Szabadkereskedelmi megállapodás egyrészről az Európai Unió és tagállamai, másrészről a Koreai Köztársaság között

Egyrészről

A BELGA KIRÁLYSÁG,

A BOLGÁR KÖZTÁRSASÁG,

A CSEH KÖZTÁRSASÁG,

A DÁN KIRÁLYSÁG,

A NÉMETORSZÁGI SZÖVETSÉGI KÖZTÁRSASÁG,

AZ ÉSZT KÖZTÁRSASÁG,

ÍRORSZÁG,

A GÖRÖG KÖZTÁRSASÁG,

A SPANYOL KIRÁLYSÁG,

A FRANCIA KÖZTÁRSASÁG,

AZ OLASZ KÖZTÁRSASÁG,

A CIPRUSI KÖZTÁRSASÁG,

A LETT KÖZTÁRSASÁG,

A LITVÁN KÖZTÁRSASÁG,

A LUXEMBURGI NAGYHERCEGSÉG,

A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG,

MÁLTA,

A HOLLAND KIRÁLYSÁG,

AZ OSZTRÁK KÖZTÁRSASÁG,

A LENGYEL KÖZTÁRSASÁG,

A PORTUGÁL KÖZTÁRSASÁG,

ROMÁNIA,

A SZLOVÉN KÖZTÁRSASÁG,

A SZLOVÁK KÖZTÁRSASÁG,

A FINN KÖZTÁRSASÁG,

A SVÉD KIRÁLYSÁG,

NAGY-BRITANNIA ÉS ÉSZAK-ÍRORSZÁG EGYESÜLT KIRÁLYSÁGA,

az Európai Unióról szóló szerződés és az Európai Unió működéséről szóló szerződés szerződő felei, a továbbiakban: az Európai Unió tagállamai,

és

AZ EURÓPAI UNIÓ

és

másrészről

a KOREAI KÖZTÁRSASÁG, a továbbiakban: Korea:

ELISMERVE tartós és erős partnerségüket, amely a keretmegállapodásban megfogalmazott közös elveken és értékeken alapul;

AZZAL AZ ÓHAJJAL, hogy tovább erősítsék szoros gazdasági kapcsolatukat, amely része átfogó kapcsolataiknak és azzal összhangban áll, és meggyőződve arról, hogy ez a megállapodás új környezetet biztosít majd a Felek közötti kereskedelem és befektetés fejlesztéséhez;

MEGGYŐZŐDVE arról, hogy ez a megállapodás áruk és szolgáltatások szélesebb körű és biztos piacát hozza majd létre, továbbá stabil és kiszámítható befektetési környezetet teremt, és így elősegíti a Felek vállalatai versenyképességének növekedését a világpiacokon;

ÚJÓLAG MEGERŐSÍTVE elkötelezettségüket az Egyesült Nemzetek Alapokmánya iránt, amelyet 1945. június 26-án San Franciscóban írtak alá, továbbá az Emberi Jogok Egyetemes Nyilatkozata iránt, amelyet az Egyesült Nemzetek Szervezetének Közgyűlése 1948. december 10-én fogadott el;

ÚJÓLAG MEGERŐSÍTVE elkötelezettségüket a fenntartható fejlődés iránt, és meggyőződve arról, hogy a nemzetközi kereskedelem hozzájárul a fenntartható fejlődéshez annak gazdasági, társadalmi és környezetvédelmi vonatkozásait illetően, ideértve a gazdasági fejlődést, a szegénység mérséklését, a teljes körű és hatékony foglalkoztatást, valamint a mindenki számára biztosított tisztességes munkát, továbbá a környezet és a természeti erőforrások védelmét és megőrzését is;

ELISMERVE a Felek jogát arra, hogy megtegyék a jogos közpolitikai célok elérése érdekében szükséges intézkedéseket az általuk megfelelő szintűnek tekintett védelemre figyelemmel, feltéve hogy ezek az intézkedések nem minősülnek indokolatlan hátrányos megkülönböztetés eszközének vagy a nemzetközi kereskedelem rejtett korlátozásának, a megállapodásban foglaltak szerint;

AZZAL AZ ELHATÁROZÁSSAL, hogy valamennyi érdekelt félre vonatkozóan – ideértve a magánszektort és a civil társadalom szervezeteit is – előmozdítsák az átláthatóságot;

AZZAL AZ ÓHAJJAL, hogy a kölcsönös kereskedelem és a befektetések liberalizálása és kibővítése révén növeljék az életszínvonalat, előmozdítsák a gazdasági növekedést és a stabilitást, új foglalkoztatási lehetőségeket teremtsenek, és fokozzák az általános jólétet;

ARRA TÖREKEDVE, hogy kereskedelmük és befektetéseik szabályozására egyértelmű és kölcsönösen előnyös szabályokat alkossanak, valamint hogy csökkentsék vagy felszámolják a kölcsönös kereskedelem és befektetések akadályait;

AZZAL AZ ELHATÁROZÁSSAL, hogy a kereskedelem akadályait ezzel a megállapodással felszámolva hozzájáruljanak a világkereskedelem harmonikus fejlődéséhez és bővüléséhez, és elkerüljék a területeik közötti kereskedelmet vagy befektetéseket akadályozó olyan újabb korlátok létrehozását, amelyek korlátozhatnák az ebből a megállapodásból származó előnyöket;

AZZAL AZ ÓHAJJAL, hogy megerősítsék a munkajogi és környezetvédelmi jogszabályok és szakpolitikák fejlődését és végrehajtását, előmozdítsák a munkavállalók alapvető jogait és a fenntartható fejlődést, továbbá hogy ezt a megállapodást az ezekkel a célokkal összhangban álló módon hajtsák végre; és

ÉPÍTVE azokra a jogaikra és kötelezettségeikre, amelyek az 1994. április 15-én kötött, a Kereskedelmi Világszervezetet létrehozó Marrakeshi Egyezmény (a továbbiakban: WTO-megállapodás), valamint más olyan többoldalú, regionális és kétoldalú egyezmények és megállapodások alapján állnak fenn, amelyeknek részes felei;

A KÖVETKEZŐKBEN ÁLLAPODTAK MEG:

ELSŐ FEJEZET

CÉLKITŰZÉSEK ÉS ÁLTALÁNOS FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK

1.1. cikk

Célkitűzések

(1) A Felek ezzel a megállapodással összhangban az árukra, a szolgáltatásokra, a letelepedésre és a kapcsolódó szabályokra kiterjedő szabadkereskedelmi területet hoznak létre.

(2) A megállapodás célkitűzései a következők:

a) a Felek közötti árukereskedelem liberalizálása és előmozdítása, az 1994. évi Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény (a továbbiakban: 1994. évi GATT) XXIV. cikkével összhangban;

b) a Felek között a szolgáltatáskereskedelem és a befektetések liberalizálása, a szolgáltatások kereskedelméről szóló általános egyezmény (a továbbiakban: GATS) V. cikkével összhangban;

c) a verseny előmozdítása gazdaságaikban, különösen a Felek közötti gazdasági kapcsolatok vonatkozásában;

d) a Felek kormányzati beszerzési piacainak további kölcsönös liberalizációja;

e) a szellemi tulajdonjogok megfelelő és eredményes védelme;

f) a világkereskedelem harmonikus fejlődéséhez és bővüléséhez való hozzájárulás a kereskedelem akadályainak felszámolásával és a fokozottabb tőkemozgásokat elősegítő környezet kialakításával;

g) a fenntartható fejlődést mint átfogó célt elismerve, elkötelezettség a nemzetközi kereskedelem fejlődése iránt olyan módon, hogy az hozzájáruljon a fenntartható fejlődésre vonatkozó célkitűzéshez, törekedve annak biztosítására, hogy ez a cél a Felek kereskedelmi kapcsolatának minden szintjén integrálódjon és tükröződjön; és

h) a közvetlen külföldi befektetések ösztönzése anélkül, hogy a környezetvédelmi, munkajogi vagy a foglalkozás-egészségügyi, illetve munkabiztonsági követelmények szintjét a Felek környezetvédelmi és munkajogi jogszabályainak alkalmazása és végrehajtása során korlátoznák vagy csökkentenék.

1.2. cikk

Általános fogalommeghatározások

E megállapodás alkalmazásában:

Felek: egyrészről az Európai Unió vagy annak tagállamai, illetve az Európai Unió és annak tagállamai az Európai Unióról szóló szerződésből és az Európai Unió működéséről szóló szerződésből eredő saját hatáskörükben (a továbbiakban: EU-fél), másrészről pedig Korea;

Keretmegállapodás: az 1996. október 28-án Luxembourgban aláírt és egyrészről az Európai Közösség és tagállamai és másrészről a Koreai Köztársaság között létrejött kereskedelmi és együttműködési keretmegállapodás vagy az ezt frissítő, módosító vagy felváltó bármely egyéb megállapodás; és

Vámmegállapodás: a Brüsszelben 1997. április 10-én aláírt és az Európai Közösség és a Koreai Köztársaság között a vámügyi együttműködésről és a kölcsönös közigazgatási jogsegélyről létrejött megállapodás.

MÁSODIK FEJEZET

NEMZETI ELBÁNÁS ÉS AZ ÁRUK PIACRA JUTÁSA

A. SZAKASZ

Közös rendelkezések

2.1. cikk

Célkitűzés

A Felek az e megállapodás hatálybalépésével kezdődő átmeneti időszak során fokozatosan és kölcsönösen liberalizálják árukereskedelmüket, ezzel a megállapodással összhangban és az 1994. évi GATT XXIV. cikkének megfelelően.

2.2. cikk

Hatály és alkalmazási kör

Ez a fejezet a Felek közötti árukereskedelemre [1] vonatkozik.

2.3. cikk

Vám

E fejezet alkalmazásában vámnak minősül bármely fajta olyan vám vagy díj, amelyet áruk behozatalára vagy azzal összefüggésben vetnek ki, ideértve az ilyen behozatalra vagy azzal összefüggésben bármely formában kivetett pótadót vagy pótdíjat [2]. Nem minősül vámnak:

a) a hasonló belföldi termékre vagy az olyan cikkre kivetett belső adóval megegyező díj, amelyből a behozott árut egészben vagy részben gyártották vagy előállították, a 2.8. cikkel összhangban;

b) valamelyik fél joga szerint, a harmadik fejezettel (Kereskedelmi jogorvoslatok) összhangban kivetett vám;

c) valamelyik Fél joga szerint, a 2.10. cikkel összhangban kivetett díj vagy más teher; vagy

d) valamelyik Fél joga szerint, a WTO-megállapodás 1A. mellékletében található mezőgazdasági megállapodás (a továbbiakban: mezőgazdasági megállapodás) 5. cikkével összhangban kivetett vám.

2.4. cikk

Az áruk osztályozása

A Felek közötti kereskedelmi forgalomban lévő áruk osztályozására az egyes Felek alkalmazandó vámnómenklatúrája irányadó, azokat a Brüsszelben 1983. június 14-én kelt harmonizált áruleíró és kódrendszerről szóló nemzetközi egyezménnyel (a továbbiakban: HR) összhangban értelmezve.

B. SZAKASZ

Vámok eltörlése

2.5. cikk

Vámok eltörlése

(1) Ha ez a megállapodás másként nem rendelkezik, mindegyik Fél eltörli a másik Fél származó termékeire kivetett vámjait, a 2-A. mellékletben található jegyzékével összhangban.

(2) A vám alapértéke, amelyre az (1) bekezdés szerinti folyamatos csökkentéseket alkalmazni kell, valamennyi áru esetében a 2-A. mellékletben található jegyzékekben meghatározott mérték.

(3) Ha e megállapodás hatálybalépését követően egy Fél bármikor csökkenti a legnagyobb kedvezményes vámtételét, akkor a megállapodás hatálya alá tartozó kereskedelemre az említett vámtételt kell alkalmazni, feltéve hogy – és addig, ameddig – az alacsonyabb, mint a 2-A. mellékletben található jegyzék szerint számított vámtétel.

(4) Az e megállapodás hatálybalépését követő három év elteltével a Felek – valamelyik Fél kérésére – konzultációt kezdenek annak érdekében, hogy felgyorsítsák és szélesebb körben alkalmazzák a közöttük alkalmazott importvámok eltörlését. A Felek által a Kereskedelmi Bizottságban az ilyen konzultációt követően elfogadott arra vonatkozó döntés, hogy egy áru esetében felgyorsítják vagy szélesebb körben alkalmazzák a vám eltörlését, minden olyan vámtétel vagy szakaszolási kategória helyébe lép, amelyet az adott áru vonatkozásában a 2-A. mellékletben található jegyzékek szerint határoztak meg.

2.6. cikk

A fennálló helyzet fenntartása

Ha ez a megállapodás másként nem rendelkezik – ideértve azt is, ha az egyes Feleknek a 2-A. mellékletben található jegyzéke kifejezetten ezt írja elő –, egyik Fél sem emelhet fel bármely fennálló vámot és nem fogadhat el új vámot a másik Fél származó terméke tekintetében. Ez azonban nem akadályozza, hogy a vámot egyoldalú csökkentést követően valamelyik Fél olyan szintre emelje, amely megfelel a 2-A. mellékletben található jegyzékében foglalt szintnek.

2.7. cikk

A vámkontingensek igazgatása és végrehajtása

(1) Mindegyik Fél az 1994. évi GATT XIII. cikkével összhangban alkalmazza és hajtja végre a 2-A. mellékletben található jegyzék 2-A-1. függelékében meghatározott vámkontingenseket, ideértve annak értelmező megjegyzéseit és a WTO-megállapodás 1A. mellékletében található, az importengedélyezési eljárásokról szóló megállapodást.

(2) Mindegyik Fél gondoskodik arról, hogy:

a) a vámkontingensek alkalmazására vonatkozó eljárásai átláthatóak, nyilvánosan hozzáférhetőek, időszerűek, megkülönböztetéstől mentesek legyenek, tükrözzék a piaci feltételeket és csak minimális mértékben terheljék a kereskedelmet, továbbá megfeleljenek a végfelhasználók preferenciáinak;

b) egy Fél részéről bármely olyan személy, aki megfelel az importáló Fél jogi és igazgatási követelményeinek, jogosult kérelem benyújtására, amit az adott Fél köteles figyelembe venni a vámkontingens-kiosztás tekintetében. Ha a Felek az Árukereskedelmi Bizottság döntésével másként nem egyeznek meg, bármely feldolgozó, kiskereskedő, étterem, szálloda, vendéglátó-ipari forgalmazó vagy intézmény, illetve bármely más személy jogosult vámkontingens-kiosztást kérelmezni, és jogosult arra, hogy kérelmét elbírálják. A vámkontingens-kiosztásra vonatkozó kérelemmel kapcsolatos szolgáltatásokért felszámított díj nem haladhatja meg a nyújtott szolgáltatások tényleges költségeit;

c) ha a 2-A. mellékletben található jegyzék 2-A-1. függeléke eltérően nem rendelkezik, nem oszt ki vámkontingens-részt termelői csoportnak, a vámkontingens-kiosztáshoz való hozzáférést nem köti a belföldi termelés vásárlásához, és a vámkontingens-kiosztáshoz való hozzáférést nem korlátozza a feldolgozókra; és

d) a vámkontingenseket kereskedelmileg ésszerű szállítási mennyiségekben és az importőrök kéréseinek a lehető leginkább megfelelő mértékben osztja ki. Ha az egyes vámkontingensekre vonatkozó kikötések és a Fél 2-A. mellékletben található jegyzéke 2-A-1. függelékének alkalmazandó vámtarifasora másként nem rendelkeznek, minden egyes vámkontingens-kiosztás egy adott vámkontingens alá tartozó tétel vagy tételek keveréke tekintetében lesz érvényes, tekintet nélkül a tétel vagy a tételek keverékének leírására vagy osztályba sorolására, és a tétel vagy a keverék célzott végfelhasználását vagy csomagolási méretét nem lehet a kiosztás feltételéül szabni.

(3) Mindegyik Fél meghatározza a vámkontingensek alkalmazásáért felelős személyeket.

(4) Mindegyik Fél megtesz minden erőfeszítést annak érdekében, hogy a vámkontingenseit olyan módon alkalmazza, amely lehetővé teszi, hogy az importőrök teljes mértékben kihasználják a vámkontingens-mennyiségeket.

(5) A vámkontingens-kiosztás kérelmezését vagy használatát egyik Fél sem teheti függővé áru újrakivitelétől.

(6) Egy Fél írásbeli kérelme esetén a Felek konzultációt folytatnak arról, hogy a Fél hogyan alkalmazza a vámkontingenseit.

(7) Ha a Fél 2-A. mellékletben található jegyzékének 2-A-1. függeléke másként nem rendelkezik, az adott függelékben meghatározott vámkontingens teljes mennyiségét valamelyik Fél a kérelmezők rendelkezésére bocsátja e megállapodás hatálybalépésének kezdőnapján az első év során, minden azt követő évben pedig az e megállapodás hatálybalépése napjának évfordulóján. Az importáló Fél igazgatási hatósága kijelölt nyilvánosan hozzáférhető internetes oldalán minden évben megfelelő időben közzéteszi az egyes vámkontingensek kihasználtsági arányait és a fennmaradó mennyiségeit.

C. SZAKASZ

Nem tarifális intézkedések

2.8. cikk

Nemzeti elbánás

A másik Fél árui számára mindegyik Fél az 1994. évi GATT III. cikkével – ideértve annak értelmező megjegyzéseit is – összhangban biztosít nemzeti elbánást. Ebből a célból az 1994. évi GATT III. cikkét és annak értelmező megjegyzéseit ebbe a megállapodásba foglalják, és azok értelemszerűen ennek részét képezik.

2.9. cikk

Import- és exportkorlátozások

Egyik Fél sem fogadhat el és tarthat fenn tilalmat vagy korlátozást az 1994. évi GATT XI. cikkével és annak értelmező megjegyzéseivel összhangban álló vámokon, adókon vagy más díjakon kívül a másik Fél bármely árujának behozatala vagy bármely árunak a másik Fél területére irányuló kivitele vagy exportra történő értékesítése esetén. Ebből a célból az 1994. évi GATT XI. cikkét és annak értelmező megjegyzéseit e megállapodásba foglalják és azok értelemszerűen ennek részét képezik.

2.10. cikk

Díjak és egyéb importterhek

Mindegyik Fél gondoskodik arról, hogy minden díj és bármilyen jellegű teher (a vámok és azon tételek kivételével, amelyek a 2.3. cikk a), b) és d) pontja alapján nem tartoznak a vám fogalmába), amelyet az importra vagy azzal összefüggésben vetnek ki, összegében a nyújtott szolgáltatások hozzávetőleges költségére korlátozódjon, és annak kiszámítása ne ad valorem alapon történjen, továbbá az ne valósítsa meg a belföldi áruk közvetett védelmét, illetve ne minősüljön az import fiskális célú megadóztatásának.

2.11. cikk

Vámok, adók, valamint más díjak és exportterhek

Egyik Fél sem tarthat fenn és nem vezethet be vámot, adót vagy más díjat és terhet a másik Fél részére történő áruexportra vagy azzal összefüggésben, illetve belső adót, díjat vagy terhet a másik Fél részére exportált árukra, amennyiben annak mértéke meghaladná a belföldi értékesítésre szánt hasonló árukra kivetett terhek mértékét.

2.12. cikk

Vámérték-megállapítás

A WTO-megállapodás 1A. mellékletében található, az 1994. évi GATT VII. cikkének végrehajtásáról szóló megállapodást (a továbbiakban: vámérték-megállapítási megállapodás) ebbe a megállapodásba foglalják, és az értelemszerűen ennek részét képezi. A vámérték-megállapítási megállapodás 20. cikkében és a III. melléklete (2)–(4) bekezdéseiben meghatározott fenntartások és opciók nem alkalmazhatók.

2.13. cikk

Állami kereskedelmi vállalkozások

(1) A Felek megerősítik az 1994. évi GATT XVII. cikke, annak értelmező megjegyzései és a WTO-megállapodás 1A. mellékletében található, az 1994. évi GATT XVII. cikke értelmezéséről szóló egyetértés – amelyeket ebbe a megállapodásba foglalnak és amelyek értelemszerűen ennek részét képezik – alapján fennálló jogaikat és kötelezettségeiket.

(2) Amennyiben egy Fél tájékoztatást kér a másik Féltől állami kereskedelmi vállalkozásokkal kapcsolatos esetekről, az ilyen vállalkozások működési módjáról, illetve működésüknek a kétoldalú kereskedelemre gyakorolt hatásáról, a megkeresett Fél köteles a lehető legnagyobb átláthatóságot biztosítani, az 1994. évi GATT-nak a bizalmas információkról szóló XVII. cikke (4) bekezdése d) pontjának sérelme nélkül.

2.14. cikk

Ágazati nem tarifális intézkedések eltörlése

(1) A Felek az árukra vonatkozó ágazatspecifikus nem tarifális intézkedésekkel kapcsolatos kötelezettségvállalásaikat a 2-B–2-E. mellékletekben meghatározott kötelezettségvállalásaikkal összhangban hajtják végre.

(2) Az e megállapodás hatálybalépését követő három év elteltével a Felek – valamelyik Fél kérésére – konzultációt folytatnak az árukra vonatkozó ágazatspecifikus nem tarifális intézkedésekkel kapcsolatos kötelezettségvállalásaik körének kiterjesztéséről.

D. SZAKASZ

Árukkal kapcsolatos egyedi kivételek

2.15. cikk

Általános kivételek

(1) A Felek megerősítik, hogy az 1994. évi GATT XX. cikke és annak értelmező megjegyzései – amelyeket ebbe a megállapodásba foglalnak, és amelyek ennek részét képezik – szerint fennálló jogaik és kötelezettségeik értelemszerűen vonatkoznak az e megállapodás hatálya alá tartozó áruk kereskedelmére is.

(2) A Felek tudomásul veszik, hogy az 1994. évi GATT XX. cikkének i) és j) pontjaiban foglalt intézkedések megtétele előtt az intézkedést tenni kívánó Fél köteles a másik Fél részére minden fontos információt megadni a Felek által elfogadható megoldás megtalálása érdekében. A Felek bármely olyan eszközben megállapodhatnak, amely a nehézségek leküzdése érdekében szükséges. Ha az ilyen információ megadását követő 30 napon belül nem születik megállapodás, az adott Fél az érintett áru tekintetében alkalmazhatja az e cikk szerinti intézkedéseket. Ha az azonnal cselekvést követelő kivételes és kritikus körülmények az előzetes tájékoztatást vagy vizsgálatot lehetetlenné teszik, az intézkedést tenni kívánó Fél haladéktalanul alkalmazhatja a helyzet megoldása által megkívánt óvintézkedéseket, és azokról köteles azonnal tájékoztatni a másik Felet.

E. SZAKASZ

Intézményi rendelkezések

2.16. cikk

Árukereskedelmi bizottság

(1) A szakbizottságokról szóló 15.2. cikk (1) bekezdése alapján létrehozott Árukereskedelmi Bizottság egy Fél vagy a Kereskedelmi Bizottság kérelmére ülésezik az ezzel a fejezettel kapcsolatosan felmerülő ügyek megvitatása céljából, és a bizottság a Felek képviselőiből áll.

(2) A bizottság feladatai a következők:

a) a Felek közötti árukereskedelem előmozdítása, többek között a vámok eltörlésének felgyorsítására és körének szélesítésére, valamint az e megállapodás hatálya alá tartozó nem tarifális intézkedésekre vonatkozó kötelezettségvállalások körének szélesítésére, továbbá más megfelelő kérdésekre vonatkozó konzultációk útján; és

b) a Felek közötti árukereskedelemre vonatkozó tarifális és nem tarifális intézkedések tárgyalása és adott esetben az ilyen kérdéseknek a Kereskedelmi Bizottság elé történő utalása,

amennyiben ezekkel a feladatokkal nem a munkacsoportokról szóló 15.3. cikk (1) bekezdése szerint létrehozott illetékes munkacsoportokat bízták meg.

2.17. cikk

Az igazgatási együttműködésre vonatkozó különleges rendelkezések

(1) A Felek megegyeznek abban, hogy az igazgatási együttműködés elengedhetetlen az ebben a fejezetben biztosított preferenciális elbánás végrehajtásához és ellenőrzéséhez, és hangsúlyozzák elkötelezettségüket a vám és a kapcsolódó ügyekben tapasztalható szabálytalanságok és csalások elleni küzdelem iránt.

(2) Amennyiben egy Fél tényszerű információ alapján úgy találja, hogy nem nyújtottak igazgatási együttműködést, és/vagy szabálytalanságról vagy csalásról szerez tudomást, akkor az adott Fél kérelmére a Vámbizottság a kérést követő 20 napon belül tanácskozást tart, hogy sürgősen megoldást találjon a helyzetre. A Vámbizottság keretében tartott konzultációkat úgy kell tekinteni, hogy azok ugyanazt a feladatot töltik be, mint a konzultációkról szóló 14.3. cikk szerinti konzultáció.

HARMADIK FEJEZET

KERESKEDELMI JOGORVOSLATOK

A. SZAKASZ

Kétoldalú védintézkedések

3.1. cikk

Egy kétoldalú védintézkedés alkalmazása

(1) Ha egy vámnak az e megállapodás szerinti csökkentése vagy eltörlése következtében az egyik Fél származó áruját a másik Fél területére abszolút értékben vagy a belföldi termeléshez képest olyan megnövekedett mennyiségben és olyan feltételek mellett importálják, hogy az a hasonló vagy közvetlenül versenyző árukat előállító belföldi iparágnak súlyos kárt okoz, vagy ezzel fenyeget, akkor az importáló Fél a (2) bekezdésben meghatározott intézkedéseket fogadhat el, az ebben a szakaszban meghatározott feltételekkel és eljárásokkal összhangban.

(2) Az importáló Fél olyan kétoldalú védintézkedéseket alkalmazhat, amelyek:

a) felfüggesztik az érintett árura vonatkozó vámtételnek az e megállapodás szerinti további csökkentését; vagy

b) az áru vámtételét olyan szintre emelik, amely nem haladja meg a következők közül az alacsonyabbat:

i. az árura vonatkozó hatályos legnagyobb kedvezményes vámtétel az intézkedés megtételének időpontjában; vagy

ii. a 2-A. mellékletben (Vámok eltörlése) található jegyzékekben meghatározott vám alapértéke, a vámok eltörléséről szóló 2.5. cikk (2) bekezdése szerint.

3.2. cikk

Feltételek és korlátok

(1) A (2) bekezdésben meghatározott vizsgálat kezdeményezéséről a Fél köteles a másik Felet írásban tájékoztatni, és köteles a másik Féllel a kétoldalú védintézkedés alkalmazása előtt a lehető legkorábban konzultálni, a vizsgálatból származó információk áttekintésére és az intézkedéssel kapcsolatos eszmecserére is figyelemmel.

(2) A Fél csak azt követően alkalmazhat kétoldalú védintézkedést, ha az illetékes hatóságai a WTO-megállapodás 1A. mellékletében található, a védintézkedésekről szóló megállapodás (a továbbiakban: védintézkedésekről szóló megállapodás) 3. cikkével és 4.2. cikke c) pontjával összhangban vizsgálatot folytattak, és ebből a célból a védintézkedésekről szóló megállapodást ebbe a megállapodásba foglalják, és az értelemszerűen ennek részét képezi.

(3) A (2) bekezdésben meghatározott vizsgálat során a Fél köteles megfelelni a védintézkedésekről szóló megállapodás 4.2. cikkének a) pontjában foglalt követelményeknek, és ebből a célból a védintézkedésekről szóló megállapodás 4.2. cikkének a) pontját ebbe a megállapodásba foglalják, és az értelemszerűen ennek részét képezi.

(4) Mindegyik Fél gondoskodik arról, hogy illetékes hatóságai a kezdeményezéstől számított egy éven belül befejezzék az ilyen vizsgálatot.

(5) Egyik Fél sem alkalmazhat kétoldalú védintézkedést:

a) olyan mértéket és időtartamot meghaladóan, amely a súlyos sérelem megelőzése vagy orvoslása és a kiigazítás előmozdítása érdekében szükséges lehet;

b) két évet meghaladó időtartamig, figyelemmel arra, hogy az időszak legfeljebb két évvel meghosszabbítható, ha az importáló Fél illetékes hatóságai az ebben a cikkben meghatározott eljárásokkal összhangban úgy döntenek, hogy az intézkedés a súlyos kár megelőzése vagy orvoslása és a kiigazítás előmozdítása érdekében továbbra is szükséges, és hogy bizonyított az iparág alkalmazkodása, feltéve hogy a védintézkedés teljes időszaka – az eredeti alkalmazással és a meghosszabbítással együtt – nem haladja meg a négy évet; vagy

c) az átmeneti időszak lejártát követően, kivéve ha ehhez a másik Fél hozzájárul.

(6) Ha egy Fél megszüntet egy kétoldalú védintézkedést, a vámtétel az a vámtétel lesz, amely a 2-A. mellékletben (Vámok eltörlése) található jegyzéke szerint az intézkedés hiányában hatályban lett volna.

3.3. cikk

Ideiglenes intézkedések

Kritikus körülmények esetén, amikor a késedelem nehezen orvosolható kárt okozna, a Fél ideiglenes kétoldalú védintézkedést alkalmazhat, ha egyértelmű bizonyítékok alapján előzetesen megállapítja, hogy a másik Féltől származó áruk behozatala a vámok e megállapodás szerinti csökkentése vagy eltörlése következtében növekedett meg, és ez az import a belföldi iparágnak súlyos kárt okoz vagy azzal fenyeget. Az ideiglenes intézkedés tartama a 200 napot nem haladhatja meg, és ez alatt a Fél köteles megfelelni a 3.2. cikk (2) és (3) bekezdésében meghatározott követelményeknek. A Fél köteles haladéktalanul visszatéríteni minden olyan vámnövekedést, amelyről a 3.2. cikk (2) bekezdésében meghatározott vizsgálat nem állapítja meg, hogy az megfelel a 3.1. cikk követelményeinek. Bármely ideiglenes intézkedés időtartama beleszámít a 3.2. cikk (5) bekezdésének b) pontjában meghatározott időtartamba.

3.4. cikk

Kompenzáció

(1) A kétoldalú védintézkedést alkalmazó Fél köteles a másik Féllel konzultációt folytatni annak érdekében, hogy kölcsönösen megegyezzenek a megfelelő kereskedelmi liberalizációs kompenzációról olyan koncessziók formájában, amelyek lényegileg egyenértékű kereskedelmi hatásokkal járnak vagy a védintézkedéstől várt kiegészítő vámtételek értékével megegyező értékűek. A Fél legkésőbb a kétoldalú védintézkedés alkalmazását követő 30 napon belül lehetőséget biztosít ilyen konzultációkra.

(2) Ha az (1) bekezdés szerinti konzultációk eredményeként a konzultációk megkezdését követő 30 napon belül nem születik megállapodás a kereskedelmi liberalizációs kompenzációról, akkor az a Fél, amelynek az árui a védintézkedés hatálya alá esnek, felfüggesztheti a lényegileg egyenértékű koncessziók alkalmazását a védintézkedést alkalmazó Féllel szemben.

(3) A (2) bekezdésben említett felfüggesztési jog nem gyakorolható a kétoldalú védintézkedés hatályban állásának első 24 hónapja alatt, ha a védintézkedés megfelel e megállapodás rendelkezéseinek.

3.5. cikk

Fogalommeghatározások

E szakasz alkalmazásában:

a súlyos kárt és fenyegető súlyos kárt a védintézkedésekről szóló megállapodás 4.1. cikke a) és b) pontjával összhangban kell értelmezni. Ebből a célból a 4.1. cikk a) és b) pontjait értelemszerűen ebbe a megállapodásba foglalják és azok ennek részét képezik;

az átmeneti időszak egy adott áru tekintetében az e megállapodás hatálybalépésének időpontjától a vámcsökkentés vagy -eltörlés befejezése időpontjától számított 10 évig terjedő időszakot jelenti, az egyes áruk esetében megfelelően.

B. SZAKASZ

Mezőgazdasági védintézkedések

3.6. cikk

Mezőgazdasági védintézkedések

(1) Egy Fél a 3. mellékletben található jegyzékben felsorolt származó mezőgazdasági árura magasabb importvám formájában intézkedést alkalmazhat, a (2)–(8) bekezdésekben foglaltaknak megfelelően, ha az adott áru behozatalának összes mennyisége egy adott évben meghaladja a 3. mellékletben található jegyzékben meghatározott küszöbszintet.

(2) Az (1) bekezdés szerinti vám nem haladhatja meg az érvényes legnagyobb kedvezményes vámtétel vagy az e megállapodás hatálybalépésének napját közvetlenül megelőző napon hatályos legnagyobb kedvezményes vámtétel, illetve a fél 3. mellékletben található jegyzékében meghatározott vámtétel közül a legalacsonyabbat.

(3) Az egyes Felek által az (1) bekezdés alapján alkalmazott kötelezettségeket a 3. mellékletben található jegyzékei szerint kell meghatározni.

(4) Egyik Fél sem alkalmazhat vagy tarthat fenn e cikk alapján mezőgazdasági védintézkedést, ha azzal egyidejűleg ugyanazon áru tekintetében az alábbiakat alkalmazza vagy tartja fenn:

a) a 3.1. cikk szerinti kétoldalú védintézkedés;

b) az 1994. évi GATT XIX. cikke és a védintézkedésekről szóló megállapodás szerinti intézkedés; vagy

c) a mezőgazdasági megállapodás 5. cikke szerinti különleges védintézkedés.

(5) A Félnek minden mezőgazdasági védintézkedést átlátható módon kell végrehajtania. A mezőgazdasági védintézkedés elrendelését követő 60 napon belül az intézkedést alkalmazó Fél írásban köteles értesíteni a másik Felet, és köteles a másik Féllel az intézkedésre vonatkozó adatokat közölni. Az exportáló Fél írásbeli kérésére a Felek konzultációt folytatnak az intézkedés alkalmazásáról.

(6) E cikk végrehajtása és alkalmazása tekintetében a 2.16. cikkben említett Árukereskedelmi Bizottság tárgyalást folytathat, és felülvizsgálatot végezhet.

(7) Egyik Fél sem alkalmazhat vagy tarthat fenn mezőgazdasági védintézkedést származó mezőgazdasági áru tekintetében, ha:

a) a 3. mellékletben található jegyzékében foglalt mezőgazdasági védintézkedésekben meghatározott időtartam lejárt; vagy

b) az intézkedés megnöveli a 2-A. mellékletben (Vámok eltörlése) található jegyzékének 2-A-1. függelékében meghatározott vámkontingens hatálya alá tartozó árura vonatkozó kontingensen belüli kötelezettséget.

(8) A kérdéses áruból álló minden olyan szállítmány, amely a kiegészítő vámtételnek az (1)–(4) bekezdések alapján történő kiszabását megelőzően kötött szerződés alapján már úton volt, mentesül az ilyen kiegészítő vámtétel alól, amennyiben az adott szállítmány a következő év során beleszámítható a kérdéses áruk importmennyiségébe, az adott évben az (1) bekezdésben említett küszöbértékre figyelemmel.

C. SZAKASZ

Általános védintézkedések

3.7. cikk

Általános védintézkedések

(1) Mindegyik Fél fenntartja az 1994. évi GATT XIX. cikke és a megállapodás a védintézkedésekről alapján fennálló jogait és kötelezettségeit. Ha ez a cikk másként nem rendelkezik, ez a megállapodás nem biztosít további jogokat, és nem ír elő további kötelezettségeket a Felek részére az 1994. évi GATT XIX. cikke és a megállapodás a védintézkedésekről alapján tett intézkedések vonatkozásában.

(2) A másik Fél kérésére – és amennyiben az jelentős érdekeltséggel rendelkezik – a védintézkedéseket elrendelni kívánó Fél haladéktalanul köteles írásban ad hoc tájékoztatást adni a védintézkedéssel kapcsolatos vizsgálat kezdeményezését érintő minden vonatkozó információról, az ideiglenes megállapításokról és a vizsgálat végleges megállapításairól.

(3) E cikk alkalmazásában a Fél akkor rendelkezik jelentős érdekeltséggel, ha a legutóbbi hároméves időszakban az importált áruk öt legnagyobb szállítója közé tartozik, akár abszolút mennyiség, akár érték alapján számítva.

(4) Egyik Fél sem alkalmazhat ugyanazon termék tekintetében, egyazon időben:

a) a 3.1. cikk szerinti kétoldalú védintézkedést; és

b) az 1994. évi GATT XIX. cikke és a védintézkedésekről szóló megállapodás szerinti intézkedést.

(5) Az e szakasz alapján felmerülő kérdésekben egyik Fél sem hivatkozhat a tizennegyedik fejezetre (Vitarendezés).

D. SZAKASZ

Dömpingellenes és kiegyenlítő vámok

3.8. cikk

Általános rendelkezések

(1) Ha ez a fejezet másként nem rendelkezik, a Felek fenntartják az 1994. évi GATT VI. cikke, a WTO-megállapodás 1A. mellékletében található, az 1994. évi GATT VI. cikkének végrehajtásáról szóló megállapodás (a továbbiakban: Dömpingellenes megállapodás) és a WTO-megállapodás 1A. mellékletében található, a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló megállapodás (a továbbiakban: SCM megállapodás) alapján fennálló jogaikat és kötelezettségeiket.

(2) A Felek megállapodnak arról, hogy a dömpingellenes és kiegyenlítő vámokat a vonatkozó WTO-követelményekkel teljes összhangban kell alkalmazni, és azoknak a másik Féltől származó árukat érintő eljárások tekintetében méltányos és átlátható rendszeren kell alapulniuk. Ennek érdekében a Felek gondoskodnak arról, hogy az ideiglenes intézkedések elrendelését követően haladéktalanul, és minden esetben a végleges döntést megelőzően teljes körűen és érdemben nyilvánosságra hozzanak minden alapvető tényt és indokot, amelynek alapján elrendelik az intézkedések alkalmazását, a dömpingellenes megállapodás 6.5. cikkének és az SCM megállapodás 12.4. cikkének sérelme nélkül. A nyilvánosságra hozatalnak írásban kell megtörténnie és az érdekelt felek számára kellő időt kell biztosítani az észrevételeik megtételére.

(3) A dömpingellenes vagy a kiegyenlítő vámokra vonatkozó vizsgálatok lefolytatása maximális hatékonyságának biztosítása érdekében, és különösen a megfelelő védelemhez való jogra való tekintettel, a Felek elfogadják az angol nyelv használatát a dömpingellenes vagy kiegyenlítő vámokkal kapcsolatos vizsgálatokban benyújtott dokumentumokban. Ez a bekezdés azonban nem akadályozhatja Koreát abban, hogy koreai nyelven írt magyarázatot kérjen, ha:

a) a benyújtott dokumentumok jelentését a koreai vizsgáló hatóságok nem tartják kellően egyértelműnek a dömpingellenes vagy kiegyenlítő vámokkal kapcsolatos vizsgálat alkalmazásában; és

b) a kérés szorosan a dokumentum azon részére korlátozódik, amely nem kellően egyértelmű a dömpingellenes vagy kiegyenlítő vámokkal kapcsolatos vizsgálat alkalmazásában.

(4) Amennyiben ez nem késlelteti szükségtelenül a vizsgálat lefolytatását, az érdekelt felek lehetőséget kapnak arra, hogy meghallgassák őket álláspontjuk kifejtése érdekében a dömpingellenes vagy kiegyenlítő vámokkal kapcsolatos vizsgálat során.

3.9. cikk

Értesítés

(1) Az egyik Fél illetékes hatóságai a másik Féltől származó importtal kapcsolatos megfelelően dokumentált dömpingellenes kérelem kézhezvételét követően – a vizsgálat kezdeményezését legalább 15 nappal megelőzően – írásban értesíti a másik Felet a kérelem kézhezvételéről.

(2) Az egyik Fél illetékes hatóságai a másik Féltől származó importtal kapcsolatos megfelelően dokumentált kiegyenlítő vámra vonatkozó kérelem kézhezvételét követően – a vizsgálat kezdeményezését megelőzően – írásban értesíti a másik Felet a kérelem kézhezvételéről továbbá a másik Fél részére lehetőséget biztosít arra, hogy az illetékes hatóságaival a kérelemről konzultációt folytasson.

3.10. cikk

A közérdek figyelembevétele

A Felek a dömpingellenes vagy kiegyenlítő vámok kiszabását megelőzően a közérdek figyelembevételére törekednek.

3.11. cikk

A felülvizsgálatból eredő megszüntetést követő vizsgálat

A Felek megállapodnak abban, hogy különös gondossággal vizsgálják meg azokat a dömpingellenes vizsgálat kezdeményezésére irányuló kérelmeket, amelyek tárgya a másik Féltől származó olyan áru, amelynek esetében felülvizsgálat következtében a megelőző 12 hónapban a dömpingellenes intézkedéseket megszüntették. Nem kerül sor vizsgálat megindítására akkor, ha a kezdeményezést megelőző vizsgálat nem utal arra, hogy a körülmények megváltoztak.

3.12. cikk

Összesített értékelés

Ha az egynél több országból származó importok egyidejűleg képezik dömpingellenes vagy kiegyenlítő vámokra vonatkozó vizsgálat tárgyát, a Fél köteles különös gondossággal megvizsgálni azt, hogy a másik Fél importjai hatásának összesített értékelése megfelelő-e az importált áruk és a hasonló belföldi áruk közötti verseny feltételeinek a fényében.

3.13. cikk

A felülvizsgálatra alkalmazandó minimális szabály

(1) A dömpingellenes megállapodás 11. cikke szerinti felülvizsgálat hatálya alá tartozó bármely intézkedést meg kell szüntetni, ha megállapítást nyer, hogy a valószínűsíthető dömpingkülönbözet alacsonyabb lesz, mint a dömpingellenes megállapodás 5.8. cikkében meghatározott minimális küszöbérték.

(2) A dömpingellenes megállapodás 9.5. cikke szerinti egyedi különbözetek megállapítása során nem vetnek ki vámot az exportáló Fél azon exportőreire vagy termelőire, akik tekintetében megállapítást nyer a reprezentatív exporteladások alapján az, hogy a dömpingkülönbözet alacsonyabb, mint a dömpingellenes megállapodás 5.8. cikkében meghatározott minimális küszöbérték.

3.14. cikk

Az alacsonyabb vám szabálya

Amennyiben az egyik Fél úgy dönt, hogy dömpingellenes vagy kiegyenlítő vámot vet ki, az ilyen vám összege nem haladhatja meg a dömpingkülönbözet vagy a kiegyenlíthető támogatások különbözetét, és a különbözetnél alacsonyabbnak kell lennie, amennyiben ez az alacsonyabb vám elegendőnek bizonyul a belföldi iparágnak okozott kár orvoslására.

3.15. cikk

Vitarendezés

Az e szakasz alapján felmerülő kérdésekben egyik Fél sem hivatkozhat a tizennegyedik fejezetre (Vitarendezés).

E. SZAKASZ

Intézményi rendelkezések

3.16. cikk

Kereskedelmi jogorvoslati együttműködési munkacsoport

(1) A munkacsoportokról szóló 15.3. cikk (1) bekezdése szerint létrehozott kereskedelmi jogorvoslati együttműködési munkacsoport a kereskedelmi jogorvoslati együttműködésben folytatott párbeszéd fóruma.

(2) A munkacsoport feladatai a következők:

a) a Fél tudásának és ismereteinek bővítése a másik Fél kereskedelmi jogorvoslati jogszabályai, politikái és gyakorlatai tekintetében;

b) e fejezet végrehajtásának felügyelete;

c) a Felek azon hatóságai közötti együttműködés fejlesztése, amelyek a kereskedelmi jogorvoslati ügyekért felelősek;

d) fórum biztosítása a Felek részére a dömpingellenes intézkedésekkel, támogatásokkal és kiegyenlítő intézkedésekkel, valamint védintézkedésekkel kapcsolatos kérdésekben folytatott információcseréhez;

e) fórum biztosítása a Felek részére a kölcsönös érdeklődésre számot tartó egyéb releváns témák megvitatására, ideértve a következőket:

i. a kereskedelmi jogorvoslatokkal kapcsolatos nemzetközi kérdések, ideértve a WTO dohai fordulóját is; és

ii. a Felek illetékes hatóságai által a dömpingellenes és kiegyenlítő vámokra vonatkozó vizsgálatok során alkalmazott gyakorlatok, mint például a "rendelkezésre álló tények" alkalmazása és a hitelesítési eljárások; és

f) együttműködés bármely olyan egyéb kérdésben, amelynek szükségességében a Felek megegyeznek.

(3) A munkacsoport szokásosan évente ülésezik, szükség esetén pedig bármelyik Fél kérésére további ülések hívhatók össze.

NEGYEDIK FEJEZET

A KERESKEDELEM TECHNIKAI AKADÁLYAI

4.1. cikk

A TBT-megállapodás megerősítése

A felek megerősítik a WTO-megállapodás 1A. mellékletében található, a kereskedelem technikai akadályairól szóló megállapodásban (a továbbiakban: TBT-megállapodás) meghatározott, egymással szemben fennálló jogaikat és kötelezettségeiket, amelyeket értelemszerűen ebbe a megállapodásba foglalnak és azok ennek részét képezik.

4.2. cikk

Hatály és fogalommeghatározások

(1) Ez a fejezet a TBT-megállapodásban meghatározott olyan szabványok, műszaki előírások és megfelelőségértékelési eljárások előkészítésére, elfogadására és alkalmazására vonatkozik, amelyek érinthetik a Felek közötti árukereskedelmet.

(2) Az (1) bekezdéstől eltérve, ez a fejezet nem alkalmazandó a következőkre:

a) a kormányszervek által készített műszaki előírások az ilyen szervek termelési és fogyasztási szükségletei vonatkozásában; vagy

b) a WTO-megállapodás 1A. mellékletében található, az egészségügyi és növény-egészségügyi intézkedések alkalmazásáról szóló megállapodás (a továbbiakban: SPS-megállapodás) A. mellékletében meghatározott egészségügyi és növény-egészségügyi intézkedések.

(3) E fejezet alkalmazásában a TBT-megállapodás 1. mellékletében található fogalommeghatározásokat kell alkalmazni.

4.3. cikk

Közös együttműködés

(1) A Felek erősítik együttműködésüket a szabványok, műszaki előírások és megfelelőségértékelési eljárások terén annak érdekében, hogy fokozzák egymás rendszereinek kölcsönös megértését, és elősegítsék az egymás piacaira való belépést. Ebből a célból szabályozási párbeszédeket hozhatnak létre úgy horizontális, mint ágazati szinteken.

(2) Kétoldalú együttműködésük során a Felek arra törekednek, hogy azonosítsák, fejlesszék és előmozdítsák a kereskedelmet ösztönző kezdeményezéseket, amelyek többek között a következőkre terjednek ki:

a) a szabályozási együttműködés megerősítése például információ-, tapasztalat- és adatcsere, valamint tudományos és technikai együttműködés útján abból a célból, hogy fejleszszék műszaki előírásaik minőségét és színvonalát, és a szabályozási erőforrásokat hatékonyan használják fel;

b) a műszaki előírások, szabványok és megfelelőségértékelési eljárások lehetőség szerinti egyszerűsítése;

c) ha a Felek megállapodnak, adott esetben – például nemzetközi szabvány hiányában – a szükségtelen eltérés elkerülése a szabályzatok és a megfelelőségértékelési eljárások megközelítése terén, valamint együttműködés a műszaki előírások lehetséges konvergenciája vagy összehangolása érdekében; és

d) a mérésüggyel, szabványosítással, teszteléssel, tanúsítással és akkreditációval foglalkozó illetékes köz- vagy magánszervezeteik közötti kétoldalú együttműködések fejlesztése és ösztönzése.

(3) Kérelem esetén a Fél megfelelően megvizsgálja a másik Fél által e fejezet előírásai szerint tett együttműködési javaslatokat.

4.4. cikk

Műszaki előírások

(1) A Felek megállapodnak abban, hogy a TBT-megállapodásban foglalt jó szabályozási gyakorlatokat a lehető legjobban kihasználják. A Felek különösen a következőkben állapodnak meg:

a) teljesítik a Feleknek a TBT-megállapodásban foglalt átláthatósági kötelezettségeit;

b) a műszaki előírások alapjaként a releváns nemzetközi szabványokat használják, ideértve a megfelelőségértékelési eljárásokat, kivéve, ha ezek a nemzetközi szabványok a kitűzött jogszerű célok eléréséhez nem megfelelő eszköznek vagy eredménytelen minősülnek, és ha a nemzetközi szabványokat nem használták alapként, a másik Fél kérésére válaszolva magyarázatot adnak arra, hogy ezeket a szabványokat miért ítélték a célok eléréséhez nem megfelelő vagy eredménytelen eszköznek;

c) ha a Fél műszaki előírást fogadott el vagy ezt javasolja, akkor a másik Fél kérelmére megadja a rendelkezésre álló információkat a műszaki előírás célját, jogalapját és indokoltságát illetően;

d) a műszaki előírásokra vonatkozó továbbfejlesztett információkat a másik Fél gazdasági szereplői számára átadó mechanizmusok létrehozása (ideértve a nyilvánosan elérhető honlap útján történő információszolgáltatást is), különös tekintettel az írott információk szolgáltatására, továbbá – adott esetben – kérés esetén indokolatlan késedelem nélküli írott iránymutatás nyújtása a saját műszaki előírásaiknak való megfelelésről a másik Fél vagy annak gazdasági szereplői részére;

e) megfelelő módon megvizsgálják a másik Fél véleményét, amennyiben a műszaki előírás fejlesztési folyamatának egy része nyilvános konzultáció tárgyát képezi, és kérés esetén írásbeli választ adnak a másik Fél által tett megjegyzésekre;

f) a TBT-megállapodással összhangban tett értesítések során az értesítést követően legalább 60 napot biztosítanak a másik Fél részére abból a célból, hogy a javaslatra írásbeli megjegyzéseket tegyen; és

g) elegendő időt biztosítanak a műszaki előírások közzététele és azok hatálybalépése között a másik Fél gazdasági szereplői számára az alkalmazkodáshoz, kivéve, ha sürgős biztonsági, egészségügyi, környezetvédelmi vagy nemzetbiztonsági problémák merülnek fel, vagy ez fenyeget, és lehetőség esetén megfelelő módon megvizsgálják a véleményezési időszak meghosszabbítására irányuló indokolt kérelmeket.

(2) Mindegyik Fél gondoskodik arról, hogy a másik Fél gazdasági szereplői és egyéb érdekelt személyei olyan feltételekkel vehessenek részt a műszaki előírások fejlesztésére vonatkozó bármely formális nyilvános konzultációs eljárásban, amelyek nem kevésbé kedvezőek, mint a saját jogi vagy természetes személyei részére biztosított feltételek.

(3) Mindegyik Fél arra törekszik, hogy a műszaki előírásokat a területén egységesen és következetesen alkalmazza. Ha Korea olyan kereskedelmi kérdésről értesíti az EU-felet, amely az Európai Unió tagállamai jogalkotásának különbségeiből eredhet, és amelyről Korea úgy véli, hogy az nem összeegyeztethető az Európai Unió működéséről szóló szerződéssel, az EU-fél megtesz minden erőfeszítést annak érdekében, hogy a kérdéssel rövid időn belül foglalkozzon.

4.5. cikk

Szabványok

(1) A Felek ismételten megerősítik a TBT megállapodás 4.1. cikke szerinti kötelezettségeiket annak biztosítása érdekében, hogy szabványosítási testületeik elfogadják a TBT megállapodás 3. mellékletében található, a szabványok elkészítésére, elfogadására és alkalmazására vonatkozó helyes gyakorlat kódexét, és megfeleljenek annak, és figyelembe vegyék az 1995. január 1-je óta a bizottság által elfogadott határozatokat és ajánlásokat (G/TBT/1/rev.8, 2002. május 23., IX. szakasz, a bizottság elvi határozata a nemzetközi szabványok, iránymutatások és ajánlások fejlesztésére a megállapodás 2. és 5. cikkével, valamint 3. mellékletével kapcsolatban), amelyet a WTO-nak a kereskedelem technikai akadályaival foglalkozó bizottsága adott ki.

(2) A Felek vállalják, hogy információt cserélnek a következőkről:

a) szabványok alkalmazása a műszaki előírásokkal kapcsolatban;

b) egymás szabványosítási folyamatai és az, hogy milyen mértékben használnak nemzetközi szabványokat saját nemzeti és regionális szabványaik alapjaként; és

c) a valamely Fél által végrehajtott szabványosítási együttműködési megállapodások, például a harmadik felekkel kötött szabadkereskedelmi megállapodásokban foglalt szabványosítási kérdésekre vonatkozó információk.

4.6. cikk

Megfelelőségértékelés és akkreditáció

(1) A Felek tudomásul veszik, hogy a másik Fél területén lefolytatott megfelelőségértékelési eljárásokat követő eredmények elfogadásának elősegítésére számos mechanizmus áll rendelkezésre, ideértve a következőket:

a) a másik Fél területén található testületek által végzett, egyedi műszaki előírásokra vonatkozó megfelelőségértékelési eljárások eredményeinek kölcsönös elfogadásáról szóló megállapodások;

b) a másik Fél területén található megfelelőségértékelési testületek minősítésére vonatkozó akkreditációs eljárások;

c) a másik Fél területén található megfelelőségértékelési testületek kormányzati kijelölése;

d) valamely Fél által a másik Fél területén lefolytatott megfelelőségértékelési eljárások eredményeinek elismerése;

e) önkéntes megegyezések az egyes Felek területén működő megfelelőségértékelési testületek között; és

f) a szállító megfelelőségi nyilatkozatának az importáló Fél általi elfogadása.

(2) Különös tekintettel a fenti szempontokra, a Felek vállalják a következőket:

a) fokozzák az információcserét az ilyen és hasonló mechanizmusokról annak érdekében, hogy ösztönözzék a megfelelőségértékelési eredmények elfogadását;

b) információt cserélnek a megfelelőségértékelési eljárásokról, különösen az egyes termékekre vonatkozó adott megfelelőségértékelési eljárások kiválasztása során használt kritériumokról;

c) információt cserélnek az akkreditációs politikáról és megvizsgálják, hogyan használhatók fel legjobban a nemzetközi akkreditációs szabványok és a Felek akkreditációs testületeinek részvételével kötött nemzetközi megállapodások, például a Nemzetközi Laboratóriumakkreditálási Együttműködés és a Nemzetközi Akkreditálási Fórum mechanizmusai útján; és

d) a TBT megállapodás 5.1.2 cikkével összhangban, a szükségesnél nem szigorúbb megfelelőségértékelési eljárásokat követelnek meg.

(3) A 4.4. cikk szerinti műszaki előírások fejlesztése és elfogadása tekintetében kialakított alapelveket és eljárásokat – figyelemmel a kereskedelmet szükségtelenül akadályozó korlátok elkerülésére és az átláthatóság, valamint a megkülönböztetésmentesség elvének biztosítására – a kötelező megfelelőségértékelési eljárásokra szintén alkalmazni kell.

4.7. cikk

Piacfelügyelet

A Felek vállalják, hogy eszmecserét folytatnak a piacfelügyelettel és a végrehajtási tevékenységekkel kapcsolatos nézeteikről.

4.8. cikk

Megfelelőségértékelési díjak

A Felek ismételten megerősítik a TBT-megállapodás 5.2.5. cikke szerinti azon kötelezettségeiket, hogy az importált termékek kötelező megfelelőségértékelésének a díjai méltányosak lesznek figyelemmel a hasonló nemzeti származású vagy más országokból származó termékek megfelelőségértékelésének díjaira, tekintetbe véve a kérelmező és a megfelelőségértékelő testület létesítményei elhelyezkedési különbségeiből eredő kommunikációs, szállítási és egyéb költségeket, és vállalják, hogy ezt az elvet az e fejezet hatálya alá tartozó területeken alkalmazzák.

4.9. cikk

Jelölés és címkézés

(1) A Felek tudomásul veszik a TBT-megállapodás 1. melléklete (1) bekezdésének azon rendelkezését, amely szerint a műszaki előírás tartalmazhat, vagy kizárólag foglalkozhat a jelölésre vagy a címkézésre vonatkozó követelményekkel, és megállapodnak, hogy ha műszaki előírásaik kötelező jelölést vagy címkézést tartalmaznak, akkor figyelembe veszik a TBT-megállapodás 2.2. cikkében foglalt elveket, miszerint a műszaki előírások készítése nem célozhatja azt, illetve nem járhat olyan eredménnyel, amely szükségtelenül akadályozza a nemzetközi kereskedelmet, és jogos cél elérése érdekében a szükségesnél nagyobb mértékben nem korlátozhatják a kereskedelmet.

(2) A Felek különösen megegyeznek abban, hogy ha egy Fél a termékek kötelező jelölését vagy címkézését írja elő,

a) a Fél arra törekszik, hogy a minimálisra csökkentse az olyan jelölési és címkézési követelményeket, amelyek nem a termék fogyasztói vagy használói számára relevánsak. Ha a címkézést más célból, például adózási célból írják elő, akkor az ilyen követelményt olyan módon kell meghatározni, hogy az jogszerű cél elérése érdekében a szükségesnél nagyobb mértékben ne korlátozza a kereskedelmet;

b) a Fél meghatározhatja a címkék vagy jelölések formáját, de ebben a tekintetben nem írhat elő semmiféle előzetes jóváhagyást, regisztrációt vagy igazolást. Ez a rendelkezés nem érinti a Fél azon jogát, hogy előírja a címkén vagy a jelölésen feltüntetendő egyedi információ előzetes jóváhagyását a vonatkozó belföldi szabályozás fényében;

c) ha a Fél a gazdasági szereplők számára egyedi azonosítószámot használatát írja elő, akkor a Fél köteles az ilyen számot a másik Fél gazdasági szereplői részére indokolatlan késedelem nélkül, megkülönböztetésmentesen kiadni;

d) a Fél szabadon előírhatja, hogy a jelölésen vagy a címkén található információ egy meghatározott nyelven íródjon. Ha létezik a Felek által elfogadott nemzetközi nómenklatúrarendszer, akkor az is használható. Más nyelvek egyidejű használata nem tilos, feltéve hogy a más nyelveken írt információ azonos a meghatározott nyelven írttal, vagy a további nyelven írt információ nem minősül félrevezető nyilatkozatnak a termék tekintetében; és

e) azokban az esetekben, ha a Fél úgy ítéli meg, hogy a TBT-megállapodás szerinti jogszerű célokat ezzel nem veszélyezteti, arra törekszik, hogy a termékhez fizikailag kapcsolódók helyett elfogadja a nem állandó, illetve a leválasztható címkéket, vagy a kísérő dokumentációban található jelölést illetve címkézést.

4.10. cikk

Koordinációs mechanizmus

(1) A Felek megállapodnak abban, hogy TBT-koordinátorokat neveznek ki és megfelelően tájékoztatják a másik Felet a TBT-koordinátor személyének megváltozásáról. A TBT-koordinátorok kötelesek együtt munkálkodni e fejezet végrehajtása és a Felek közötti együttműködés előmozdítása érdekében minden olyan kérdésben, amely e fejezet hatálya alá tartozik.

(2) A koordinátor feladatai a következők:

a) figyelemmel kíséri e fejezet végrehajtását és alkalmazását, haladéktalanul köteles minden olyan kérdéssel foglalkozni, amelyet valamelyik Fél a szabványok, műszaki előírások és megfelelőségértékelési eljárások fejlesztésével, elfogadásával, alkalmazásával vagy végrehajtásával kapcsolatban felvet, és bármelyik Fél kérésére köteles konzultálni az e fejezet alapján felmerülő bármely kérdésről;

b) fokozza az együttműködést a szabványok, műszaki előírások és megfelelőségértékelési eljárások fejlesztése és javítása terén;

c) lehetőség szerint szabályozási párbeszédeket szervez, összhangban a 4.3. cikkel;

d) munkacsoportok létrehozását szervezi meg, amelyekben tagként vagy tanácsadóként részt vehetnek nem kormányzati szakértők, a Felek kölcsönös megállapodása alapján;

e) információt cserél a fejlesztésekről a szabványokkal, műszaki előírásokkal és megfelelőségértékelési eljárásokkal kapcsolatos nem kormányzati, regionális és többoldalú fórumokon; és

f) felülvizsgálja ezt a fejezetet a TBT-megállapodás esetleges továbbfejlesztésének fényében.

(3) A koordinátorok egymással bármilyen olyan, megegyezés szerinti módon kommunikálhatnak, amely a feladataik hatékony és eredményes ellátásához megfelelő.

ÖTÖDIK FEJEZET

ÁLLAT-EGÉSZSÉGÜGYI ÉS NÖVÉNY-EGÉSZSÉGÜGYI INTÉZKEDÉSEK

5.1. cikk

Célkitűzés

(1) E fejezet célja az, hogy minimalizálja az állat-egészségügyi és növény-egészségügyi intézkedéseknek a kereskedelemre gyakorolt negatív hatásait, miközben védi az emberi, állati és növényi életet és egészséget a Felek területein.

(2) Ez a fejezet fokozni kívánja továbbá a Felek közötti együttműködést az állatjólléti kérdésekben, figyelemmel például a Felek állattartási ágazatainak feltételeire és más tényezőkre.

5.2. cikk

Hatály

Ez a fejezet a Fél valamennyi olyan állat-egészségügyi és növény-egészségügyi intézkedésére vonatkozik, amely közvetlenül vagy közvetve érinti a Felek közötti kereskedelmet.

5.3. cikk

Fogalommeghatározás

E fejezet alkalmazásában az állat-egészségügyi vagy növény-egészségügyi intézkedés az SPS-megállapodás A. mellékletének (1) bekezdésében meghatározott bármely intézkedést jelenti.

5.4. cikk

Jogok és kötelezettségek

A Felek megerősítik az SPS-megállapodás alapján fennálló jogaikat és kötelezettségeiket.

5.5. cikk

Átláthatóság és információcsere

A Felek

a) átláthatóságra törekednek a kereskedelemre vonatkozó állat-egészségügyi és növény-egészségügyi intézkedések terén;

b) fokozzák az egyes Felek állat-egészségügyi és növény-egészségügyi intézkedéseinek és azok alkalmazásának kölcsönös megértését;

c) információt cserélnek az olyan állat-egészségügyi és növény-egészségügyi intézkedések fejlesztésével és alkalmazásával kapcsolatos kérdésekről, amelyek érintik, vagy érinthetik a Felek közötti kereskedelmet, annak érdekében, hogy ezeknek a kereskedelemre gyakorolt negatív hatásait minimalizálják; és

d) a Fél kérésére tájékoztatást adnak arról, milyen követelmények vonatkoznak bizonyos termékek importjára.

5.6. cikk

Nemzetközi szabványok

A Felek

a) az egyik Fél kérésére együttműködnek abban, hogy kialakítsák a nemzetközi szabványok alkalmazásának közös értelmezését azokon a területeken, amelyek érintik vagy érinthetik a közöttük folyó kereskedelmet, hogy a közöttük folyó kereskedelemre gyakorolt negatív hatásokat minimalizálják; és

b) együttműködnek a nemzetközi szabványok, iránymutatások és ajánlások kialakításában.

5.7. cikk

Importkövetelmények

(1) Egy Fél általános importkövetelményei a másik Fél teljes területére vonatkoznak.

(2) További egyedi importkövetelmények állapíthatók meg az exportáló Félre vagy annak részeire az exportáló Fél vagy annak egy része állat-egészségügyi vagy növény-egészségügyi helyzete alapján, az importáló Fél megállapítása szerint, az SPS-megállapodással, a Codex Alimentarius Bizottság, az Állat-egészségügyi Világszervezet (a továbbiakban: OIE) és a Nemzetközi Növényvédelmi Egyezmény (a továbbiakban: IPPC) iránymutatásaival és szabványaival összhangban.

5.8. cikk

Az állat- és növényegészségüggyel kapcsolatos intézkedések

(1) A Felek elfogadják a kártevőktől vagy megbetegedésektől mentes és a kártevők vagy megbetegedések elterjedtségének alacsony szintjét felmutató térségek fogalmát, összhangban az SPS-megállapodással, valamint az OIE és az IPPC szabványaival, és kialakítják az ilyen területek elismerésére vonatkozó megfelelő eljárásokat, figyelemmel minden vonatkozó nemzetközi szabványra, iránymutatásra vagy ajánlásra.

(2) Az ilyen területek meghatározása során a Felek figyelembe veszik az olyan tényezőket, mint például a földrajzi fekvés, az ökológiai rendszerek, a járványügyi felügyelet, valamint az ilyen területek állat-egészségügyi vagy növény-egészségügyi ellenőrzése.

(3) A Felek szoros együttműködést alakítanak ki a kártevőktől vagy megbetegedésektől mentes és a kártevők vagy megbetegedések elterjedtségének alacsony szintjét felmutató térségek meghatározása terén azzal a céllal, hogy az egyes Felek által követett, az ilyen területek meghatározására irányuló eljárásokban bizalmuk kiépüljön. A Felek arra törekednek, hogy ezt a bizalomépítő tevékenységet az e megállapodás hatályba-lépésétől számított körülbelül két éven belül befejezzék. A bizalomépítő együttműködés sikeres megvalósítását az 5.10. cikkben említett, Állat-egészségügyi és Növény-egészségügyi Intézkedésekkel Foglalkozó Bizottság erősíti meg.

(4) Az ilyen területek meghatározása során az importáló Fél az exportáló Fél vagy annak bizonyos részei állat- vagy növény-egészségügyi helyzetére vonatkozó saját megállapításait elvben az exportáló Fél által szolgáltatott információkra alapozza, összhangban az SPS-megállapodással, valamint az OIE és az IPPC szabványaival, és figyelembe veszi az exportáló Fél által végzett meghatározást. Ebben az összefüggésben, ha a Fél nem fogadja el a másik Fél által végzett meghatározást, a meghatározást el nem fogadó Fél köteles indokolást adni és konzultációkat kezdeni.

(5) Az exportáló Fél köteles a szükséges bizonyítékokat szolgáltatni annak érdekében, hogy az importáló Fél számára tényszerűen igazolja, hogy az ilyen területek a kártevőktől vagy megbetegedésektől mentes, illetve a kártevők vagy megbetegedések elterjedtségének alacsony szintjét felmutató térségek. Ennek érdekében az importáló Fél részére, kérése esetén, ésszerű mértékű hozzáférést kell biztosítani vizsgálat, tesztelés és egyéb vonatkozó eljárások elvégzése céljából.

5.9. cikk

Állatjólléti együttműködés

A Felek

a) információ-, szakértelem- és tapasztalatcserét folytatnak az állatjóllét területén, és e tevékenységekre nézve munkatervet fogadnak el; és

b) a nemzetközi fórumokon együttműködnek az állatjólléti szabványok kialakításában, különösen az állatok kábítása és vágása tekintetében.

5.10. cikk

Állat-egészségügyi és Növény-egészségügyi Intézkedésekkel Foglalkozó Bizottság

(1) A szakbizottságokról szóló 15.2. cikk (1) bekezdésével összhangban létrehozott Állat-egészségügyi és Növény-egészségügyi Intézkedésekkel Foglalkozó Bizottság

a) kialakítja az e fejezet végrehajtásához szükséges eljárásokat vagy intézkedéseket;

b) figyelemmel kíséri e fejezet végrehajtásának előrehaladását;

c) megerősíti az 5.8. cikk (3) bekezdésében említett bizalomépítő tevékenység sikeres megvalósítását;

d) eljárásokat dolgoz ki az állati eredetű termékek létesítményeinek, és, adott esetben, a növényi eredetű termékek termelőhelyének jóváhagyására; és

e) fórumot biztosít bizonyos állat-egészségügyi vagy növény-egészségügyi intézkedések alkalmazásából eredő problémák megvitatására, a kölcsönösen elfogadható alternatívák elérése érdekében. Ebben az összefüggésben a bizottságot a konzultációk lefolytatása céljából a Fél kérésére sürgősséggel kell összehívni.

(2) A bizottság a Felek képviselőiből áll és évente egyszer ülésezik egy kölcsönösen elfogadható időpontban. Az ülések helyéről szintén kölcsönösen kell megállapodni. A napirendről az ülés előtt kell megegyezni. A levezető elnök személyét a Felek felváltva biztosítják.

5.11. cikk

Vitarendezés

Az e fejezet alapján felmerülő kérdésben egyik Fél sem hivatkozhat a tizennegyedik fejezetre (Vitarendezés).

HATODIK FEJEZET

VÁMÜGYI EGYÜTTMŰKÖDÉS ÉS A KERESKEDELEM KÖNNYÍTÉSE

6.1. cikk

Célkitűzések és elvek

Abból a célból, hogy kétoldalú és többoldalú alapon megkönnyítsék a kereskedelmet és elősegítsék a vámügyi együttműködést, a Felek megállapodnak abban, hogy együttműködnek, és hogy az import-, export- és árutovábbítási követelményeiket és eljárásaikat a következő célkitűzések és elvek alapján fogadják el és alkalmazzák:

a) annak biztosítása érdekében, hogy az import-, export- és árutovábbítási követelmények és eljárások hatékonyak és arányosak legyenek;

i. mindegyik Fél gyorsított vámeljárásokat fogad el vagy tart fenn úgy, hogy fenntartja a megfelelő vámellenőrzést és kiválasztási eljárásokat;

ii. az import-, export- és árutovábbítási követelmények és eljárások nem lehetnek az adminisztráció szempontjából megterhelőbbek vagy a kereskedelmet jobban korlátozók, mint amennyire az a jogszerű célok elérése érdekében szükséges;

iii. mindegyik Fél minimális dokumentáció mellett biztosítja a vámkezelést, és az elektronikus rendszereket a vámügyfelek részére hozzáférhetővé teszi;

iv. mindegyik Fél olyan információtechnológiát használ, amely felgyorsítja az áruk forgalomba hozatalát;

v. mindegyik Fél gondoskodik arról, hogy a határellenőrzésben részt vevő vámhatóságai és vámszervei – ideértve az import-, export- és árutovábbítási ügyeket –, együttműködjenek és összehangolják tevékenységüket; és

vi. mindegyik Fél úgy rendelkezik, hogy a vámügynökök használata opcionális;

b) az import-, export- és árutovábbítási követelmények és eljárások olyan nemzetközi kereskedelmi és vámeszközökön és szabványokon alapulnak, amelyeket a Felek elfogadtak;

i. a nemzetközi kereskedelmi és vámeszközök és szabványok képezik az import-, export- és árutovábbítási követelmények és eljárások alapját, amennyiben léteznek ilyen eszközök és szabványok, kivéve, ha ezek a nemzetközi szabványok a kitűzött jogszerű célok elérésére nézve nem megfelelő vagy eredménytelen eszköznek minősülnek; és

ii. az adatkövetelményeket és -folyamatokat fokozatosan fogják használni és alkalmazni, a Vámigazgatások Világszervezete (a továbbiakban: WCO) vámadatmodelljével, valamint a kapcsolódó WCO-ajánlásokkal és -iránymutatásokkal összhangban;

c) a követelmények és az eljárások átláthatók és kiszámíthatók legyenek az importőrök, az exportőrök és más érdekelt felek számára;

d) mindegyik Fél kellő időben konzultál a kereskedelmi közösség képviselőivel és más érdekelt felekkel, ideértve a jelentős új vagy módosított követelményekkel vagy eljárásokkal kapcsolatos konzultációkat is, azok elfogadása előtt;

e) kockázatkezelési elveket és eljárásokat alkalmaznak annak érdekében, hogy a figyelmet érdemlő ügyletekre összpontosítsák a megfelelési erőfeszítéseket;

f) mindegyik Fél együttműködik és információcserét folytat annak érdekében, hogy elősegítse az e megállapodás alapján elfogadott kereskedelemkönnyítési intézkedések alkalmazását és az azoknak való megfelelést; és

g) a kereskedelemkönnyítő intézkedések nem hátráltathatják az olyan jogszerű szakpolitikai célok megvalósítását, mint a nemzetbiztonság, az egészség és a környezet védelme.

6.2. cikk

Áruk kiadása

(1) Mindegyik Fél egyszerűsített és hatékony vám- és egyéb, a kereskedelemmel összefüggő követelményeket és eljárásokat fogad el és alkalmaz a Felek közötti kereskedelem könnyítése érdekében.

(2) Az (1) bekezdésnek megfelelően mindegyik Fél gondoskodik arról, hogy vámhatóságai, határőrizeti szervei és más illetékes hatóságai olyan követelményeket és eljárásokat alkalmazzanak, amelyek:

a) olyan határidőn belül biztosítják az áruk kiadását, amely nem hosszabb annál, mint ami annak biztosításához szükséges, hogy megfeleljenek a vám- és a kereskedelemmel összefüggő egyéb jogszabályaiknak és formalitásaiknak. Mindegyik Fél lépéseket tesz a kiadási idő további csökkentése érdekében;

b) lehetőséget biztosítanak az információk előzetes elektronikus benyújtására és végleges feldolgozására az áruk fizikai beérkezése előtt ("érkezés előtti feldolgozás"), annak érdekében, hogy az áruk a beérkezéskor kiadhatók legyenek;

c) lehetővé teszik az importőrök számára, hogy elérjék az áruknak a vámkezelés alóli kiadását azt megelőzően – és azt nem érintve –, hogy a vámhatóságuk végleges döntést hozna az alkalmazandó vámok, adók és díjak tekintetében [3]; és

d) lehetővé teszi az áruk szabad forgalomba bocsátását az érkezési helyen anélkül, hogy azokat ideiglenesen raktárba vagy más létesítményekbe szállítanák.

6.3. cikk

Egyszerűsített vámeljárás

A Felek az olyan kereskedők vagy gazdasági szereplők esetén, akik a Fél által meghatározott egyedi feltételeknek megfelelnek, egyszerűsített import- és exporteljárások alkalmazására törekednek, különösen az áruk gyorsított kiadása és vámkezelése terén, ideértve az előzetes elektronikus kérelmezést és az információk feldolgozását a szállítmányok fizikai beérkezése előtt, a fizikai vizsgálatok ritkítását és a kereskedelem megkönnyítését, például minimális dokumentációt igénylő egyszerűsített nyilatkozatok alkalmazásával.

6.4. cikk

Kockázatkezelés

Mindegyik Fél köteles a kockázatelemzés céljából kockázatkezelési rendszereket alkalmazni, a lehetőség szerinti mértékben elektronikus módon, annak érdekében, hogy a vámhatóságait felkészítse arra, hogy azok a magas kockázatú árukra összpontosítsák az ellenőrzési tevékenységeiket és így egyszerűsítsék az alacsony kockázatú áruk vámkezelését és mozgását. Mindegyik Fél köteles a saját kockázatkezelési eljárásaiban alkalmazni a felülvizsgált 1999. évi, a vámeljárások egyszerűsítéséről és összehangolásáról szóló nemzetközi egyezményt (a továbbiakban: Kiotói Egyezmény) és a WCO kockázatkezelési iránymutatásait.

6.5. cikk

Átláthatóság

(1) Mindegyik Fél gondoskodik arról, hogy vámügyi és a kereskedelemmel kapcsolatos egyéb törvényei, rendeletei, valamint általános igazgatási eljárásai és más követelményei, ideértve a díjakat és terheket, késedelem nélkül hozzáférhetőek legyenek minden érdekelt fél számára egy hivatalosan kijelölt médium útján, továbbá adott esetben egy hivatalos honlapon is.

(2) Mindegyik Fél köteles kijelölni vagy fenntartani egy vagy több felvilágosító és tájékoztató pontot, amely(ek) az érintett feleknek a vámügyekkel és a kereskedelemmel összefüggő más ügyekkel kapcsolatos kérdéseivel foglalkozik (foglalkoznak).

(3) Mindegyik Fél konzultációt folytat a kereskedelmi közösség és más érdekelt felek képviselőivel, és tájékoztatást nyújt a részükre. Az ilyen konzultációk és tájékoztatások kiterjednek a jelentős új, vagy módosított követelményekre és eljárásokra, és az elfogadásuk előtt lehetőséget kínálnak az ezekkel kapcsolatos megjegyzések megtételére.

6.6. cikk

Előzetes rendelkezések

(1) A kereskedők kérelmére mindegyik Fél köteles – törvényeivel és rendeleteivel összhangban – a tarifális besorolással, a származással vagy a Fél döntése szerinti más ilyen kérdésekkel kapcsolatos előzetes írásbeli rendelkezéseket kiadni vámhatóságai útján azt megelőzően, hogy az árukat a területére importálnák.

(2) A törvényeiben és rendeleteiben foglalt bizalmas adatkezelési követelményekre figyelemmel mindegyik Fél közzéteszi – például az Interneten – a tarifális besorolással és a Fél döntése szerinti más ilyen kérdésekkel kapcsolatos előzetes rendelkezéseit.

(3) A kereskedelem megkönnyítése érdekében a Felek kétoldalú párbeszédükben rendszeresen jelzik az (1) és (2) bekezdésekben említett ügyekre vonatkozó jogszabályaik változásait.

6.7. cikk

Fellebbezési eljárások

(1) Mindegyik Fél gondoskodik arról, hogy a vámügyekkel, valamint az egyéb import-, export- és árutovábbítási követelményekkel és eljárásokkal kapcsolatos döntései tekintetében azok a személyek, akikre ezek a döntések vonatkoznak, lehetőséget kapjanak az ilyen döntések elleni felülvizsgálat kérelmezésére vagy fellebbezésre. A Fél előírhatja azt, hogy a fellebbezést először ugyanaz a szerv, annak felügyeleti hatósága vagy egy igazságügyi hatóság tárgyalja, mielőtt egy felsőbb független testület, amely lehet igazságügyi hatóság vagy közigazgatási törvényszék, felülvizsgálná.

(2) A termelő vagy az exportőr a felülvizsgálatot végző hatóságnak a gyártóhoz vagy az exportőrhöz intézett kérésére közvetlenül a közigazgatási felülvizsgálatot végző Fél részére adhat tájékoztatást. Az információt szolgáltató exportőr vagy termelő kérheti a közigazgatási felülvizsgálatot végző Féltől az információ bizalmas kezelését, törvényeivel és rendeleteivel összhangban.

6.8. cikk

Bizalmas kezelés

(1) A Fél személyei vagy hatóságai által a másik Fél hatóságai részére az e fejezet rendelkezéseivel összhangban szolgáltatott bármely információt bizalmas vagy korlátozott jellegű információként kell kezelni, az egyes Felek vonatkozó törvényeitől és rendeleteitől függően. Az információra hivatali titoktartási kötelezettség vonatkozik, és az információt átvevő Fél vonatkozó törvényei és rendeletei szerinti hasonló információkra kiterjedő védelmet élvez.

(2) Személyes adatok csak akkor cserélhetők ki, ha az adatot fogadó Fél vállalja, hogy ezeket az adatokat legalább ugyanolyan szintű védelemben részesíti, mint ami az adatokat küldő Félnél megfelel az adott esetre vonatkozó védelemnek. Az adatot szolgáltató személy nem írhat elő olyan követelményeket, amelyek szigorúbbak, mint amelyek a saját joghatósága alatt alkalmazandók.

(3) Az (1) bekezdésben említett információt a fogadó Fél hatóságai az adatot szolgáltató személy vagy hatóság kifejezett engedélye nélkül nem használhatják fel más célra, mint amelyre azt szolgáltatták.

(4) Az adatot szolgáltató személy vagy hatóság kifejezett engedélye nélkül az (1) bekezdésben említett információ nem tehető közzé és egyéb módon sem hozható más személy tudomására, kivéve, ha az információt átvevő Fél törvényei és rendeletei bírósági eljárásokkal kapcsolatban ezt előírják, vagy erre felhatalmazást adnak. Az információt szolgáltató személyt az ilyen információátadásról – lehetőség szerint előzetesen – értesíteni kell.

(5) Ha egy Fél hatósága e fejezet rendelkezései szerint kér információt, akkor köteles tájékoztatni a megkeresett személyt a bírósági eljárásokkal kapcsolatos információadási kötelezettség minden lehetőségéről.

(6) Az információt kérő Fél – ha csak másként nem egyezik meg az információt adó személlyel – lehetőség szerint az adott Fél törvényei és rendeletei szerint rendelkezésére álló valamennyi intézkedést felhasználja az információ bizalmas jellegének fenntartására, és harmadik fél vagy más hatóság általi információkiadás iránt benyújtott kérelem esetén biztosítja a személyes adatok védelmét.

6.9. cikk

Díjak és terhek

A behozatallal vagy kivitellel kapcsolatban kivetett bármely jellegű díjak és terhek, amelyek nem minősülnek vámnak, és a vám 2.3. cikk szerinti meghatározása (Vám) alól kizárt tételek tekintetében:

a) díjak és terhek csak a kérdéses importtal vagy exporttal kapcsolatosan nyújtott szolgáltatások vagy az ilyen import vagy export végzéséhez szükséges valamely formalitás miatt szabhatók ki;

b) a díjak és terhek nem haladhatják meg a nyújtott szolgáltatás hozzávetőleges költségeit;

c) a díjak és terhek kiszámítása nem történhet ad valorem alapon;

d) díjak és terhek nem szabhatók ki konzuli szolgáltatásokkal kapcsolatban;

e) a díjakra és terhekre vonatkozó információk közzététele hivatalosan kijelölt médium útján, továbbá – adott esetben – hivatalos honlapon történik. A tájékoztatásnak tartalmaznia kell a nyújtott szolgáltatásért felszámított díj vagy teher indokát, a felelős hatóságot, az alkalmazott díjakat és terheket, valamint, azt, mikor és hogyan kell a fizetést teljesíteni; és

f) új vagy módosított díjak és terhek nem vethetők ki mindaddig, amíg az e) pont szerinti információt nem tették közzé és az nem elérhető.

6.10. cikk

Szállítás előtti ellenőrzés

Egyik Fél sem írja elő szállítás előtti ellenőrzés használatát vagy azzal egyenértékű intézkedést.

6.11. cikk

Vámkezelés utáni ellenőrzés

Mindegyik Fél biztosítja a kereskedők számára annak lehetőségét, hogy élvezzék a hatékony vámkezelés utáni ellenőrzések alkalmazásából fakadó előnyöket. A vámkezelés utáni ellenőrzések alkalmazása nem járhat a kereskedőkre nézve felhatalmazás nélküli vagy indokolatlan követelményekkel vagy terhekkel.

6.12. cikk

Vámérték-megállapítás

A vámérték-megállapítási megállapodást – a vámérték-megállapítási megállapodás 20. cikkében és a III. melléklete (2)–(4) bekezdéseiben foglalt fenntartások és opciók nélkül – e megállapodásba foglalják, és az értelemszerűen ennek részét képezi.

6.13. cikk

Vámügyi együttműködés

(1) A Felek fokozzák a vámügyi és az azzal kapcsolatos ügyekben folyó együttműködésüket.

(2) A Felek vállalják, hogy a vámügyekben a kereskedelmet könnyítő lépéseket tesznek, figyelemmel az ebben az összefüggésben a nemzetközi szervezetek által elvégzett munkára. Ez tartalmazhatja új vámeljárások tesztelését is.

(3) A Felek megerősítik elkötelezettségüket az áruk jogszerű mozgásának megkönnyítése iránt, és szakmai információkat cserélnek a vámtechnikák és -eljárások, valamint a számítógépes rendszerek fejlesztésére vonatkozó intézkedésekről, összhangban e megállapodás rendelkezéseivel.

(4) A Felek kötelezettséget vállalnak a következőkre:

a) a vámokkal kapcsolatos ügyekben, az áruk importálása, exportálása és az árutovábbítás területén a nemzetközi szabványokkal összhangban a kereskedelemben használt dokumentáció és adatelemek összehangolására törekednek, a kereskedelem áramlásának előmozdítása céljából;

b) fokozzák az együttműködést vámlaboratóriumaik és tudományos intézményeik között, és együttműködnek a vámlaboratóriumi módszereik összehangolása érdekében;

c) a vámszemélyzet cseréje;

d) a vámügyekkel kapcsolatos kérdésekre vonatkozó képzési programok közös szervezése a vámeljárásokban közvetlenül részt vevő tisztviselők részére;

e) a kereskedelmi és üzleti közösségekkel való kommunikáció hatékony mechanizmusainak kialakítása;

f) a lehető legnagyobb mértékű segítség nyújtása egymás részére a preferenciális elbánásban részesülő importált áruk tarifális besorolása, értékelése és származásának megállapítása terén;

g) a szellemi tulajdonhoz fűződő jogok vámhatóságok általi erős és hatékony érvényesítésének előmozdítása az importálás, az exportálás, az újrakivitel, az árutovábbítás, az átrakás és más vámeljárások tekintetében, különös tekintettel a hamisított árukra; és

h) a kereskedelem megkönnyítése mellett növelik a bárhonnan származó olyan tengeri konténeres és egyéb szállítmányok biztonságát, amelyeket a Felek területére importálnak, és ott átrakásuk vagy továbbításuk történik. A Felek megállapodnak abban, hogy a fokozott és kiszélesített együttműködés célkitűzései többek között az alábbiak:

i. együttműködés a nemzetközi kereskedelem logisztikai lánca biztosításának vámmal kapcsolatos oldalai megerősítésében; és

ii. az álláspontok lehetőség szerinti legteljesebb egyeztetése bármely multilaterális fórumon, ahol a szállítótartályok biztonságával kapcsolatos kérdések megfelelőképpen felvethetők és megvitathatók.

(5) A Felek elismerik, hogy technikai együttműködésük alapvetően fontos az ebben a megállapodásban meghatározott kötelezettségeknek való megfelelés elősegítése és a kereskedelem megkönnyítése magas szintjének elérése érdekében. A Felek a vámhatóságaik útján megegyeznek egy olyan technikai együttműködési program kialakításában, amely kölcsönös megállapodással meghatározott feltételekkel a vámügyi és vámmal kapcsolatos területeken megvalósítandó együttműködési intézkedések köréről, időkeretéről és költségeiről szól.

(6) A Felek a megfelelő vámigazgatási szerveik és a határőrizettel kapcsolatos más hatóságaik útján áttekintik a kereskedelem könnyítésére vonatkozó nemzetközi kezdeményezéseket, ideértve többek között a WTO és a WCO releváns tevékenységét annak érdekében, hogy azonosítsák azokat a területeket, ahol a további közös fellépés megkönnyítené a Felek közötti kereskedelmet, és népszerűsítik a Felek közös többoldalú célkitűzéseit. A Felek együttműködnek annak érdekében, hogy, ahol lehetséges, közös álláspontokat alakítsanak ki a nemzetközi szervezetekben a vámügyi együttműködés és a kereskedelem könnyítése terén, különösen a WTO és a WCO keretében.

(7) A Felek segítik egymást e fejezet, a "származó termékek" meghatározására és az igazgatási együttműködés módszereire vonatkozó jegyzőkönyv, és vonatkozó vámtörvényeik és -rendeleteik végrehajtásában és érvényesítésében.

6.14. cikk

Kölcsönös igazgatási segítség vámügyekben

(1) A Felek kölcsönös igazgatási segítséget nyújtanak egymásnak vámügyekben, a vámügyekben nyújtott kölcsönös igazgatási segítségről szóló jegyzőkönyvben foglalt rendelkezésekkel összhangban.

(2) E megállapodás alapján egyik Fél sem hivatkozhat a tizennegyedik fejezetre (Vitarendezés) a vámügyekben nyújtott kölcsönös igazgatási segítségről szóló jegyzőkönyv 9.1. cikkének hatálya alá tartozó ügyekben.

6.15. cikk

Vámügyi kapcsolattartó pontok

(1) A Felek megosztják az e fejezet és a "származó termékek" meghatározására és az igazgatási együttműködés módszereire vonatkozó jegyzőkönyv alapján felmerülő kérdésekben kijelölt kapcsolattartó pontok listáját.

(2) A kapcsolattartó pontok arra törekednek, hogy az e fejezet hatálya alá tartozó operatív ügyeket konzultációk útján oldják meg. Ha egy ügy nem oldható meg a kapcsolattartó pontokon keresztül, az ügyet az ebben a fejezetben említett Vámügyi Bizottság elé kell utalni.

6.16. cikk

Vámügyi Bizottság

(1) A szakbizottságokról szóló 15.2. cikk (1) bekezdése szerint létrehozott Vámügyi Bizottság gondoskodik e fejezet, a "származó termékek" meghatározására és az igazgatási együttműködés módszereire vonatkozó jegyzőkönyv és a vámügyekben nyújtott kölcsönös igazgatási segítségről szóló jegyzőkönyv megfelelő működéséről. Az e megállapodás hatálya alá tartozó ügyekben a Kereskedelmi Bizottságról szóló 15.1. cikk (1) bekezdése alapján létrehozott Kereskedelmi Bizottságnak tesz jelentést.

(2) A Vámügyi Bizottság a Feleknek a vámügyi együttműködésért és a kereskedelem könnyítésért felelős vám- és egyéb illetékes hatóságai képviselőiből áll, és feladata a "származó termékek" meghatározására és az igazgatási együttműködés módszereire vonatkozó jegyzőkönyv, valamint a vámügyekben nyújtott kölcsönös igazgatási segítségről szóló jegyzőkönyv alkalmazása.

(3) A Vámügyi Bizottság elfogadja saját eljárási szabályzatát, és évente ülésezik, az ülés helyének a Felek közötti váltakozásával.

(4) A Fél kérésére a Vámügyi Bizottság ülést tart annak érdekében, hogy megvitasson és megpróbáljon megoldani minden olyan vitát, amely a Felek között felmerülhet az olyan ügyekkel kapcsolatban, amelyek ezzel a fejezettel, a "származó termékek" meghatározására és az igazgatási együttműködés módszereire vonatkozó jegyzőkönyvvel, valamint a vámügyekben nyújtott kölcsönös igazgatási segítségről szóló jegyzőkönyvvel függnek össze, ideértve a kereskedelem könnyítését, a tarifális besorolást, az áruk származását és a vámügyekben nyújtott kölcsönös igazgatási segítséget, különösen a vámügyekben nyújtott kölcsönös igazgatási segítségről szóló jegyzőkönyv 7. és 8. cikkével kapcsolatban.

(5) A Vámügyi Bizottság meghozza a közös célkitűzések elérése, továbbá az ebben a fejezetben, a "származó termékek" meghatározására és az igazgatási együttműködés módszereire vonatkozó jegyzőkönyvben, valamint a vámügyekben nyújtott kölcsönös igazgatási segítségről szóló jegyzőkönyvben létrehozott mechanizmusok megbízható működése érdekében szükségesnek tartott határozatokat, ajánlásokat vagy véleményeket fogad el.

HETEDIK FEJEZET

SZOLGÁLTATÁSKERESKEDELEM, LETELEPEDÉS ÉS ELEKTRONIKUS KERESKEDELEM

A. SZAKASZ

Általános rendelkezések

7.1. cikk

Célkitűzés, hatály és alkalmazási kör

(1) A Felek, ismételten megerősítve a WTO-megállapodás alapján fennálló vonatkozó jogaikat és kötelezettségeiket, megteszik a szükséges intézkedéseket a szolgáltatáskereskedelem és a letelepedés fokozatos kölcsönös liberalizációja, valamint az elektronikus kereskedelmet érintő együttműködés érdekében.

(2) E fejezet egy rendelkezése sem értelmezhető úgy, hogy bármiféle kötelezettséget tartalmaz a kormányzati beszerzések tekintetében.

(3) Ez a fejezet nem vonatkozik a Fél által nyújtott támogatásokra, ideértve az államilag támogatott hiteleket, garanciákat és biztosítást is.

(4) E fejezettel összhangban mindegyik Fél fenntartja a szabályozáshoz való jogát és arra vonatkozó jogát, hogy új szabályozásokat vezessen be a jogszerű politikai célok megvalósítása érdekében.

(5) Ez a fejezet nem vonatkozik a Fél munkaerőpiacára történő belépést kereső természetes személyeket érintő intézkedésekre, és hasonlóképpen nem vonatkozik az állampolgárságot, a tartózkodást vagy az állandó munkavállalást érintő intézkedésekre.

(6) E fejezet egy rendelkezése sem akadályozza meg a Felet abban, hogy intézkedéseket alkalmazzon természetes személyeknek a területére való belépésének vagy ideiglenes ott tartózkodásának szabályozására, ideértve azokat az intézkedéseket, amelyek határai sértetlenségének védelméhez, és a természetes személyek határain át történő szabályszerű mozgásának biztosítása érdekében szükségesek, feltéve hogy az ilyen intézkedések alkalmazására nem olyan módon kerül sor, hogy az hatálytalanítja vagy akadályozza a másik Fél által élvezett előnyöket az ebben a fejezetben és annak mellékleteiben foglalt egyedi kötelezettségvállalás feltételei szerint [4].

7.2. cikk

Fogalommeghatározások

E fejezet alkalmazásában:

a) intézkedés: egy Fél által hozott bármely intézkedés, törvény, rendelet, szabály, eljárás, határozat, igazgatási fellépés formájában vagy bármely egyéb módon;

b) a Fél által elfogadott vagy fenntartott intézkedés: olyan intézkedés, amelynek az elfogadója;

i. központi, regionális vagy helyi kormányzat vagy hatóság; és

ii. nem kormányzati szerv a központi, regionális vagy helyi kormányzat vagy hatóság által delegált hatáskör gyakorlása során;

c) személy: természetes vagy jogi személy;

d) természetes személy: koreai állampolgár vagy az Európai Unió valamely tagállamának állampolgára, államának vonatkozó jogszabályai szerint;

e) jogi személy: bármely, a vonatkozó jogszabályok szerint szabályszerűen alapított vagy más módon szervezett, profitorientált vagy egyéb jogi személy, amely lehet magán, vagy kormányzati tulajdonban, ideértve bármely társaságot, trösztöt, személyegyesítő társaságot, közös vállalkozást, egyéni vállalkozást vagy egyesületet;

f) a Fél területén letelepedett jogi személy:

i. az Európai Unió valamely tagállama vagy Korea jogszabályaival összhangban létrehozott jogi személy, amelynek a létesítő okirat szerinti székhelye, központi ügyvezetésének helye [5] vagy gazdasági tevékenységének elsődleges központja Koreában vagy olyan területen található, ahol az Európai Unióról szóló szerződés és az Európai Unió működéséről szóló szerződés alkalmazandó. Amennyiben a jogi személynek csak a létesítő okirat szerinti székhelye vagy a központi ügyvezetése van Koreában vagy olyan területen, ahol az Európai Unióról szóló szerződés és az Európai Unió működéséről szóló szerződés alkalmazandó, akkor nem minősül az Európai Unióban vagy Koreában letelepedett jogi személynek, kivéve, ha jelentős üzleti tevékenységet [6] végez Koreában vagy azon a területen, ahol az Európai Unióról szóló szerződés és az Európai Unió működéséről szóló szerződés alkalmazandó; vagy

ii. a 7.9. cikk a) pontja szerinti letelepedés esetén, az EU-fél vagy Korea területén letelepedett természetes vagy jogi személyek tulajdonában álló vagy általuk ellenőrzött, az i. alpontban megjelölt jogi személy.

Jogi személy:

i. az EU-fél vagy Korea személyeinek tulajdonában áll, ha vagyoni részesedésének több, mint 50 %-a ténylegesen az EU-fél vagy Korea személyeinek tulajdonában van;

ii. valamely Fél személyeinek irányítása alatt áll, amenynyiben irányítja azt vagy irányítása alatt van; vagy amikor a szóban forgó személy és a másik személy mindketten egy harmadik irányítása alatt állnak;

iii. más személyhez kapcsolt, ha a másik személyt ellenőrzi vagy az ellenőrzi a jogi személyt; illetve, ha a jogi személy és a másik személyt egyaránt ugyanaz a személy ellenőrzi;

g) a f) ponttól eltérve, az EU-fél vagy Korea területén kívül letelepedett és az Európai Unió valamely tagállamának vagy Koreának állampolgárai által ellenőrzött hajózási társaságokra szintén vonatkozik ez a megállapodás, amennyiben hajóik az Európai Unió adott tagállamának vagy Koreának a jogszabályai szerint kerültek bejegyzésre és az Európai Unió tagállamának vagy Koreának a lobogója alatt hajóznak [7];

h) gazdasági integrációs megállapodás: a szolgáltatáskereskedelmet és a letelepedést lényegesen liberalizáló megállapodás, összhangban a WTO-egyezménnyel, különösen a GATS V. és Va. cikkeivel;

i) repülőgép-javítási és -karbantartási szolgáltatások: olyan tevékenységek, amelyeket akkor végeznek a repülőgépen vagy annak egy részén, amikor azt kivonják a szolgálatból, és nem tartozik ide az úgynevezett forgalmi karbantartás;

j) számítógépes helyfoglalási rendszerrel (a továbbiakban: CRS) kapcsolatos szolgáltatások: számítógépes rendszerek által nyújtott olyan szolgáltatások, amelyek információkat tartalmaznak a légi fuvarozók menetrendjéről, elérhetőségéről, díjairól és díjszabásáról, és amelyeken keresztül foglalások végezhetők vagy jegyek bocsáthatók ki;

k) légiközlekedési szolgáltatások értékesítése és marketingje: az érintett légi fuvarozó számára fennálló lehetőségek arra, hogy szabadon értékesítse és forgalomba hozza légiközlekedési szolgáltatásait ideértve a marketing minden vonatkozását, például a piackutatást, reklámozást és a forgalmazást is. Ezek a tevékenységek nem tartalmazzák a légiközlekedési szolgáltatások árképzését, sem az alkalmazandó feltételeket; és

l) szolgáltatás nyújtója: bármely személy, aki szolgáltatásokat nyújt vagy szolgáltatásokat kíván nyújtani, ideértve a befektetőt is.

7.3. cikk

A Szolgáltatáskereskedelemmel, Letelepedéssel és Elektronikus Kereskedelemmel Foglalkozó Bizottság

(1) A szakbizottságokról szóló 15.2. cikk (1) bekezdése szerint megalakult Szolgáltatáskereskedelemmel, Letelepedéssel és Elektronikus Kereskedelemmel Foglalkozó Bizottság a Felek képviselőiből áll. A Felek fő képviselője a bizottságban azon hatóságuk tisztségviselője, amely e fejezet végrehajtásáért felelős.

(2) A bizottság

a) felügyeli és értékeli e fejezet végrehajtását;

b) megvizsgálja az ezzel a fejezettel kapcsolatos olyan kérdéseket, amelyeket valamely Fél utal elé; és

c) lehetőséget nyújt az illetékes hatóságok számára a prudenciális intézkedésekkel kapcsolatos információcserére a 7.46. cikkre tekintettel.

B. SZAKASZ

Határokon átnyúló szolgáltatásnyújtás

7.4. cikk

Hatály és fogalommeghatározások

(1) Ez a szakasz a Feleknek a határokon átnyúló valamennyi szolgáltatási ágazatot érintő intézkedéseire vonatkozik, az alábbi kivételekkel:

a) audiovizuális szolgáltatások [8];

b) nemzeti tengeri kabotázs; és

c) nemzeti és nemzetközi menetrendszerű, illetve nem menetrendszerű légi szállítási szolgáltatások, valamint a forgalmi jogok gyakorlásához közvetlenül kapcsolódó szolgáltatások, a következők kivételével:

i. repülőgép-javítási és -karbantartási szolgáltatások;

ii. légi szállítási szolgáltatások értékesítése és marketingje;

iii. CRS szolgáltatások; és

iv. egyéb, a légiközlekedési szolgáltatásokat kiegészítő szolgáltatások, például földi kiszolgálással kapcsolatos szolgáltatások, légi jármű légi személyzettel együtt történő bérbevételével kapcsolatos bérleti szolgáltatások és repülőtér-irányítási szolgáltatások.

(2) A szolgáltatások határon átnyúló szolgáltatását érintő intézkedések közé tartoznak az alábbiakat érintő intézkedések:

a) a szolgáltatással összefüggő előállítás, terjesztés, marketing, értékesítés és kiszállítás;

b) szolgáltatás vásárlása, kifizetése vagy használata;

c) szolgáltatás nyújtásával kapcsolatosan olyan hálózatokhoz vagy szolgáltatásokhoz való hozzáférés vagy ilyenek használata, amelyeket a Feleknek nyilvánosan kell nyújtani; és

d) a másik Fél szolgáltatójának a Fél területén való jelenléte.

(3) E szakasz alkalmazásában:

a) határokon átnyúló szolgáltatásnyújtás: olyan szolgáltatásnyújtás, amely

i. egyik Fél területéről a másik Fél területére irányul; és

ii. az egyik Fél területén valósul meg a másik Fél fogyasztója részére;

b) szolgáltatás: bármely ágazatba tartozó bármely szolgáltatás, az államhatalom gyakorlása során nyújtott szolgáltatások kivételével; és

c) az államhatalom gyakorlása során nyújtott szolgáltatások: azok a szolgáltatások, amelyeket nem üzleti alapon és nem egy vagy több szolgáltatóval versenyben nyújtanak.

7.5. cikk

Piacra jutás

(1) A határokon átnyúló szolgáltatásnyújtáson keresztül megvalósuló piacra jutást illetően mindegyik Fél legalább olyan kedvező elbánást biztosít a másik fél szolgáltatásainak és szolgáltatóinak, mint amelyet a 7-A. mellékletben szereplő egyedi kötelezettségvállalások szerinti feltételek, korlátozások és kikötések alapján nyújtaniuk kell.

(2) A piacra jutással kapcsolatos kötelezettségek által érintett ágazatokban azok az intézkedések, amelyeket a Fél, sem regionális felosztás alapján, sem az adott terület egészét figyelembe véve nem hoz meg, illetve nem tart fenn, az alábbiak szerint kerülnek meghatározásra, kivéve, ha a 7-A. melléklet másképp rendelkezik:

a) a szolgáltatók számának korlátozása számbeli kvóták, monopóliumok, kizárólagos szolgáltatók vagy a gazdasági szükségesség vizsgálatára irányuló követelmény útján [9];

b) a szolgáltatási ügyletek vagy a tőke összértékének korlátozása számbeli kvóták vagy a gazdasági szükségesség vizsgálatára irányuló követelmény útján; és

c) a szolgáltatási műveletek teljes számának vagy a szolgáltatás teljesítménye kijelölt számbeli egységekben kifejezett mennyiségének korlátozása kvóták vagy a gazdasági szükségesség vizsgálatára irányuló követelmény útján [10].

7.6. cikk

Nemzeti elbánás

(1) Azon ágazatokban, amelyekre vonatkozóan a piacra-jutási kötelezettségvállalások a 7-A. mellékletben szerepelnek az ott meghatározott feltételekre és minősítésekre is figyelemmel a másik fél szolgáltatásait és szolgáltatóit a határokon átnyúló szolgáltatásnyújtást érintő valamennyi intézkedéssel összefüggésben mindegyik Fél legalább olyan elbánásban részesíti, mint saját hasonló szolgáltatásait és szolgáltatóit.

(2) A Fél az (1) bekezdésben foglalt követelményt úgy is teljesítheti, hogy egy másik fél szolgáltatásainak és szolgáltatóinak a saját hasonló szolgáltatásainak és szolgáltatóinak nyújtott elbánással formálisan azonos, illetőleg attól formálisan eltérő elbánást biztosít.

(3) A formálisan azonos vagy a formálisan eltérő elbánás kevésbé kedvezőnek minősül, amennyiben a versenyfeltételeket a másik Fél hasonló szolgáltatásaival és szolgáltatóival szemben, a Fél saját szolgáltatásainak és szolgáltatóinak javára módosítja.

(4) Az ebben a cikkben vállalt egyedi kötelezettségek nem értelmezhetők oly módon, miszerint valamely Félnek kompenzációt kell nyújtani azokért az eleve fennálló versenyhátrányokért, amelyek az érintett szolgáltatás vagy szolgáltató külföldi jellegéből adódnak.

7.7. cikk

A kötelezettségvállalásokat tartalmazó jegyzékek

(1) Az egyes Felek által e fejezet alapján liberalizált ágazatokat, valamint – fenntartások révén – az említett ágazatokban a másik fél szolgáltatásaira és szolgáltatóira alkalmazandó, a piacra jutással és a nemzeti elbánással kapcsolatos korlátozásokat a 7-A. mellékletben szereplő, kötelezettségvállalásokat tartalmazó jegyzékek határozzák meg.

(2) Egyik Fél sem fogadhat el új, vagy kedvezőtlenebb, hátrányos megkülönböztetést tartalmazó intézkedést a másik Fél szolgáltatásaival vagy szolgáltatóival kapcsolatban, az (1) bekezdéssel összhangban vállalt egyedi kötelezettségvállalások szerint biztosított elbánáshoz képest.

7.8. cikk

Legnagyobb kedvezményes elbánás [11]

(1) Az e szakasz hatálya alá tartozó, a határokon átnyúló szolgáltatásnyújtást érintő bármely intézkedés tekintetében – ha ez a cikk másként nem rendelkezik – mindegyik Fél a másik Fél szolgáltatásainak és szolgáltatóinak legalább az azon harmadik országok hasonló szolgáltatásaira és szolgáltatóira alkalmazandó legnagyobb kedvezményes elbánást biztosítja, amelyekkel e megállapodás aláírását követően gazdasági integrációs megállapodást köt.

(2) A bármely Fél által harmadik fél szolgáltatói vagy szolgáltatásai részére gazdasági integrációs megállapodásból származóan biztosított elbánást csak akkor zárják ki az (1) bekezdésben foglalt kötelezettség alól, ha ezt az elbánást olyan ágazati vagy horizontális kötelezettségvállalások alapján biztosítják, amelynek tekintetében a regionális gazdasági integrációs megállapodás jelentősen magasabb szintű kötelezettségeket határoz meg, mint az e szakasz összefüggésében a 7-B. mellékletben vállaltak.

(3) A (2) bekezdéstől eltérve az (1) bekezdésben meghatározott kötelezettségek nem vonatkoznak a következők alapján biztosított elbánásra:

a) a GATS VII. cikkének vagy a pénzügyi szolgáltatásokról szóló mellékletének megfelelően a minősítések, engedélyek vagy prudenciális intézkedések elismerését előíró intézkedések;

b) teljes mértékben vagy elsősorban az adózással kapcsolatos nemzetközi megállapodások vagy egyezmények; illetve

c) a 7-C. mellékletben felsorolt, legnagyobb kedvezményes elbánástól mentes intézkedések.

(4) Ez a fejezet nem értelmezhető úgy, hogy bármely Felet megakadályoz abban, hogy a szomszédos országok számára előnyöket biztosítson annak érdekében, hogy megkönnyítse a helyileg előállított és fel is használt egymás mellett fekvő határ menti övezetre korlátozott folyamatos szolgáltatáscserét.

C. SZAKASZ

Letelepedés

7.9. cikk

Fogalommeghatározások

E szakasz alkalmazásában:

a) letelepedés:

i. jogi személy alapítása, megszerzése vagy fenntartása [12]; vagy

ii. fiók vagy képviseleti iroda létrehozása vagy fenntartása

valamely Fél területén gazdasági tevékenység kifejtése céljából;

b) befektető: letelepedés útján gazdasági tevékenységet folytatni kívánó vagy folytató valamely személy [13];

c) gazdasági tevékenység: magában foglal minden gazdasági jellegű tevékenységet, kivéve az államhatalom gyakorlása során végzett tevékenységeket, azaz a sem üzleti alapú, sem az egy vagy több gazdasági szereplővel versengve végzett tevékenységeket;

d) a Fél jogi személyének leányvállalata: olyan jogi személy, amely ténylegesen az adott Fél egy másik jogi személyének ellenőrzése alatt áll; és

e) jogi személy fióktelepe: folytonosnak látszó, de jogi személyiséggel nem rendelkező üzletviteli hely, mint például egy anyavállalat egysége, amely saját vezetőséggel és megfelelő feltételekkel rendelkezik ahhoz, hogy harmadik felekkel üzleti tárgyalásokat folytasson, akiknek – habár tudatában vannak annak, hogy szükség esetén van jogi kapcsolat az anyavállalattal, amelynek üzletkötési helye külföldön van – nem kell közvetlenül az anyavállalattal üzleti kapcsolatot létesíteniük, hanem üzleti tranzakcióikat lebonyolíthatják az anyavállalat egységén keresztül is.

7.10. cikk

Hatály

A befektetési környezet és különösen a Felek közötti letelepedés feltételeinek fejlesztése érdekében ez a szakasz a Felek olyan intézkedéseire vonatkozik, amelyek a letelepedést [14] minden gazdasági tevékenység tekintetében érintik, a következő kivételekkel:

a) nukleáris anyagok bányászata, előállítása és feldolgozása [15];

b) fegyver-, lőszer- és hadianyaggyártás, illetve -kereskedelem [16];

c) audiovizuális szolgáltatások [17];

d) nemzeti tengeri kabotázs; és

e) nemzeti és nemzetközi menetrendszerű, illetve nem menetrendszerű légi szállítási szolgáltatások, valamint a forgalmi jogok gyakorlásához közvetlenül kapcsolódó szolgáltatások, a következők kivételével:

i. repülőgép-javítási és -karbantartási szolgáltatások;

ii. légi szállítási szolgáltatások eladása és marketingje;

iii. CRS szolgáltatások; és

iv. egyéb, a légiközlekedési szolgáltatásokat kiegészítő szolgáltatások, például földi kiszolgálással kapcsolatos szolgáltatások, légi jármű légi személyzettel együtt történő bérbevételével kapcsolatos bérleti szolgáltatások és repülőtér-irányítási szolgáltatások.

7.11. cikk

Piacra jutás

(1) A letelepedésen keresztül megvalósuló piacra jutást illetően mindegyik Fél legalább olyan kedvező elbánást biztosít a másik fél letelepedett vállalatai és befektetői részére, mint amelyet a 7-A. mellékletben szereplő egyedi kötelezettségvállalások szerinti feltételek, korlátozások és kikötések alapján nyújtaniuk kell.

(2) A piacra jutással kapcsolatos kötelezettségvállalások által érintett ágazatokban azok az intézkedések, amelyeket a Fél, sem regionális felosztás alapján, sem az adott terület egészét figyelembe véve nem foganatosít, illetve nem tart fenn, az alábbiak szerint kerülnek meghatározásra, a 7-A. melléklet eltérő rendelkezésének a hiányában:

a) a letelepedett vállalatok számának korlátozása számbeli kvóták, monopóliumok, kizárólagos jogok vagy más letelepedési követelmények, például a gazdasági szükségesség vizsgálatára irányuló követelmény útján;

b) az ügyletek vagy a tőke összértékének korlátozása számbeli kvóták vagy a gazdasági szükségesség vizsgálatára irányuló követelmény útján;

c) a műveletek teljes számának vagy a kimenet kijelölt számbeli egységekben kifejezett mennyiségének korlátozása kvóták vagy a gazdasági szükségesség vizsgálatára irányuló követelmény útján [18];

d) a külföldi tőke részesedésének korlátozása a külföldi tulajdonrész legmagasabb százalékos mértékének, illetve az egyedi vagy összesített külföldi befektetések összértékének meghatározásával;

e) egy adott gazdasági tevékenységnek a másik Fél befektetője általi végzéséhez meghatározott típusú jogi személy vagy közös vállalkozás létrehozását korlátozó vagy előíró intézkedések; és

f) a 7.17. cikkben meghatározott kulcsszemélyzetnek és felsőfokú képesítéssel rendelkező gyakornokoknak nem minősülő, egy adott ágazatban foglalkoztatható, vagy egy befektető által foglalkoztatható olyan természetes személyek összes létszámának számbeli kvóták vagy a gazdasági szükségesség vizsgálatára irányuló követelmény útján történő korlátozása, akik a gazdasági tevékenység ellátásához szükségesek, és ahhoz közvetlenül kapcsolódnak.

7.12. cikk

Nemzeti elbánás [19]

(1) A 7-A. mellékletben meghatározott ágazatokban és az ott meghatározott feltételekre és minősítésekre is figyelemmel, a letelepedést érintő minden intézkedés tekintetében, mindegyik Fél a másik Fél letelepedett vállalatait és befektetőit legalább olyan elbánásban részesíti, mint saját hasonló letelepedett vállalatait és befektetőit.

(2) A Fél azzal is teljesítheti az (1) bekezdésben foglalt követelményt, hogy egy másik fél letelepedett vállalatainak és befektetőinek a saját hasonló letelepedett vállalatainak és befektetőinek nyújtott elbánással formálisan azonos, illetőleg attól formálisan eltérő elbánást biztosít.

(3) A formálisan azonos vagy a formálisan eltérő elbánás kevésbé kedvezőnek minősül, amennyiben a versenyfeltételeket a másik Fél hasonló letelepedett vállalataival és befektetőivel szemben, a Fél letelepedett vállalatainak és befektetőinek javára módosítja.

(4) Az ebben a cikkben vállalt egyedi kötelezettségek nem értelmezhetők oly módon, miszerint valamely Félnek kompenzációt kellene nyújtani azokért az eleve meglévő versenyhátrányokért, amelyek az érintett letelepedett vállalat és befektető külföldi jellegéből adódnak.

7.13. cikk

A kötelezettségvállalásokat tartalmazó jegyzékek

(1) Az egyes Felek által e fejezet alapján liberalizált ágazatokat, valamint – fenntartások révén – az említett ágazatokban a másik fél letelepedett vállalataira és befektetőire alkalmazandó, a piacra jutással és a nemzeti elbánással kapcsolatos korlátozásokat a 7-A. mellékletben szereplő, kötelezettségvállalásokat tartalmazó jegyzékek határozzák meg.

(2) Egyik Fél sem fogadhat el új, vagy kedvezőtlenebb, hátrányos megkülönböztetést tartalmazó intézkedést a másik Fél letelepedett vállalataival és befektetőivel kapcsolatban, az (1) bekezdéssel összhangban vállalt egyedi kötelezettségvállalások szerint biztosított elbánáshoz képest.

7.14. cikk

Legnagyobb kedvezményes elbánás [20]

(1) Az e szakasz hatálya alá tartozó, a letelepedést érintő bármely intézkedés tekintetében – ha ez a cikk másként nem rendelkezik – mindegyik Fél a másik Fél letelepedett vállalatai és befektetői részére legalább az azon harmadik országok hasonló letelepedett vállalataira és befektetőire alkalmazandó legnagyobb kedvezményes elbánást biztosítja, amelyekkel e megállapodás aláírását követően gazdasági integrációs megállapodást köt [21].

(2) A bármely Fél által harmadik fél letelepedett vállalatai és befektetői részére gazdasági integrációs megállapodásból származóan biztosított elbánást csak akkor zárják ki az (1) bekezdésben foglalt kötelezettség alól, ha ezt az elbánást olyan ágazati vagy horizontális kötelezettségvállalások alapján biztosítják, amely tek