kiegészítő megállapodásokban előírt módon;

d) az ellenőrzésre vonatkozó együttműködési megállapodások folyamatos alkalmazása a jegyzőkönyv 10–23. cikke szerint, a kiegészítő megállapodásokban előírt módon;

e) a Közösség saját a létesítményre vonatkozó ellenőrzési tevékenységét e cikk szerint, a kiegészítő megállapodásokban előírt módon végzi.

14. cikk

a) E jegyzőkönyv 13. cikkének feltételeire is figyelemmel, az ügynökségi ellenőrzéseit a Közösség ellenőrzési tevékenységével egyidejűleg kell megvalósítani. Az ügynökségi ellenőrök jelen vannak a Közösség által végzett meghatározott ellenőrzések végrehajtásánál.

b) Az a) pont előírására is figyelemmel, ha az ügynökség a megállapodásban meghatározott rendszeres ellenőrzéseinek céljait ezzel elérheti, az ügynökség ellenőrei a megállapodás 74. és 75. cikkének előírásait a közösségi ellenőrök ellenőri tevékenységének megfigyelésével valósítják meg, azonban:

i. ha előreláthatóan az ügynökségi ellenőrök ellenőri tevékenysége a közösségi ellenőrök tevékenységének megfigyelésén túl más módon is megvalósítható, akkor ezeket a módszereket a kiegészítő megállapodásokban pontosabban meg kell határozni;

ii. az ellenőrzés közben az ügynökségi ellenőrök végrehajthatnak a közösségi ellenőrök ellenőrzési tevékenységének megfigyelésén túl egyéb ellenőrzési tevékenységet, ha úgy ítélik meg, hogy ez lényeges és sürgős, és ha az ügynökség ennek hiányában a rendszeres ellenőrzéseinek célját nem tudná elérni, és ez előre nem volt látható.

15. cikk

A közösségi ellenőrzések megállapodás szerinti általános ütemezését és tervezését a Közösség az ügynökséggel együttműködve végzi.

16. cikk

Az ügynökségi ellenőr meghatározott közösségi ellenőrzési tevékenységek végrehajtása közbeni jelenlétére vonatkozó intézkedéseket az ügynökség és a Közösség minden egyes létesítmény és, amennyiben szükséges, az egyedi létesítmények esetében is, előzetesen egyetértve hozza.

17. cikk

Annak érdekében, hogy az ügynökség dönteni tudjon a statisztikai mintavételezési követelmények alapján a különleges közösségi ellenőrzésen való jelenlétéről, a Közösség az ügynökséget előzetesen tájékoztatja a ellenőrzendő tételek számáról, típusairól és tartalmáról a létesítmény üzemeltetőjétől kapott információk alapján.

18. cikk

A technikai eljárásokról az ügynökség és a Közösség általában minden egyes létesítménytípus esetében, és amennyiben szükséges az egyedi létesítmények esetében egyeztet, különösen az alábbiakat illetően:

a) a statisztikai mintavétel szúrópróbaszerű kiválasztási technikájának meghatározása;

b) a szabványok ellenőrzése és azonosítása.

19. cikk

A kiegészítő megállapodásokban mindegyik létesítménytípusra meghatározott általános koordinációs szabályok az egyes létesítményekben meghatározandó koordinációs szabályok alapjául szolgálnak.

20. cikk

A jegyzőkönyv 19. cikke szerinti egyes létesítményekben meghatározott koordinációs szabályokban leírt koordinációs intézkedéseket az e célra kinevezett közösségi és ügynökségi tisztségviselők együtt teszik meg.

21. cikk

A Közösség megküldi az ügynökségnek az azon ellenőrzésre vonatkozó munkairatait, amelyeken az ügynökség ellenőrei részt vettek, továbbá a megállapodás alapján végrehajtott összes többi közösségi ellenőrzésre vonatkozó ellenőrzési jelentéseiket.

22. cikk

Az ügynökség részére a nukleáris anyagmintákat a tételeknek ugyanazokból a szúrópróbaszerűen kiválasztott adagjaiból kell venni, mint ahonnan a Közösség részére is veszik, a közösségi mintavételekkel egyszerre, kivéve, ha az ügynökség ellenőrzési munkájának legkisebb szinten tartása vagy e szintre csökkentése megköveteli az ügynökség független mintavételezését, az előzetes megállapodásban és a kiegészítő megállapodásokban előírtak szerint.

23. cikk

A létesítmény üzemeltetői által és a biztosítéki intézkedések céljából történő tényleges leltárfelvétel gyakoriságát a kiegészítő megállapodásokban meghatározott irányelvekkel összhangban kell meghatározni. Ha a megállapodás alapján további tevékenység végzése is lényegesnek tűnik a tényleges leltárral kapcsolatban, akkor ezeket a jegyzőkönyv 25. cikke szerinti összekötő bizottság tárgyalja meg, és egyhangúlag dönt a végrehajtásról.

24. cikk

Ha az ügynökség az e megállapodásban meghatározott eseti ellenőrzés céljait a Közösség ellenőrzési tevékenységének megfigyelése révén el tudja érni, akkor ezt kell tennie.

25. cikk

a) A megállapodás és e jegyzőkönyv alkalmazásának megkönnyítése érdekében egy, a Közösség és az ügynökség képviselőiből álló összekötő bizottságot hoznak létre.

b) A bizottság évente legalább egyszer ülésezik,

i. felülvizsgálja, különösen, az e jegyzőkönyvben előírt együttműködési megállapodások végrehajtását, beleértve az ellenőrzési munkák együttes minősítését;

ii. megvizsgálja a biztosítéki intézkedésekkel kapcsolatos módszerek és technikák fejlődését;

iii. megtárgyalja a c) pontban említett rendszeres ülések alkalmával elé terjesztett kérdéseket.

c) A bizottság rendszeresen ülésezik alsóbb szinten, hogy különösen és szükség szerint megtárgyalja az egyes létesítmények esetén az e jegyzőkönyvben előírt koordinációs szabályok megvalósulását, beleértve, az ellenőrzési munkák elfogadott becsléseinek korszerűsítését a műszaki és az üzemviteli fejlemények tükrében, tekintettel a teljesítmény, a készlet és a létesítmény üzemviteli programjainak változásaira és a különféle típusú rendszeres ellenőrzések során alkalmazott ellenőrzési eljárásokra, valamint, általában véve a statisztikai mintavételezési követelményekre. Minden nem szabályozott kérdést, a b) pontban említett ülés elé kell terjeszteni.

d) A megállapodás alapján esetleg szükséges, sürgős beavatkozások sérelme nélkül, ha a jegyzőkönyv 13. cikkének alkalmazása során problémák merülnek fel, különösen akkor, ha az ügynökség úgy ítéli meg, hogy az abban meghatározott feltételek nem valósultak meg, a bizottság megfelelő szinten a lehető leghamarabb összeül, hogy felmérje a helyzetet, és tárgyaljon a meghozandó intézkedésekről. Ha a problémát nem lehet rendezni, a bizottság megfelelő javaslatokat tehet a szerződő feleknek, különös tekintettel az ellenőrzési munkák rendszeres ellenőrzési tevékenységekre vonatkozó előirányzatainak módosítására.

e) A bizottság szükség szerint javaslatokat dolgoz ki azon kérdésekkel kapcsolatban, amelyekben a feleknek megegyezésre kell jutniuk.

--------------------------------------------------