2.

A 30ca. pont (2004/39/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv) után a következő pontot kell beilleszteni: „30caa. 393 L 0022: A Tanács 1993. május 10-i 93/22/EGK irányelve az értékpapír-befektetési szolgáltatásokról (HL L 141., 1993.6.11., 27. o.), az alábbi módosítással: — 395 L 0026: Az Európai Parlament és a Tanács 1995. június 29-i 95/26/EK irányelve (HL L 168., 1995.7.18., 7. o.), az alábbi módosítással: — 32002 L 0083: Az Európai Parlament és a Tanács 2002. november 5-i 2002/83/EK irányelve (HL L 345., 2002.12.19., 1. o.), az alábbi módosítással: — 32004 L 0066: A Tanács 2004. április 26-i 2004/66/EK irányelve (HL L 168., 2004.5.1., 35. o.). — 32000 L 0064: Az Európai Parlament és a Tanács 2000. november 7-i 2002/64/EK irányelve (HL L 290., 2000.11.17., 27. o.), az alábbi módosítással: — 32002 L 0083: Az Európai Parlament és a Tanács 2002. november 5-i 2002/83/EK irányelve (HL L 345., 2002.12.19., 1. o.), az alábbi módosítással: — 32004 L 0066: A Tanács 2004. április 26-i 2004/66/EK irányelve (HL L 168., 2004.5.1., 35. o.). — 32002 L 0087: Az Európai Parlament és a Tanács 2002. december 16-i 2002/87/EK irányelve (HL L 35., 2003.2.11., 1. o.). A megállapodás alkalmazásában az irányelv rendelkezéseit a következő kiigazítással kell értelmezni: A harmadik országbeli befektetési vállalkozásokhoz fűződő, az irányelv 7. cikkében ismertetett kapcsolatokra a következők vonatkoznak: 1. annak érdekében, hogy a harmadik országokat érintő szabályozásnak a befektetési vállalkozások esetében történő alkalmazásakor maximális konvergencia jöjjön létre, a szerződő felek az EGT-Vegyesbizottság keretében, a szerződő felek által kölcsönös megegyezés alapján megállapítandó külön eljárások alapján a 7. cikk (2) és (6) bekezdése szerint információt cserélnek, valamint megbeszéléseket tartanak a 7. cikk (3), (4) és (5) bekezdésében említett ügyekben; 2. valamely szerződő fél illetékes hatóságainak egy harmadik ország joga által szabályozott anyavállalatok közvetett vagy közvetlen leányvállalataiként működő befektetési vállalkozások számára kiadott engedélyei az irányelv rendelkezéseinek megfelelően érvényesek minden szerződő fél felségterületén. Azonban, a) ha egy harmadik ország vállalkozások létrehozására vonatkozó mennyiségi korlátozásokat vezet be egy EFTA-állam befektetési vállalkozásai esetében, vagy olyan korlátozásokat vezet be ilyen befektetési vállalkozások vonatkozásában, amelyeket közösségi befektetési vállalkozások esetében nem, akkor a szóban forgó harmadik ország joga által szabályozott anyavállalatok közvetett vagy közvetlen leányvállalataiként működő befektetési vállalkozások számára a Közösségen belüli illetékes hatóságok által kiadott engedélyek csak a Közösségen belül érvényesek, kivéve, ha egy EFTA-állam saját joghatóságára vonatkozóan ettől eltérően határoz; b) ha a Közösség úgy határozott, hogy az egy harmadik ország joga által szabályozott anyavállalatok közvetett vagy közvetlen leányvállalataiként működő befektetési vállalkozások számára kiadott engedélyekre vonatkozó döntéseket korlátozza vagy felfüggeszti, akkor az EFTA-államok valamelyikének illetékes hatósága által az ilyen befektetési vállalkozások számára kiadott bárminemű engedély csak annak saját joghatósága alatt érvényes, kivéve, ha egy másik szerződő fél a saját joghatóságát illetően ettől eltérően határoz; c) az a) és b) albekezdésekben említett korlátozások és felfüggesztések nem alkalmazandók olyan befektetési vállalkozások és leányvállalataik esetében, amelyek már engedéllyel rendelkeznek egy szerződő fél felségterületén; 3. valahányszor a Közösség a 7. cikk (4) és (5) bekezdése alapján egy harmadik országgal tárgyal annak érdekében, hogy befektetési vállalatainak nemzeti elbánást és hatékony piaci hozzáférést biztosítson, törekszik arra, hogy az EFTA-államok befektetési vállalkozásai azonos elbánásban részesüljenek.”