A MELLÉKLET

Biológiai sokféleség egyezmény

BEVEZETÉS

A SZERZŐDŐ FELEK,

TUDATÁBAN a biológiai sokféleség valódi értékének, valamint a biológiai sokféleség és alkotóelemei ökológiai, genetikai, társadalmi, gazdasági, tudományos, oktatási, kulturális, szabadidős és esztétikai értékeinek,

TUDATÁBAN a biológiai sokféleség jelentőségének az evolúció és a bioszféra létfenntartó rendszereinek megőrzésében is,

MEGERŐSÍTVE, hogy a biológiai sokféleség megőrzése az emberiség közös ügye,

MEGERŐSÍTVE, hogy az államok szuverén jogokkal rendelkeznek saját biológiai forrásaik felett,

MEGERŐSÍTVE, hogy az államok felelősek a biológiai sokféleség megőrzéséért és biológiai forrásaik fenntartható használatáért,

AGGÓDVA AMIATT, hogy a biológiai sokféleséget bizonyos emberi tevékenységek jelentős mértékben csökkentették,

TUDATÁBAN a biológiai sokféleségre vonatkozó információk és tudás általános hiányának, valamint a tudományos, technikai és intézményi kapacitás fejlesztésére vonatkozó égető szükségnek, a megfelelő intézkedések tervezéséhez és végrehajtásához elengedhetetlen ismeretek megszerzése érdekében,

MEGJEGYEZVE, hogy életbevágó fontosságú a biológiai sokféleség elvesztése, illetve jelentős csökkenése okainak előre látása, megelőzése és megszüntetése annak forrásánál,

MEGJEGYEZVE, hogy ha valahol nyilvánvaló a biológiai sokféleség jelentős csökkenésének vagy elvesztésének fenyegetettsége, a teljes tudományos bizonyosság hiánya nem hozható fel indokként a veszély elkerülésére vagy mérséklésére irányuló intézkedések elhalasztására,

MEGJEGYEZVE TOVÁBBÁ, hogy a biológiai sokféleség megőrzésének alapvető követelménye az ökológiai rendszerek és a természetes élőhelyek in situ megőrzése, valamint a fajok életképes populációinak, természetes környezetükben történő helyreállítása és megtartása,

MEGJEGYEZVE TOVÁBBÁ, hogy az ex situ intézkedéseknek, elsődlegesen a származási országban, kiemelt szerepet kell játszaniuk,

FELISMERVE, egyrészt hogy a bennszülöttek és kis közösségek hagyományos életformájuk révén szoros és hosszú ideje a biológiai forrásoktól függő viszonyban állnak, másrészt a biológiai sokféleség megőrzésével és alkotóelemei fenntartható használatával kapcsolatos hagyományos tudáson, innováción és gyakorlaton alapuló előnyök egyenlő megosztásának szükségességét,

FELISMERVE a nők jelentős szerepét a biológiai sokféleség megőrzésében és fenntartható használatában, és megerősítve, hogy szükséges a nők minden szinten történő teljes részvétele a biológiai sokféleség megőrzésére vonatkozó politika kialakításában és megvalósításában,

HANGSÚLYOZVA a nemzetközi, regionális és globális együttműködés fontosságát és szükségességét az államok, kormányközi szervezetek és a nem kormányzati szektor között a biológiai sokféleség megőrzése és a biológiai sokféleség alkotóelemeinek fenntartható használata céljából,

ELISMERVE, hogy új és további pénzügyi források megteremtése, valamint a megfelelő technológiákhoz való kellő hozzáférés várhatóan lényeges változást eredményez abban, hogy a világ képes legyen a biológiai sokféleség elvesztésének megállítására,

ELISMERVE, hogy különös rendelkezések szükségesek a fejlődő országok szükségleteinek kielégítésére, amelyek magukba foglalják új és további pénzügyi források megteremtését és a megfelelő technológiákhoz való kellő hozzáférés biztosítását,

FIGYELEMMEL e tekintetben a legkevésbé fejlett országok és a kis szigetállamok sajátos körülményeire,

ELIMERVE, hogy alapvető beruházások szükségesek a biológiai sokféleség megőrzéséhez, amelyektől sokféle környezeti, gazdasági és társadalmi haszon várható,

FELISMERVE, hogy a gazdasági és társadalmi fejlődés és a szegénység megszüntetése elsőrendű és mindenek feletti prioritással bír a fejlődő országokban,

TUDATÁBAN annak, hogy a biológiai sokféleség megőrzése és fenntartható használata alapvető jelentőségű a világ növekvő népességének élelmezési, egészségügyi és egyéb szükségletei kielégítése szempontjából, e célból alapvető fontosságú a genetikai források és technológiák hozzáférhetősége és megosztása,

MEGJEGYEZVE, hogy végső soron a biológiai sokféleség megőrzése és fenntartható használata erősíteni fogja az államok közötti baráti viszonyt és hozzájárul az emberiség békéjéhez,

AZZAL AZ ÓHAJJAL, hogy a biológiai sokféleség megőrzésére és a biológiai sokféleség alkotóelemeinek fenntartható használatára vonatkozó meglévő nemzetközi intézkedések megerősítsék és kiegészítsék,

ELKÖTELEZVE a biológiai sokféleség megőrzése és fenntartható használata mellett a jelen és jövő generációk javára,

AZ ALÁBBIAKBAN ÁLLAPODOTT MEG:

1. cikk

Célkitűzések

Ezen egyezménynek a vonatkozó rendelkezései szerint követendő célja a biológiai sokféleség megőrzése, a biológiai sokféleség alkotóelemeinek fenntartható használata, és a genetikai források hasznosításából származó előnyök igazságos és méltányos elosztása, beleértve a genetikai forrásokhoz való megfelelő hozzáférést, valamint a vonatkozó technológiák megfelelő átadását – a forrásokkal és technológiákkal kapcsolatos valamennyi jogra is figyelemmel – és a megfelelő finanszírozást.

2. cikk

Fogalommeghatározás

Ezen egyezmény alkalmazásában:

"biológiai sokféleség": a valamennyi létező "forrásból" származó élő szervezetek sokféleségét jelenti, beleértve, a földi, tengeri és egyéb vízi ökológiai rendszereket és azon komplex ökológiai rendszereket, amelyeknek részét képezik; magában foglalja a fajokon belüli, a fajok közötti sokféleséget és maguknak az ökológiai rendszereknek a sokszínűségét is;

"biológiai források": a genetikai források, szervezetek vagy azok részei, populációk vagy az ökológiai rendszerek egyéb biotikus alkotóelemei, amelyek az emberiség számára ténylegesen vagy potenciálisan felhasználhatóak vagy értékesek;

"biotechnológia": olyan technológiai alkalmazás, amely biológiai rendszereket, élő szervezeteket vagy ezek származékát használja fel meghatározott felhasználású termékek vagy eljárások létrehozására, illetőleg módosítására;

"genetikai források származási országa": azok az országok, amelyek rendelkeznek e genetikai forrásokkal, in situ feltételek mellett;

"genetikai forrásokat szolgáltató ország": azon országokat jelenti, amelyek in situ forrásokból gyűjtött genetikai forrásokat szolgáltatnak, beleértve a vad- és háziasított fajok populációit, vagy ex situ forrásokból véve, függetlenül attól, hogy származhattak-e az adott országból;

"háziasított vagy termesztett fajok": olyan fajok, amelyeknél az emberek saját igényeiknek megfelelően befolyásolták evolúciós folyamatot;

az "ökológiai rendszer (ökoszisztéma)": növény-, állat- és mikroorganizmus-közösségek, valamint ezek élettelen környezetének dinamikus együttese, egy funkcionális egységben;

"ex situ megőrzés": a biológiai sokféleség alkotóelemeinek természetes élőhelyeiken kívüli megőrzése;

"genetikai anyag": növényi, állati, mikrobiális vagy egyéb eredetű, az öröklődés funkcionális egységeit tartalmazó anyag;

"genetikai forrás": tényleges vagy potenciális értékű genetikai anyag;

az "élőhely": egy organizmus vagy populáció természetes előfordulásának helye vagy környezete;

"in situ feltételek": olyan feltételek, amelyek között a genetikai források ökoszisztémákban vagy természetes élőhelyeken belül léteznek, illetve háziasított vagy termesztett fajok esetén azon környezet, ahol megkülönböztető sajátosságaik kifejlődtek;

"in situ megőrzés": az ökoszisztémák és természetes élőhelyek megőrzése valamint az a fajok életképes populációinak természetes környezetükben történő helyreállítása és fenntartása, illetve háziasított vagy termesztett fajok esetén azon környezet megőrzése, ahol megkülönböztető sajátosságaik kifejlődtek;

a "védett terület":, specifikus megőrzési célokra szánt vagy szabályozott és fenntartott, földrajzilag meghatározott terület;

"regionális gazdasági integrációs szervezet": egy adott régió szuverén államai által létrehozott szervezet, amelyre a tagállamok átruházták hatáskörüket az ezen egyezmény által szabályozott ügyekben, és amely belső eljárásaival összhangban megfelelő felhatalmazással rendelkezik az egyezmény aláírására, megerősítésére, elfogadására, jóváhagyására vagy ahhoz való csatlakozásra;

"fenntartható használat": a biológiai sokféleség alkotóelemeinek oly módon és ütemben való használata, amely nem vezet a biológiai sokféleség hosszú távú csökkenéséhez, ezzel fenntartva képességét a jelen- és jövőbeli generációk szükségleteinek és törekvéseinek kielégítésére;

"technológia": magában foglalja a biotechnológiát.

3. cikk

Alapelv

Az Egyesült Nemzetek Alapokmányával és a nemzetközi jog alapelveivel összhangban, az egyes államoknak szuverén joga, hogy saját forrásaikat saját környezetvédelmi politikájuk szerint használják fel, ugyanakkor felelősek azért, hogy a fennhatóságuk vagy ellenőrzésük alatt végzett tevékenységek ne okozzanak kárt más államok környezetében vagy a nemzeti fennhatóságon kívül eső területeken.

4. cikk

Alkalmazási terület

Más államok jogainak függvényében és kivéve, ha ezen egyezmény másképp nem rendelkezik, ezen egyezmény előírásai alkalmazandók valamennyi szerződő félre:

a) a biológiai sokféleség alkotóelemeinek esetében a nemzeti fennhatóság határain belül, és

b) fennhatóságuk vagy ellenőrzésük alatt, felségterületükön vagy annak határain túl végrehajtott eljárásokra és tevékenységekre, függetlenül attól, hogy ezek hatása hol jelentkezik.

5. cikk

Együttműködés

Amennyire lehetséges és célszerű, valamennyi szerződő fél együttműködik a többi szerződő féllel, közvetlenül vagy megfelelő illetékes közvetítő szervezet révén közvetve, az olyan területek vonatkozásában, amelyek a nemzeti fennhatóság határain kívül esnek, valamint közös érdekű más ügyekben a biológiai sokféleség megőrzése és fenntartható használata érdekében.

6. cikk

A megőrzésre és fenntartható használatra irányuló általános intézkedések

Valamennyi szerződő fél, egyedi körülményeinek és képességeinek megfelelően:

a) a biológiai sokféleség megőrzésére és fenntartható használatára vonatkozó nemzeti stratégiákat, terveket és programokat dolgoz ki vagy alkalmazza azon meglévő stratégiákat, terveket vagy programokat, amelyek tükrözik, többek között, az ezen egyezményben előírt intézkedéseket az érintett szerződő félre vonatkozóan, és

b) lehetőség szerint maximálisan integrálja a biológiai sokféleség megőrzésének és fenntartható használatának elvét a vonatkozó ágazati vagy ágazatközi tervekbe, programokba és politikákba.

7. cikk

Azonosítás és ellenőrzés

Valamennyi szerződő fél, amennyire lehetséges és célszerű, különös tekintettel a 8–10. cikk célkitűzéseire:

a) azonosítja a biológiai sokféleségnek a megőrzés és fenntartható használat szempontjából fontos alkotóelemeit, tekintettel az I. mellékletben meghatározott, kategóriákat felsoroló indikatív jegyzékre;

b) mintavétel és egyéb eljárások révén ellenőrzi a biológiai sokféleség a) pont szerint meghatározott alkotóelemeit, különös figyelmet szentelve azoknak, amelyek esetében sürgős védelmi intézkedésekre van szükség, valamint amelyek a fenntartható használatra a legnagyobb lehetőséget kínálják;

c) azonosítja azon eljárásokat és tevékenységfajtákat, amelyeknek feltehetően vagy ténylegesen káros hatása van a biológiai sokféleség megőrzésére és fenntartható használatára, és figyelemmel kíséri ezek hatását mintavétel és egyéb eljárások révén; és

d) kezeli és rendszerezi a fenti a), b) és c) pont szerinti azonosító és ellenőrző tevékenységekből származó adatokat.

8. cikk

In situ megőrzés

Valamennyi szerződő fél, amennyire lehetséges és célszerű:

a) kialakít egy rendszert a védett területekről, vagy azon területekről, ahol különleges intézkedések szükségesek a biológiai sokféleség megőrzése érdekében;

b) ahol szükséges, irányelveket dolgoz ki a védett területek – vagy azon területek, ahol különleges intézkedések szükségesek a biológiai sokféleség megőrzése érdekében – kiválasztására, kijelölésére és kezelésére;

c) a biológiai sokféleség megőrzése szempontjából fontos biológiai forrásokat – azok megőrzése és fenntartható használata biztosítása érdekében – szabályozza és kezeli, függetlenül attól, hogy a védett területen belül vagy kívül helyezkednek-e el,;

d) elősegíti az ökoszisztémák, természetes élőhelyek védelmét, az életképes fajpopulációk természetes környezetben való megtartását;

e) elősegíti a környezetbarát és fenntartható fejlődést a védett területekkel szomszédos területeken, e területek védelmének fokozása érdekében;

f) rehabilitálja és helyreállítja a degradált ökoszisztémákat és segíti a veszélyeztetett fajok megmentését, többek között tervek és kezelési stratégiák fejlesztésével és megvalósításával;

g) eszközöket biztosít vagy tart fenn a biotechnológiákból származó olyan módosított élő szervezetek használatából és kibocsátásából eredő kockázatok szabályozására, kezelésére vagy ellenőrzésére, amelyeknek feltehetően a biológiai sokféleség megőrzését és fenntartható használatát befolyásoló káros környezeti hatásaik vannak, az emberi egészséget érintő kockázatok figyelembevételével;

h) megelőzi, ellenőrzi az ökoszisztémákat, élőhelyeket vagy fajokat veszélyeztető idegen fajok betelepítését vagy megsemmisíti azokat;

i) támogatja azon feltételek megteremtését, amelyek szükségesek ahhoz, hogy a biológiai sokféleség jelenlegi felhasználása és megőrzése, valamint alkotóelemeinek fenntartható használata egymással összeegyeztethető legyen;

j) a nemzeti jogszabályok keretében figyelembe veszi, megőrzi és fenntartja a hagyományos életformájú bennszülött és helyi közösségeknek a biológiai sokféleség megőrzése és fenntartható használata szempontjából fontos tudását, újításait és gyakorlatát, ösztönzi ezek széles körben való alkalmazását, a tudás, az újítások és a gyakorlat birtokában lévők jóváhagyásával, és támogatja e tudás, újítás, illetőleg gyakorlat felhasználásából származó előnyök igazságos megosztását;

k) kidolgozza vagy megtartja a szükséges jogszabályokat és/vagy egyéb szabályokat a veszélyeztetett fajok és populációk védelmére;

l) a biológiai sokféleséget jelentősen károsító hatás 7. cikk szerinti megállapítása esetén szabályozza vagy irányítja a megfelelő eljárásokat és tevékenységfajtákat; és

m) az a)–l) alpontban foglalt in situ megőrzés érdekében együttműködik pénzügyi és egyéb támogatások nyújtásában, különösen a fejlődő országok számára.

9. cikk

Ex situ megőrzés

Valamennyi szerződő fél, különösen az in situ intézkedések kiegészítéseként, amennyire lehetséges és célszerű:

a) intézkedéseket hoz a biológiai sokféleség alkotóelemeinek ex situ megőrzésére, lehetőség szerint ezen alkotóelemek származási országában;

b) megteremti és fenntartja a növények, állatok és mikroorganizmusok ex situ megőrzésének és kutatásának feltételeit, lehetőség szerint a genetikai források származási országában;

c) intézkedéseket fogad el a veszélyeztetett fajok spontán felújulásának biztosítására, illetve felújításuk érdekében végzett tevékenységre, továbbá megfelelő feltételek mellett természetes élőhelyeikre történő visszatelepítésükre vonatkozóan;

d) úgy szabályozza és gyűjti a természetes élőhelyekről származó biológiai forrásokat az ex situ megőrzés céljára, hogy az nem fenyegeti az ökoszisztémákat és in situ fajpopulációkat, kivéve, ha a c) pont alapján időlegesen ex situ intézkedésekre van szükség;

e) együttműködik az a)–d) pontban foglalt ex situ megőrzés céljából pénzügyi és egyéb támogatás nyújtásában, valamint a fejlődő országokban ex situ megőrzési lehetőségek, eszközök létrehozásában és fenntartásában.

10. cikk

A biológiai sokféleség alkotóelemeinek fenntartható használata

Valamennyi szerződő fél, amennyire lehetséges és célszerű::

a) a biológiai források megőrzésének és fenntartható használatának szempontját belefoglalja országának döntéshozatali mechanizmusába;

b) a biológiai források használatára vonatkozó intézkedéseket fogad el a biológiai sokféleségre gyakorolt káros hatások elkerülése vagy minimalizálása érdekében;

c) védi és ösztönzi a biológiai források hagyományos kulturális környezetnek megfelelő, szokásos használatát, amennyiben ezek megfelelnek a megőrzéssel vagy fenntartható használattal kapcsolatos követelményeknek;

d) támogatja a helyi lakosságot a kezelési intézkedések kifejlesztésében és végrehajtásában azon degradált területeken, ahol a biológiai sokféleség lecsökkent;

e) ösztönzi az állami hatóságok és a magánszektor közötti együttműködést, a biológiai források fenntartható használatával kapcsolatos módszerek kifejlesztésében.

11. cikk

Ösztönző intézkedések

Valamennyi szerződő fél, amennyire lehetséges és célszerű, megfelelő gazdasági és társadalmi intézkedéseket fogad el, amelyek ösztönzik a biológiai sokféleség alkotóelemeinek megőrzését és fenntartható használatát:

12. cikk

Kutatás és képzés

A fejlődő országok különleges szükségletei figyelembevételével, a szerződő felek:

a) tudományos és műszaki oktatási és képzési programokat hoznak létre és tartanak fenn a biológiai sokféleség és annak alkotóelemei azonosítására, megőrzésére és fenntartható használatára, és támogatást nyújtanak a fejlődő országok különleges szükségleteihez igazodó oktatáshoz és képzéshez;

b) támogatják és ösztönzik azon kutatásokat, amelyek hozzájárulnak a biológiai sokféleség alkotóelemeinek megőrzéséhez és fenntartható használatához, különösen a fejlődő országokban, összhangban a Felek Konferenciája határozataival, amelyeket a tudományos, műszaki és technológiai tanácsadó kisegítő testület ajánlásai alapján hoznak meg; és

c) a 16., 18. és 20. cikk előírásainak megfelelően elősegítik a biológiai sokféleség kutatásának terén elért tudományos haladás felhasználását a biológiai források megőrzését és fenntartható használatát szolgáló módszerek fejlesztésében és együttműködnek ennek érdekében.

13. cikk

A lakosság oktatása és tudatossága

A szerződő felek:

a) elősegítik és ösztönzik a biológiai sokféleség megőrzésének fontosságát és az ahhoz szükséges intézkedések megértését, valamint ezek médián keresztüli népszerűsítését, illetőleg e témák oktatási programokba történő beépítését; és

b) adott esetben együttműködnek más államokkal és nemzetközi szervezetekkel az oktatási programok és a közösségi tudatosság, ismeretek fejlesztésében, a biológiai sokféleség megőrzése és fenntartható használata céljából.

14. cikk

Hatásvizsgálat és a káros hatások minimalizálása

(1) Valamennyi szerződő fél, amennyire csak lehetséges és célszerű:

a) megfelelő eljárásokat vezet be az általuk javasolt, a biológiai sokféleségre várhatóan jelentős káros hatást gyakoroló tervek környezeti hatásainak felmérésére, e hatások minimálisra csökkentése vagy elkerülése céljából és, ahol lehetséges, biztosítja a lakossági részvételt ezen eljárásokban;

b) megfelelő szabályokat vezet be annak biztosítására, hogy kellően figyelembe vegyék a biológiai sokféleségre várhatóan jelentős káros környezeti hatást gyakoroló programjaik és politikáik következményeit;

c) kölcsönös alapon elősegíti a tájékoztatást, információcserét és konzultációt, fennhatósága vagy ellenőrzése alatt végzett, más államok vagy a nemzeti fennhatóságon kívül eső területek biológiai sokféleségére jelentős káros hatást gyakoroló tevékenységekkel kapcsolatban, a megfelelő bilaterális, regionális vagy multilaterális egyezmények megkötésével;

d) a saját fennhatósága vagy ellenőrzése alatt, de más államok fennhatósága alá tartozó vagy a nemzeti fennhatóságon kívül eső területen keletkezett, a biológiai sokféleséget fenyegető közvetlen vagy súlyos veszély, illetve károsodás esetén haladéktalanul értesíti a veszélyről vagy károsodásról a potenciálisan érintett államokat és az ilyen veszélyt vagy károsodást megelőző vagy minimalizáló intézkedéseket kezdeményez; valamint

e) támogatja az olyan természetes vagy egyéb tevékenységekkel, illetve eseményekkel kapcsolatos szükségintézkedésekre vonatkozó nemzeti rendelkezéseket, amelyek közvetlen és súlyos veszélyt jelentenek a biológiai sokféleségre, továbbá ösztönzi a nemzetközi együttműködést a nemzeti erőfeszítések kiegészítésére, és adott esetben, az érintett államok vagy regionális gazdasági integrációs szervezetek egyetértésével közös biztonsági terv kidolgozására.

(2) A Felek Konferenciája, az elkészítendő tanulmányok alapján, megvizsgálja a biológiai sokféleség károsodásával kapcsolatos felelősség és jóvátétel kérdését, beleértve a helyreállítást és a kártérítést is, kivéve ahol az ilyen irányú felelősség kimondottan belügy.

15. cikk

A genetikai források hozzáférhetősége

(1) Az államok saját természeti erőforrásaik feletti szuverén jogának elismerése és a genetikai forrásokhoz való hozzáférés meghatározása a nemzeti kormányok hatáskörébe tartozik, és a nemzeti jogszabályoknak van alárendelve.

(2) Valamennyi szerződő fél arra törekszik, hogy megteremtse azon feltételeket, amelyek megkönnyítik a genetikai forrásokhoz való hozzáférést, más szerződő fél által történő környezetbarát felhasználás céljára és nem határoznak meg ezen egyezmény célkitűzéseivel ellentétes korlátozásokat.

(3) Ezen egyezmény alkalmazásában a szerződő fél által – az e cikkben, valamint a 16. és 19. cikkben említettek szerint – rendelkezésre bocsátott genetikai források kizárólag azok, amelyeket olyan szerződő felek bocsátanak rendelkezésre, amelyek ezen erőforrások származási országai vagy olyan szerződő felek, amelyek e genetikai erőforrásokat ezen egyezménnyel összhangban szerezték meg.

(4) A hozzáférés, amennyiben megadják, kölcsönösen megállapított feltételek alapján és e cikk rendelkezéseinek megfelelően történik.

(5) A genetikai forráshoz való hozzáféréshez a forrást adó szerződő fél előzetes tájékoztatáson alapuló jóváhagyása szükséges, kivéve, ha e fél másképp határoz.

(6) Valamennyi szerződő fél törekszik a másik szerződő fél által nyújtott genetikai forrásokon alapuló tudományos kutatás fejlesztésére és végzésére, e szerződő felek teljes körű részvételével és lehetőség szerint e szerződő felek területén.

(7) Valamennyi szerződő fél megteszi a megfelelő jogi, közigazgatási vagy politikai intézkedéseket – a 16. és 19. cikk értelmében és, amennyiben szükséges, a 20. és 21. cikk szerinti pénzügyi mechanizmuson keresztül –, annak érdekében, hogy a forrást biztosító szerződő féllel méltányos és egyenlő módon osztozzanak meg a genetikai források kereskedelmi vagy egyéb felhasználásából származó előnyökön, valamint a kutatás és fejlesztés eredményein. A fenti megosztás kölcsönösen elfogadott feltételek alapján történik.

16. cikk

A technológiához való hozzáférés és a technológia átadása

(1) Elismerve, hogy a technológia magában foglalja a biotechnológiát is, valamint, hogy a technológiához való hozzáférés, és a szerződő felek közötti technológiaátadás egyaránt alapvető ezen egyezmény célkitűzései eléréséhez, a szerződő felek vállalják, e cikk rendelkezéseinek megfelelően, hogy biztosítják és/vagy segítik más szerződő felek azon technológiákhoz való hozzáférését, illetve azon technológiák részükre történő átadását, amelyek alapvető jelentőségűek a biológiai sokféleség megőrzése és fenntartható használata, a genetikai források hasznosítása szempontjából, és amelyek nem okoznak jelentős környezeti károsodást.

(2) Az (1) bekezdés szerinti technológiákhoz való hozzáférést, illetve azok átadását a fejlődő országok részére kedvező és a legelőnyösebb feltételek mellett biztosítják és/vagy segítik elő, beleértve – amennyiben ez kölcsönösen elfogadott – a koncessziós és a kedvezményes feltételeket, és ahol szükséges a 20. és 21. cikkben rögzített pénzügyi eljárásokkal összhangban. Szabadalmak és más szellemi tulajdonjogok tárgyát képező technológia esetén az ilyen hozzáférhetőséget és átadást a szellemi tulajdonjogok megfelelő és hatékony védelmét elismerő és azoknak megfelelő feltételek alapján kell biztosítani. E bekezdést a (3), (4) és (5) bekezdéssel összhangban kell alkalmazni.

(3) Valamennyi szerződő fél megteszi a megfelelő jogi, közigazgatási vagy politikai intézkedéseket annak érdekében, hogy a genetikai forrásokat biztosító szerződő felek, főleg a fejlődő országbeliek, kölcsönös elfogadott feltételek mellett hozzáférhessenek e forrásokat felhasználó technológiákhoz, illetve azokat részükre átadják, beleértve a szabadalommal vagy más szellemi tulajdonjoggal védett technológiát, ahol szükséges a 20. és 21. cikk rendelkezései szerint, a nemzetközi joggal összhangban és a (4) és (5) bekezdés figyelembevételével.

(4) Valamennyi szerződő fél megteszi a megfelelő jogi, közigazgatási vagy politikai intézkedéseket annak érdekében, hogy a magánszektor megkönnyítse az (1) bekezdésben említett technológia hozzáférhetőségét, közös fejlesztését és átadását a fejlődő országok állami intézményeinek, valamint magánszektorának hasznosításra, és e vonatkozásban teljesíti az e cikk (1), (2) és (3) bekezdésében foglalt kötelezettségeket.

(5) A szerződő felek, felismerve, hogy a szabadalmak és más szellemi tulajdonjogok hatással lehetnek ezen egyezmény végrehajtására, e tekintetben együttműködnek – a nemzeti jogszabályokra és a nemzetközi jogra is figyelemmel – annak biztosítására, hogy ezen jogok segítsék és ne legyenek ellentétesek ezen egyezmény célkitűzéseivel.

17. cikk

Információcsere

(1) A szerződő felek elősegítik minden nyilvánosan hozzáférhető forrásból a biológiai sokféleség megőrzésével és fenntartható használatával kapcsolatos információk cseréjét, figyelembe véve a fejlődő országok sajátos szükségleteit.

(2) Az ilyen információcsere magában foglalja a műszaki, tudományos és társadalmi-gazdasági kutatás eredményeinek cseréjét, valamint a képzési és felmérési programokra vonatkozó információkat, szakismereteket, a bennszülöttek tudását és a hagyományos ismereteket önmagukban véve, valamint a 16. cikk (1) bekezdésében említett technológiákkal összefüggésben. Amennyiben lehetséges, magában foglalja az információ visszajuttatását is.

18. cikk

Műszaki és tudományos együttműködés

(1) A szerződő felek elősegítik a nemzetközi műszaki és tudományos együttműködést a biológiai sokféleség megőrzése és fenntartható használata területén, ahol szükséges, a megfelelő nemzetközi és nemzeti intézményeken keresztül.

(2) Valamennyi szerződő fél elősegíti a műszaki és tudományos együttműködést más szerződő felekkel, különösen a fejlődő országokkal, ezen egyezmény végrehajtása érdekében, többek között a nemzeti politikák kialakításán és végrehajtásán keresztül. Az ilyen együttműködés elősegítésekor különösen figyelmet kell szentelni, az emberierőforrás-fejlesztésen és az intézmények felállításán keresztül, a nemzeti adottságok fejlesztésére és erősítésére.

(3) A Felek Konferenciája az első ülésen meghatározza az elszámolási eljárások létrehozásának módját a műszaki és tudományos együttműködés előmozdítására és megkönnyítésére.

(4) A szerződő felek – ezen egyezmény célkitűzéseinek megfelelően – nemzeti jogszabályaikkal és politikáikkal összhangban elősegítik és fejlesztik a technológiák fejlesztésére és felhasználására vonatkozó együttműködési módszereket, beleértve a bennszülött és a hagyományos technológiákat. E cél érdekében a szerződő felek elősegítik az együttműködést a személyi állomány kiképzésében és a szakemberek cseréjében is.

(5) A szerződő felek – kölcsönös megegyezés alapján – elősegítik ezen egyezmény célkitűzéseinek megfelelő technológiák fejlesztésére közös kutatási programok és közös vállalatok létrehozását.

19. cikk

A biotechnológia kezelése és az abból származó haszon felosztása

(1) Valamennyi szerződő fél megfelelőképpen jogi, közigazgatási vagy politikai intézkedéseket tesz annak érdekében, hogy biztosítsa a biotechnológiai kutatási tevékenységekben való hatékony részvételt azon szerződő felek és különösen a fejlődő országok számára, amelyek e kutatásokhoz a genetikai forrásokat biztosítják, és amennyiben lehetséges, az ilyen szerződő feleknél történő megvalósítással.

(2) Valamennyi szerződő fél megtesz minden gyakorlatilag lehetséges intézkedést a többi szerződő fél, különösen a fejlődő országok számára – igazságos és méltányos alapon – az utóbbi szerződő felek által biztosított genetikai forrásokon alapuló biotechnológiákból származó eredményekhez és hasznokhoz való hozzáférhetőség prioritásának támogatására és elősegítésére. E hozzáférés kölcsönösen elfogadott feltételek szerint történik.

(3) A felek megvizsgálják egy olyan jegyzőkönyv szükségességét és részleteit, amely megfelelő eljárásokat dolgoz ki, beleértve különösen a helyzet ismeretében történő előzetes egyetértési eljárást, a biotechnológia eredményeként létrejött bármely élő, módosított szervezet biztonságos szállítása, kezelése és felhasználása területén, amely kedvezőtlen hatással lehet a biológiai sokféleség megőrzésére és fenntartható használatára.

(4) Valamennyi szerződő fél közvetlenül átadja vagy a fennhatósága alá tartozó és a (3) bekezdésben említett szervezeteket biztosító bármely természetes vagy jogi személy számára előírja, hogy adja át azon szerződő fél számára, amelynek e szervezeteket szállítják, a felhasználásra és a biztonsági rendszabályokra vonatkozó, rendelkezésre álló összes információt, amelyet ez utóbbi szerződő fél kér az ilyen szervezetek kezeléséhez, továbbá minden rendelkezésre álló információt a specifikus szervezetek lehetséges káros hatásáról.

20. cikk

Pénzügyi források

(1) Valamennyi szerződő fél vállalja, hogy lehetőségei szerint pénzügyi támogatást és ösztönzést nyújt az olyan nemzeti tevékenységekhez, amelyek ezen egyezmény célkitűzéseinek elérését segítik elő nemzeti terveivel, prioritásaival és programjaival össz hangban.

(2) A fejlett országokhoz tartozó felek új és pótlólagos pénzügyi forrásokat biztosítanak arra, hogy lehetővé tegyék a fejlődő országokhoz tartozó felek számára az ezen egyezmény kötelezettségeinek teljesítésére tett intézkedések végrehajtásából eredő, a megállapodások szerinti teljes többletköltségek fedezését és a rendelkezéseiből adódó előnyök kihasználását; és amely költségek megoszlanak a fejlődő országokhoz tartozó fél és a 21. cikkben említett intézményi rendszer között, összhangban a Felek Konferenciája által megállapított politikával, stratégiával, programprioritásokkal, alkalmassági kritériumokkal, valamint a többletköltségek indikatív jegyzékével. Más felek, beleértve azon országokat, amelyek a piacgazdaságra való áttérés folyamatán mennek keresztül, önként vállalhatják magukra a fejlett országokhoz tartozó felekre vonatkozó kötelezettségeket. E cikk célja érdekében a Felek Konferenciája az első ülés alkalmával létrehozza a fejlett országokhoz tartozó felek és azon felek jegyzékét, amelyek önként vállalják a fejlett országokhoz tartozó felekre vonatkozó kötelezettségeket. A Felek Konferenciája időszakonként felülvizsgálja, és szükség szerint módosítja a jegyzéket. Ösztönzik továbbá a más országokból és forrásokból önkéntes alapon történő hozzájárulásokat is. E kötelezettségek végrehajtása során számításba kell venni, hogy e pénzügyi forrásoknak megfelelőnek, előreláthatónak kell lenniük és ezeket időben kell folyósítani, valamint azt, hogy fontos a terhek megosztása a jegyzékben szereplő, támogatást nyújtó felek között.

(3) A fejlett országhoz tartozó felek biztosíthatják, a fejlődő országokhoz tartozó felek pedig igénybe vehetik az ezen egyezmény végrehajtásával kapcsolatos pénzügyi forrásokat bilaterális, regionális és más multilaterális csatornákon keresztül is.

(4) Az, hogy a fejlődő országokhoz tartozó felek ténylegesen milyen mértékben tesznek eleget az ezen egyezményben előírt kötelezettségeiknek, a fejlett országokhoz tartozó felek pénzügyi forrásokkal és technológiaátadással kapcsolatos kötelezettségeinek tényleges végrehajtásától függ, és teljes mértékben számításba kell venni azt a tényt, hogy a fejlődő országokhoz tartozó felek számára elsődleges és mindenek feletti prioritást élvez a gazdasági és a társadalmi fejlődés és a szegénység felszámolása.

(5) A felek teljes mértékben számításba veszik a legkevésbé fejlett országok különleges szükségleteit és sajátos helyzetét a pénzügyi támogatásra és a technológiaátadásra vonatkozó intézkedéseik során.

(6) A szerződő felek figyelembe veszik továbbá azokat a sajátos körülményeket, amelyeket a biológiai sokféleségből, annak eloszlásából és elhelyezkedéséből adódó függőség eredményez a fejlődő országokhoz tartozó felek körében, különösen a kis szigetállamokban.

(7) Figyelembe veszik továbbá a fejlődő országok sajátos helyzetét, beleértve az olyan, környezeti szempontból legsebezhetőbbekét, mint amelyek száraz vagy félszáraz térségekkel, tengerparti és hegyvidéki területekkel rendelkeznek.

21. cikk

Pénzügyi mechanizmus

(1) Ezen egyezmény keretében létre kell hozni egy mechanizmust a fejlődő országokhoz tartozó felek számára az anyagi források biztosítása érdekében, adományozási és koncessziós alapon, amelynek alapvető elemeit e cikk írja le. A mechanizmus, ezen egyezmény végrehajtása érdekében, a Felek Konferenciájának felügyelete és irányítása alatt működik, valamint annak tartozik elszámolási kötelezettséggel. E mechanizmus működése egy olyan intézményi rendszeren keresztül valósul meg, amelyet a Felek Konferenciájának első ülése határoz meg. Ezen egyezmény céljai érdekében a Felek Konferenciája határozza meg az ilyen források hozzáférhetőségére és felhasználására vonatkozó politikát, stratégiát, program-prioritásokat és az alkalmasság kritériumait. A hozzájárulásoknak olyanoknak kell lenniük, hogy számításba vegyék a 20. cikkben említett pénzügyi források előreláthatóságának, megfelelőségének és időben történő folyósításának szükségességét, összhangban a Felek Konferenciája által időszakonként meghatározott szükséges források összegével, valamint a 20. cikk (2) bekezdésében említett jegyzékben szereplő támogatást nyújtó felek közötti tehermegosztás fontosságát. Önkéntes hozzájárulás is tehető a fejlett országokhoz tartozó felek és más országok által, illetve más forrásokból. A mechanizmus demokratikus és nyílt irányítási rendszer keretében működik.

(2) Ezen egyezmény célkitűzéseinek megfelelően, a Felek Konferenciája az első ülés alkalmával meghatározza a politikát, stratégiát és programprioritásokat, valamint a pénzügyi források hozzáférhetőségének és felhasználásának részletes kritériumait és irányelveit, beleértve az ilyen felhasználás rendszeres ellenőrzését és értékelését. A Felek Konferenciája a pénzügyi mechanizmus működtetésével megbízott intézményi rendszerrel történt konzultáció után határoz az (1) bekezdés végrehajtásához szükséges rendelkezésekről.

(3) A Felek Konferenciája legkésőbb két évvel az egyezmény hatálybalépését követően és azután rendszeresen áttekinti az e cikkben megállapított mechanizmus hatékonyságát, beleértve a fenti (2) bekezdésben említett kritériumokat és irányelveket. Az ilyen felülvizsgálatok alapján, ha szükséges, megfelelő intézkedést tesz a mechanizmus hatékonyságának javítására.

(4) A szerződő felek fontolóra veszik a meglevő pénzügyi intézmények megerősítését, hogy biztosítsák a pénzügyi forrásokat a biológiai sokféleség megőrzésére és fenntartható használatára.

22. cikk

Kapcsolat más nemzetközi egyezményekkel

(1) Ezen egyezmény rendelkezései nem érintik a szerződő felek bármely fennálló nemzetközi megállapodásból eredő jogait és kötelezettségeit, kivéve, ahol azon jogok, kötelezettségek gyakorlása komoly károsodást vagy veszélyt jelentene a biológiai sokféleség szempontjából.

(2) A szerződő felek ezen egyezményt a tengeri környezet vonatkozásában az államoknak a tengerjogi egyezményből eredő jogaival és kötelezettségeivel összhangban valósítják meg.

23. cikk

A Felek Konferenciája

(1) A Felek Konferenciája ezennel megalakul. A Felek Konferenciájának első ülését az Egyesült Nemzetek környezetvédelmi programjának ügyvezető igazgatója hívja össze ezen egyezmény hatálybalépése után legkésőbb egy évvel. Azt követően a Konferencia első ülésén meghatározandó szabályos időközönként kerül sor a Felek Konferenciájának rendes üléseire.

(2) A Felek Konferenciájának rendkívüli üléseire a Konferencia által szükségesnek tartott időben vagy bármely Fél írásbeli kérése alapján kerül sor, feltéve, hogy a kérés Titkárság általi közlését követő hat hónapon belül a felek legalább egyharmada támogatja azt.

(3) A Felek Konferenciája konszenzussal határoz és fogadja el a saját magára, illetve az általa létrehozandó kisegítő testületekre vonatkozó eljárási szabályzatot, valamint a Titkárság finanszírozására vonatkozó pénzügyi szabályzatot. Minden rendes ülés költségvetést fogad el a következő rendes ülésig terjedő pénzügyi időszakra.

(4) A Felek Konferenciája ellenőrzi ezen egyezmény végrehajtását, és e célból

a) meghatározza a 26. cikknek megfelelően nyújtandó információk átadásának formáját és gyakoriságát, valamint tanulmányozza ezen információkat és a kisegítő testületek által benyújtott jelentéseket;

b) felülvizsgálja a biológiai sokféleségre vonatkozó, a 25. cikkel összhangban adott tudományos, műszaki és technológiai tanácsokat;

c) a 28. cikk szerint megvizsgálja és – adott esetben – elfogadja a jegyzőkönyveket;

d) a 29. és 30. cikk szerint megvizsgálja és – adott esetben– elfogadja az ezen egyezményre és mellékleteire vonatkozó módosításokat;

e) megvizsgál minden jegyzőkönyvre és hozzá tartozó mellékletre vonatkozó módosítási javaslatot, és amennyiben úgy határoz, javasolja azok elfogadását az adott jegyzőkönyv részes feleinek;

f) a 30. cikk szerint – adott esetben – megvizsgál és elfogad ezen egyezményhez további mellékleteket;

g) olyan kisegítő testületeket alapít, különösen tudományos és műszaki tanácsadásra, amelyeket ezen egyezmény végrehajtásához szükségesnek tart;

h) a Titkárságon keresztül kapcsolatot tart az ezen egyezményben foglalt ügyekkel foglalkozó egyezmények végrehajtó testületeivel megfelelő együttműködési formák kialakítása céljából; és

i) megvizsgál és megtesz minden olyan további intézkedést, amely az ezen egyezmény alkalmazása során szerzett tapasztalatok fényében az egyezmény céljainak eléréséhez szükségessé válik.

(5) Az Egyesült Nemzetek és szakosított intézményei, valamint a Nemzetközi Atomenergia Ügynökség, továbbá bármely állam, amely nem részese ezen egyezménynek, a Felek Konferenciáján megfigyelőként képviseltetheti magát. Bármely más kormányzati vagy nem-kormányzati testület vagy ügynökség részt vehet, amely a biológiai sokféleség megőrzésével és fenntartható használatával kapcsolatos kérdésben illetékes, amennyiben a Titkárságot a Felek Konferenciájának egy ülésén megfigyelőként történő részvételi szándékáról értesítette, kivéve, ha a jelen levő felek legalább egyharmada azt ellenzi. A megfigyelők bebocsátása és részvétele a Felek Konferenciája által elfogadott eljárási szabályzattól függ.

24. cikk

Titkárság

(1) A Titkárság ezennel megalakul. Feladatai a következők:

a) a Felek Konferenciája 23. cikkben meghatározott üléseinek megszervezése és kiszolgálása;

b) bármely jegyzőkönyvben a számára meghatározott feladatok ellátása;

c) az egyezmény szerinti feladatainak végrehajtásáról jelentések készítése és ezek bemutatása a Felek Konferenciájának;

d) együttműködés más érintett nemzetközi testületekkel és különösen olyan igazgatási és szerződéses megállapodások létesítése, amelyekre feladatainak hatékony ellátása érdekében szükség lehet;

e) a Felek Konferenciája által meghatározott más feladatok ellátása.

(2) A Felek Konferenciája az első rendes ülésén nevezi ki a Titkárságot azon létező, kompetens nemzetközi szervezetek közül, amelyek jelezték szándékukat az ezen egyezményben meghatározott titkársági feladatok ellátására.

25. cikk

Tudományos, műszaki és technológiai tanácsadó kisegítő testület

(1) A tudományos, műszaki és technológiai tanácsadói feladatokra ezennel megalakul egy kisegítő testület, hogy a Felek Konferenciáját és – adott esetben – ennek más kisegítő testületeit az ezen egyezmény végrehajtásával kapcsolatban időszerű tanáccsal lássa el. E testületben bármely fél részt vehet, és maga a testület multidiszciplináris. Tagjai a vonatkozó szakterülettel foglalkozó kormányképviselők. A testület, munkájának valamennyi vonatkozásáról, rendszeresen jelentést tesz a Felek Konferenciájának.

(2) A Felek Konferenciájának felügyelete alatt, az általa meghatározott irányelvekkel összhangban és kérése alapján e testület

a) tudományos és műszaki értékelést ad a biológiai sokféleség helyzetéről;

b) tudományos és műszaki értékelést készít az ezen egyezmény rendelkezései alapján tett intézkedéstípusok hatásairól;

c) meghatározza a biológiai sokféleség megőrzésével és fenntartható használatával kapcsolatos innovatív, hatékony és korszerű technológiákat és eljárásokat, továbbá tájékoztat az ilyen technológiák fejlesztése és/vagy átadása elősegítésének módjáról és eszközeiről;

d) javaslatot tesz a biológiai sokféleség megőrzésével és fenntartható használatával kapcsolatos tudományos programokra és a nemzetközi kutatási-fejlesztési együttműködésre; és

e) válaszol azon tudományos, műszaki, technológiai és módszertani kérdésekre, amelyeket a Felek Konferenciája és annak kisegítő testületei e testülethez intézhetnek.

(3) A Felek Konferenciája megállapíthatja e testület funkcióinak, hatáskörének, szervezetének és működésének további részleteit.

26. cikk

Beszámolók

Valamennyi szerződő fél a Felek Konferenciáján meghatározandó időszakonként a Konferencia előtt beszámol ezen egyezmény előírásainak végrehajtására tett intézkedéseiről és azok hatékonyságáról az egyezmény céljainak végrehajtását illetően.

27. cikk

Viták rendezése

(1) Amennyiben ezen egyezmény értelmezése és alkalmazása tekintetében vitás kérdés merül fel a szerződő felek között, megkísérlik azt tárgyalások útján rendezni.

(2) Ha tárgyalással a felek nem tudnak egyezségre jutni, közösen egy harmadik Fél jószolgálatát vagy közvetítését kérhetik.

(3) Ezen egyezmény megerősítése, elfogadása, jóváhagyása, a hozzá való csatlakozás során vagy bármikor később, egy állam vagy regionális gazdasági integrációs szervezet írásban nyilatkozatot tehet a letéteményesnek, hogy azon vitákban, amelyek az (1) vagy (2) bekezdés szerint nem rendezhetők, kötelezőként elfogadja az alábbi vitarendezési módok egyikét vagy mindkettőt:

a) választottbíráskodás a II. melléklet 1. részében meghatározott eljárással összhangban;

b) a vita Nemzetközi Bíróság elé terjesztése.

(4) Ha a vitás felek a (3) bekezdésnek megfelelően nem fogadták el ugyanazon vagy valamilyen más eljárást, a vitát a II. melléklet 2. részének megfelelően egyeztetésre bocsátják, hacsak a felek másként nem állapodnak meg.

(5) E cikk rendelkezései alkalmazandók valamennyi jegyzőkönyv tekintetében, kivéve, ha az érintett jegyzőkönyv másként rendelkezik.

28. cikk

Jegyzőkönyvek elfogadása

(1) A szerződő felek együttműködnek ezen egyezmény jegyzőkönyveinek kidolgozásában és elfogadásában.

(2) A jegyzőkönyvek a Felek Konferenciájának ülésén kerülnek elfogadásra.

(3) A javasolt jegyzőkönyvek szövegét a Titkárság az ülés előtt legalább hat hónappal közli a szerződő felekkel.

29. cikk

Az egyezmények, illetve jegyzőkönyvek módosítása

(1) Bármely szerződő fél javaslatot tehet ezen egyezmény módosítására. Az adott jegyzőkönyv bármely részes fele javaslatot tehet a jegyzőkönyv módosítására.

(2) Az egyezményre vonatkozó módosításokat a Felek Konferenciájának ülése fogadja el. Bármely jegyzőkönyv módosítása az adott jegyzőkönyv részes feleinek ülésén kerül elfogadásra. Az ezen egyezmény vagy valamelyik jegyzőkönyve módosítására tett bármely javaslat szövegét, hacsak a jegyzőkönyv másként nem rendelkezik, a Titkárság közli az érintett egyezmény részes feleivel legalább hat hónappal azon ülést megelőzően, amelyen javasolják annak elfogadását. A Titkárság tájékoztatás céljából a javasolt módosításokat ezen egyezmény aláíróival is közli.

(3) A felek minden erőfeszítést megtesznek annak érdekében, hogy konszenzussal jussanak egyezségre ezen egyezmény vagy bármely jegyzőkönyv módosítására vonatkozó javaslatról. Ha a konszenzus kialakítása érdekében már mindent megtettek, de mégsem jutottak megállapodásra, akkor végső lehetőségként a módosítást az érintett egyezmény jelen lévő és az ülésen szavazó részes felei kétharmados többségi szavazatával fogadják el, és azt a letéteményes megküldi valamennyi félnek megerősítés, elfogadás és jóváhagyás céljából.

(4) A módosítások megerősítéséről, elfogadásáról vagy jóváhagyásáról a letéteményest írásban értesítik. A (3) bekezdés szerint elfogadott módosítások kilencven nappal azután lépnek hatályba az azokat elfogadó felek számára, hogy letétbe helyezték az egyezmény szerződő felei vagy az adott jegyzőkönyv részes felei legalább kétharmadának megerősítő, elfogadó vagy jóváhagyó okiratát, hacsak a jegyzőkönyv másként nem rendelkezik. Ezt követően a módosítások bármely más fél számára kilencven nappal azután lépnek hatályba, amikor az érintett fél a módosításokat megerősítő, elfogadó vagy jóváhagyó okiratát letétbe helyezi.

(5) E cikk alkalmazásában a "jelenlévő és szavazó felek" a jelenlevő és igennel vagy nemmel szavazó felek.

30. cikk

Mellékletek elfogadása és módosítása

(1) Ezen egyezmény vagy bármely jegyzőkönyv mellékletei az egyezmény vagy a jegyzőkönyv szerves részét képezik, és eltérő rendelkezés hiányában az ezen egyezményre vagy jegyzőkönyveire történő hivatkozás egyben hivatkozást jelent azok bármely mellékletére is. E mellékletek eljárási, tudományos, műszaki és igazgatási ügyekre korlátozódnak.

(2) Valamely jegyzőkönyv eltérő rendelkezése hiányában annak mellékletére vonatkozóan a következő eljárás alkalmazandó az egyezmény kiegészítő mellékletei vagy bármely jegyzőkönyv mellékleteinek javaslatára, elfogadására és hatálybalépésére vonatkozóan:

a) az egyezmény vagy bármely jegyzőkönyv mellékletére irányuló javaslattétel és azok elfogadása a 29. cikkben foglalt eljárásnak megfelelően történik;

b) bármely olyan fél, amelyik nem tudja elfogadni az egyezmény kiegészítő mellékletét vagy bármely olyan jegyzőkönyv mellékletét, amelynek részes fele, erről írásban értesíti a letéteményest, a letéteményestől kapott, az elfogadásra vonatkozó közlés keltétől számított egy éven belül. A letéteményes minden felet haladéktalanul értesíti valamennyi ilyen értesítés kézhezvételéről. Bármely fél bármikor visszavonhatja korábbi kifogási nyilatkozatát és ezzel a c) pontnak megfelelően a mellékletek e fél számára hatályba lépnek;

c) az elfogadásra vonatkozó letéteményesi közlés keltétől számított egy év elteltével a mellékletek hatályba lépnek ezen egyezmény vagy bármely vonatkozó jegyzőkönyv minden olyan részes fele számára, amelyek nem nyújtottak be értesítést a b) pont rendelkezései szerint.

(3) Az egyezmény mellékletével vagy bármely jegyzőkönyv mellékletének módosítására vonatkozó javaslat, annak elfogadása és hatálybalépése ugyanazon az eljárás szerint történik, mint az egyezmény mellékletére vagy bármely jegyzőkönyv mellékletére vonatkozó javaslat, annak elfogadása és hatálybalépése.

(4) Ha egy kiegészítő melléklet vagy egy melléklet módosítása ezen egyezmény vagy bármely jegyzőkönyv módosítására vonatkozik, a kiegészítő melléklet vagy módosítás nem lép hatályba addig, amíg az egyezményre vagy az érintett jegyzőkönyvre vonatkozó módosítás hatályba nem lép.

31. cikk

Szavazati jog

(1) A (2) bekezdésben előírtak kivételével ezen egyezmény szerződő felei, illetve bármely jegyzőkönyv részes felei egy szavazattal rendelkeznek.

(2) A regionális gazdasági integrációs szervezetek, a hatáskörükbe tartozó ügyekben, szavazati jogukat annyi szavazattal gyakorolhatják, amennyi az egyezményben vagy a vonatkozó jegyzőkönyv részes felei között a tagállamaik száma. E szervezetek nem gyakorolhatják szavazati jogukat, ha a szavazati jogot tagállamaik gyakorolják, és fordítva.

32. cikk

Ezen egyezmény és jegyzőkönyvei közötti kapcsolat

(1) Egy állam vagy egy regionális gazdasági integrációs szervezet nem lehet egy jegyzőkönyv részes fele, ha nem volt, vagy nem lett egyidejűleg az egyezmény szerződő fele is.

(2) A jegyzőkönyvön alapuló határozatokat kizárólag az érintett jegyzőkönyv részes felei hozhatják meg. Azon szerződő fél, amely egy jegyzőkönyvet nem erősített meg, nem fogadott el, vagy nem hagyott jóvá, megfigyelőként vehet részt az e jegyzőkönyvben részes felek ülésén.

33. cikk

Aláírás

Ezen egyezmény aláírásra nyitva áll Rio de Janeiróban minden állam és regionális gazdasági integrációs szervezet számára 1992. június 5-től 1992. június 14-ig, és az Egyesült Nemzetek székházában, New Yorkban, 1992. június 15-től 1993. június 4-ig.

34. cikk

Megerősítés, elfogadás vagy jóváhagyás

(1) Ezen egyezményt és valamennyi jegyzőkönyvet államok és regionális gazdasági integrációs szervezetek erősíthetik meg, fogadhatják el vagy hagyhatják jóvá. A megerősítő, elfogadó vagy jóváhagyó okiratot a letéteményesnél helyezik letétbe.

(2) Az (1) bekezdésben említett bármely szervezetet, ha ezen egyezmény szerződő felévé vagy egy jegyzőkönyv részes felévé válik anélkül, hogy bármelyik tagállama szerződő fél lenne, az egyezmény vagy jegyzőkönyv szerinti kötelezettségek terhelik. Az olyan szervezetek esetében, amelyeknek egy vagy több tagállama az egyezményben vagy a vonatkozó jegyzőkönyvben szerződő fél, a szervezet és annak tagállamai határoznak az egyezményből vagy jegyzőkönyvből eredő kötelezettségek teljesítésének mindenkori felelősségéről. Ilyen esetekben a szervezetek és a tagállamok nem jogosultak az egyezmény vagy a vonatkozó jegyzőkönyv alapján a jogok egyidejű gyakorlására.

(3) Az (1) bekezdésben említett szervezetek a megerősítő, elfogadó vagy jóváhagyó okiratban nyilatkoznak arról, hogy hatáskörük meddig terjed az egyezményben vagy a vonatkozó jegyzőkönyvben szabályozott ügyek tekintetében. E szervezetek tájékoztatják a letéteményest a hatáskörüket érintő bármely változásról is.

35. cikk

Csatlakozás

(1) Ezen egyezmény és valamennyi jegyzőkönyv csatlakozásra nyitva áll az államok és regionális gazdasági integrációs szervezetek számára azt követően is, hogy az egyezmény vagy a vonatkozó jegyzőkönyv aláírási határideje lejárt. A csatlakozási okiratot a letéteményesnél helyezik letétbe.

(2) Az (1) bekezdésben említett szervezetek csatlakozási okiratukban nyilatkoznak arról, hogy hatáskörük meddig terjed az egyezményben vagy a vonatkozó jegyzőkönyvben szabályozott ügyek tekintetében. E szervezetek tájékoztatják a letéteményest a hatáskörüket érintő bármely változásról is.

(3) A 37. cikk (2) bekezdésének rendelkezései azon regionális gazdasági integrációs szervezetekre is vonatkoznak, amelyek ehhez az egyezményhez vagy bármely jegyzőkönyvhöz csatlakoznak.

36. cikk

Hatálybalépés

(1) Az egyezmény a harmincadik megerősítő, elfogadó, jóváhagyó vagy csatlakozási okirat letétbe helyezésének napját követő kilencvenedik napon lép hatályba.

(2) Bármely jegyzőkönyv a vonatkozó jegyzőkönyvben meghatározott számú megerősítő, elfogadó, jóváhagyó vagy csatlakozási okirat letétbe helyezésének időpontjától számított kilencvenedik napon lép hatályba.

(3) Valamennyi szerződő fél számára, amely a harmincadik megerősítő, elfogadó, jóváhagyó vagy csatlakozási okirat letétbe helyezése után erősíti meg, fogadja el vagy hagyja jóvá ezen egyezményt vagy csatlakozik ahhoz, az kilencven nappal azt követően lép hatályba, hogy az adott szerződő fél megerősítő, elfogadó, jóváhagyó vagy csatlakozási okiratát letétbe helyezte.

(4) Bármely jegyzőkönyv, a jegyzőkönyv eltérő rendelkezése hiányában, a jegyzőkönyvet a jegyzőkönyv (2) bekezdés szerinti hatálybalépését követően megerősítő, elfogadó jóváhagyó vagy ahhoz csatlakozó szerződő fél számára az e szerződő fél által a megerősítő, elfogadó, jóváhagyó vagy csatlakozási okirat letétbe helyezését követő kilencvenedik napon lép hatályba, vagy azon a napon, amikor az egyezmény a szerződő fél számára hatályba lép, aszerint, hogy melyik következik be későbbi időpontban.

(5) Az (1) és (2) bekezdés alkalmazásában bármely regionális gazdasági integrációs szervezet által letétbe helyezett okirat nem számítható hozzá az e szervezet tagállamai által már letétbe helyezett okiratokhoz.

37. cikk

Fenntartások

Ezen egyezmény tekintetében nem lehet fenntartással élni.

38. cikk

Felmondás

(1) Két évvel azon időpontot követően követően, hogy ezen egyezmény egy szerződő fél számára hatályba lépett, a szerződő fél a letéteményeshez benyújtott írásos nyilatkozattal az egyezményt bármikor felmondhatja.

(2) E felmondás a letéteményes által történt kézhezvétel időpontjától számított egy év elteltével illetve a felmondásról szóló értesítésben meghatározott későbbi időpontban válik hatályossá.

(3) Ezen egyezményt bármely szerződő fél általi felmondása egyúttal azon jegyzőkönyvek felmondására is vonatkozik, amelyeknek részes fele.

39. cikk

Pénzügyi ideiglenes rendelkezések

Feltéve, hogy a 21. cikk követelményeinek megfelelően teljes mértékben átszervezésre került, az Egyesült Nemzetek Fejlesztési Programjának Globális Környezetvédelmi Programja, az Egyesült Nemzetek Környezetvédelmi Programja és a Nemzetközi Újjáépítési és Fejlesztési Bank képezi, ideiglenes alapon, a 21. cikkben említett intézményi rendszert, az ezen egyezmény hatálybalépése és a Felek Konferenciájának első ülése közötti időszakban, vagy ameddig a Felek Konferenciája meg nem határozza, hogy milyen intézményi rendszert jelölnek ki a 21. cikknek megfelelően.

40. cikk

Titkársági ideiglenes rendelkezések

Az Egyesült Nemzetek Környezetvédelmi Programjának ügyvezető igazgatója által felállítandó titkárság lesz ideiglenes alapon a 24. cikk (2) bekezdésében említett titkárság, az egyezmény hatálybalépése és a Felek Konferenciájának első ülése közötti időszakra.

41. cikk

Letéteményes

Az Egyesült Nemzetek Szervezetének Főtitkára látja el ezen egyezmény és a jegyzőkönyvek letéteményesi feladatait.

42. cikk

Hiteles szövegek

Ezen egyezmény eredeti példányát, amelynek arab, kínai, angol, francia, orosz és spanyol nyelvű szövege egyaránt hiteles, az Egyesült Nemzetek Szervezetének Főtitkáránál helyezik letétbe.

A FENTIEK HITELÉÜL az erre kellően feljogosított alulírottak aláírták ezt az egyezményt.

Készült Rio de Janeiróban, az ezerkilencszázkilencvenkettedik év június havának ötödik napján.

--------------------------------------------------

I. MELLÉKLET

AZONOSÍTÁS ÉS ELLENŐRZÉS

1. Ökoszisztémák és élőhelyek: nagy diverzitású, nagyszámú endémikus vagy veszélyeztetett fajt vagy eredeti élőhelyet tartalmaznak; vándorló fajok számára szükségesek; társadalmi, gazdasági, kulturális vagy tudományos jelentőségűek; vagy amelyek reprezentatívak, egyedülállóak vagy kulcsfontosságú evolúciós vagy más biológiai folyamatokkal kapcsolatosak;

2. fajok és közösségek, amelyek: veszélyeztetettek; a háziasított vagy termesztett fajok vad rokonai; orvosi, mezőgazdasági vagy más gazdasági értékek; vagy társadalmi, tudományos vagy kulturális fontosságúak; vagy fontosak a biológiai sokféleség megőrzésének és fenntartható használatának kutatásában, mint például az indikátor fajok; és

3. társadalmi, tudományos vagy gazdasági jelentőségű, meghatározott genomok és gének.

--------------------------------------------------

II. MELLÉKLET

I. RÉSZ

Választottbírósági eljárás

1. cikk

A felperes fél értesíti a titkárságot, hogy a felek a vitát a 27. cikk szerint választottbíróság elé terjesztik. Az értesítés megjelöli a választottbírósági eljárás tárgyát, és tartalmazza különösen az egyezménynek vagy a jegyzőkönyvnek azon cikkeit, amelyek értelmezéséről vagy alkalmazásáról van szó. Ha a felek a jogvita tárgyában nem értenek egyet a bíróság elnökének kijelölése előtt, a jogvita tárgyát a választottbíróság határozza meg. A Titkárság az így kapott információt továbbítja az egyezmény vagy a vonatkozó jegyzőkönyv valamennyi szerződő fele részére.

2. cikk

(1) Két fél közötti vitában a választottbíróság három tagból áll. A vitás felek mindegyike kijelöl egy választottbírót, és az így kijelölt két választottbíró közös megegyezéssel egy harmadik választottbírót jelöl ki, aki a bíróság elnöke lesz. Az elnök nem lehet a vitás felek egyikével sem azonos nemzetiségű, nem lehet szokásos lakóhelye sem egyik fél területén, nem lehet egyik félnek sem alkalmazottja, és nem lehet olyan sem, aki az üggyel más minőségben már foglalkozott.

(2) Több mint két felet érintő vitában az azonos érdekű felek közös megegyezéssel egy választottbírót jelölnek ki.

(3) Bármely megüresedett tisztséget a kezdeti kijelöléssel azonos módon kell betölteni.

3. cikk

(1) Ha a választottbíróság elnökét nem jelölik ki a második választottbíró kinevezését követő két hónapon belül, az elnököt, valamely fél kérésére az Egyesült Nemzetek Szervezetének Főtitkára jelöli ki további két hónapon belül.

(2) Ha a vitás felek egyike nem jelöl ki választottbírót a felszólítás átvételétől számított két hónapon belül, a másik fél tájékoztathatja a Főtitkárt, aki a választottbírót további két hónapon belül kijelöli.

4. cikk

A választottbíróság határozatait ezen egyezmény rendelkezéseivel, a vonatkozó jegyzőkönyvekkel és a nemzetközi joggal összhangban hozza meg.

5. cikk

Amennyiben a vitás felek másként nem egyeznek meg, a választottbíróság határozza meg saját eljárási szabályzatát.

6. cikk

A választottbíróság valamelyik fél kérésére lényeges, ideiglenes védelmi intézkedéseket javasolhat.

7. cikk

A vitás felek elősegítik a választottbíróság munkáját és – különösen – minden rendelkezésükre álló eszközzel

a) a választottbíróság rendelkezésére bocsátanak minden vonatkozó dokumentumot, információt és eszközt, és

b) amennyiben szükséges, lehetővé teszik tanúk vagy szakértők felkérését és bizonyítékaik bekérését.

8. cikk

A felek és a választottbírák kötelesek a választottbírósági eljárás során bizalmasan kapott bármely információt bizalmasan kezelni.

9. cikk

Amennyiben a választottbíróság az eset különleges körülményeire tekintettel másként nem határoz, a bíróság költségeit a vitás felek egyenlő arányban viselik. A választottbíróság nyilvántartást vezet a költségekről, és ezekről végső elszámolást küld a feleknek.

10. cikk

Bármely szerződő fél, akinek a jogvita tárgyához jogi érdeke fűződik, amelyet az ügyben hozott határozat érinthet, a bíróság hozzájárulásával beavatkozhat az eljárásba.

11. cikk

A bíróság meghallgathatja és határozhat a közvetlenül a jogvita tárgyához kapcsolódó viszontkeresetekről.

12. cikk

A választottbíróság mind eljárási, mind anyagi kérdésekben határozatát tagjainak többségi szavazatával hozza.

13. cikk

Ha a vitás felek egyike a választottbíróság előtt nem jelenik meg, vagy elmulasztja ügyének védelmét, a másik fél kérheti a bíróságtól az eljárás folytatását és ítéletének meghozatalát. Egy fél távolmaradása vagy ügyében a védekezés elmulasztása nem jelent akadályt az eljárásban. Végső határozatának meghozatala előtt a választottbíróságnak meg kell bizonyosodnia arról, hogy a kereset ténybelileg és jogilag egyaránt megalapozott.

14. cikk

A bíróság végső határozatát teljes megalakulásának időpontját követő öt hónapon belül hozza meg, hacsak nem tartja szükségesnek a határidő – öt hónapot meg nem haladó időtartamra történő – meghosszabbítását.

15. cikk

A választottbíróság végső határozata a vita tárgyára korlátozódik, és kifejti az annak alapjául szolgáló indokokat. Tartalmazza a résztvevő tagok nevét és a végső határozat időpontját. A bíróság bármely tagja eltérő vagy különvéleményt csatolhat a végső határozathoz.

16. cikk

A választottbírósági döntés a vitás felekre nézve kötelező. Fellebbezésnek helye nincs, hacsak a vitás felek nem egyeztek meg előzetesen egy fellebbezési eljárásban.

17. cikk

Amennyiben vitás felek között nézeteltérés támad a végső határozat értelmezésének vagy végrehajtásának módjával kapcsolatosan, azt bármely fél határozathozatal végett felterjesztheti a határozatot hozó választottbírósághoz.

2. RÉSZ

Egyeztetés

1. cikk

A vitás felek egyikének kérésére egyeztetőbizottság alakul. A bizottság, amennyiben a felek másként nem egyeznek meg, öt tagból áll, az érintett felek mindegyike kettőt jelöl ki, s e tagok közösen választják az elnököt.

2. cikk

Több mint két felet érintő vitában a közös érdekű felek közös megegyezéssel jelölik ki bizottsági tagjaikat. Amennyiben két vagy több fél érdeke különböző, vagy nincs egyetértés abban, hogy közös érdekűek lennének, külön jelölik ki tagjaikat.

3. cikk

Amennyiben a felek az egyeztetőbizottság létrehozása iránti kérelemtől számított két hónapon belül nem jelölik ki valamennyi bizottsági tagot, a kérelmet előterjesztő fél kérésére őket az Egyesült Nemzetek Főtitkára jelöli ki további két hónapon belül.

4. cikk

Ha a bizottság utoljára kinevezett tagjának kinevezését követő két hónapon belül az egyeztetőbizottság elnökét nem választják meg, az egyik fél kérésére az Egyesült Nemzetek Főtitkára jelöli ki az elnököt további két hónapon belül.

5. cikk

Az egyeztetőbizottság határozatait tagjainak többségi szavazatával hozza. Amennyiben felek másként nem állapodnak meg, eljárását maga határozza meg. Javaslatot tesz a vita megoldására, amelyet a felek jóhiszeműen fontolóra vesznek.

6. cikk

Az egyeztetőbizottság illetékességére vonatkozó nézeteltérés esetén a bizottság határoz.

--------------------------------------------------

B MELLÉKLET

AZ EURÓPAI GAZDASÁGI KÖZÖSSÉG NYILATKOZATA A BIOLÓGIAI SOKFÉLESÉGRŐL SZÓLÓ EGYEZMÉNY 34. CIKKE (3) BEKEZDÉSÉVEL ÖSSZHANGBAN

Az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződés vonatkozó rendelkezéseivel összhangban a Közösség, tagállamaival együtt, jogosult lépéseket tenni a környezetvédelem érdekében.

Az egyezmény hatálya alá tartozó ügyekben a Közösség számos jogi aktust fogadott el környezetvédelmi politikája részeként, valamint egyéb ágazati politikái keretében, amelyek között a legjelentősebbek az alábbiakban kerülnek felsorolásra:

- Az Európai vadon élő növények, állatok és természetes élőhelyeik védelméről szóló egyezmény megkötéséről szóló, 1981. december 3-i 82/72/EGK tanácsi határozat (HL L 38., 1982.2.10., 1. o.),

- A vándorló, vadon élő állatfajok védelméről szóló egyezmény megkötéséről szóló, 1982. június 24-i 82/461/EGK tanácsi határozat (HL L 210., 1982.7.19., 10. o.),

- A veszélyeztetett vadon élő állat- és növényfajok nemzetközi kereskedelméről szóló egyezmény Közösségen belüli végrehajtásáról szóló, 1982. december 3-i 3626/82/EGK tanácsi rendelet (HL L 384., 1982.12.31., 1. o.),

- A vadon élő madarak védelméről szóló, 1979. április 2-i 79/409/EGK tanácsi irányelv (HL L 103. 1979.4.25., 1. o.),

- A természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21-i 92/43/EGK tanácsi irányelv (HL L 206., 1992.7.22., 7. o.),

- Az egyes köz- és magánprojektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló, 1985. június 27-i 85/337/EGK tanácsi irányelv (HL L 175., 1985.7.5., 40. o.),

- A környezetvédelmi követelményekkel és a természeti környezet megőrzésével összeegyeztethető mezőgazdasági termelési módszerekről szóló, 1992. június 30-i 2078/92/EGK tanácsi rendelet (HL L 215., 1992.7.30., 85. o.)

- Az Európai Környezetvédelmi Tudományos és Technológiai Programról (STEP) szóló, 1989. november 20-i 89/625/EGK tanácsi határozat (HL L 359., 1989.12.8., 9. o.)

- A halászat és akvakultúra közösségi rendszerének létrehozásáról szóló, 1992. december 20-i 3760/92/EGK tanácsi rendelet (HL L 389., 1992.12.31., 1. o.),

- A géntechnológiával módosított mikroorganizmusok zárt rendszerben történő felhasználásáról szóló, 1990. április 23-i 90/219/EGK tanácsi irányelv (HL L 117., 1990.5.8., 1. o.),

- A géntechnológiával módosított szervezeteknek a környezetbe történő szándékos kibocsátásáról szóló, 1990. április 23-i 90/220/EGK tanácsi irányelv (HL L 117., 1990.5.8., 15. o.),

- A környezet számára pénzügyi eszközök létrehozásáról szóló, 1992. május 21-i 1973/92/EGK tanácsi rendelet (HL L 206., 1992.7.22., 1. o.).

--------------------------------------------------

C MELLÉKLET

A BIOLÓGIAI SOKFÉLESÉG EGYEZMÉNY MEGERŐSÍTÉSE ALKALMÁBÓL TETT NYILATKOZAT

Saját hatáskörükön belül az Európai Közösség és annak tagállamai megerősítik, hogy nagy jelentőséget tulajdonítanak a technológia és biotechnológia átadásának, a biológiai sokféleség megőrzése és fenntartható használatának biztosítása érdekében. A szellemi tulajdonjogok tiszteletben tartása alapvető tényező a technológiaátadási és közös beruházási politika végrehajtásában.

Az Európai Közösség és tagországai részére a Biológiai Sokféleség Egyezmény szövegében meghatározott technológiaátadást és a biotechnológiához való hozzáférést az említett egyezmény 16. cikkének megfelelően hajtják végre, összhangban a szellemi tulajdon védelmének elveivel és szabályaival, különös tekintettel ezen egyezmény szerződő felei által megtárgyalt és aláírt bilaterális és multilaterális megállapodásokra.

Az Európai Közösség és tagországai támogatják az egyezmény által létrehozott pénzügyi mechanizmus alkalmazását, hogy ösztönözzék az európai vállalkozások birtokában lévő szellemi tulajdonjogok önkéntes átadását, különös tekintettel a szokásos kereskedelmi mechanizmusok és döntések révén történő licencia-átadásokra, a tulajdonjogok megfelelő és hatékony védelmének biztosítása mellett.

--------------------------------------------------