Levélváltás

az Európai Közösség és az Amerikai Egyesült Államok, Japán, Ausztrália, Kanada, valamint az EFTA-tagország Norvégia és Svájc közötti, az intelligens gyártási rendszerek területén a nemzetközi kutatási és fejlesztési együttműködés elveiben való közös megegyezés rögzítéséről – Amerikai Egyesült Államok

A. A Közösség levele

Brüsszel, 1997. március 19.

Uram!

Hivatkozom az intelligens gyártási rendszerek (IMS) területén a nemzetközi kutatási és fejlesztési együttműködési tevékenységekkel kapcsolatos, a Felek, azaz az Európai Közösség, valamint az Amerikai Egyesült Államok, Japán, Ausztrália, Kanada és az EFTA-tagország Norvégia és Svájc közötti megbeszélésekre.

A levél célja annak a közös megegyezésnek a rögzítése, amely az IMS-szel kapcsolatos együttműködés elveit illetően megszületett. A levél kiegészíti a program azon szabályait, amelyet 1994-ben a megvalósíthatósági tanulmány befejezésekor a nemzetközi irányító bizottság határozott meg, valamint módosítja a szabályok VIII. cikkét, illetve a 2. melléklet 1.13. cikkét, az alábbiakban jelzett módon. A szabályok és annak mellékletei a levél mellékletében megtalálhatóak.

1. Cél

A résztvevők ösztönzik és támogatják azon intelligens gyártási rendszerekkel foglalkozó szervezetek együttműködését, amelyek székhelye a területükön található (az Európai Közösség esetében tagállamainak területén). Az ilyen együttműködésnek biztosítania kell a haszon és a hozzájárulás mértékének egyensúlyát, ipari jelentőségűnek kell lennie, és a közös érdek és megegyezés elvén kell alapulnia.

2. Az IMS-együttműködés műszaki témakörei

Az együttműködés kezdetben az alábbi öt műszaki témakört öleli fel:

a) a termék teljes életciklusával kapcsolatos kérdések;

b) a gyártási folyamatokkal kapcsolatos kérdések;

c) stratégiai/tervezési/kialakítási eszközök;

d) humán/szervezési/szociális kérdések, és

e) virtuális/kiterjesztett vállalkozási kérdések.

Az IMS hatókörében egyéb témakörök is elképzelhetőek, biztosítani kell azonban azt, hogy az új műszaki témakörök megfeleljenek a kormányzati politikának és az együttműködésben részt vevő régiók ipari prioritásainak.

3. Az együttműködés formái és eszközei

A nemzetközi konzorciumok létrehozásával és működtetésével kapcsolatban közösen elfogadott eljárásokkal összhangban az együttműködéshez hozzátartozik, hogy a szervezetek projektekben vesznek részt, amibe beletartozhat a tudósoknak, mérnököknek és egyéb megfelelő személyzetnek a projektek sikeres végrehajtása és befejezése szempontjából szükséges látogatása, képzése és cseréje.

4. Az információ terjesztése és felhasználása

Az IMS keretében kivitelezett projektekből származó szellemi tulajdonjogokra (SZTJ) a szabályok 2. mellékletében meghatározott IMS/SZTJ rendelkezések vonatkoznak. Ezt a mellékletet az 1.13. cikk módosítani fogja, hogy tükrözze a tényt, hogy Ausztria, Finnország és Svédország az Európai Unió tagjai.

5. Finanszírozás

Az együttműködési tevékenységek finanszírozása az alapok rendelkezésre állásának, illetve a részt vevő régiók alkalmazandó törvényeinek és rendeleteinek, politikáinak és programjainak a függvénye.

A résztvevők maguk fedezik a saját részvételük költségeit.

Minden résztvevő pénzben vagy természetben arányosan járul hozzá a régióközi titkárság feladatainak végrehajtásához és költségeihez.

6. Az IMS végrehajtása

A résztvevők által a nemzetközi irányítóbizottságba (NIB) kijelölt képviselők közvetítőként lépnek fel a NIB és a megfelelő közigazgatás/kormány között. A résztvevők képviselői figyelemmel kísérik a végrehajtást az IMS célja, elvei és programszerkezete szempontjából, és elősegítik a végrehajtást. Ezen felül az alábbi feladatokat látják majd el:

- elősegítik a regionális titkárságok megfelelő együttműködését,

- információt cserélnek az együttműködéssel kapcsolatos helyi gyakorlatról, törvényekről, rendeletekről és programokról,

- elősegítik a kis- és középvállalkozások (KKV-k) közvetlen és közvetett részvételét az IMS-programban. Ez különösen elektronikus partnerkereső létesítményhez és az érdeklődés kinyilvánítására szolgáló elektronikus nyilvántartáshoz való hozzáférést foglalja magában, valamint

- a NIB új résztvevők felvételéről szóló javaslatainak bemutatása a kormányzatnak/közigazgatásnak.

A résztvevők megszervezik, irányítják vagy kijelölik a megfelelő regionális titkárságokat. A regionális titkárságok felelőssége különösen az alábbiakra terjed ki:

- a projektek megfelelő időben történő kiválasztásának regionális szintű elősegítése, a részt vevő régióban hatályos szabályokkal és eljárásokkal összhangban,

- a konzorciumalakítás támogatása a megfelelő régiókon belül és azok között, és

- a regionális infrastrukturális csoportokkal folytatott együttműködés az IMS elősegítése érdekében.

7. Időtartam

Az IMS-program időtartama 10 év; minden résztvevő 12 hónapos felmondási idővel bármikor felmondhatja. A résztvevők 5 évvel a kezdés után felülvizsgálják együttműködésük elveit, hogy eldönthessék, az folytatódjon, módosuljon vagy megszűnjön-e. Ez a szabályok VIII. cikke helyébe lép.

8. Az IMS végrehajtása Európában

Az Európai Közösség, Svájc és Norvégia fenntartja a jogot arra, hogy közösen lépjen fel, egyetlen európai régióként, amelyet a nemzetközi irányítóbizottságban közös küldöttség képvisel, és egyetlen, európai IMS-titkárság támogat.

Az Európai Közösség Bizottsága biztosítja regionális titkárságának a szükséges támogatást.

Ez a levél a résztvevők általi elfogadásával együtt kiegészíti és módosítja a szabályokat, és az IMS-szel kapcsolatos együttműködés elveit illető közös megegyezést rögzíti. Várom mielőbbi szíves megerősítését ezzel a megegyezéssel kapcsolatosan.

az Európai Közösség részéről

+++++ TIFF +++++

B. Az Amerikai Egyesült Államok levele

Washington DC, 1997. április 3.

Uram!

Igazolom az 1997. március 19-i levelének kézhezvételét, amely a következőképpen szól:

"Hivatkozom az intelligens gyártási rendszerek (IMS) területén a nemzetközi kutatási és fejlesztési együttműködési tevékenységekkel kapcsolatos, a Felek, azaz az Európai Közösség, valamint az Amerikai Egyesült Államok, Japán, Ausztrália, Kanada és az EFTA-tagország Norvégia és Svájc közötti megbeszélésekre.

A levél célja annak a közös megegyezésnek a rögzítése, amely az IMS-szel kapcsolatos együttműködés elveit illetően megszületett. A levél kiegészíti a program azon szabályait, amelyet 1994-ben a megvalósíthatósági tanulmány befejezésekor a nemzetközi irányító bizottság határozott meg, valamint módosítja a szabályok VIII. cikkét, illetve a 2. melléklet 1.13. cikkét, az alábbiakban jelzett módon. A szabályok és annak mellékletei a levél mellékletében megtalálhatóak.

1. Cél

A résztvevők ösztönzik és támogatják azon intelligens gyártási rendszerekkel foglalkozó szervezetek együttműködését, amelyek székhelye a területükön található (az Európai Közösség esetében tagállamainak területén). Az ilyen együttműködésnek biztosítania kell a haszon és a hozzájárulás mértékének egyensúlyát, ipari jelentőségűnek kell lennie, és a közös érdek és megegyezés elvén kell alapulnia.

2. Az IMS-együttműködés műszaki témakörei

Az együttműködés kezdetben az alábbi öt műszaki témakört öleli fel:

a) a termék teljes életciklusával kapcsolatos kérdések;

b) a gyártási folyamatokkal kapcsolatos kérdések;

c) stratégiai/tervezési/kialakítási eszközök;

d) humán/szervezési/szociális kérdések, és

e) virtuális/kiterjesztett vállalkozási kérdések.

Az IMS hatókörében egyéb témakörök is elképzelhetőek, biztosítani kell azonban azt, hogy az új műszaki témakörök megfeleljenek a kormányzati politikának és az együttműködésben részt vevő régiók ipari prioritásainak.

3. Az együttműködés formái és eszközei

A nemzetközi konzorciumok létrehozásával és működtetésével kapcsolatban közösen elfogadott eljárásokkal összhangban az együttműködéshez hozzátartozik, hogy a szervezetek projektekben vesznek részt, amibe beletartozhat a tudósoknak, mérnököknek és egyéb megfelelő személyzetnek a projektek sikeres végrehajtása és befejezése szempontjából szükséges látogatása, képzése és cseréje.

4. Az információ terjesztése és felhasználása

Az IMS keretében kivitelezett projektekből származó szellemi tulajdonjogokra (SZTJ) a szabályok 2. mellékletében meghatározott IMS/SZTJ rendelkezések vonatkoznak. Ezt a mellékletet az 1.13. cikk módosítani fogja, hogy tükrözze a tényt, hogy Ausztria, Finnország és Svédország az Európai Unió tagjai.

5. Finanszírozás

Az együttműködési tevékenységek finanszírozása az alapok rendelkezésre állásának, illetve a részt vevő régiók alkalmazandó törvényeinek és rendeleteinek, politikáinak és programjainak a függvénye.

A résztvevők maguk fedezi a saját részvételük költségeit.

Minden résztvevő pénzben vagy természetben arányosan járul hozzá a régióközi titkárság feladatainak végrehajtásához és költségeihez.

6. Az IMS végrehajtása

A résztvevők által a nemzetközi irányítóbizottságba (NIB) kijelölt képviselők közvetítőként lépnek fel a NIB és a megfelelő közigazgatás/kormány között. A résztvevők képviselői figyelemmel kísérik a végrehajtást az IMS célja, elvei és programszerkezete szempontjából, és elősegítik a végrehajtást. Ezen felül az alábbi feladatokat látják majd el:

- elősegítik a regionális titkárságok megfelelő együttműködését,

- információt cserélnek az együttműködéssel kapcsolatos helyi gyakorlatról, törvényekről, rendeletekről és programokról,

- elősegítik a kis- és középvállalkozások (KKV-k) közvetlen és közvetett részvételét az IMS-programban. Ez különösen elektronikus partnerkereső létesítményhez és az érdeklődés kinyilvánítására szolgáló elektronikus nyilvántartáshoz való hozzáférést foglalja magában, valamint

- a NIB új résztvevők felvételéről szóló javaslatainak bemutatása a kormányzatnak/közigazgatásnak.

A résztvevők megszervezik, irányítják vagy kijelölik a megfelelő regionális titkárságokat. A regionális titkárságok felelőssége különösen az alábbiakra terjed ki:

- a projektek megfelelő időben történő kiválasztásának regionális szintű elősegítése, a részt vevő régióban hatályos szabályokkal és eljárásokkal összhangban,

- a konzorciumalakítás támogatása a megfelelő régiókon belül és azok között, és

- a regionális infrastrukturális csoportokkal folytatott együttműködés az IMS elősegítése érdekében.

7. Időtartam

Az IMS-program időtartama 10 év; minden résztvevő 12 hónapos felmondási idővel bármikor felmondhatja. A résztvevők 5 évvel a kezdés után felülvizsgálják együttműködésük elveit, hogy eldönthessék, az folytatódjon, módosuljon vagy megszűnjön-e. Ez a szabályok VIII. cikke helyébe lép.

8. Az IMS végrehajtása Európában

Az Európai Közösség, Svájc és Norvégia fenntartja a jogot arra, hogy közösen lépjen fel, egyetlen európai régióként, amelyet a nemzetközi irányítóbizottságban közös küldöttség képvisel, és egyetlen, európai IMS-titkárság támogat.

Az Európai Közösség Bizottsága biztosítja regionális titkárságának a szükséges támogatást.

Ez a levél a résztvevők általi elfogadásával együtt kiegészíti és módosítja a szabályokat, és az IMS-szel kapcsolatos együttműködés elveit illető közös megegyezést rögzíti. Várom mielőbbi szíves megerősítését ezzel a megegyezéssel kapcsolatosan."

Megtiszteltetés számomra, hogy megerősíthetem: Kormányom egyetért az Ön levelében foglaltakkal.

az Amerikai Egyesült Államok Kormánya részéről

+++++ TIFF +++++

--------------------------------------------------

MELLÉKLET

A FEJLETT GYÁRTÁS NEMZETKÖZI EGYÜTTMŰKÖDÉSI PROGRAM SZABÁLYAI

I. CÉL

Ez a dokumentum az intelligens gyártási rendszerekkel (Intelligent Manufacturing System – IMS) foglalkozó program résztvevőire vonatkozó szabályokat tartalmazza, amelynek célja az intelligens gyártási rendszerek területén a nemzetközi kutatási és fejlesztési együttműködés. E szabályoknak nem célja, hogy nemzetközi vagy nemzeti jog szerinti kötelezettségeket teremtsen.

II. CÉLKITŰZÉSEK

Az IMS-program célkitűzései a következők:

A. nagyobb kifinomultság lehetővé tétele a gyártási műveletekben;

B. a globális környezet javítása;

C. a megújuló és nem megújuló erőforrások használatának hatékonyabbá tétele;

D. olyan új termékek és feltételek létrehozása, amelyek a felhasználók életminőségét jelentősen javítják;

E. a gyártási környezet minőségének javítása;

F. olyan elfogadott és tiszteletben tartott gyártással foglalkozó tudományág felállítása, amely elősegíti a tudás átadását a következő generációknak;

G. hatékony válaszadás a gyártás globalizációjára;

H. piacok kibővítése és megnyitása világszerte; és

I. a gyártási szaktudás fejlesztése világszerte, a globális elismertség biztosítása és a gyártás mint oktatandó tudományág felállítása által.

A célkitűzések megvalósítása során az IMS-program elősegíti a következőket:

A. globális gyártási együttműködés, amely nagy- és kisvállalatokra, felhasználókra és szállítókra, egyetemekre és kormányokra egyaránt kiterjed;

B. a jelentős gyártási fejlesztések eredményeinek terjesztése világszerte;

C. a szabványokra irányuló globális gyártási javaslatok kidolgozása, a szabványosítást megelőző témákkal kapcsolatos együttműködés által;

D. a gyártási folyamatfejlesztéssel kapcsolatos globális együttműködés prioritásainak értékelése és kiválasztása;

E. következetes iránymutatások, rendelkezések és megállapodásmodellek terjesztése, értelmezése és alkalmazása, melyek tiszteletben tartják a résztvevőknek és a projekt konzorciumi partnereinek a szellemi tulajdonjogait (SZTJ).

III. HÁTTÉR

Az IMS-program meghatározására irányuló megvalósíthatósági tanulmány elkészítésében hatan vettek részt. Ezek a résztvevők:

- Ausztrália,

- Kanada,

- az Európai Közösség (EK),

- a részt vevő Európai Szabadkereskedelmi Társulás (EFTA) országai: Ausztria, Finnország, Svédország, Norvégia és Svájc,

- Japán, és

- az Egyesült Államok.

Az EK és az EFTA-tagországok együtt léptek fel, egyetlen európai régióként.

A résztvevők elkészítették a megvalósíthatósági tanulmányt, ahogy azt a szabályok a fejlett gyártás területén létrejövő nemzetközi együttműködéssel kapcsolatos megvalósíthatósági tanulmányokra vonatkozóan előírják.

A megvalósíthatósági tanulmány nemzetközi irányítóbizottsága végső jelentésében kijelentette, hogy a megvalósíthatósági tanulmány bebizonyította, létre lehet hozni olyan, a fejlett gyártással kapcsolatos kutatásra és fejlesztésre vonatkozó nemzetközi együttműködési programot, amely méltányos, előnyösen felépített, továbbá méltányos és előnyös eredményekkel jár.

A megvalósíthatósági tanulmány nemzetközi irányítóbizottsága végső jelentésében javasolta az IMS-program megkezdését, illetve igazgatási rendszert, műszaki témákat és szellemi tulajdonjogi rendelkezéseket javasolt.

IV. ALAPELVEK

A gyártás a jólét megteremtésének egyik elsődleges módja, továbbá meghatározó a gazdasági növekedés megfelelő gazdasági alapjának megteremtése szempontjából is.

A globális piacok kialakulása alapvetően szükségessé tette a gyártási műveletek tökéletességét.

A fejlett gyártás területén a kutatás és fejlesztés szerepe egyre sarkalatosabb a gyártási műveletek szempontjából. Világszerte jelentős nagyságrendű kutatás folyik a fejlett gyártással kapcsolatosan.

A fejlett gyártás területén a megfelelően irányított nemzetközi kutatási és fejlesztési együttműködés elősegítheti a gyártási műveletek fejlődését.

A fejlett gyártás területén létrejövő nemzetközi együttműködésnek a következő alapelvek szerint kell folynia:

A. az ilyen együttműködésekhez való hozzájárulás, és az ebből származó haszon méltányos és az egyenlőség elve szerinti elosztása;

B. az együttműködési projekteknek ipari jelentőséggel kell bírniuk;

C. az együttműködési projekteket régióközi, földrajzilag elosztott konzorciumok hajtják végre;

D. együttműködési projektek a teljes innovációs ciklusban megjelenhetnek;

E. az együttműködési projektek eredményeit olyan ellenőrzött információelosztási folyamat által kell megosztani, amely védi, és méltányos alapon elosztja az együttműködés folytán létrejött vagy felhasznált szellemi tulajdonjogokat; és

F. az IMS-projekt a kormányzatok támogatásával vagy kormányzati források felhasználásával kivitelezett tevékenységei versenyszerű kutatást és fejlesztést nem alkalmazhatnak.

V. A PROGRAM SZERKEZETE ÉS FINANSZÍROZÁSA

Az IMS-program olyan nemzetközi együttműködés, amelyben a résztvevők az ipari versenyképesség ösztönzése, a gyártást világszerte érintő problémák megoldása és az emberiség hasznát szolgáló, fejlett gyártási technológiák és rendszerek kifejlesztése érdekében működnek együtt. Az IMS-program hatóköre a gyakorlati szempontok keretein belül a lehető legszélesebb.

A. Az IMS-programot irányító igazgatási rendszer a következőkből áll:

1. nemzetközi IMS-irányítóbizottság;

2. régióközi titkárság; és

3. regionális titkárságok.

Az IMS-program olyan projekteket foglal majd magában, amelyek megfelelnek az 1. függelékben ismertetett műszaki témaköröknek.

A projekt partnereinek meg kell felelniük a 2. függelékben ismertetett SZTJ-előírásoknak. Az SZTJ-előírások tartalmazzák a kötelező minimális követelményeket, a figyelembe veendő, nem kötelező előírásokat, illetve a választható előírásokat.

B. Az igazgatási rendszer finanszírozása

1. Minden résztvevő maga finanszírozza saját részvételét.

2. Minden résztvevő maga határozza meg saját részvétele finanszírozásának módját.

3. Minden résztvevő egyenlő arányban járul hozzá a régióközi titkárság működtetési költségeinek fedezéséhez, finanszírozással vagy természetben.

4. Minden résztvevő felelős a saját küldöttsége támogatásáért, illetve bármely szükséges felelősségi fedezet nyújtásáért.

C. A projektek finanszírozása

1. Minden résztvevő maga finanszírozza saját részvételét.

2. Minden résztvevő maga határozza meg saját részvétele finanszírozásának módját.

VI. IGAZGATÁSI RENDSZER

A. Nemzetközi IMS-irányítóbizottság. Az IMS-programot a nemzetközi IMS-irányítóbizottság felügyeli. Tagjai a részt vevő ipari, tudományos vagy kormányzati ágazatának jeles képviselői, akik jártasak a gyártási kérdésekben. A tagoknak hajlandónak és képesnek kell lenniük rászánni a szükséges időt és megtenni a szükséges erőfeszítéseket, ami az IMS-program irányításával jár.

1. Összetétel. Két tag és egy megfigyelő minden résztvevő részéről.

A tagok és megfigyelők teljes létszáma a IX. szakaszban vázolt eljárással összhangban befogadott további résztvevőktől függően nőhet.

A küldöttségek tagjai a résztvevők ipari, tudományos vagy kormányzati ágazatához tartozhatnak. Támogatni kell az ipar erős képviseletét. A két tag közül legalább egynek az ipari ágazathoz kell tartoznia, továbbá a küldöttség vezetője nem tartozhat a kormányzathoz. A tagokat jelentős időtartamra kell kinevezni. A megfigyelőket azonban szükség szerint le lehet váltani.

A nemzetközi IMS-irányítóbizottság üléseire minden résztvevő küldöttségét elkíséri a számára kijelölt regionális titkárság két képviselője.

2. A nemzetközi IMS-irányítóbizottság a tagok egyetértésével hoz döntést.

3. Elnökség. A nemzetközi IMS-irányítóbizottság elnöki tisztjét a hat résztvevő felváltva tölti be. Mindegyik elnökségi szakasz két évig tart. A résztvevők elnökségük idején a régióközi titkárság szervezéséért is felelősek. Az első szakaszban Kanada tölti be az elnökséget. A második szakaszban Ausztrália elnököl, az első szakaszban pedig alelnök lesz, a folytonosság biztosítása érdekében. A harmadik szakaszban az elnöki tisztet az EFTA tölti be. Az ezt követő elnökségek sorrendjét az IMS-program megkezdése utáni harmadik év során határozzák meg.

4. Felelősség. A nemzetközi IMS-irányítóbizottság az IMS-program által követendő, annak fejlődését szolgáló politikát és stratégiát javasol, beleértve az új résztvevők kérdését is. Feladata továbbá:

a) az általános iránymutatás, stratégiai prioritások megállapítása és a program végrehajtásának felügyelete;

b) az új IMS-dokumentumok támogatása és elfogadása;

c) ideiglenes munkacsoportok vagy bizottságok felállítása, például műszaki vagy jogi kérdések esetében, ha ez a munka elvégzéséhez szükséges;

d) a régióközi titkárság felügyelete;

e) az IMS, valamint általában a gyártás nemzetközi népszerűsítése;

f) projektekhez való hozzájárulás a XI. szakaszban ismertettek szerint;

g) annak biztosítása, hogy a program keretében vállalt projektek és munkálatok elvégzésének módja összhangban áll a résztvevők egyetértésével elfogadott célkitűzésekkel, alapelvekkel és programszerkezettel; valamint

h) a nemzetközi IMS-irányítóbizottság, a régióközi és regionális titkárságok, illetve a projektkonzorcium tagjai közötti kommunikáció előmozdítása.

B. Régióközi titkárság. A régióközi titkárság irányításáért az a résztvevő felelős, amely a nemzetközi IMS-irányítóbizottság elnökségét ellátja.

A régióközi titkárság az alábbiakért felelős:

1. a régióközi javaslatok logisztikai hátterének biztosítása;

2. az IMS-ülések és egyéb dokumentumok vezetése és terjesztése;

3. a nemzetközi IMS-irányítóbizottság felé irányuló régióközi nyilvánosság logisztikai hátterének biztosítása;

4. az új és jövőbeli résztvevők képzése;

5. a projektek ideje alatt, illetve befejezésekor az információ terjesztése;

6. a nemzetközi konzorciumok alakításának elősegítése; és

7. a tanulmányok és/vagy munkálatok megszervezése a nemzetközi IMS-irányítóbizottság kérésének megfelelően.

C. Regionális titkárságok: A kormányzatok és/vagy közigazgatások és a résztvevők állami szervezetei szervezik meg és irányítják a megfelelő regionális titkárságokat, saját belátásuk szerint.

Az IMS-program elősegítése érdekében a regionális titkárságok a következőkért felelősek:

1. a régióközi javaslatok regionális logisztikai hátterének biztosítása;

2. az IMS-ülések és egyéb dokumentumok vezetése és terjesztése a saját régiójukon belül;

3. a regionális ülések és promóció logisztikai hátterének biztosítása;

4. a projektek ideje alatt, illetve befejezésekor az információ terjesztése a megfelelő régiókban;

5. az illető régiókon belüli, illetve közötti konzorciumok alakításának elősegítése;

6. a regionális küldöttségek támogatása a nemzetközi IMS-irányítóbizottság ülésein történő részvételben;

7. a regionális kiválasztások és értékelések elősegítése; és

8. együttműködés a regionális infrastruktúra-csoportokkal az IMS-program elősegítése érdekében.

VII. AZ IMS-PROGRAM KEZDETE

Az IMS-program a következők megtörténtekor kezdődik:

1. az IMS-program szabályainak megerősítése valamennyi résztvevő által;

2. a nemzetközi IMS-irányítóbizottság tagjainak kinevezése; és

3. a regionális titkárságok kijelölése.

VIII. AZ IMS-PROGRAM VÉGE

Az IMS-program a megállapított kezdési időpontjának 10. évfordulóján fejeződik be, ha a program hetedik évében a kormányzatok és/vagy közigazgatások másképpen nem határoznak.

IX. ÚJ RÉSZTVEVŐK FELVÉTELE

A. A jelölt régiók kormányzatainak és/vagy közigazgatásainak először meg kell felelniük az IMS-program szabályainak.

B. Az IMS-program szabályainak megerősítését követően a jelölt régió projektpartnerei konzorciumokat alakíthatnak a többi partner beleegyezésével. A jelölt régiók partnereinek hozzájárulását gondosan figyelemmel kell kísérni egy időszakon keresztül, a jelölt régió részvételi profiljának kialakítása érdekében.

C. Ennek az időszaknak a leteltével (ez akár több év is lehet) a kormányzatok és/vagy közigazgatások határozatot hoznak a nemzetközi IMS-irányítóbizottság arra vonatkozó javaslatai alapján, hogy a jelölt régió rendelkezzen-e képviselettel a nemzetközi IMS-irányítóbizottságban.

X. KONZORCIUMALAKÍTÁS

Az IMS-projektek céljából történő konzorciumalakításokhoz a regionális titkárságok és a régióközi titkárság támogatást nyújtanak.

A. Konzorciumalapító okirat

A régióközi titkárság és a regionális titkárságok olyan alapító okiratot dolgoznak ki közösen, amely az IMS-program szabályain alapul, és a következőket tartalmazza:

- a program felépítése,

- a működés struktúrája és céljai,

- a projekt és a konzorcium kiválasztásának követelményei,

- műszaki témakörök, és

- az értékelési és kiválasztási folyamat, és az azt támogató kritériumok.

B. Nemzetközi koordináló partner

Minden konzorciumnak nemzetközi koordináló partnert kell kijelölnie. A kijelölt koordináló partner ipari cég, amely rendelkezik a szükséges forrásokkal, hogy a projektet a befejezéséig végigvigye, és bizonyította az összetett nemzetközi projektek irányítására való képességét. A nemzetközi koordináló partner feladatai közé az alábbiak tartoznak:

1. a konzorciumalakítás koordinálása;

2. a teljes javaslati és együttműködési megállapodások kidolgozásának koordinálása;

3. a konzorcium és a nemzetközi irányítóbizottság, illetve a régióközi titkárság közötti kommunikáció elsődleges kapcsolattartási pontjaként való fellépés;

4. a projekt sikeres végrehajtásának elősegítése; és

5. a projektbeszámoló elkészítésének és az információ terjesztésének koordinálása.

C. Az érdekelt szervezetek jegyzéke

A régiókon belül a regionális titkárság kiosztja a valószínű projektpartnerként azonosított ipari, tudományos és kormányzati ágazatbeli szervezeteknek az alapító okiratot, a helyi finanszírozási lehetőségeket és az IMS-program helyi ütemtervét. A regionális titkárság összeállítja a szervezetek jegyzékét. A jegyzéknek tartalmaznia kell az érdekeltségi területet és az érdekelt szervezetek mindegyikének képességeit.

D. Az érdekelt szervezetek jegyzékének cseréje

A jegyzéket rendszeresen frissítik és a régióközi titkárságon keresztül továbbadják valamennyi régiónak. A regionális titkárság más régiók érdekelt szervezeteinek a jegyzékeit is gyűjti. Továbbítja a más régiókból származó érdekelt szervezetek jegyzékét azoknak a helyi szervezeteknek, akikkel hasonló érdekeik lehetnek. A regionális titkárság ápolja a helyi és külföldi szervezetek érdekazonosságát, és támogatja a konzorciumalakítást.

E. A projektjavaslatok cseréje

Bármely érdekelt szervezet benyújthat nemzetközi konzorciumalakítás támogatására vonatkozó előzetes javaslatot ahhoz a regionális titkársághoz, amelyikhez tartozik.

A regionális titkárság kiosztja ezeket a javaslatokat a jegyzéken található valamennyi érdekelt szervezetnek. Az információ alapján a lehetséges partnerek törekedhetnek nemzetközi konzorciumok alakítására.

XI. A PROJEKTEK ÉRTÉKELÉSE, KIVÁLASZTÁSA ÉS BESZÁMOLÓJA

A javaslatoknak meg kell felelniük a program szabályaiban megállapított alapelveknek, programszerkezetnek és SZTJ-rendelkezéseknek.

A. A projektek kiválasztásának kritériumai

1. Ipari jelentőség.

2. Az 1. függelékben található műszaki témaköröknek való megfelelés, a nemzetközi IMS-irányítóbizottság általi, időről időre történő módosításokra is figyelemmel.

3. Tudományos és műszaki érték.

4. Adoptációs és kereskedelmi képesség.

5. A 2. függelékben található SZTJ-rendelkezéseknek való megfelelés, a nemzetközi IMS-irányítóbizottság általi, időről időre történő módosításokra is figyelemmel.

6. Hozzáadott érték.

B. Konzorciumok kiválasztásának kritériumai

1. A partnerek régióközi elosztása

A konzorciumi partnereknek legalább három résztvevőt kell képviselniük.

2. A hozzájárulások és előnyök elosztásának egyenletessége

A konzorciumi partnereknek bizonyítaniuk kell, hogy a projekthez való hozzájárulás és az abból származó előnyök elosztása kiegyensúlyozottan és az egyenlőség elve szerint történik. Ennek érdekében a hozzájárulásokat típusuk szerint kell azonosítani (beleértve a természetbeni hozzájárulásokat is, mint amilyen a felszerelés, létesítmények, személyzet, dokumentáció, technológia és a fennálló szellemi tulajdon), valamint partnerenként és csoportonként, érték szerint.

3. Régióközi irányítás

A régióközi konzorciumnak ki kell jelölnie egy nemzetközi konzorciumkoordinátort.

4. Az eredmények terjesztése

A konzorciumnak be kell nyújtania, és el kell köteleznie magát egy terv mellett, mely a projekteredmények terjesztésével foglalkozik, beleértve azokat a tapasztalatokat, amelyeket az IMS-konzorciumok alakítása és irányítása során szerzett, valamint a nem tulajdonjellegű műszaki eredményeket, amelyeket az SZTJ-rendelkezések megengednek.

C. Projektértékelés

A javaslati folyamat háromszintű.

1. Projektkivonat értékelése

A konzorciumnak ki kell dolgoznia egy kivonatot a tervezett kutatásról. Ezt a kivonatot be kell nyújtani a regionális titkárságoknak a kezdeti regionális beszámolókhoz. Minden küldöttség javaslatot tesz a nemzetközi IMS-irányítóbizottságnak. A nem jóváhagyott projektek előterjesztői visszajelzést kapnak arról, hogy miért nem részesültek támogatásban.

2. Teljes javaslatértékelés

A konzorciumnak végső javaslatot kell benyújtania, szabványosított formában, minden partner régiójának részletes értékelése érdekében. A végleges javaslatnak tartalmaznia kell a partnerek hivatalos kötelezettségvállalását az IMS-program alapelvei, szerkezete és SZTJ-rendelkezései iránt, beleértve az aláírt együttműködési megállapodást, amely tartalmaz SZTJ-megállapodást is.

3. Végleges jóváhagyás

A végleges jóváhagyást a nemzetközi IMS-irányítóbizottság adja, a benyújtott javaslatok és a regionális javaslatok alapján.

D. Projektbeszámoló

A nemzetközi IMS-irányítóbizottság rendszeresen ellenőrzi és értékeli az előrehaladást. Ennek elősegítésére minden konzorcium összegző jelentést nyújt be a nemzetközi IMS-irányítóbizottságnak, évente egyszer, szabványos formában.

Bármely régió felülvizsgálhatja a régióbeli partner(ek) előrehaladását, bármely általa jónak látott időpontban.

XII. A KIS- ÉS KÖZÉPVÁLLALKOZÁSOK (KKV-K), EGYETEMEK ÉS KORMÁNYZATI KUTATÓINTÉZETEK SZEREPE AZ IMS-BEN

A résztvevők egyénileg, illetve a nemzetközi IMS-irányítóbizottság mechanizmusokat fejleszt ki a KKV-k IMS programba történő közvetlen vagy közvetett bevonására. Ezen felül minden régiónak fontolóra kell vennie az olyan tevékenységeket, mint például:

A. tiszta és jól dokumentált tanácsadás SZTJ-kérdésekben;

B. a meglévő jogi vagy szokásos korlátozások "térképe" a résztvevő területén, illetve ezek gyakorlati vonatkozásai;

C. egyszerű kérdések megválaszolására szolgáló információs szolgálat;

D. elektronikus partnerkereső létesítmény, kifejezetten KKV-k részére;

E. az "érdeknyilatkozatok" elektronikus nyilvántartása KKV-k szerint, amelyek meglévő vagy létesülő projektcsoportokban való részvételi lehetőségeket keresnek;

F. folyamatosan vezetett "esetnyilvántartás" az IMS-tapasztalatokról, a projektcsapatok felajánlásaival;

G. ismeretterjesztő rendezvények, amelyeket különösen az egyes KKV-ágazatok számára rendeznek.

Ez a jegyzék nem teljes, és a kutatásnak a fejlődő program mellett folytatódnia kell, a KKV-k részvételének figyelemmel kísérésére és a további igények azonosítására.

A fentiekben felsorolt tételek azért is hasznosak, mert ösztönzik az egyetemek és kormányzati kutatóintézetek részvételét. Fontos kihasználni az egyetemek oktatói szerepét a kutatási eredmények terjesztésében a gyakorlati szakemberek következő generációja számára.

XIII. AZ EREDMÉNYEK TERJESZTÉSE

Az eredmények terjesztése kiemelt fontosságú, és követelmény az IMS-programban. Az információ minden terjesztésének meg kell azonban felelnie a 2. függelékben található SZTJ-rendelkezéseknek. Ebbe beletartozik a projektek időközi és végső műszaki eredményeinek terjesztése.

Az információ terjesztése a projekt szintjén, valamint regionális és régióközi szinten működik. A terjesztésbe beletartozhatnak írott jelentések, nemzetközi szimpóziumok, valamint a tudományos ágazat tagjainak publikációi.

--------------------------------------------------