Állásfoglalás [1]

a Kongói Demokratikus Köztársaságban, különösen az ország keleti részén uralkodó helyzetről, valamint ennek a régióra gyakorolt hatásáról

Az AKCS-EU Közös Parlamenti Közgyűlés,

- amely 2007. november 19-e és 22-e között ült össze Kigaliban (Ruanda),

- tekintettel eljárási szabályzata 17. cikkének (2) bekezdésére,

- tekintettel a Kongói Demokratikus Köztársaságról (KDK) és a Nagy-tavak régiójáról szóló korábbi állásfoglalásaira,

- tekintettel az ENSZ Biztonsági Tanácsának a Kongói Demokratikus Köztársaságban kialakult helyzetről szóló állásfoglalásaira és az ENSZ főtitkárának az ügyben kiadott havi jelentéseire,

- tekintettel a KDK keleti részében kialakult helyzetről szóló, 2004. december 15-i európai parlamenti állásfoglalásra [2],

- tekintettel a Nagy-tavak régió biztonsági, stabilitási és fejlesztési paktumára, amelyet 2006. december 16-án írtak alá Nairobiban (Kenya) a Nagy-tavak régió országainak állam- és kormányfői,

- tekintettel a gyermekek jogairól szóló, 1989. november 20-i nemzetközi egyezményre, amely tiltja a gyermekek részvételét a fegyveres konfliktusokban,

- tekintettel az AKCS-EU Közös Parlamenti Közgyűlés által a 2006. július 30-án, illetve 2006. október 29-én a KDK-ban tartott elnöki és törvényhozási választások megfigyelésére küldött misszió jelentésére,

- tekintettel a Tanács együttes fellépésére az Európai Unió (EU) azon misszióját illetően, hogy tanácsadást és támogatást nyújtsanak a biztonsági szektor reformjának keretében a KDK-ban,

- tekintettel a kimberley folyamatra, melynek célja, hogy végérvényesen véget vessen a konfliktusokban szerepet játszó gyémántok forgalmazásának, és javítsa a kormányzást a természeti erőforrásokban gazdag országokban, mégpedig azáltal, hogy ellenőrzik és teljes körűen közzéteszik a vállalatok valamennyi kifizetését és a kormányoknak az olajból, gázból és bányászati termékekből származó bevételeit,

A. mivel a több éve tartó fegyveres konfliktusok közvetlenül vagy közvetve 4 millió közvetlen vagy közvetett áldozathoz vezettek, és a konfliktusok következtében legalább 1,5 millió ember kényszerült elhagyni lakóhelyét, a legtöbbjük nő és gyermek, továbbá mivel a konfliktusok lerombolták a KDK szociális és gazdasági infrastruktúráját,

B. aggodalommal emlékeztetve arra, hogy 2006 vége óta mintegy 300000, Észak-Kivu tartományban élő személy kényszerült elmenekülni otthonából a háború miatt, amely a KDK hivatásos fegyveres erői és az elűzött Laurent Nkunda tábornok felkelő csapata, valamint más fegyveres csoportok között dúl, és így a lakóhelyüket elhagyni kényszerült személyek száma eléri a 800000-t,

C. rendkívüli aggodalmának adva hangot a növekvő erőszak, az egyre terjedő emberi jogi jogsértések, az Észak- és Dél-Kivu tartományban élő nők ellen elkövetett erőszakos közösülések és a nemi erőszak egyéb formái miatt,

D. mély aggodalmának adva hangot amiatt, hogy a KDK keleti részén a fegyveres milíciák kitartóan és egyre növekvő mértékben toboroznak gyerekkatonákat,

E. aggodalmának adva hangot a szinte állandósult bizonytalan helyzet miatt a KDK keleti részén, ami lehetetlenné teszi, hogy a humanitárius szervezetek szétosszák a polgári lakosság körében az élelmiszereket és egyéb létszükségleti cikkeket, például a gyógyszereket,

F. mérlegelve a külföldi fegyveres csoportok, köztük a volt Ruandai Fegyveres Erők (volt FAR)/Interahamwe (Demokratikus Erők Ruanda Felszabadításáért – FDLR) jelenlétét, amelyek továbbra is büntetlenül követnek el atrocitásokat, például gyilkosságot, erőszakos nemi közösülést, kínzást és rajtaütéseket, és ezzel lakóhelyük elhagyására kényszerítik a polgári lakosságot a KDK keleti részén és a szomszédos országokban, ami veszélyezteti az ország biztonságát, stabilitását és fejlődését,

G. mivel a Nagy-tavak régiójában az állandósuló fegyveres konfliktusok és a lázadó fegyveres csoportok súlyos veszélyt jelentenek a békére, a stabilitásra, a demokráciára és a fejlődésre a régióban; mivel ez veszélyezteti a régió államai közötti együttműködést, és kioltja a nemzetközi közösség arra irányuló erőfeszítéseit, hogy élénk és virágzó demokratikus államok felemelkedését valósítsa meg a régióban, és javítsa lakosságuk életkörülményeit,

H. mivel ebből következően kényszerítő szükségszerűség, hogy megtegyenek minden szükséges intézkedést annak érdekében, hogy véget vessenek a konfliktusoknak, lefegyverezzék a fegyveres csoportokat és megelőzzék a jövőbeli konfliktusokat, és így megszilárdítsák a békét és a demokráciát, előmozdítsák a stabilitást és a fejlődést a régióban a Nagy-tavak régiójában élő valamennyi ember jóléte érdekében, továbbá hogy lehetővé váljon, hogy a KDK törvényes intézményei az egymást követő háborúkban lerombolt országuk újjáépítésére fordítsák energiáikat,

I. mivel a KDK-ban és a Nagy-tavak régiójában a béke és biztonság csak úgy érhető el, ha véget vetnek a külföldi és belföldi fegyveres csoportok, valamint politikai szervezeteik által képviselt veszélynek, valamint teljesen lefegyverzik a régióban fosztogató félkatonai csoportokat,

J. mivel a Nemzetközi Büntetőbíróság (ICC) vizsgálja azokat a bűncselekményeket, amelyeket a KDK-ban 2004 óta elkövethettek,

K. tekintettel "Tripartite Plus" csúcstalálkozón részt vevő felek, azaz a KDK, Ruanda, Uganda és Burundi katonai vezetői által 2007. augusztus 28-án Kigaliban tett kötelezettségvállalásra, valamint ezen országok külügyminiszterei által 2007. szeptember 16-án tett kötelezettségvállalásokra, amelyek célja, hogy az adott területeken elhelyezkedő lázadó fegyveres csoportok semlegesítésével a békére törekedjenek; tekintettel a KDK és Ruanda külügyminiszterei által a 2007. szeptember 3– 4-i kinshasai ülés végén kiadott együttes nyilatkozatra,

L. mivel a KDK kormányának és a Ruandai Köztársaság kormányának a két országban és a Nagy-tavak régiójában a békét és biztonságot fenyegető veszélyek megszüntetésére irányuló közös megközelítésről szóló közös közleménye, amelyet az ENSZ közvetítésével és az Egyesült Államok és az EU képviselőinek jelenlétében 2007. november 9-én írtak alá a két ország külügyminiszterei, a béke és a régió államai közötti együttműködés új távlatait vázolja fel,

M. mivel a KDK elnöke, Joseph Kabila és ugandai tárgyaló fele, Yoweri Museveni 2007. szeptemberében találkozott Tanzániában, hogy az ENSZ támogatásával létrehozzon egy közös katonai erőt az Úr Ellenállási Hadserege (LRA) lázadóinak kiszorítása érdekében, akik destabilizálják a régiót, továbbá hogy közös munkálatokat indítsanak az olaj feltárására,

N. mivel a KDK bővelkedik többek között természetes ásványkincsekben és erdészeti erőforrásokban, amelyekkel óvatosan és hatékonyan kell gazdálkodni az ország gazdasági és társadalmi fejlődésének biztosítása érdekében,

O. tekintettel a nyersanyag-kitermelő iparágak átláthatósági kezdeményezésére (EITI), amelynek a KDK szerződő fele,

P. tekintettel a KDK kormányának azon döntésére, hogy felülvizsgálja a háború időszakában és az átmeneti szakaszban aláírt bányászati és erdészeti szerződéseket,

Q. mivel a 2005. december 18-án a kongói emberek által elfogadott új alkotmány biztosítja az ahhoz szükséges szilárd alapot, hogy a jogállamiságon és valóban demokratikus társadalmon alapuló államot építsenek fel,

R. mivel a KDK-ban 2006. július 30-án, illetve október 29-én több párt részvételével lebonyolított elnöki és törvényhozási választások új reményt adtak a lakosságnak arra, hogy a béke, a stabilitás és a fellendülés időszaka következzen sokévnyi diktatúra és háború után; mivel jelenleg folyik az önkormányzati választások szervezése,

S. mivel valamennyi kongói polgárnak joga van arra, hogy egyenlő védelemben részesüljön a kormányzati szervek részéről, különös tekintettel a biztonságra, valamint a személyi és vagyoni biztonságra,

T. mivel a kongói parlament nemrégiben fogadta el a KDK-ban a politikai ellenzék jogállásáról szóló törvényt, hogy ezzel erősítse a demokráciát és a politikai ellenzék szerepét az ország kormányzásában,

1. felszólítja a KDK keleti részén dúló konfliktusokban részt vevő feleket, hogy tartsák tiszteletben az emberi jogokat és a nemzetközi humanitárius jogot, hogy szüntessék be a polgári lakosság elleni támadásokat, és tegyék lehetővé a humanitárius szervezetek számára, hogy segítséget nyújthassanak a polgári lakosságnak;

2. sürgeti, hogy az emberi jogi jogsértések, háborús bűncselekmények, emberiség elleni bűncselekmények és nők elleni szexuális erőszak elkövetőit és a gyerekkatonák toborzóit jelentsék, azonosítsák, büntetőeljárás alá vonják és megbüntessék a nemzeti és nemzetközi büntetőjoggal összhangban;

3. felszólítja a KDK kormányát és az Egyesült Nemzetek Szervezete Kongói Demokratikus Köztársaságbeli Misszióját (MONUC), hogy garantálják a humanitárius szervezetek tagjainak megfelelő biztonságát;

4. felszólítja az EU- és AKCS-államok kormányait, az EU Tanácsát, az Európai Bizottságot, az ENSZ-t és az Afrikai Uniót (AU), hogy tegyenek meg minden tőlük telhetőt, hogy hatékony és megfelelő támogatást nyújtsanak a KDK keleti részén, és járuljanak hozzá a humanitárius katasztrófa kezeléséhez;

5. mély aggodalmának ad hangot a lakóhelyüket az országon belül elhagyni kényszerülő személyek és menekültek helyzete és száma miatt, akik még mindig a szomszédos országokban vannak, és felszólítja a KDK hatóságait, hogy tegyenek meg mindent a hatáskörükben a kongói menekültek biztonságos hazatelepülésének elősegítése érdekében, különösen azáltal, hogy teljes körűen együttműködnek a partnerekkel, mint például az ENSZ Világélelmezési Programjával (WFP) és az ENSZ Menekültügyi Főbiztosságával (UNHCR);

6. felszólítja az Európai Bizottságot és a Tanácsot, hogy a nem kormányzati szervezetekkel (NGO-k) és a KDK kormányával együttműködve készítsenek elő humanitárius programokat a KDK számára azzal a céllal, hogy több és jobb egészségügyi segítségnyújtást biztosítsanak a kongói emberek számára;

7. felszólítja az Európai Bizottságot, hogy nyújtson támogatást, beleértve a pénzügyi támogatást is, egy békekonferencia megszervezésére Kivuban, hogy a lakosság részt vehessen a hosszú távú megoldások megtalálásában;

8. megfelelően tudomásul veszi Burundi, a KDK, Uganda és Ruanda kölcsönös kötelezettségvállalását, és különösen Ruanda és a KDK kormányai által 2007. november 9-én Nairobiban azzal a céllal aláírt közös közleményt, hogy összehangolt és tartós megoldást találjanak a régió biztonsági problémáira, és elismerését fejezi ki a felek erőfeszítéseivel kapcsolatban;

9. sürgeti valamennyi felet, hogy szigorúan tartsák be kötelezettségvállalásaikat, és felszólítja az ENSZ-t, az EU-t, az AU-t, az érintett államok partnereit, valamint a Nagy-tavak Barátait, hogy erőteljesen és tevőlegesen támogassák az e kötelezettségvállalások végrehajtására irányuló erőfeszítéseket, valamint a Nagy-tavak régió biztonsági, stabilitási és fejlesztési paktumát;

10. sürgeti a KDK kormányát, hogy a MONUC támogatásával – amelynek forrásait növelni kell – és a 2007. november 9-i közös közlemény 9.b) bekezdésével összhangban "sürgősen kezdeményezzen katonai műveleteket a volt FAR/Interahamwe lefegyverzése érdekében, amely népirtást elkövető katonai szervezet a KDK-ban", továbbá hogy ezeket a műveleteket "az észak- és dél-kivui illegális fegyveres csoportok lefegyverzésére irányuló műveletekkel egyidejűleg hajtsák végre";

11. üdvözli a KDK és Ruanda által a 2007. szeptember 3– 4-i kinshasai külügyminiszteri találkozón kinyilvánított szándékot, hogy normalizálni kívánják a két ország kapcsolatait, és bátorítja őket ezzel kapcsolatban;

12. kéri, hogy a Nagy-tavak régió biztonsági, stabilitási és fejlesztési paktumának valamennyi aláíró fele ratifikálja és teljes körűen hajtsa végre a paktumot;

13. nemzeti és nemzetközi szintű erőfeszítések megtételére szólít fel, hogy megerősítsék a jogállamiságot a KDK-ban, különösen a kormányzás és a biztonság terén;

14. felhív az állami hatalom helyreállítására és tiszteletben tartására az egész országban, ami az összes milícia lefegyverzését vonja maga után;

15. felszólítja a nemzetközi közösséget, beleértve az EU tagállamait és az AKCS-államokat is, hogy tartsák be arra vonatkozó ígéretüket, hogy együttműködnek a KDK-val, és hozzájárulnak a stabilitás megteremtéséhez az ország keleti részén;

16. felszólítja az ENSZ-t, az EU-t, az AU-t és a KDK többi partnerét, hogy továbbra is támogassák az ország hatóságainak a hadsereg, a rendőrség, a biztonsági szolgálatok és a bíróságok reformjára irányuló erőfeszítéseit, amelyek célja, hogy helyreállítsák az államot és annak hatalmát, ami mind elengedhetetlen eleme a béke és biztonság megszilárdításának az országban és a Nagy-tavak régiójában is;

17. megelégedésének ad hangot a KDK demokratikusan választott intézményeinek létrehozásával kapcsolatban, és felszólítja az ország vezetőit, hogy tegyék meg az összes szükséges kezdeményezést a demokrácia megerősítése és annak biztosítása érdekében, hogy az alkotmányos szabályok alapján a kongói nemzet valamennyi tevékenykedő ereje részt vegyen az ország irányításában;

18. üdvözli, hogy a KDK parlamentje elfogadta a politikai ellenzék jogállásának megállapításáról szóló törvényt, és felszólít annak gyors hatályba léptetésére és sikeres alkalmazására;

19. felszólítja az EU-t és a nemzetközi közösséget a helyi és önkormányzati választások megszervezésének támogatására, amelyet az eredeti tervek szerint 2007-ben kell megtartani a kongói választási folyamat utolsó szakaszaként;

20. tudomásul veszi azt a döntést, hogy újratárgyalás céljából felülvizsgálják a háború időszakában és az átmeneti szakaszban aláírt bányászati és erdészeti szerződéseket, és felszólítja a KDK kormányát, hogy léptessen életbe átlátható mechanizmusokat az ország természeti erőforrásaival való gazdálkodást illetően, hogy a parlament és a civil társadalom javaslatokat terjeszthessen elő a kongói lakosság érdekében;

21. úgy ítéli meg, hogy az ország fenntartható fejlődésének elengedhetetlen feltétele az ország természeti kincseihez való hozzáférés, azok demokratikus ellenőrzése és igazságos újraelosztása a lakosság egészének javára;

22. felszólítja az Európai Bizottságot és az EU Tanácsát, hogy erősítse meg jelenlegi együttműködési kapcsolatait a KDK kormányával az ország természeti erőforrásainak kiaknázására irányuló felügyelet terén;

23. utasítja társelnökeit, hogy továbbítsák ezt az állásfoglalást az AKCS-EU Tanácsnak, az Európai Bizottságnak, a KDK és a Nagy-tavak országai kormányainak, az ENSZ főtitkárának és az Afrikai Unió Bizottságának.

[1] Elfogadta az AKCS-EU Közös Parlamenti Közgyűlés 2007. november 22-én Kigaliban (Ruanda).

[2] HL C 226. E, 2005.9.15., 359. o.

--------------------------------------------------

V. melléklet

Kigali Nyilatkozat

a fejlesztésbarát gazdasági partnerségi megállapodásokról (EPA-k)

Az AKCS-EU Közös Parlamenti Közgyűlése, amely 2007. november 19-e és 22-e között ült össze Kigaliban (Ruanda):

I. Preambulum

A. mivel a Cotonoui Megállapodás rögzíti, hogy a felek megállapodnak abban, hogy a WTO-val összeegyeztethető új kereskedelmi megállapodásokat kötnek, fokozatosan leépítik a közöttük folyó kereskedelem akadályait, a vívmányokra építve fokozzák az együttműködést a kereskedelem és a fejlesztés szempontjából lényeges valamennyi területen és javítják a piacra jutást,

B. mivel a regionális piacok létrehozása az EPA-k sikeres végrehajtásának kulcsfontosságú eszköze, és mivel a regionális integráció az AKCS-államok társadalmi és gazdasági fejlődésének fontos alapját képezi,

C. emlékeztetve arra, hogy az AKCS-EU gazdasági és kereskedelmi együttműködés célkitűzése a fejlődés ösztönzése és az AKCS-országok fokozatos integrálása a világgazdaságba,

D. emlékeztetve arra, hogy a Fokvárosi Nyilatkozat szerint az EPA-tárgyalások fő célkitűzése az AKCS-államok gazdaságainak erősítése,

E. hangsúlyozva, hogy a Fokvárosi Nyilatkozat felhívása szerint a tárgyalásokat nyílt és átlátható módon kell strukturálni, figyelembe véve a tárgyaló felek között a forrásokban és a fejlettségi szintben megmutatkozó különbségeket,

F. elismerve azt a tényt, hogy eddig különböző okokból egyik AKCS tárgyaló csoport sem tudta befejezni az átfogó EPA-ról folytatott tárgyalásokat,

II. A tárgyalási folyamat

1. tudomásul veszi az AKCS-államok nyilatkozatát, amely szerint az Európai Bizottság nyomást gyakorolt rájuk, hogy írják alá az egyik EPA-t, és ez ellentétes az AKCS-EU partnerség szellemével;

2. sürgeti az Európai Bizottságot annak elismerésére, hogy az AKCS-államoknak több időre van szükségük ahhoz, hogy átfogóan értékeljék a javasolt megállapodások következményeit, mivel komoly tárgyalások csak az utóbbi két évben folytak;

3. aggodalommal jegyzi meg, hogy az Európai Bizottság kijelentette, hogy érvényes megállapodások hiányában 2008. január 1-jétől vámokat vetnek ki a nem a legkevésbé fejlett országok (LDC) közé tartozó AKCS-államokra, és ez veszélyeztetné több millió munkavállaló jólétét és megélhetését az AKCS-államokban;

4. tudomásul veszi az Európai Bizottság legutóbbi határozatát, amely szerint kétlépcsős megközelítést alkalmaz néhány AKCS-állam tekintetében a kereskedelem zavarainak elhárítása céljából, és 2007. december 31. után is folytatja a tárgyalásokat az átfogó, fejlesztésbarát EPA-król;

5. hangsúlyozza a regionális piacok jelentőségét, és kiemeli, hogy el kell kerülni minden olyan "kétlépcsős" megközelítést vagy más kezdeményezést, amely alááshatja az AKCS folyamatban lévő regionális integrációs folyamatait;

6. hangsúlyozza, hogy az Európai Bizottságnak tartania kell magát a Cotonoui Megállapodásban tett kötelezettségvállalásaihoz, amely szerint biztosítja, hogy azok az AKCS-államok – beleértve a nem az LDC-k körébe tartozó országokat is –, amelyek nincsenek abban a helyzetben, hogy EPA-t írjanak alá, olyan új kereskedelmi keretrendszerben részesüljenek, amely egyenértékű jelenlegi helyzetükkel, és összhangban van a Cotonoui Megállapodás 37. cikkének (6) bekezdésével;

7. felszólítja a feleket, hogy valamennyi EPA-ba építsenek bele időszakos felülvizsgálatról szóló záradékot, hogy értékelhessék azok végrehajtását, és lehetővé tegyék a szükséges kiigazításokat;

III. Elvek

Általános megközelítés

8. úgy véli, hogy minden megkötött megállapodásnak – legyen az ideiglenes megállapodás vagy teljes érvényű EPA – biztosítania kell, hogy a tárgyalási határidő lejárta után egyetlen ország sem kerül hátrányosabb helyzetbe;

9. felszólít arra, hogy az LDC-k csatlakozásáról szóló ideiglenes megállapodásokban rögzített küszöbértékeket megfelelően csökkentsék, hogy azok igazodjanak fejlettségi szintjükhöz;

10. hangsúlyozza, hogy az EPA-régiók regionális integrációs folyamatának kell képeznie az EPA-k alapvető elvét, és hogy e megállapodásoknak összhangban kell lenniük az AKCS regionális integrációs kezdeményezései erősítésével, és hozzá kell járulniuk azokhoz;

A piacra jutás javítása

11. úgy értékeli, hogy az ideiglenes megállapodásokban nem szerződő fél LDC-k esetében a "Fegyveren kívül bármit" (EBA) kezdeményezés nem elégséges, és azt jobb és egyszerűsített származási szabályokkal kell összekapcsolni;

12. hangsúlyozza, hogy a származási szabályok egyszerűsítése előfeltétel, és hogy az új megállapodások végrehajtásakor az összes szükséges rugalmasságot be kell vezetni;

13. hangsúlyozza, hogy az Európai Bizottságnak megfelelő aszimmetriát kell beépíteni a megállapodásokba, különös tekintettel a "lényegében az egész kereskedelem" fogalom meghatározására, az átmeneti időszakok hosszára és a liberalizáció ütemére fejlődési viszonyítási pontok alapján, a védintézkedésekre, és a vitarendezésre;

14. megjegyzi, hogy a szabadkereskedelmi megállapodások új generációjának az Európai Bizottság általi megkötése ahhoz vezethet, hogy még jobban leépülnek azok a kereskedelmi preferenciák, amelyeket az AKCS-államok jelenleg élveznek, és az EU-nak ezért ezt figyelembe kell vennie, és megfelelő támogatást kell nyújtania a kiigazításra, a versenyképesség javítására és a diverzifikációra az AKCS-államokban;

15. megfelelő pénzügyi és technikai segítségnyújtásra szólít fel az AKCS-országok számára, hogy teljesíteni tudják az EU importszabályozását és -előírásait, és így teljes mértékben részesüljenek a piacra jutás javításának előnyeiből;

Az ellátási oldalon jelentkező korlátok kezelése

16. aggodalmának ad hangot számos olyan rendelkezés miatt, amelyeket az Európai Bizottság terjesztett elő a szolgáltatások, a verseny, a szellemi tulajdon és a kormányzati beszerzések terén, mivel néhány AKCS-állam nem kíván foglalkozni ezekkel a kérdésekkel, és sürgeti a Bizottságot, hogy legyen rugalmas ezekben az ügyekben;

17. sajnálatának ad hangot amiatt, hogy a felülvizsgált Cotonoui Megállapodás ratifikálásában jelentkező késedelem akadályozhatja a 10. Európai Fejlesztési Alap (EFA) végrehajtását, ami valószínűleg hiányhoz vezet az AKCS-EU együttműködésre kiutalt éves támogatásban, ezért ösztönzi valamennyi felet, hogy a lehető leghamarabb fejezzék be a ratifikálási folyamatot;

18. hangsúlyozza, hogy a "csak árukereskedelmi" megállapodásoknak külön rendelkezéseket kell tartalmazniuk az EPA-hoz kapcsolódó kereskedelmi támogatásokra (aid-for-trade) vonatkozóan az EFA mellett, hogy kapacitást építsenek ki az ellátási oldalon, és kezeljék a kereskedelem liberalizálásának társadalmi hatásait az AKCS-államokban;

19. hangsúlyozza továbbá, hogy az EFA-források rendelkezésre bocsátása nem kapcsolható össze az EPA-k aláírásával, és az nem lehet feltétele az ilyen támogatásnak;

Kormányzati bevételek diverzifikálása

20. felszólít arra, hogy nagyobb figyelmet kell fordítani az AKCS-államok előtt a bevételek diverzifikálásával kapcsolatban felmerülő kihívásokra, mivel lényegében az EU-val folytatott teljes kereskedelemben el fogják törölni az import vámokat;

21. üdvözli az EPA Regionális Alap létrehozására irányuló javaslatot, amely magában foglalna egy "fiskális kiigazítási eszközt", és amely az Európai Bizottság és az EU-tagállamok hozzájárulásaiból jönne létre annak érdekében, hogy pénzügyi támogatást nyújtsanak a bevételek diverzifikálásával kapcsolatos kezdeményezésekhez az AKCS-államokban, és támogassák a tisztességes kereskedelemre irányuló kezdeményezéseket;

A közös agrárpolitika reformja külkereskedelmi hatásainak kezelése

22. felszólítja az EU-t annak biztosítására, hogy a közös agrárpolitika (KAP) reformja teljes mértékben összeegyeztethető legyen fejlesztéspolitikai célkitűzéseivel és az AKCS-államokkal folytatott együttműködéssel;

23. úgy véli, hogy a korábbi agrárreformok során szerzett fontos tanulságokat (beleértve a banán- és rumágazat kiigazítását, valamint az EU KAP-reformját) fel kell használni a cukorágazathoz kapcsolódó intézkedések kialakítása és végrehajtása során;

A nemek dimenziója

24. sajnálja, hogy eddig nem alakítottak ki külön pozitív intézkedéseket a nők és lányok jogainak védelmére és előmozdítására a Cotonoui Megállapodás 31. cikkével összhangban, és az EPA tárgyalási folyamatban nem érvényesítették a nemek közötti esélyegyenlőséget; ezért felszólítja az Európai Bizottságot, hogy a tárgyalások alatt és a megállapodások megkötését követően végezzen módszeres vizsgálatot az EPA-k által a legrászorulóbb csoportokra gyakorolt társadalmi hatásokról;

Következtetés

25. egyetért azzal, hogy meg kell szervezni a Közös Parlamenti Közgyűlés által ellátott felügyeletet, hogy nyilvánosan nyomon kövessék és ellenőrizzék az EPA végrehajtásának kereskedelmi és fejlesztési hatását, hogy javítsák a politika koherenciáját a fejlesztés érdekében, és olyan mechanizmusokat alakítsanak ki, amelyek biztosítják az elszámoltathatóságot és a rendszeres jelentéstételt az EPA-k igazságos és fenntartható fejődéshez való hozzájárulását illetően;

26. azt a következtetést vonja le, hogy a Közös Parlamenti Közgyűlés folytatja munkáját annak biztosítása érdekében, hogy az új kereskedelmi rendszer egyetlen országot sem hoz hátrányosabb helyzetbe, továbbá hogy az új kereskedelmi megállapodások ösztönözni fogják a fellendülést és a fenntartható fejlődést az összes AKCS-államban.

--------------------------------------------------