Záróokmány

a többoldalú kereskedelmi tárgyalások uruguayi fordulója eredményeinek összegzéséről

Marrakesh, 1994. április 15.

1. A kormányok és az Európai Közösségek képviselői, a Kereskedelmi Tárgyalások Bizottsága tagjai, akik a többoldalú kereskedelmi tárgyalások uruguayi fordulójának lezárása érdekében üléseznek, megállapodnak abban, hogy a Kereskedelmi Világszervezetet létrehozó egyezmény (e záróokmányban a továbbiakban: WTO-egyezmény), valamint a csatolt miniszteri nyilatkozatok és határozatok, illetve a pénzügyi szolgáltatásokra vonatkozó kötelezettségvállalásokról szóló egyetértés összegzik tárgyalásaik eredményeit, és e záróokmány szerves részét képezik.

2. E záróokmány aláírásával a képviselők megállapodnak abban, hogy

a) a WTO-egyezményt illetékes hatóságaikhoz megvitatásra benyújtják a megállapodás saját eljárásaikkal összhangban történő jóváhagyása céljából; és

b) elfogadják a miniszteri nyilatkozatokat és határozatokat.

3. A képviselők egyetértenek abban, hogy a többoldalú kereskedelmi tárgyalások uruguayi fordulójának valamennyi résztvevője (a továbbiakban: résztvevők) részéről kívánatos a WTO-egyezmény elfogadása, hogy az 1995. január 1-jén, vagy ezt követően a lehető leghamarabb hatályba léphessen. A miniszterek a Punta del Este-i miniszteri nyilatkozat utolsó bekezdésével összhangban, legkésőbb 1994 végén üléseznek, hogy határozzanak az eredmények nemzetközi megvalósításáról, beleértve azok hatálybalépésének időpontját.

4. A képviselők megállapodnak abban, hogy a WTO-egyezmény XIV. cikkével összhangban aláírással vagy más módon történő elfogadásra valamennyi résztvevő számára teljes egészében nyitva áll. A WTO-egyezmény 4. mellékletében szereplő plurilaterális kereskedelmi megállapodás elfogadására és hatálybalépésére a szóban forgó plurilaterális kereskedelmi megállapodás rendelkezései az irányadók.

5. Azon résztvevőknek, melyek nem szerződő felei az Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezménynek, a WTO-egyezmény elfogadása előtt először tárgyalásokat kell folytatniuk az általános egyezményhez való csatlakozásukról, és annak szerződő feleivé kell válniuk. Azon résztvevők számára, akik a záróokmány keltének napján az általános egyezménynek nem szerződő felei, az ütemterv nem végleges, és az általános egyezményhez való csatlakozásuk, valamint a WTO-egyezmény elfogadása céljából később kerül kidolgozásra.

6. E záróokmányt és a hozzá csatolt szövegeket az Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény SZERZŐDŐ FELEINEK főigazgatójánál helyezik letétbe, aki minden résztvevő számára haladéktalanul eljuttat egy hiteles másolatot.

Kelt Marrakesh-ben, az ezerkilencszázkilencvennegyedik év április havának tizenötödik napján, egyetlen eredeti példányban, angol, francia és spanyol nyelven, amely szövegek mindegyike egyaránt hiteles.

[A záróokmány aláírásra váró példányában szerepeltetendő aláírások felsorolása]

--------------------------------------------------

HATÁROZAT A LEGKEVÉSBÉ FEJLETT ORSZÁGOK ÉRDEKÉBEN TETT INTÉZKEDÉSEKRŐL

A MINISZTEREK,

felismerve a legkevésbé fejlett országok helyzetét, valamint a világ kereskedelmi rendszerében való hatékony részvételük biztosításának és a kereskedelmi lehetőségeik javítását célzó további intézkedések megtételének szükségességét;

felismerve a legkevésbé fejlett országoknak a piacra jutás terén jelentkező egyedi igényeit, ahol a folyamatos preferenciális piacra jutás továbbra is alapvető eszköze a kereskedelmi lehetőségeik javításának;

újólag megerősítve a fejlődő országokra vonatkozó megkülönböztetett és kedvezőbb elbánásról, viszonosságról és teljesebb részvételről szóló, 1979. november 28-i határozat 2. pontja d) alpontjában, valamint 6. és 8. pontjában szereplő, a legkevésbé fejlett országokra vonatkozó rendelkezések teljes körű végrehajtására vonatkozó kötelezettségvállalásukat;

tekintettel a résztvevőknek a Punta del Este-i miniszteri nyilatkozat I. része B. szakasza vii. pontjában szereplő kötelezettségvállalására;

1. A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZNAK: amennyiben az Uruguayi Forduló során tárgyalt okmányokban még nem írták elő, a legkevésbé fejlett országoknak – függetlenül attól, hogy elfogadták-e ezeket az okmányokat, és addig, amíg ebben a kategóriában maradnak – a fenti okmányokban meghatározott általános szabályok betartása mellett kizárólag olyan mértékben kell kötelezettségeket és engedményeket vállalniuk, amely összhangban áll egyéni fejlődésükkel, pénzügyi és kereskedelmi szükségleteikkel, valamint adminisztratív és intézményi képességeikkel. A legkevésbé fejlett országok 1994. április 15-étől további egyéves időszakot kapnak, hogy ütemterveiket a Kereskedelmi Világszervezetet létrehozó egyezmény XI. cikkében előírtak szerint benyújtsák.

2. A KÖVETKEZŐKBEN ÁLLAPODNAK MEG:

i. a legkevésbé fejlett országok érdekében, ezen belül az Uruguayi Forduló összefüggésében tett valamennyi különleges és megkülönböztetett intézkedés eredményes végrehajtását többek között rendszeres felülvizsgálatok révén kell biztosítani.

ii. az Uruguayi Forduló során elfogadott, tarifális és nem tarifális intézkedésekre vonatkozó, a legkevésbé fejlett országok kiviteli érdekeltségébe tartozó termékeket érintő legnagyobb kedvezményes engedményeket a lehetőségekhez mérten autonóm módon, előzetesen és egy lépésben végre lehet hajtani. Mérlegelni kell a GSP és egyéb rendszerek további fejlesztését a legkevésbé fejlett országok kiviteli érdekeltségébe tartozó termékek tekintetében.

iii. A különböző megállapodásokban és okmányokban meghatározott szabályokat, valamint az Uruguayi Forduló átmeneti rendelkezéseit a legkevésbé fejlett országok tekintetében rugalmas és segítő módon kell alkalmazni. Ebből a célból együttműködésre készen kell figyelembe venni a legkevésbé fejlett országok által a megfelelő tanácsok és bizottságok felé tett, konkrét és megalapozott észrevételeket.

iv. A behozatali mentességi intézkedések, valamint az 1947. évi GATT XXXVII. cikke (3) bekezdésének c) pontjában és az 1994. évi GATT megfelelő rendelkezésében említett egyéb intézkedések alkalmazása során külön figyelmet kell fordítani a legkevésbé fejlett országok kiviteli érdekeltségeire.

v. A legkevésbé fejlett országok lényegesen megnövelt technikai segítséget kapnak termelt és kivitt termékeik, illetve szolgáltatásaik körének fejlesztéséhez, megerősítéséhez és változatossá tételéhez, valamint az értékesítés ösztönzéséhez, hogy képesek legyenek teljes mértékben kihasználni a liberalizált piacra jutás előnyeit;

3. MEGÁLLAPODNAK, hogy figyelemmel kísérik a legkevésbé fejlett országok egyedi igényeit, és továbbra is keresik olyan pozitív intézkedések elfogadásának lehetőségét, melyek megkönnyítik ezen országok kereskedelmi lehetőségeinek bővítését.

--------------------------------------------------

NYILATKOZAT A KERESKEDELMI VILÁGSZERVEZETNEK A GLOBÁLIS GAZDASÁGI DÖNTÉSHOZATAL NAGYOBB MÉRTÉKŰ KÖVETKEZETESSÉGÉNEK ELÉRÉSÉHEZ VALÓ HOZZÁJÁRULÁSÁRÓL

1. A miniszterek felismerik, hogy a világgazdaság globalizációja az egyes országok által folytatott gazdasági politikák között egyre növekvő számú kölcsönhatáshoz vezetett, beleértve a gazdasági döntéshozatal szerkezeti, makrogazdasági, kereskedelmi, pénzügyi és fejlesztési kérdései közötti kölcsönhatásokat is. A fenti politikák közötti összhang megteremtésének feladata nemzeti szinten elsősorban a kormányokra hárul, de azok nemzetközi következetessége fontos és értékes elem e politikák nemzeti szintű hatékonyságának biztosítása terén. Az Uruguayi Forduló során született megállapodás azt mutatja, hogy minden résztvevő kormány elismeri, hogy a liberális kereskedelmi politikák hozzájárulnak saját gazdaságuk, valamint a világgazdaság egésze egészséges növekedéséhez és fejlődéséhez.

2. A gazdasági politika minden egyes területének sikeres működése hozzájárul más területek fejlődéséhez is. Az átváltási árfolyamok rendezettebb gazdasági és pénzügyi háttéren alapuló nagyobb mértékű stabilitása hozzájárul a kereskedelem bővüléséhez, a fenntartható növekedéshez és fejlődéshez, valamint a külső eredetű egyensúlyhiányok helyreállításához. A gazdasági növekedés és fejlődés biztosításának elősegítéséhez a fejlődő országok számára kedvezményes és nem kedvezményes, pénzügyi és új értéket létrehozó beruházási források megfelelő és időszerű folyósítására, valamint az adósságproblémák kezelésére irányuló további erőfeszítésekre van szükség. A kereskedelem liberalizációja növekvő jelentőségű összetevője a gyakran jelentős átmeneti szociális költségekkel járó, számos ország által végzett kiigazítási programok sikerének. Ebben az összefüggésben a miniszterek tudomásul veszik a Világbank és az IMF szerepét a kereskedelem liberalizációját érintő kiigazítás támogatásában, beleértve a mezőgazdasági kereskedelmi reformokból származó rövid távú költségeket viselő, nettó élelmiszer-importáló országok támogatását is.

3. Az Uruguayi Forduló pozitív kimenetele nagy előrelépés a következetes és egymást kiegészítő jellegű nemzetközi gazdasági politikák felé. Az Uruguayi Forduló eredményei minden ország számára biztosítják a piacra jutás bővülését, valamint a megerősített, multilaterális kereskedelmi szabályok keretét. Biztosítják továbbá, hogy a kereskedelempolitikát átláthatóbban, valamint a nyitott kereskedelmi környezet által a hazai versenyképességre kifejtett jótékony hatások alaposabb ismeretével folytassák. Az Uruguayi Forduló eredményeként született, megerősített, multilaterális kereskedelmi szabályok képesek szélesebb fórumot teremteni a liberalizáció számára, hozzájárulni a hatékonyabb felügyelethez, és biztosítani a multilaterális megállapodásokban szereplő szabályok és elvek szigorú betartását. Ezek az eredmények azt jelentik, hogy a kereskedelempolitika a jövőben fontosabb szerepet játszhat a globális gazdasági döntéshozatal következetességének biztosításában.

4. A miniszterek ugyanakkor elismerik, hogy a kereskedelmen kívül gyökerező nehézségeket nem lehet kizárólag a kereskedelem terén tett intézkedésekkel orvosolni. Ez hangsúlyozza a globális gazdasági döntéshozatal egyéb elemeinek javítását célzó, az Uruguayi Fordulón elért eredmények hatékony végrehajtásának kiegészítése érdekében tett erőfeszítések fontosságát.

5. A gazdaságpolitika különböző kérdései közötti kapcsolatok szükségessé teszik, hogy a fenti területek mindegyikéért felelős nemzetközi intézmények következetes, és egymást kölcsönösen támogató politikákat folytassanak. A Kereskedelmi Világszervezetnek ezért valamennyi intézmény feladatának, titoktartási követelményeinek és a döntéshozatali eljárásai szükséges autonómiájának tiszteletben tartása mellett együttműködést kell folytatnia és kialakítania a monetáris és fiskális ügyekért felelős nemzetközi szervezetekkel, anélkül, hogy a kormányokkal szemben kölcsönös feltételrendszereket vagy további feltételeket támasztana. A miniszterek felkérik továbbá a WTO főigazgatóját, hogy a globális gazdasági döntéshozatal nagyobb mértékű következetességének elérése céljából a Nemzetközi Valutaalap ügyvezető igazgatójával és a Világbank elnökével együtt tekintsék át a WTO feladatainak a Bretton Woods-i intézményekkel folytatott együttműködésre ható következményeit, valamint az ilyen együttműködés lehetséges formáit.

--------------------------------------------------

HATÁROZAT A BEJELENTÉSI ELJÁRÁSOKRÓL

A miniszterek úgy határoznak, hogy a miniszteri konferencia számára javasolják a bejelentési eljárások javításáról és felülvizsgálatáról szóló, alább szereplő határozat elfogadását.

A TAGOK,

azzal az óhajjal, hogy javítsák a Kereskedelmi Világszervezetet létrehozó egyezmény (a továbbiakban: WTO-egyezmény) szerinti bejelentési eljárások működését, és ezáltal hozzájáruljanak a tagállamok kereskedelmi politikáinak átláthatóságához, és az e célból létrehozott felügyeleti rendelkezések hatékonyságához;

emlékeztetve a WTO-egyezmény szerinti közzétételi és bejelentési kötelezettségekre, beleértve az egyes csatlakozási jegyzőkönyvek, mentességek, valamint a tagokkal kötött egyéb megállapodások szerint vállalt köztelezettségeket;

A KÖVETKEZŐKBEN ÁLLAPODNAK MEG:

I. Általános bejelentési kötelezettség

A tagok újólag megerősítik a multilaterális kereskedelmi megállapodások, illetve adott esetben a plurilaterális kereskedelmi megállapodások szerinti kötelezettségvállalásaikat a közzététel és a bejelentés tekintetében.

A tagok emlékeztetnek a bejelentésről, konzultációról, vitarendezésről és felügyeletről szóló, 1979. november 28-án elfogadott egyetértésben (BISD 26S/210) meghatározott kötelezettségvállalásaikra. Tekintettel azon kötelezettségvállalásukra, hogy az 1994. évi GATT működését érintő kereskedelmi intézkedések elfogadását a lehető legnagyobb mértékben be kell jelenteniük, mely esetben a bejelentés maga nem sérti az intézkedések összhangját a multilaterális kereskedelmi megállapodásokkal, illetve adott esetben a plurilaterális kereskedelmi megállapodásokkal, sem az említett megállapodások szerinti jogokat és kötelezettségeket érintő jellegüket, a tagok számára megfelelő esetben az intézkedések csatolt jegyzéke az irányadó. A tagok ezért megállapodnak, hogy az ilyen intézkedések bevezetésére vagy módosítására az 1979. évi egyetértésben szereplő bejelentési kötelezettség vonatkozik.

II. A bejelentések központi hivatala

A Titkárság felügyelete alatt létrejön a bejelentések központi hivatala. Amíg a tagok továbbra is a meglevő bejelentési eljárásokat követik, a Titkárság biztosítja, hogy a központi hivatal nyilvántartsa az érintett tag által tett intézkedéssel kapcsolatban szolgáltatott információ azon elemeit, melyek az intézkedés céljára, a kereskedelem általa lefedett részére, valamint a bejelentés alapjául szolgáló előírásra vonatkoznak. A központi hivatal a tagok és a kötelezettség alapján egyaránt nyilvántartja az adatokat.

A központi hivatal minden tagot évente értesít azokról a rendszeres bejelentési kötelezettségekről, amelyeknek a következő év során az adott tagnak várhatóan eleget kell tennie.

A központi hivatal felhívja az egyes tagok figyelmét a teljesítetlenül maradt rendszeres bejelentési kötelezettségeikre.

A központi hivatal által nyilvántartott, az egyes bejelentésekre vonatkozó információkat kérésre a szóban forgó bejelentés megismerésére jogosult bármely tag megkapja.

III. A bejelentési kötelezettségek és eljárások felülvizsgálata

Az Árukereskedelmi Tanács vállalja, hogy felülvizsgálja a WTO-egyezmény 1.A. mellékletében szereplő megállapodások szerinti bejelentési kötelezettségeket és eljárásokat. A felülvizsgálatot egy munkacsoport végzi, amelyben bármely tag részt vehet. A csoport a WTO-egyezmény hatálybalépésének napját követően haladéktalanul létrejön.

A munkacsoport feladatmeghatározása a következő:

- el kell végeznie a tagoknak a WTO-egyezmény 1.A. mellékletében szereplő megállapodások szerinti meglevő bejelentési kötelezettségei alapos felülvizsgálatát, melynek célja e kötelezettségek lehető legnagyobb mértékű egyszerűsítése, szabványosítása és egységesítése, valamint e kötelezettségek teljesítésének javítása, szem előtt tartva a tagok kereskedelempolitikái átláthatóságának, valamint az e célból létrehozott felügyeleti szabályok hatékonyságának növelésére irányuló célkitűzést, továbbá szem előtt tartva azt is, hogy néhány fejlődő ország tagnak bejelentési kötelezettségeinek teljesítéséhez segítségre lehet szüksége;

- legfeljebb két évvel a WTO-egyezmény hatálybalépése után ajánlásokat kell tennie az Árukereskedelmi Tanácsnak.

MELLÉKLET

AZ ÉRTESÍTÉSI KÖTELEZETTSÉG ALÁ TARTOZÓ INTÉZKEDÉSEK INDIKATÍV LISTÁJA [1]

Vámtarifa (ezen belül a lekötések köre és alkalmazási területe, a GSP rendelkezések, szabadkereskedelmi területek/vámuniók tagjai esetében alkalmazott vámtételek, egyéb preferenciák)

Vámkontingensek és pótdíjak

MennyiségI korlátozások, beleértve az önkéntes exportkorlátozást és a behozatalt érintő rendes forgalomba hozatali szabályokat

Egyéb nem tarifális intézkedések, mint az engedélyezési és összekeverési követelmények; változó lefölözések

Vámérték-megállapítás

Származási szabályok

Közbeszerzés

Technikai akadályok

Védintézkedések

Dömpingellenes intézkedések

Kiegyenlítő intézkedések

Exportadók

Exporttámogatások, adómentességek és kedvezményes exportfinanszírozás

Szabadkereskedelmi övezetek, beleértve a vámszabadterületen végzett gyártást

Exportkorlátozások, beleértve az önkéntes exportkorlátozást és a behozatalt érintő rendes forgalomba hozatali szabályokat

Egyéb kormányzati segítségnyújtás, beleértve a támogatásokat, adómentességeket

Az állami kereskedelmet folytató vállalkozások szerepe

A behozatallal és kivitellel kapcsolatos devizaellenőrzés

Kormányzati megbízáson alapuló kompenzációs kereskedelem

A WTO-egyezmény 1.A. mellékletében szereplő multilaterális kereskedelmi megállapodások alá tartozó bármely egyéb intézkedés

[1] A lista nem változatja meg a WTO-egyezmény 1.A. mellékletében szereplő multilaterális kereskedelmi megállapodásokban, vagy adott esetben a WTO-egyezmény 4. mellékletében szereplő plurilaterális kereskedelmi megállapodásokban meghatározott, meglevő értesítési kötelezettségeket.

--------------------------------------------------

NYILATKOZAT A KERESKEDELMI VILÁGSZERVEZET ÉS A NEMZETKÖZI VALUTAALAP KAPCSOLATÁRÓL

A MINISZTEREK,

tudomásul véve az 1947. évi GATT SZERZŐDŐ FELEI és a Nemzetközi Valutaalap között fennálló szoros kapcsolatot, valamint az 1947. évi GATT fenti kapcsolatra irányadó rendelkezéseit, különösen az 1947. évi GATT XV. cikkét;

felismerve a résztvevők arra irányuló vágyát, hogy a Kereskedelmi Világszervezet és a Nemzetközi Valutaalap között a WTO-egyezmény 1.A. mellékletében szereplő multilaterális kereskedelmi megállapodások alá tartozó területek tekintetében fennálló kapcsolat azokon a rendelkezéseken alapuljon, melyek az 1947. évi GATT SZERZŐDŐ FELEI és a Nemzetközi Valutaalap közötti kapcsolatra nézve irányadók voltak;

újólag megerősítik, hogy a záróokmány eltérő rendelkezése hiányában a WTO és a Nemzetközi Valutaalap között a WTO-egyezmény 1.A. mellékletében szereplő multilaterális kereskedelmi megállapodások alá tartozó területek tekintetében fennálló kapcsolat azokon a rendelkezéseken fog alapulni, melyek az 1947. évi GATT SZERZŐDŐ FELEI és a Nemzetközi Valutaalap közötti kapcsolatra nézve irányadók voltak.

--------------------------------------------------

HATÁROZAT A LEGKEVÉSBÉ FEJLETT ÉS A NETTÓ ÉLELMISZER-IMPORTÁLÓ FEJLŐDŐ ORSZÁGOKAT ÉRINTŐ REFORMPROGRAM LEHETSÉGES NEGATÍV HATÁSAIRA VONATKOZÓ INTÉZKEDÉSEKRŐL

1. A miniszterek elismerik, hogy az Uruguayi Forduló eredményeinek fokozatos végrehajtása egészében a kereskedelem bővülése és a gazdasági növekedés növekvő lehetőségeit fogja megteremteni valamennyi résztvevő számára.

2. A miniszterek elismerik, hogy a mezőgazdaság terén zajló kereskedelem nagyobb liberalizációjához vezető reformprogram során a legkevésbé fejlett és a nettó élelmiszer-importáló országok negatív hatásokat tapasztalhatnak a külső forrásból ésszerű feltételek szerint behozott alapvető élelmiszerek megfelelő kínálatának elérhetősége terén, beleértve az alapvető élelmiszerek kereskedelmi behozatala rendes szintjeinek finanszírozása terén jelentkező rövid távú nehézségeket is.

3. A miniszterek ezek alapján megfelelő mechanizmusok létrehozásáról állapodnak meg annak biztosítása érdekében, hogy az Uruguayi Fordulónak a mezőgazdaság terén zajló kereskedelemmel kapcsolatos eredményei ne befolyásolják hátrányosan az élelmiszersegély olyan szintű elérhetőségét, amely elegendő a fejlődő országok, különösen a legkevésbé fejlett és a nettó élelmiszer-importáló országok élelmiszer-szükségleteinek megfelelő segítségnyújtás folytatásához. A miniszterek e célból megállapodnak, hogy:

i. ellenőrzik az 1986. évi élelmiszersegély-egyezmény szerinti Élelmiszer-segélyezési Bizottság által időszakosan megállapított élelmiszersegély szintjét, és a megfelelő fórumon tárgyalásokat kezdeményeznek élelmiszersegélyre vonatkozó olyan szintű kötelezettségvállalások elérése érdekében, amelyek elegendőek a fejlődő országokban a reformprogram alatt felmerülő jogos szükségletek kielégítésére;

ii. iránymutatásokat fogadnak el annak biztosítására, hogy a legkevésbé fejlett és nettó élelmiszer-importáló fejlődő országok az 1986. évi élelmiszersegély-egyezmény IV. cikkével összhangban növekvő arányban kapjanak teljesen térítésmentes formában és/vagy megfelelő kedvezményes feltételekkel alapvető élelmiszereket;

iii. segélyezési programjaik keretében alaposan megvitatják a legkevésbé fejlett és nettó élelmiszer-importáló fejlődő országoknak nyújtandó technikai és pénzügyi segítségre vonatkozó, a mezőgazdasági termelékenységük és infrastruktúrájuk javítását célzó kéréseket.

4. A miniszterek megállapodnak továbbá annak biztosításában, hogy a mezőgazdasági exporthitelekre vonatkozó bármely megállapodás megfelelően rendelkezzen a legkevésbé fejlett és nettó élelmiszer-importáló fejlődő országokra vonatkozó eltérő elbánásról.

5. A miniszterek elismerik, hogy az Uruguayi Forduló eredményeként bizonyos fejlődő országok a kereskedelmi behozatal rendes szintjeinek finanszírozása terén rövid távú nehézségeket tapasztalhatnak, és a finanszírozási nehézségek orvoslása érdekében ezek az országok jogosultak lehetnek arra, hogy a kiigazítási programok keretében a meglevő lehetőségek vagy esetleg kialakítandó lehetőségek szerint részesüljenek a nemzetközi pénzügyi intézmények forrásaiból. Ebben a tekintetben a miniszterek tudomásul veszik az 1947. évi GATT SZERZŐDŐ FELEINEK főigazgatója által a Nemzetközi Valutaalap ügyvezető igazgatójával és a Világbank elnökével folytatott konzultációkról készített jelentés 37. cikkét (MTN.GNG/NG14/W/35).

6. E határozat rendelkezéseit a miniszteri konferencia rendszeresen felülvizsgálja, és e határozat nyomon követését szükség esetén a Mezőgazdasági Bizottság ellenőrzi.

--------------------------------------------------

HATÁROZAT AZ ÁRUKNAK A TEXTIL- ÉS RUHÁZATI TERMÉKEKRŐL SZÓLÓ MEGÁLLAPODÁS 2. CIKKÉNEK (6) BEKEZDÉSÉBE TÖRTÉNŐ ELSŐ FELVÉTELÉNEK BEJELENTÉSÉRŐL

A miniszterek megállapodnak, hogy a textil- és ruházati termékekről szóló megállapodás 2. cikke (1) bekezdése alá tartozó korlátozásokat fenntartó résztvevők a fenti megállapodás 2. cikke (6) bekezdésének megfelelően foganatosítandó intézkedésekre vonatkozóan legkésőbb 1994. október 1-jéig minden adatot bejelentenek a GATT Titkárságának. A GATT Titkársága a fenti bejelentéseket tájékoztatás céljából haladéktalanul megküldi a többi résztvevőnek. Ezeket a bejelentéseket a textil- és ruházati termékekről szóló egyezmény 2. cikkének (21) bekezdése céljából a Textilipari Felügyeleti Szerv rendelkezésére bocsátják, amint az létrejön.

--------------------------------------------------

HATÁROZAT A WTO-ISO SZABVÁNYOK INFORMÁCIÓS RENDSZERÉRŐL SZÓLÓ, JAVASOLT EGYETÉRTÉSRŐL

A miniszterek úgy határoznak, hogy javasolják, a Kereskedelmi Világszervezet kössön egyetértést a Nemzetközi Szabványügyi Szervezettel (ISO) olyan információs rendszer létrehozásáról, amelynek keretében:

1. az Isonet tagjai a kereskedelem technikai akadályairól szóló megállapodás 3. mellékletében szereplő, a szabványok elkészítésére, elfogadására és alkalmazására vonatkozó helyes gyakorlat kódexének C. és J. bekezdésében említett bejelentéseket az ott megjelölt módon az ISO/IEC genfi információs központjába továbbítják;

2. a következő (alfa)numerikus osztályozási rendszereket kell használni a J. bekezdésben említett munkaprogramok során:

a) szabványosztályozási rendszer, melynek segítségével a szabványügyi szervek a munkaprogramban említett minden egyes szabványt (alfa)numerikus jelöléssel láthatnának el a tárgyára vonatkozóan;

b) a stádiumot jelölő kódrendszer, melynek segítségével a szabványügyi szervek a munkaprogramban említett minden egyes szabványt (alfa)numerikus jelöléssel láthatnának el a szabvány fejlesztési stádiumára vonatkozóan; e célból legalább öt fejlesztési stádiumot kell megkülönböztetni: 1. az a stádium, amelyben a szabvány kialakítására vonatkozó határozat megszületett, de a technikai munka még nem kezdődött el; 2. az a stádium, amelyben a technikai munka már megindult, de a vélemények benyújtására szolgáló időszak még nem kezdődött el; 3. az a stádium, amelyben a vélemények benyújtására szolgáló időszak már elkezdődött, de még nem telt le; 4. az a stádium, amelyben a vélemények benyújtására szolgáló időszak már letelt, de a szabványt még nem fogadták el; és 5. az a stádium, amelyben a szabványt elfogadták;

c) az összes nemzetközi szabványra kiterjedő azonosító rendszer, melynek segítségével a szabványügyi szervek a munkaprogramban említett minden egyes szabványt (alfa)numerikus jelöléssel láthatnának el az alapul felhasznált nemzetközi szabvány(ok)ra vonatkozóan;

3. az ISO/IEC információs központja a helyes gyakorlat kódexének C. bekezdésében említett bármely bejelentés egy másolatát azonnal eljuttatja a Titkárságnak;

4. az ISO/IEC információs központja rendszeresen közzéteszi a számára a helyes gyakorlat kódexének C. és J. bekezdése szerint megküldött bejelentésekben szereplő információkat; ez a kiadvány, amelyért ésszerű díjat lehet felszámítani, az Isonet valamennyi tagja számára, és a Titkárságon keresztül a WTO tagjai számára is elérhető.

--------------------------------------------------

HATÁROZAT AZ ISO/IEC INFORMÁCIÓS KÖZPONTJA KIADVÁNYAINAK FELÜLVIZSGÁLATÁRÓL

A miniszterek úgy határoznak, hogy a Kereskedelmi Világszervezetet létrehozó egyezmény 1.A. mellékletében szereplő, a kereskedelem technikai akadályairól szóló megállapodás 13. cikke (1) bekezdésének megfelelően az említett megállapodással létrehozott bizottság, a Kereskedelem Technikai Akadályainak Bizottsága a konzultációra és vitarendezésre vonatkozó rendelkezések sérelme nélkül évente legalább egyszer felülvizsgálja az ISO/IEC információ központjának a megállapodás 3. mellékletében szereplő, a szabványok elkészítésére, elfogadására és alkalmazására vonatkozó helyes gyakorlat kódexének megfelelően megkapott információkról szóló kiadványát, hogy alkalmat biztosítson a tagok számára a kódex működésével kapcsolatos bármely kérdés megvitatására.

E megvitatás elősegítése érdekében a Titkárság tagonként elkészíti azon szabványügyi szervek jegyzékét, amelyek már elfogadták a kódexet, valamint azon szabványügyi szervek jegyzékét, amelyek az előző felülvizsgálat óta fogadták el a kódexet, vagy azóta léptek ki belőle.

A Titkárság azonnal megküldi a tagok számára azoknak a bejelentéseknek a másolatait is, amelyeket az ISO/IEC információs központjától kap.

--------------------------------------------------

HATÁROZAT A KIJÁTSZÁSOK ELLENI INTÉZKEDÉSEKRŐL

A MINISZTEREK,

tudomásul véve, hogy bár a dömpingellenes vámokra vonatkozó intézkedések kijátszásának problémája az 1994. évi GATT VI. cikkének végrehajtásáról szóló megállapodást megelőző tárgyalások részét képezte, a tárgyalások során nem sikerült konkrét szövegről megállapodni;

szem előtt tartva, hogy e területen kívánatos volna az egységes szabályok lehető leghamarabbi alkalmazása,

úgy határoznak, hogy az ügyet annak megoldása érdekében a fenti megállapodással létrehozott bizottság, a Dömpingellenes Gyakorlatok Bizottsága elé utalják.

--------------------------------------------------

HATÁROZAT AZ 1994. ÉVI ÁLTALÁNOS VÁM- ÉS KERESKEDELMI EGYEZMÉNY VI. CIKKÉNEK VÉGREHAJTÁSÁRÓL SZÓLÓ MEGÁLLAPODÁS 17. CIKKE (6) BEKEZDÉSÉNEK FELÜLVIZSGÁLATÁRÓL

A miniszterek a következőképpen határoznak:

Az 1994. évi GATT VI. cikkének végrehajtásáról szóló megállapodás 17. cikke (6) bekezdésében szereplő felülvizsgálati eljárást három év elteltével kell felülvizsgálni annak a kérdésnek a megvitatása céljából, hogy általános alkalmazásra alkalmas-e.

--------------------------------------------------

NYILATKOZAT AZ 1994. ÉVI ÁLTALÁNOS VÁM- ÉS KERESKEDELMI EGYEZMÉNY VI. CIKKÉNEK VÉGREHAJTÁSÁRÓL SZÓLÓ MEGÁLLAPODÁSNAK VAGY A SZUBVENCIÓKRÓL ÉS KIEGYENLÍTŐ INTÉZKEDÉSEKRŐL SZÓLÓ MEGÁLLAPODÁS V. RÉSZÉNEK MEGFELELŐ VITARENDEZÉSRŐL

A miniszterek az 1994. évi GATT VI. cikkének végrehajtásáról szóló megállapodásnak vagy a szubvenciókról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás V. részének megfelelő vitarendezés tekintetében elismerik a dömpingellenes és kiegyenlítő vámokra vonatkozó intézkedésekből fakadó viták következetes feloldásának szükségességét.

--------------------------------------------------

HATÁROZAT A NYILATKOZATBAN SZEREPLŐ ÉRTÉK HELYTÁLLÓSÁGÁT VAGY PONTOSSÁGÁT ILLETŐ, A VÁMIGAZGATÁS RÉSZÉRŐL OKKAL TÖRTÉNŐ KÉTSÉGBEVONÁS ESETEIRŐL

A miniszterek felkérik az 1994. évi GATT VII. cikkének végrehajtásáról szóló megállapodás alapján létrehozott Vámérték Bizottságot, hogy a következő határozatot hozza:

A VÁMÉRTÉK BIZOTTSÁG,

újólag megerősítve, hogy az 1994. évi GATT VII. cikke végrehajtásáról szóló megállapodás (a továbbiakban: megállapodás) szerinti vámérték-megállapítás legfőbb alapja az ügyleti érték;

felismerve, hogy a vámigazgatási szerveknek esetleg olyan ügyekkel is foglalkozniuk kell, ahol okkal vonják kétségbe a nyilatkozatban szereplő érték alátámasztására a kereskedők által megadott adatok vagy bemutatott dokumentumok helytállóságát vagy pontosságát;

hangsúlyozva, hogy ennek során a vámigazgatási szervek nem sérthetik a kereskedők jogos kereskedelmi érdekeit;

figyelemmel a megállapodás 17. cikkére, a megállapodás III. melléklete 6. pontjára, valamint a Vámérték Technikai Bizottsága vonatkozó határozataira,

A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZ:

1. Amennyiben egy nyilatkozat bemutatásakor a vámigazgatási szerv okkal vonja kétségbe a nyilatkozat alátámasztására megadott adatok vagy bemutatott dokumentumok helytállóságát vagy pontosságát, a vámigazgatási szerv további magyarázatot kérhet az importőrtől, beleértve az arra vonatkozó dokumentumokat vagy más bizonyítékokat, hogy a nyilatkozatban szereplő érték a behozott áruért ténylegesen kifizetett vagy fizetendő, a 8. cikk rendelkezéseivel összhangban kiigazított teljes összeget jelenti. Ha a további információ kézhezvételét követően vagy válasz hiányában a vámigazgatási szervnek továbbra is megalapozott kételyei vannak a nyilatkozatban szereplő érték helytállóságát vagy pontosságát illetően, a 11. cikk rendelkezéseit szem előtt tartva úgy tekintheti, hogy a behozott áru vámértékét az 1. cikk rendelkezései szerint nem lehet meghatározni. A végleges határozat meghozatala előtt a vámigazgatási szerv – kérés esetén írásban – közli az importőrrel a benyújtott adatok vagy dokumentumok helytállóságának vagy pontosságának kétségbe vonását alátámasztó okokat, és az importőr ésszerű lehetőséget kap a válaszadásra. A végleges határozat meghozatalakor a vámigazgatási szerv írásban tájékoztatja az importőrt a határozatáról, valamint annak indoklásáról.

2. A megállapodás alkalmazása során teljes mértékben helyénvaló, ha valamely tag kölcsönös megállapodás szerinti feltételek alapján segítséget nyújt egy másik tag számára.

--------------------------------------------------

HATÁROZAT A MINIMÁLIS ÉRTÉKEKRE, VALAMINT A KIZÁRÓLAGOS ÜGYNÖKÖK, KIZÁRÓLAGOS FORGALMAZÓK ÉS KIZÁRÓLAGOS ENGEDMÉNYESEK ÁLTAL VÉGZETT BEHOZATALRA VONATKOZÓ SZÖVEGEKRŐL

A miniszterek úgy határoznak, hogy a következő szövegeket az 1994. évi GATT VII. cikkének végrehajtásáról szóló megállapodás alapján létrehozott Vámérték Bizottság elé utalják elfogadásra.

I.

Amennyiben egy fejlődő ország fenntartással él arra vonatkozóan, hogy a III. melléklet 2. pontja értelmében a hivatalosan meghatározott minimális értékeket fenntartsa, és megfelelő okot mutat fel, a bizottság a fenntartásra vonatkozó kérést együttműködésre készen vitatja meg.

Amennyiben egy fenntartás elfogadásra kerül, a III. melléklet 2. pontjában említett feltételeknek teljes mértékben figyelembe kell venniük az érintett fejlődő ország fejlődését, valamint pénzügyi és kereskedelmi szükségleteit.

II.

1. Számos fejlődő ország fejezi ki aggodalmát, hogy problémák jelentkezhetnek a kizárólagos ügynökök, kizárólagos forgalmazók és kizárólagos engedményesek által végzett behozatalokra vonatkozó vámérték-megállapítás során. A 20. cikk (1) bekezdése szerint a fejlődő ország tagok a megállapodás alkalmazása előtt akár ötéves halasztási időszakot is kaphatnak. Ebben az összefüggésben azok a fejlődő ország tagok, melyek élnek ezzel a rendelkezéssel, ezt az időszakot arra használhatják, hogy elvégezzék az alkalmazás megkönnyítéséhez szükséges megfelelő vizsgálatokat, és egyéb megfelelő intézkedéseket tegyenek.

2. Ennek figyelembevételével a bizottság az ajánlja, hogy a Vámegyüttműködési Tanács a II. melléklet rendelkezéseivel összhangban nyújtson segítséget a fejlődő ország tagoknak a lehetséges aggodalomra okot adó területeket érintő vizsgálatok kialakításához és elvégzéséhez, beleértve a kizárólagos ügynökök, kizárólagos forgalmazók és kizárólagos engedményesek által végzett behozatallal kapcsolatos vizsgálatokat is.

--------------------------------------------------

HATÁROZAT A SZOLGÁLTATÁSOK KERESKEDELMÉRŐL SZÓLÓ ÁLTALÁNOS EGYEZMÉNYRE VONATKOZÓ INTÉZMÉNYI RENDELKEZÉSEKRŐL

A miniszterek úgy határoznak, hogy azt ajánlják a Szolgáltatáskereskedelmi Tanácsnak, első ülésén fogadja el a kisegítő testületekről szóló alábbi határozatot.

A SZOLGÁLTATÁSKERESKEDELMI TANÁCS,

a XXIV. cikkel összhangban eljárva, a szolgáltatások kereskedelméről szóló általános egyezmény működésének megkönnyítése és célkitűzéseinek támogatása érdekében,

A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZ:

1. A tanács által esetleg létrehozott kisegítő testületek évente, illetve szükség szerint gyakrabban jelentést tesznek a tanácsnak. Minden ilyen testület kialakítja saját eljárási szabályzatát, és megfelelő esetben saját kisegítő testületeket hozhat létre.

2. Valamennyi ágazati bizottság elvégzi a tanács által számára kijelölt feladatokat, és lehetőséget ad a tagok számára, hogy az érintett ágazatot érintő, a szolgáltatások kereskedelméhez kapcsolódó kérdésekről és az adott ágazatra vonatkozó melléklet működéséről konzultáljanak. E feladatok közé a következők tartoznak:

a) az Egyezmény alkalmazásának folyamatos felülvizsgálata és felügyelete az érintett ágazat tekintetében;

b) az érintett ágazatban zajló kereskedelemmel kapcsolatos bármely kérdést illetően javaslatok vagy ajánlások kidolgozása, hogy a tanács azokat megvitassa;

c) amennyiben létezik az ágazatra vonatkozó melléklet, az ágazatra vonatkozó melléklet módosítását célzó javaslat megvitatása, valamint megfelelő ajánlások tétele a tanács számára;

d) fórum biztosítása a technikai megbeszélésekhez, a tagok intézkedéseire vonatkozó tanulmányok elvégzése, és az érintett ágazatban a szolgáltatások kereskedelmére ható egyéb technikai kérdések vizsgálatának elvégzése;

e) technikai segítség nyújtása a fejlődő ország tagok, valamint a Kereskedelmi Világszervezetet létrehozó egyezményhez való csatlakozásról tárgyalásokat folytató fejlődő országok számára a kötelezettségek vagy az érintett ágazatban a szolgáltatások kereskedelmét befolyásoló egyéb ügyek tekintetében; és

f) együttműködés a szolgáltatások kereskedelméről szóló általános egyezmény szerint létrehozott bármely más kisegítő testülettel, vagy az érintett ágazatban tevékenykedő bármely egyéb nemzetközi szervezettel.

3. Ezennel létrejön a Pénzügyi Szolgáltatások Kereskedelmi Bizottsága, melynek feladatai a 2. pontban szerepelnek.

--------------------------------------------------

HATÁROZAT A SZOLGÁLTATÁSOK KERESKEDELMÉRŐL SZÓLÓ ÁLTALÁNOS EGYEZMÉNYRE VONATKOZÓ BIZONYOS VITARENDEZÉSI ELJÁRÁSOKRÓL

A miniszterek úgy határoznak, hogy azt ajánlják a Szolgáltatáskereskedelmi Tanácsnak, első ülésén fogadja el az alábbi határozatot.

A SZOLGÁLTATÁSKERESKEDELMI TANÁCS,

figyelemmel az egyezményből fakadó kötelezettségek egyedi jellegére és a meghatározott kötelezettségvállalásokra, valamint a szolgáltatások kereskedelmének egyedi jellegére, tekintettel a XXII. és XXIII. cikk szerinti vitarendezésre,

A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:

1. A vizsgálóbizottsági tagok kiválasztásának segítése érdekében össze kell állítani a vizsgálóbizottsági tagok jegyzékét.

2. A tagok e célból javasolhatják a 3. pontban említett képesítésekkel bíró személyek nevét a jegyzékbe való felvételre, és benyújtják a képesítéseiket tartalmazó önéletrajzukat, amely megfelelő esetben tartalmazza az ágazatra vonatkozóan szerzett szakértelem megjelölését.

3. A vizsgálóbizottságok magasan képzett kormányzati és/vagy nem kormányzati személyekből állnak, akik a szolgáltatások kereskedelméről szóló általános egyezménnyel és/vagy a szolgáltatások kereskedelmével kapcsolatos kérdésekben, ezen belül a kapcsolódó szabályozási ügyek terén tapasztalattal rendelkeznek. A vizsgálóbizottsági tagok személyes minőségben látják el feladataikat, és nem valamely kormány vagy szervezet képviselőjeként.

4. Az ágazati kérdéseket érintő vitákkal foglalkozó vizsgálóbizottságok rendelkeznek a szükséges szakértelemmel arra a meghatározott szolgáltatási ágazatra vonatkozóan, amelyet a vita érint.

5. A Titkárság vezeti a jegyzéket, és a tanács elnökével konzultálva eljárásokat alakít annak kezelésére.

--------------------------------------------------

HATÁROZAT A SZOLGÁLTATÁSOK KERESKEDELMÉRŐL ÉS A KÖRNYEZETRŐL

A miniszterek úgy határoznak, hogy azt ajánlják a Szolgáltatáskereskedelmi Tanácsnak, első ülésén fogadja el az alábbi határozatot.

A SZOLGÁLTATÁSKERESKEDELMI TANÁCS,

elismerve, hogy a környezet védelméhez szükséges intézkedések ellentétesek lehetnek az egyezmény rendelkezéseivel; és

megállapítva, hogy mivel a környezet védelméhez szükséges intézkedések jellemzően az emberek, állatok és növények életének vagy egészségének védelmét célozzák, nem egyértelmű, hogy szükséges-e a XIV. cikk b) pontjában szereplő rendelkezéseknél többet előírni,

A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:

1. Annak meghatározása érdekében, hogy szükség van-e az Egyezmény XIV. cikkének bármilyen módosítására a fenti intézkedések figyelembevételéhez, felkéri a Kereskedelmi és Környezeti Bizottságot, hogy vizsgálja meg a szolgáltatások kereskedelme és a környezet közötti kapcsolatot, beleértve a fenntartható fejlődés kérdését is, és esetleges ajánlásokkal együtt készítsen róla jelentést. A bizottság megvizsgálja továbbá a kormányközi megállapodások környezetre kifejtett hatását, valamint azok kapcsolatát az Egyezménnyel.

2. A bizottság a Miniszteri Konferenciának a Kereskedelmi Világszervezetet létrehozó egyezmény hatálybalépését követő első kétéves ülésén jelenti munkájának eredményeit.

--------------------------------------------------

HATÁROZAT A TERMÉSZETES SZEMÉLYEK MOZGÁSÁRA VONATKOZÓ TÁRGYALÁSOKRÓL

A MINISZTEREK,

tudomásul véve az Uruguayi Forduló során a természetes személyek szolgáltatásnyújtást célzó mozgására vonatkozóan lezajlott tárgyalásokból eredő kötelezettségvállalásokat;

szem előtt tartva a szolgáltatások kereskedelméről szóló általános egyezmény célkitűzéseit, beleértve a fejlődő országok növekvő részvételét a szolgáltatások kereskedelmében, valamint szolgáltatásaik exportjának bővülését;

felismerve a természetes személyek mozgásával kapcsolatos kötelezettségvállalások magasabb szintje elérésének fontosságát annak terén, hogy kialakuljon a szolgáltatások kereskedelméről szóló általános egyezményből eredő előnyök egyensúlya,

A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZNAK:

1. A természetes személyek szolgáltatásnyújtást célzó mozgásának további liberalizációjára vonatkozó tárgyalások az Uruguay Forduló lezárulását követően is folytatódnak, a résztvevőknek a szolgáltatások kereskedelméről szóló általános egyezmény szerinti magasabb szintű kötelezettségvállalásai elérésének lehetővé tétele céljából.

2. A tárgyalások lefolytatása céljából létrejön a természetes személyek mozgásával foglalkozó tárgyalócsoport. A csoport létrehozza saját eljárási szabályzatát, és rendszeresen jelentést tesz a szolgáltatások kereskedelmével foglalkozó tanácsnak.

3. A tárgyalócsoport első tárgyalási ülését legkésőbb 1994. május 16-án tartja. A tárgyalásokat lezárja, és legkésőbb hat hónappal a Kereskedelmi Világszervezetet létrehozó egyezmény hatálybalépését követően zárójelentést készít.

4 A fenti tárgyalásokból eredő kötelezettségvállalások a tagok egyes kötelezettségvállalásokra vonatkozó ütemterveiben szerepelnek.

--------------------------------------------------

HATÁROZAT A PÉNZÜGYI SZOLGÁLTATÁSOKRÓL

A MINISZTEREK,

megállapítva, hogy a résztvevők által az Uruguayi Forduló lezárásakor a pénzügyi szolgáltatásokra vonatkozóan vállalt kötelezettségvállalások a Kereskedelmi Világszervezetet létrehozó egyezménynek (a továbbiakban: WTO-egyezmény) a legnagyobb kedvezmény alapján történő hatálybalépésével megegyező időpontban lépnek hatályba,

A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZNAK:

1. A WTO-egyezmény hatálybalépésétől számítva legfeljebb hat hónapig tartó időszak leteltekor a tagok ellentételezés felajánlása nélkül, szabadon bővíthetik, módosíthatják vagy visszavonhatják a fenti ágazatot érintő kötelezettségvállalásaik egészét vagy azok egy részét, a szolgáltatások kereskedelméről szóló általános egyezmény XXI. cikkének rendelkezései ellenére. A tagok ugyanakkor véglegesítik a fenti ágazatot érintő, a legnagyobb kedvezmény alóli mentességekkel kapcsolatos álláspontjukat, a II. cikk alóli mentességekről szóló melléklet rendelkezései ellenére. A WTO-egyezmény hatálybalépésének napjától kezdve a fent említett időszak végéig nem alkalmazandók a II. cikk alóli mentességekről szóló mellékletben felsorolt mentességek, amelyek a más résztvevők által vállalt kötelezettségvállalások szintjétől vagy más résztvevők mentességeitől függenek.

2. A Pénzügyi Szolgáltatások Kereskedelmi Bizottsága figyelemmel kíséri az e határozat értelmében lefolytatott bármely tárgyalás alakulását, és arról a szolgáltatások kereskedelmével foglalkozó tanács számra legkésőbb négy hónappal a WTO-egyezmény hatálybalépésének napját követően jelentést tesz.

--------------------------------------------------

HATÁROZAT A TENGERI SZÁLLÍTÁSI SZOLGÁLTATÁSOKRA VONATKOZÓ TÁRGYALÁSOKRÓL

A MINISZTEREK,

megállapítva, hogy a résztvevők által az Uruguayi Forduló lezárásakor a tengeri szállítási szolgáltatásokra vonatkozóan vállalt kötelezettségvállalások a Kereskedelmi Világszervezetet létrehozó egyezménynek (a továbbiakban: WTO-egyezmény) a legnagyobb kedvezmény alapján történő hatálybalépésével megegyező időpontban lépnek hatályba,

A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZNAK:

1. A tengeri szállítási szolgáltatások ágazatában a szolgáltatások kereskedeleméről szóló általános egyezmény keretében önkéntes alapon tárgyalásokat kell folytatni. A tárgyalások témaköre átfogó, amely a nemzetközi hajózást, a kiegészítő szolgáltatásokat, valamint a kikötői létesítményekhez való hozzáférést és azok használatát érintő kötelezettségvállalásokat célozza, és meghatározott időn belül a korlátozások feloldásához vezet.

2. E feladat ellátására a tengeri szállítási szolgáltatásokkal foglalkozó tárgyalócsoport (a továbbiakban: NGMTS) jön létre. Az NGMTS rendszeresen jelentést készít a fenti tárgyalások alakulásáról.

3. Az NGMTS keretében folytatott tárgyalások nyitottak a részvételi szándékát jelző valamennyi kormány, illetve az Európai Közösségek számára. Mostanáig a következők jelentették be részvételi szándékukat a tárgyalásokon:

Argentína, Kanada, az Európai Közösségek és tagállamaik, Finnország, Hongkong, Izland, Indonézia, Korea, Malajzia, Mexikó, Új-Zéland, Norvégia, a Fülöp-szigetek, Lengyelország, Románia, Szingapúr, Svédország, Svájc, Thaiföld, Törökország, az Egyesült Államok.

A részvételi szándékról szóló további értesítéseket a WTO-egyezmény letéteményesének kell címezni.

4. Az NGMTS első tárgyalási ülését legkésőbb 1994. május 16-án tartja. A tárgyalásokat lezárja, és legkésőbb 1996. júniusában zárójelentést készít. Az NGMTS zárójelentésében szerepel a fenti tárgyalások eredményeinek végrehajtására vonatkozó időpont.

5. A tárgyalások lezárásáig a II. cikknek, valamint a II. cikk alóli mentességekről szóló melléklet 1. és 2. pontjának alkalmazása felfüggesztésre kerül, és nincs szükség a legnagyobb kedvezmény alóli mentességek felsorolására. A tárgyalások lezárásakor a tagok ellentételezés felajánlása nélkül, szabadon bővíthetik, módosíthatják vagy visszavonhatják a fenti ágazatra vonatkozóan az Uruguayi Forduló során tett bármely kötelezettségvállalásukat, az egyezmény XXI. cikkének rendelkezései ellenére. A tagok ugyanakkor véglegesítik a fenti ágazatot érintő, a legnagyobb kedvezmény alóli mentességekkel kapcsolatos álláspontjukat, a II. cikk alóli mentességekről szóló melléklet rendelkezései ellenére. Amennyiben a tárgyalások nem járnak sikerrel, a Szolgáltatáskereskedelmi Tanács határoz arról, a fenti feladattal összhangban folytatódjanak-e a tárgyalások.

6. A tárgyalásokból eredő bármely kötelezettségvállalás, beleértve hatálybalépésének napját is, szerepel a szolgáltatások kereskedelméről szóló általános egyezményhez csatolt ütemtervben, és arra az egyezmény összes rendelkezése vonatkozik.

7. Azonnali kezdettel és a 4. pont szerint meghatározandó végrehajtási időpontig fennállóan egyetértés született, hogy a résztvevők a tengeri szállítási szolgáltatások kereskedelmére vonatkozóan semmilyen intézkedést nem alkalmaznak, kivéve, ha azokat más országok által alkalmazott intézkedésekre adott válaszként, vagy a tengeri szállítási szolgáltatások nyújtása szabadságának megőrzése vagy növelése céljából teszi, és semmiképp nem oly módon, ami tárgyalási pozíciójukat javítaná vagy befolyásukat növelné.

8. A 7. pont végrehajtása az NGMTS felügyelete alá tartozik. Bármely résztvevő felhívhatja az NGMTS figyelmét bármely tevékenységre vagy mulasztásra, amely megítélése szerint a 7. pont teljesítése szempontjából jelentőséggel bír. Úgy kell tekinteni, hogy a fenti értesítéseket az NGMTS-hez akkor nyújtották be, amikor a Titkárság azokat átveszi.

--------------------------------------------------

HATÁROZAT AZ ALAPVETŐ TÁVKÖZLÉSRE VONATKOZÓ TÁRGYALÁSOKRÓL

A MINISZTEREK A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZNAK:

1. Az alapvető távközlési hálózatok és szolgáltatások (a továbbiakban: alapvető távközlés) fokozatos liberalizációja céljából a szolgáltatások kereskedeleméről szóló általános egyezmény keretében önkéntes alapon tárgyalásokat kell folytatni.

2. A tárgyalások kimenetelének sérelme nélkül azok témaköre átfogó, és semmilyen alapvető távközlés nem zárható ki eleve.

3. E feladat ellátására az alapvető távközléssel foglalkozó tárgyalócsoport (a továbbiakban: NGBT) jön létre. Az NGBT rendszeresen jelentést készít a fenti tárgyalások alakulásáról.

4. Az NGBT keretében folytatott tárgyalások nyitottak a részvételi szándékát jelző valamennyi kormány, illetve az Európai Közösségek számára. Mostanáig a következők jelentették be részvételi szándékukat a tárgyalásokon:

Ausztrália, Ausztria, Kanada, Chile, Ciprus, az Európai Közösségek és tagállamaik, Finnország, Hongkong, Magyarország, Japán, Korea, Malajzia, Mexikó, Új-Zéland, Norvégia, a Szlovák Köztársaság, Svédország, Svájc, Thaiföld, Törökország, az Egyesült Államok.

A részvételi szándékról szóló további értesítéseket a WTO-egyezmény letéteményesének kell címezni.

5. Az NGBT első tárgyalási ülését legkésőbb 1994. május 16-án tartja. A tárgyalásokat lezárja, és legkésőbb 1996. április 30-án zárójelentést készít. Az NGBT zárójelentésében szerepel a fenti tárgyalások eredményeinek végrehajtására vonatkozó időpont.

6. A tárgyalásokból eredő bármely kötelezettségvállalás, beleértve hatálybalépésének napját is, szerepel a szolgáltatások kereskedelméről szóló általános egyezményhez csatolt ütemtervben, és arra az Egyezmény összes rendelkezése vonatkozik.

7. Azonnali kezdettel és az 5. pont szerint meghatározandó végrehajtási időpontig fennállóan egyetértés született, hogy a résztvevők az alapvető távközlés kereskedelmére vonatkozóan semmilyen intézkedést nem alkalmaznak oly módon, ami tárgyalási pozíciójukat javítaná vagy befolyásukat növelné. Egyetértés született, hogy ez a rendelkezése nem gátolja az alapvető távközlési szolgáltatások nyújtására vonatkozó, kereskedelmi vagy kormányzati megállapodások megkötését.

8. A 7 pont végrehajtása az NGBT felügyelete alá tartozik. Bármely résztvevő felhívhatja az NGBT figyelmét bármely tevékenységre vagy mulasztásra, amely megítélése szerint a 7. pont teljesítése szempontjából jelentőséggel bír. Úgy kell tekinteni, hogy a fenti értesítéseket az NGBT-hez akkor nyújtották be, amikor a Titkárság azokat átveszi.

--------------------------------------------------

HATÁROZAT A SZAKMAI SZOLGÁLTATÁSOKRÓL

A miniszterek úgy határoznak, hogy azt ajánlják a Szolgáltatáskereskedelmi Tanácsnak, első ülésén fogadja el az alábbi határozatot.

A SZOLGÁLTATÁSKERESKEDELMI TANÁCS,

elismerve a szakmai képesítésekkel, műszaki szabványokkal és engedélyezéssel kapcsolatos szabályozó intézkedések által a szakmai szolgáltatások kereskedelmének bővülésére kifejtett hatást;

azzal az óhajjal, hogy multilaterális szabályokat alkossanak annak biztosítása céljából, hogy egyedi kötelezettségvállalások megtételekor ezek a szabályozó intézkedések ne képezzenek szükségtelen akadályokat a szakmai szolgáltatások nyújtása terén,

A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZ:

1. A belföldi szabályozásról szóló VI. cikk (4) bekezdésében előirányzott munkaprogramot azonnal el kell indítani. Ebből a célból létrejön a szakmai szolgáltatásokkal foglalkozó munkacsoport, hogy megvizsgálja az annak biztosításához szükséges szabályokat, hogy a képesítési előírásokkal és eljárásokkal, a műszaki szabványokkal és az engedélyezési előírásokkal kapcsolatos intézkedések a szakmai szolgáltatások terén ne képezzenek szükségtelen akadályt a kereskedelemben, és minderről jelentést készítsen.

2. A munkacsoport elsőként ajánlásokat tesz a számviteli ágazatra vonatkozó multilaterális szabályok kidolgozására, hogy az egyedi kötelezettségvállalások megvalósuljanak. A fenti ajánlások megtételekor a munkacsoport a következőkre összpontosít:

a) a piacra jutásra vonatkozó multilaterális szabályok kialakítására annak biztosítása érdekében, hogy a nemzeti szabályozási követelmények: i. objektív és átlátható kritériumokon alapulnak, mint az alkalmasság és a képesség szolgáltatás nyújtására; ii. a szolgáltatás minőségének biztosításához szükségesnél nem jelentenek több akadályt, ezáltal megkönnyítik a számviteli szolgáltatások hatékony liberalizációját;

b) nemzetközi szabványok alkalmazására, és ennek során ösztönzi az együttműködést a VI. cikk (5) bekezdése b) pontjában meghatározott érintett nemzetközi szervezetekkel, hogy a VII. cikk (5) bekezdése teljes mértékben érvényesüljön;

c) az Egyezmény VI. cikke (6) bekezdése hatékony alkalmazásának elősegítésére, a képesítések elismerésére vonatkozó iránymutatások kialakítása révén.

E szabályok kidolgozása során a munkacsoport figyelembe veszi a szakmai szolgáltatásokat szabályozó állami és nem állami szervezetek jelentőségét.

--------------------------------------------------

HATÁROZAT A VITARENDEZÉS SZABÁLYAIRÓL ÉS ELJÁRÁSAIRÓL SZÓLÓ EGYETÉRTÉS ALKALMAZÁSÁRÓL ÉS FELÜLVIZSGÁLATÁRÓL

A MINISZTEREK,

EMLÉKEZTETVE az 1994. február 22-i határozatra, mely szerint az 1947. évi GATT meglevő szabályai és eljárásai a vitarendezés terén a Kereskedelmi Világszervezetet létrehozó egyezmény hatálybalépésének napjáig maradnak hatályban;

FELKÉRIK az illetékes tanácsokat és bizottságokat, döntsenek úgy, hogy folytatják működésüket az olyan viták rendezése céljából, amelyekkel kapcsolatban a konzultációra vonatkozó kérés a fenti időpontot megelőzően érkezett;

FELKÉRIK a Miniszteri Konferenciát, hogy a Kereskedelmi Világszervezetet létrehozó egyezmény hatálybalépését követő négy éven belül végezze el a Kereskedelmi Világszervezet szerinti vitarendezési szabályok és eljárások teljes körű felülvizsgálatát, és a felülvizsgálat elvégzését követő első ülése alkalmával hozzon döntést arra vonatkozóan, a fenti vitarendezési szabályok és eljárások további alkalmazására, módosítására vagy megszüntetésére van-e szükség.

--------------------------------------------------

EGYETÉRTÉS A PÉNZÜGYI SZOLGÁLTATÁSOKRA VONATKOZÓ KÖTELEZETTSÉGVÁLLALÁSOKRÓL

Az Uruguayi Forduló résztvevőinek a szolgáltatások kereskedelméről szóló általános egyezmény (a továbbiakban: Egyezmény) szerint, az Egyezmény III. része rendelkezéseinek alkalmazási körébe tartozó megközelítés egy alternatívája alapján lehetőségük volt meghatározott kötelezettségvállalásokat tenniük a pénzügyi szolgáltatásokat illetően. Egyetértés született, hogy ezt a megközelítést a következő megegyezés alapján lehet alkalmazni:

i. nem ellentétes az egyezmény rendelkezéseivel;

ii. nem sérti semelyik tag arra vonatkozó jogát, hogy meghatározott kötelezettségvállalásait az Egyezmény III. részében szereplő megközelítéssel összhangban ütemezze;

iii. az ebből eredő meghatározott kötelezettségvállalásokat a legnagyobb kedvezményes elbánás alapján kell alkalmazni;

iv. semmilyen vélelem nem született a liberalizáció mértékét illetően, amelyre vonatkozóan a tag az Egyezmény szerint kötelezettséget vállalt.

A tárgyalások alapján, és az esetlegesen meghatározott feltételekre és kritériumokra is figyelemmel, az érdekelt tagok ütemterveikbe az alább szereplő megközelítésnek megfelelő meghatározott kötelezettségvállalásokat vettek fel.

A. Standstill

Az alább szereplő kötelezettségvállalásokra vonatkozó bármely feltétel, korlátozás és kritérium az egyezménynek meg nem felelő meglevő intézkedésekre korlátozódik.

B. Piacra jutás

Monopoljogok

1. Az Egyezmény VIII. cikkén felül a következők alkalmazandók:

Az egyes tagok a pénzügyi szolgáltatásokra vonatkozó ütemtervükben felsorolják a meglevő monopoljogokat, és törekednek azok megszüntetésére vagy azok körének csökkentésére. A pénzügyi szolgáltatásokról szóló melléklet 1. b) pontja ellenére ezt a pontot kell alkalmazni a melléklet 1. b) iii. alpontjában említett tevékenységekre.

Közigazgatási intézmények által megvásárolt pénzügyi szolgáltatások

2. Az egyezmény XIII. cikke ellenére az egyes tagok biztosítják, hogy egy másik tag területükön letelepedett pénzügyi szolgáltatói a területén a pénzügyi szolgáltatásoknak az adott tag közigazgatási intézményei általi megvásárlása vagy beszerzése tekintetében a legnagyobb kedvezményes elbánásban vagy nemzeti elbánásban részesüljenek

Határokon átnyúló kereskedelem

3. Az egyes tagállamok lehetővé teszik a nem letelepedett pénzügyi szolgáltatóknak, hogy a következő szolgáltatásokat főkötelezettként közvetítőn keresztül vagy közvetítőként, és a nemzeti elbánásnak megfelelő feltételek szerint nyújtsa:

a) az alábbiakkal kapcsolatos kockázatok biztosítása:

i. tengeri szállítás és gazdasági célú repülés, valamint űrhajó fellövése űrfuvarozás (beleértve a műholdakat is), melyek biztosítása a következők egyikére vagy mindegyikére terjed ki: a szállított áru, az árut szállító jármű és az ezekből eredő felelősség; és

ii. nemzetközi árutovábbításban részt vevő áruk;

b) a melléklet 5. a) iv. alpontjában említett viszontbiztosítás és visszaengedményezés, valamint a biztosítást kiegészítő szolgáltatások;

c) a melléklet 5. a) xv. alpontjában említett pénzügyi információszolgáltatás és -továbbítása és pénzügyi adatfeldolgozás, valamint a melléklet 5. a) xvi. alpontjában említett, a banki és egyéb pénzügyi szolgáltatásokhoz kapcsolódó tanácsadói és egyéb kiegészítő tevékenységek, a közvetítés kivételével.

4. Az egyes tagok lehetővé teszik lakosaik számára, hogy egy másik tag területén vásárolják meg a melléklet alábbi részeiben szereplő pénzügyi szolgáltatásokat:

a) a 3. a) alpont;

b) a 3. b) alpont; és

c) az 5. a) v–xvi. alpont.

Kereskedelmi jelenlét

5. Az egyes tagok a valamely más tag pénzügyi szolgáltatóit felruházzák azzal a joggal, hogy a területükön kereskedelmi jelenlétüket kialakítsák vagy kiterjesszék, akár létező vállalatok megvásárlása révén is.

6. A tagok teltételeket támaszthatnak vagy eljárásokat hoznak létre a kereskedelmi jelenlét kialakításának vagy kiterjesztésének engedélyezésére, amennyiben azok nem kerülik meg az adott tag 5. pont szerinti kötelezettségét, és összhangban állnak az Egyezményből fakadó egyéb kötelezettségekkel.

Új pénzügyi szolgáltatások

7. A tagok lehetővé teszik a valamely más tag területükön letelepedett pénzügyi szolgáltatói számára, hogy a területükön új pénzügyi szolgáltatásokat nyújtsanak.

Információ továbbítása és információfeldolgozás

8. Egyik tag sem tesz olyan intézkedéseket, amelyek megakadályozzák az információ továbbítását vagy a pénzügyi információk feldolgozását, beleértve az adatok elektronikus továbbítását, vagy amelyek a nemzetközi megállapodásoknak megfelelő behozatali szabályokra is figyelemmel megakadályozzák a berendezések átadását, amennyiben az ilyen információtovábbítás, pénzügyi információfeldolgozás vagy berendezés-átadás a pénzügyi szolgáltató rendes üzleti tevékenységének elvégzéséhez szükséges. E pont semelyik rendelkezése nem korlátozza a tagoknak a személyes adatok, a magánélet és az egyéni nyilvántartások és számlák bizalmas jellegének védelmére vonatkozó jogát, amennyiben ezt a jogot nem az Egyezmény rendelkezéseinek megkerülésére használják fel.

A személyzet ideiglenes belépése

9. a) Az egyes tagok lehetővé teszik bármely tag olyan pénzügyi szolgáltatójának alábbi személyzete számára, hogy ideiglenesen a területükre lépjen, amely az adott tag területén kialakította kereskedelmi jelenlétét vagy annak kialakítása folyamatban van:

i. olyan védett adatok birtokában levő felső vezetők, melyek alapvetően fontosak a pénzügyi szolgáltató szolgáltatásainak kialakításához, ellenőrzéséhez és működtetéséhez; és

ii. a pénzügyi szolgáltató műveleteinek szakemberei.

b) Az egyes tagállamok a területükön rendelkezésre álló képesített személyzetre is figyelemmel lehetővé teszik a bármely más tag pénzügyi szolgáltatójának kereskedelmi jelenlétével kapcsolatban álló alábbi személyzet ideiglenes belépését:

i. a pénzügyi szolgáltató számítógépes szolgáltatásaival, távközlési szolgáltatásaival és könyvelésével foglalkozó szakemberek; és

ii. biztosításmatematikai és jogi szakemberek.

Megkülönböztetéstől mentes intézkedések

10. Az egyes tagállamok törekednek arra, hogy megszüntessék vagy korlátozzák a más tagok pénzügyi szolgáltatóira az alábbiak által kifejtett jelentős káros hatásokat:

a) megkülönböztetéstől mentes intézkedések, melyek megakadályozzák, hogy a pénzügyi szolgáltatók a tag területén az adott tag által meghatározott formában az adott tag által engedélyezett összes pénzügyi szolgáltatást nyújthassák;

b) megkülönböztetéstől mentes szolgáltatások, melyek a pénzügyi szolgáltató tevékenységeinek kiterjesztését a tag teljes területére korlátozzák;

c) valamely tag intézkedései, amennyiben ez a tag ugyanazokat az intézkedéseket alkalmazza a banki és értékpapír-szolgáltatások nyújtására, és bármely más tag pénzügyi szolgáltatója az értékpapír-szolgáltatásokra összpontosítja tevékenységeit; és

d) egyéb intézkedések, melyek annak ellenére, hogy tiszteletben tartják az Egyezmény rendelkezéseit, káros hatással vannak bármely tag pénzügyi szolgáltatóinak azon képességére, hogy a tag piacán működjenek, versengjenek vagy oda bejussanak;

feltéve, hogy az e pont szerint tett intézkedések nem különböztetnék meg hátrányosan az ilyen intézkedéseket tevő tag pénzügyi szolgáltatóit.

11. A 10. pont a) és b) alpontjában említett megkülönböztetéstől mentes intézkedések tekintetében a tagok törekednek arra, hogy ne korlátozzák vagy gátolják a piaci lehetőségek jelenlegi szintjét, sem pedig azokat az előnyöket, amelyeket a többi tag pénzügyi szolgáltatói a tag területén létező csoportként már élveznek, feltéve, hogy ez a kötelezettségvállalás nem eredményezi az ilyen intézkedéseket alkalmazó tag pénzügyi szolgáltatóinak hátrányos megkülönböztetését.

C. Nemzeti elbánás

1. A nemzeti elbánásra vonatkozó feltételek szerint az egyes tagállamok bármely más tag területükön letelepedett pénzügyi szolgáltatói számára hozzáférést biztosítanak a közigazgatási intézmények által működtetett elszámolási rendszerekhez, valamint a rendes üzletmenet során rendelkezésre álló hivatalos finanszírozási és refinanszírozási forrásokhoz. E pontnak nem célja, hogy hozzáférést biztosítson a tag végső hitelezői forrásaihoz.

2. Amennyiben valamely tag előírja, hogy autonóm testületi, értékpapír- vagy határidős tőzsdei vagy piaci, elszámoló ügynökségi vagy bármely más szervezeti vagy szövetségi tagság vagy részvétel, vagy az azokhoz való hozzáférés szükséges ahhoz, hogy bármely egyéb tag pénzügyi szolgáltatója az adott tag pénzügyi szolgáltatóival megegyező feltételek szerint nyújthasson pénzügyi szolgáltatásokat, vagy amennyiben a tag e szervezetek számára közvetlenül vagy közvetve kiváltságokat vagy előnyöket nyújt a pénzügyi szolgáltatások nyújtása terén, az adott tag biztosítja, hogy ezek a szervezetek bármely más tagnak a tag területén letelepedett pénzügyi szolgáltatóit nemzeti elbánásban részesítsék.

D. Fogalommeghatározások

Ezen eljárás alkalmazásában:

1. Nem letelepedett pénzügyi szolgáltató: valamely tag pénzügyi szolgáltatója, amely egy másik tag területére irányuló pénzügyi szolgáltatásokat nyújt egy másik tag területén található létesítményből, függetlenül attól, hogy a szóban forgó pénzügyi szolgáltató rendelkezik vagy nem rendelkezik kereskedelmi jelenléttel annak a tagnak a területén, ahol a pénzügyi szolgáltatást nyújtja.

2. Kereskedelmi jelenlét: valamely tag területén levő, pénzügyi szolgáltatások nyújtásával foglalkozó vállalkozás, beleértve a teljes mértékben vagy részben a vállalat tulajdonásban lévő leányvállalatokat, közös vállalatokat, személyegyesítő társaságokat, egyéni cégeket, franchise vállalkozásokat, fióktelepeket, ügynökségeket, képviseleti irodákat vagy egyéb szervezeteket.

3. Új pénzügyi szolgáltatás: pénzügyi jellegű szolgáltatás, beleértve a meglevő vagy új termékekkel kapcsolatos szolgáltatásokat vagy a termék szolgáltatásának módját, amelyet valamely tag területén egyik pénzügyi szolgáltató sem nyújt, de egy másik tag területén igénybe vehető.

--------------------------------------------------