2014D0314 — HU — 03.06.2014 — 000.001

Ez a dokumentum kizárólag tájékoztató jellegű, az intézmények semmiféle felelősséget nem vállalnak a tartalmáért

►B A BIZOTTSÁG HATÁROZATA (2014. május 28.) a melegvíz-üzemű fűtőberendezések uniós ökocímkéjének odaítélésére vonatkozó kritériumok megállapításáról (az értesités a C(2014) 3452. számú dokumentummal történt) (EGT-vonatkozású szöveg) (2014/314/EU) (HL L 164, 3.6.2014, p.83)





Helyesbítette:









▼B

A BIZOTTSÁG HATÁROZATA

(2014. május 28.)

a melegvíz-üzemű fűtőberendezések uniós ökocímkéjének odaítélésére vonatkozó kritériumok megállapításáról

(az értesités a C(2014) 3452. számú dokumentummal történt)

(EGT-vonatkozású szöveg)

(2014/314/EU)







AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG, tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre, tekintettel az uniós ökocímkéről szóló, 2009. november 25-i 66/2010/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre ( 1 ) és különösen annak 8. cikke (2) bekezdésére, az Európai Unió ökocímke-bizottságával folytatott konzultációt követően, mivel: (1) A 66/2010/EK rendelet értelmében uniós ökocímkére érdemesek azok a termékek, amelyek teljes életciklusukat tekintve csak kismértékben károsítják a környezetet. (2) A 66/2010/EK rendelet értelmében az uniós ökocímke odaítélésének konkrét kritériumait termékcsoportonként kell megállapítani. (3) A Bizottság elkészített és észrevételezés céljából nyilvánosan közzétett egy előzetes jelentést az Unióban jellemzően használatos „melegvíz-üzemű fűtőberendezések” termékcsoportjával kapcsolatban felmerülő műszaki, környezetvédelmi, gazdasági és jogi kérdésekről. A jelentés alapját képező vizsgálatok (a továbbiakban: vizsgálatok) végrehajtásában érdekeltek és más, az Unión belüli és harmadik országbeli érdeklődők is részt vettek. (4) A vizsgálatoknak az előzetes jelentésben bemutatott eredményei azt mutatták, hogy a melegvíz-üzemű fűtőberendezések környezeti hatásai szempontjából a legjelentősebb tényező a használat közben elfogyasztott energia mennyisége. Ezért elő kell mozdítani az energiahatékony és kevés üvegházhatást okozó gázt kibocsátó, környezetkímélőbb technológiákat alkalmazó és a végfelhasználók szempontjából bizonyítottan biztonságos melegvíz-üzemű fűtőberendezések használatát. (5) Mindezek miatt indokolt a „melegvíz-üzemű fűtőberendezések” termékcsoportra vonatkozóan uniós ökocímke-kritériumokat megállapítani. (6) A kritériumoknak és a kapcsolódó értékelési és ellenőrzési követelményeknek e határozat elfogadásának időpontjától számítva négy évig indokolt érvényben maradniuk. (7) Az e határozatban előírt intézkedések összhangban vannak a 66/2010/EK rendelet 16. cikkével létrehozott bizottság véleményével, mivel: ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:







1. cikk

(1) A „melegvíz-üzemű fűtőberendezések” termékcsoportba azok a termékek tartoznak, amelyek arra szolgálnak, hogy hőt állítsanak elő olyan melegvíz-üzemű központi fűtési rendszerek alkotóelemeként, amelyekben a kívánt beltéri hőmérséklet zárt térben, például épületben, lakóházban vagy helyiségben való elérése és fenntartása érdekében a felmelegített víz elosztása keringetőszivattyúk és hőleadók segítségével történik. A hőfejlesztő berendezés a hőt a következő eljárások és technológiák közül egy vagy több alkalmazásával állítja elő:

a) gáznemű, folyékony vagy szilárd tüzelőanyagok égetése;

b) gáznemű, folyékony vagy szilárd biomassza égetése;

c) az elektromos áram elektromos ellenállásos fűtőelemekben fellépő hőhatásának (Joule-hatás) felhasználása;

d) hulladékhő és/vagy a levegőből, vízből vagy a talajból nyert környezeti hő összegyűjtése;

e) kapcsolt energiatermelés (hő és villamos energia egyidejű előállítása egyetlen folyamattal);

f) napenergia (kiegészítésként).

(2) A melegvíz-üzemű fűtőberendezések leadott teljesítménye legfeljebb 400 kW.

(3) A termékcsoportba a kombinált fűtőberendezések is beletartoznak abban az esetben, ha elsődleges funkciójuk a helyiségfűtés.

(4) Nem tartoznak a termékcsoportba:

a) az elsődlegesen meleg ivóvíz és szaniter meleg víz biztosítása céljából hőt előállító fűtőberendezések;

b) a gáznemű hőhordozó közeg, például gőz vagy levegő melegítésére és elosztására szolgáló fűtőberendezések;

c) az 50 kW vagy nagyobb maximális elektromos teljesítményű kapcsolt üzemű helyiségfűtő berendezések;

d) a közvetett fűtést (melegvíz-üzemű központi fűtési rendszeren keresztül) és közvetlen fűtést (abba a helyiségbe vagy térbe való közvetlen hőleadást, amelyben a berendezés fel van szerelve) egyaránt végző helyiségfűtő berendezések.

2. cikk

E határozat alkalmazásában:

1. „fűtőberendezés”: a helyiségfűtő berendezés és a kombinált fűtőberendezés;

2. „helyiségfűtő berendezés”: olyan berendezés, amely: a) a kívánt beltéri hőmérséklet zárt térben, például épületben, lakóházban vagy helyiségben való elérése és fenntartása érdekében melegvíz-üzemű központi fűtési rendszert hővel lát el; és b) fel van szerelve egy vagy több hőfejlesztő berendezéssel;

3. „kombinált fűtőberendezés”: olyan melegvíz-üzemű helyiségfűtő berendezés, amelyet arra terveztek, hogy adott időszakaszokban adott hőmérsékletű, mennyiségű és térfogatáramú meleg ivóvíz és szaniter meleg víz előállítása céljából is állítson elő hőt, és ehhez az ivóvizet, illetve a szaniter vizet külső csatlakozáson keresztül kapja;

4. „helyiségfűtő berendezésből, hőmérséklet-szabályozóból és napenergia-készülékből álló csomag”: olyan, a végfelhasználónak kínált csomag, amely egy vagy több helyiségfűtő berendezést, hőmérséklet-szabályozót és/vagy napenergia-készüléket tartalmaz;

5. „kombinált fűtőberendezésből, hőmérséklet-szabályozóból és napenergia-készülékből álló csomag”: olyan, a végfelhasználónak kínált csomag, amely egy vagy több kombinált fűtőberendezést, hőmérséklet-szabályozót és/vagy napenergia-készüléket tartalmaz;

6. „napenergia-készülék”: önállóan forgalomba hozott, kizárólag napenergiával működő rendszer, napkollektor, napenergiával működő melegvíz-tároló tartály vagy a kollektorkörben található szivattyú;

7. „melegvíz-üzemű központi fűtési rendszer”: a központilag előállított hőnek az épületek és épületrészek fűtésére szolgáló hőleadókhoz való eljuttatásához hőhordozó közegként vizet alkalmazó rendszer;

8. „hőfejlesztő berendezés”: a fűtőberendezés azon része, amely az alábbi eljárások közül egy vagy több felhasználásával a hőt előállítja: a) fosszilis és/vagy biomasszából előállított tüzelőanyagok égetése; b) az elektromos áram elektromos ellenállásos fűtőelemekben fellépő hőhatásának (Joule-hatás) felhasználása; c) hulladékhő és/vagy a levegőből, vízből vagy a talajból nyert környezeti hő összegyűjtése;

9. „gázüzemű fűtőberendezés”: fosszilis vagy biomassza-eredetű gáznemű tüzelőanyagokkal működő egy vagy több hőfejlesztő berendezéssel ellátott helyiségfűtő berendezés vagy kombinált fűtőberendezés;

10. „folyékony tüzelésű fűtőberendezés”: fosszilis vagy biomassza-eredetű folyékony tüzelőanyagokkal működő egy vagy több hőfejlesztő berendezéssel ellátott helyiségfűtő berendezés vagy kombinált fűtőberendezés;

11. „szilárd tüzelésű fűtőberendezés”: fosszilis vagy biomassza-eredetű szilárd tüzelőanyagokkal működő egy vagy több hőfejlesztő berendezéssel ellátott helyiségfűtő berendezés vagy kombinált fűtőberendezés;

12. „helyiségfűtő kazán” olyan helyiségfűtő berendezés, amely fosszilis és/vagy biomasszából előállított tüzelőanyag égetésével és/vagy az ellenállásos fűtőelemekben fellépő hőhatás (Joule-hatás) révén állít elő hőt;

13. „gázüzemű helyiségfűtő kazán”: fosszilis vagy biomassza-eredetű gáznemű tüzelőanyagokat égető egy vagy több hőfejlesztő berendezéssel ellátott helyiségfűtő kazán;

14. „folyékony tüzelésű helyiségfűtő kazán”: fosszilis vagy biomassza-eredetű folyékony tüzelőanyagokat égető egy vagy több hőfejlesztő berendezéssel ellátott helyiségfűtő kazán;

15. „szilárd tüzelésű helyiségfűtő kazán”: fosszilis vagy biomassza-eredetű szilárd tüzelőanyagokat égető egy vagy több hőfejlesztő berendezéssel ellátott helyiségfűtő kazán;

16. „szilárdbiomassza-üzemű helyiségfűtő kazán”: biomassza-eredetű szilárd tüzelőanyagokat égető egy vagy több hőfejlesztő berendezéssel ellátott helyiségfűtő kazán;

17. „elektromos helyiségfűtő kazán” olyan helyiségfűtő kazán, amely kizárólag az ellenállásos fűtőelemekben fellépő hőhatás (Joule-hatás) révén állít elő hőt;

18. „elektromos kombinált kazán” olyan kombinált kazán, amely kizárólag az ellenállásos fűtőelemekben fellépő hőhatás (Joule-hatás) révén állít elő hőt;

19. „hőszivattyús helyiségfűtő berendezés” olyan helyiségfűtő berendezés, amely hulladékhőt és/vagy a levegőből, vízből vagy a talajból nyert környezeti hőt használ fel hőfejlesztésre; a hőszivattyús helyiségfűtő berendezés felszerelhető egy vagy több olyan kiegészítő fűtőberendezéssel, amely az ellenállásos fűtőelemekben fellépő hőhatás (Joule-hatás) révén vagy fosszilis és/vagy biomasszából előállított tüzelőanyagok elégetésével állít elő hőt;

20. „hőszivattyús kombinált fűtőberendezés”: olyan hőszivattyús helyiségfűtő berendezés, amelyet arra terveztek, hogy adott időszakaszokban adott hőmérsékletű, mennyiségű és térfogatáramú meleg ivóvíz és szaniter meleg víz előállítása céljából is állítson elő hőt, és ehhez az ivóvizet, illetve a szaniter vizet külső csatlakozáson keresztül kapja;

21. „tüzelőanyag-üzemű hőszivattyús fűtőberendezés”: fosszilis vagy biomassza-eredetű gáznemű vagy folyékony tüzelőanyaggal működő egy vagy több hőfejlesztő berendezéssel ellátott hőszivattyús fűtőberendezés;

22. „elektromos hőszivattyús fűtőberendezés”: elektromos árammal működő egy vagy több hőfejlesztő berendezéssel ellátott hőszivattyús fűtőberendezés;

23. „kapcsolt üzemű helyiségfűtő berendezés”: olyan helyiségfűtő berendezés, amely egyetlen folyamat részeként egyszerre állít elő hőt és villamos energiát;

24. „hőmérséklet-szabályozó”: olyan készülék, amelynek segítségével a végfelhasználó beállíthatja a kívánt beltéri hőmérséklet értékét és időzítését, és amely a vonatkozó adatokat – például a tényleges beltéri és/vagy kültéri hőmérséklet(ek) értékét – továbbítja a fűtőberendezés interfészére, például központi feldolgozóegységére, ezzel elősegítve a beltéri hőmérséklet(ek) szabályozását;

25. „szezonális helyiségfűtési hatásfok”, „ηs”: a fűtőberendezés által kiszolgált, az adott fűtési idényhez tartozó helyiségfűtési igény és az ezen igény teljesítéséhez szükséges éves energiafogyasztás hányadosa százalékban kifejezve;

26. „vízmelegítési hatásfok”, „ηwh”: a kombinált fűtőberendezés által biztosított ivó- és szanitervízben lévő hasznos energia és az előállításához szükséges energia százalékban kifejezett aránya;

27. „mért hőteljesítmény”: a fűtőberendezés kW-ban kifejezett, helyiségfűtés és – adott esetben – vízmelegítés közben, standard mérési körülmények között mérhető, a gyártó által megadott hőteljesítménye; hőszivattyús helyiségfűtő berendezések és hőszivattyús kombinált fűtőberendezések esetében a mért hőteljesítmény meghatározását szolgáló standard mérési körülmények a 813/2013/EU bizottsági rendeletben ( 2 ) meghatározott tervezési referenciafeltételek;

28. „standard mérési körülmények”: a fűtőberendezések mért hőteljesítményének, szezonális helyiségfűtési hatásfokának, vízmelegítési hatásfokának, hangteljesítményszintjének, nitrogén-oxid-kibocsátásának, szén-monoxid-kibocsátásának, gáznemű szervesvegyület-kibocsátásának és porkibocsátásának átlagos éghajlati viszonyok közötti megállapításakor uralkodó üzemi körülmények;

29. „átlagos éghajlati viszonyok”: a Strasbourgra jellemző hőmérsékleti viszonyok;

30. „szezonális helyiségfűtési kibocsátás”: — automata szilárd tüzelésű kazánok esetében a mért hőteljesítményhez és a mért hőteljesítmény 30 %-ához tartozó kibocsátás súlyozott átlaga mg/m3-ben kifejezve, — a kézi fűtésű szilárd tüzelésű kazánok közül azoknak az esetében, amelyek a mért hőteljesítmény 50 %-án folyamatosan üzemeltethetők, a mért hőteljesítményhez és a mért hőteljesítmény 50 %-ához tartozó kibocsátás súlyozott átlaga mg/m3-ben kifejezve, — a kézi fűtésű szilárd tüzelésű kazánok közül azoknak az esetében, amelyek nem üzemeltethetők folyamatosan a mért hőteljesítmény 50 %-án vagy az alatt, a mért hőteljesítményhez tartozó kibocsátás mg/m3-ben kifejezve, — kapcsolt üzemű szilárd tüzelésű helyiségfűtő berendezések esetében a mért hőteljesítményhez tartozó kibocsátás mg/m3-ben kifejezve;

31. „globális felmelegedési potenciál”: a 842/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 2. cikkének 4. pontjában meghatározott globális felmelegedési potenciál;

32. „ ►C1 Nm3 ◄ ”: normál köbméter (101,325 kPa nyomáson és 273,15 K hőmérsékleten).

3. cikk

Az uniós ökocímkének az e határozat 1. cikkében meghatározott „melegvíz-üzemű fűtőberendezések” termékcsoportba tartozó termékek részére történő odaítélésére vonatkozó kritériumokat, valamint a kapcsolódó értékelési és ellenőrzési követelményeket e határozat melléklete tartalmazza.

4. cikk

A „melegvíz-üzemű fűtőberendezések” termékcsoportra vonatkozóan a mellékletben megállapított kritériumok és kapcsolódó értékelési és ellenőrzési követelmények e határozat elfogadása után négy évig érvényesek.

5. cikk

A „melegvíz-üzemű fűtőberendezések” termékcsoporthoz adminisztratív célból rendelt kódszám: „045”.

6. cikk

(1) A melegvíz-üzemű központi fűtési rendszer számára hőt szolgáltató, a „villamos meghajtású, gázmotoros vagy gázabszorpciós hőszivattyúk” termékcsoportba tartozó hőszivattyúk vonatkozásában az e határozat elfogadását követő két hónapon belül uniós ökocímke odaítélése érdekében benyújtott kérelmek alapulhatnak akár a 2007/742/EK bizottsági határozatban ( 3 ), akár az e határozatban megállapított kritériumokon. A kérelmeket azon kritériumoknak megfelelően kell elbírálni, amelyeken alapulnak.

(2) A melegvíz-üzemű központi fűtési rendszer számára hőt szolgáltató hőszivattyúk számára a 2007/742/EK határozatban megállapított kritériumoknak megfelelően odaítélt uniós ökocímkék e határozat elfogadása után 12 hónapig használhatók.

7. cikk

Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.









MELLÉKLET

AZ UNIÓS ÖKOCÍMKE ODAÍTÉLÉSÉNEK KRITÉRIUMAI, VALAMINT A KAPCSOLÓDÓ ÉRTÉKELÉSI KÖVETELMÉNYEK

A melegvíz-üzemű fűtőberendezések uniós ökocímkéjének odaítélésével összefüggésben a következő területekre vonatkoznak kritériumok:

1. Minimális energiahatékonyság a) Minimális szezonális helyiségfűtési hatásfok b) Minimális vízmelegítési hatásfok

2. Az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásainak határértékei

3. Hűtőközeg és másodlagos hűtőközeg

4. A nitrogén-oxidok (NOx) kibocsátásainak határértékei

5. A szén-monoxid (CO) kibocsátásainak határértékei

6. A gáznemű szerves szénvegyületek (OGC) kibocsátásainak határértékei

7. A porkibocsátás határértékei

8. A zajkibocsátás határértékei

9. Veszélyes anyagok és keverékek

10. Az 1907/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet ( 4 ) 59. cikkének (1) bekezdése szerint felsorolt anyagok

11. Műanyag alkotórészek

12. Fenntarthatósági szempontú terméktervezés

13. Beszerelési utasítások, a használók tájékoztatása

14. Az uniós ökocímkén feltüntetett információk

Az 1. táblázat bemutatja, hogy az egyes kritériumokat milyen típusú hőfejlesztő berendezések esetében kell figyelembe venni. A helyiségfűtő berendezést tartalmazó csomagoknak minden olyan kritériumot teljesíteniük kell, amely a csomagban lévő hőfejlesztő berendezések technológiáira alkalmazandó. Azokat a kritériumokat, amelyek leírása külön módszert tartalmaz a helyiségfűtő berendezést tartalmazó csomagokra vonatkozóan, a helyiségfűtő berendezést tartalmazó csomag egészére kell alkalmazni.

A konkrét értékelési és ellenőrzési követelmények kritériumonként vannak megadva.

Ha a kérelmezőnek a kritériumok teljesülésével kapcsolatban nyilatkozatokat, dokumentációt, elemzéseket, vizsgálati jegyzőkönyveket vagy más bizonyítékokat kell bemutatnia, akkor ezek a kérelmezőtől és/vagy beszállítójától származhatnak.

A vizsgálatokat lehetőség szerint olyan laboratóriumokban kell elvégezni, amelyek teljesítik az EN ISO 17025 európai szabványban előírt vagy más egyenértékű általános követelményeket.

Hacsak másként nincs megjelölve, az egyes kritériumokhoz tartozó vizsgálati módszereket a 2. és a 3. táblázatban az adott esetre vonatkozóan megjelölt szabványok tartalmazzák. Eseti alapon az egyes kritériumokra vonatkozóan megadott vizsgálati módszerektől eltérő módszerek is alkalmazhatók, amennyiben egyenértékűségüket a kérelmet elbíráló illetékes testület elfogadja. A szezonális helyiségfűtési kibocsátások meghatározásának módszerét a 4. táblázat tartalmazza.

Az illetékes testületek indokolt esetekben igazoló dokumentumok bemutatását kérhetik, illetőleg független ellenőrzéseket végezhetnek.







1. táblázat Az egyes kritériumok alkalmazása a különböző típusú hőfejlesztő berendezések esetében A hőfejlesztő berendezés technológiája Kritérium Gázüzemű fűtőkazánok Folyékony tüzelésű fűtőkazánok Szilárd tüzelésű fűtőkazánok Elektromos fűtőkazánok Tüzelőanyag-üzemű hőszivattyús fűtőberendezések Elektromos hőszivattyús fűtőberendezések Kapcsolt üzemű helyiségfűtő berendezések 1. a) Minimális szezonális helyiségfűtési hatásfok x x x x x x x 1. b) Minimális vízmelegítési hatásfok (csak kombinált fűtőberendezések esetében) x x x x x x 2. Az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásainak határértékei x x x x x x x 3. Hűtőközeg és másodlagos hűtőközeg x x 4. A nitrogén-oxidok (NOx) kibocsátásainak határértékei x x x x x 5. A szén-monoxid (CO) kibocsátásainak határértékei x x x x x 6. A szerves szénvegyületek kibocsátásainak határértékei x 7. A porkibocsátás határértékei x x x 8. A zajkibocsátás határértékei x x x 9. Veszélyes anyagok és keverékek x x x x x x x 10. Az 1907/2006/EK rendelet 59. cikkének (1) bekezdése szerint felsorolt anyagok x x x x x x x 11. Műanyag alkotórészek x x x x x x x 12. Fenntarthatósági szempontú terméktervezés x x x x x x x 13. Beszerelési utasítások, a használók tájékoztatása x x x x x x x 14. Az uniós ökocímkén feltüntetett információk x x x x x x x







2. táblázat Az alkalmazandó vizsgálati módszereket tartalmazó szabványok Jelzet Cím Gázüzemű fűtőkazánok EN 676 Ventilátoros, automatikus égők gáz-halmazállapotú tüzelőanyagokhoz EN 15502-1 Gáztüzelésű kazánok. 1. rész: Általános követelmények és vizsgálatok Folyékony tüzelésű fűtőkazánok EN 267 Automata blokkégők folyékony tüzelőanyagokhoz EN 303-1 Fűtőkazánok. 1. rész: Blokkégős fűtőkazánok. Fogalommeghatározások, általános követelmények, vizsgálatok és megjelölés EN 303-2 Fűtőkazánok. 2. rész: Blokkégős fűtőkazánok. Olajporlasztásos égőjű fűtőkazánok egyedi követelmények EN 303-4 Fűtőkazánok. 4. rész: Blokkégős fűtőkazánok. A legfeljebb 70 kW teljesítményű, 3 bar legnagyobb üzemi nyomású, olajtüzelésű blokkégős fűtőkazánok egyedi követelményei. Fogalommeghatározások, egyedi követelmények, vizsgálatok és megjelölés EN 304 Fűtőkazánok. Olajporlasztásos égővel ellátott fűtőkazánok vizsgálata Szilárd tüzelésű fűtőkazánok EN 303-5 Fűtőkazánok. 5. rész: Szilárd tüzelőanyagokkal üzemelő, kézi és automatikus táplálású, legfeljebb 500 kW névleges hőteljesítményű fűtőkazánok. Szakkifejezések, követelmények, vizsgálat és megjelölés EN 14918 Szilárd bio-tüzelőanyagok. A hőérték meghatározása Elektromos fűtőkazánok EN 60335-2-35 Háztartási és hasonló jellegű villamos készülékek. Biztonság. 2-35. rész: Átfolyórendszerű vízmelegítők egyedi követelményei Tüzelőanyag-üzemű hőszivattyús fűtőberendezések EN 12309 szabványsorozat Gáztüzelésű, legfeljebb 70 kW nettó hőterhelésű abszorpciós és adszorpciós légkondicionáló és/vagy hőszivattyús berendezések DIN 4702, 8. rész Központi fűtési rendszerekben alkalmazott kazánok. A standard hatásfok és a standard emissziók meghatározása Elektromos hőszivattyús fűtőberendezések EN 14511 szabványsorozat Helyiségfűtő és -hűtő villamos kompresszoros légkondicionáló berendezések, folyadékhűtők és hőszivattyúk EN 14825 Helyiségfűtő és -hűtő villamos kompresszoros légkondicionálók, folyadékhűtők, hőszivattyúk. Részterhelési feltételek és a szezonális energiahatékonyság vizsgálata és értékelés Kapcsolt üzemű helyiségfűtő berendezések EN 50465 Gázkészülékek. Tüzelőanyag-cellás gáztüzelésű fűtőkészülékek. Legfeljebb 70 kW névleges hőterhelésű tüzelőanyag-cellás gáztüzelésű fűtőkészülék (1) ISO 3046-1 Dugattyús belső égésű motorok. Működés. 1. rész: Energia-, tüzelőanyag- és kenőolaj-fogyasztásra vonatkozó nyilatkozatok és vizsgálati módszerek. Általános felhasználású motorok kiegészítő követelményei (1) A szabvány közeljövőben megjelenő, átdolgozott változata várhatóan a kapcsolt üzemű helyiségfűtő berendezésekre is kiterjed majd (lásd a prEN 50465:2011 szabványtervezetet: Gázkészülékek. Legfeljebb 70 kW névleges hőterhelésű kapcsolt üzemű hő- és villamosenergia-termelő készülékek).







3. táblázat A légköri kibocsátások mérésére szolgáló vizsgálati módszereket tartalmazó további alkalmazandó szabványok Jelzet Cím Nitrogén-oxid-kibocsátások EN 14792 Helyhez kötött légszennyező források emissziója. A nitrogén-oxidok (NOx) tömegkoncentrációjának meghatározása. Referencia-módszer: kemilumineszcencia Szén-monoxid-kibocsátások EN 15058 Helyhez kötött légszennyező források emissziója. A szén-monoxid (CO) tömegkoncentrációjának meghatározása. Referencia-módszer: Nem diszperzív infravörös-spektrometria Gáznemű szerves szénvegyületek kibocsátásai EN 12619 Helyhez kötött légszennyező források emissziója. Az összes, gázállapotú, szerves kötésben lévő szén tömegkoncentrációja. Folyamatos, lángionizációs detektoros módszer Porkibocsátás EN 13284-1 Helyhez kötött légszennyező források emissziója. A szilárd anyag tömegkoncentrációjának meghatározása kis koncentrációtartományban. 1. rész: Kézi gravimetriás módszer Zajkibocsátás EN ISO 3744 Akusztika. Zajforrások hangteljesítmény- és hangenergiaszintjének meghatározása hangnyomásméréssel. Műszaki módszer alapvetően szabad térben, visszaverő sík felett (ISO 3744:2010) EN ISO 3746 Akusztika. Zajforrások hangteljesítmény- és hangenergiaszintjének meghatározása hangnyomásméréssel. Tájékoztató módszer visszaverő sík feletti burkoló mérőfelülettel (ISO 3746:2010) EN 12102 Helyiségfűtő és -hűtő villamos kompresszoros légkondicionálók, folyadékhűtők, hőszivattyúk és légnedvesség-csökkentők. A légzajkibocsátás mérése. A hangteljesítményszint meghatározása







4. táblázat A szezonális helyiségfűtési kibocsátások meghatározásának módszere A szilárd tüzelésű kazán típusa Képlet Olyan kézi fűtésű szilárd tüzelésű kazánok, amelyek a mért hőteljesítmény 50 %-án folyamatosan üzemeltethetők, valamint az automata szilárd tüzelésű kazánok: Olyan kézi fűtésű szilárd tüzelésű kazánok, amelyek nem üzemeltethetők folyamatosan a mért hőteljesítmény 50 %-án vagy az alatt, valamint a kapcsolt üzemű szilárd tüzelésű helyiségfűtő berendezések: ►C1 ◄ A fenti képletekben: E s : a szezonális helyiségfűtési kibocsátás E s,p: a por, a gáznemű szerves vegyületek, a szén-monoxid vagy a nitrogén-oxidok kibocsátása a mért hőteljesítmény 30 %-án, illetve 50 %-án mérve E s,r: a por, a gáznemű szerves vegyületek, a szén-monoxid vagy a nitrogén-oxidok kibocsátása a mért hőteljesítményen mérve

1. kritérium: Minimális energiahatékonyság

a) Minimális szezonális helyiségfűtési hatásfok

A melegvíz-üzemű fűtőberendezések η s szezonális helyiségfűtési hatásfoka nem lehet kisebb az 5. táblázatban található határértékeknél.







5. táblázat A szezonális helyiségfűtési hatásfokra vonatkozó minimumkövetelmények a hőfejlesztő berendezés technológiája szerint A hőfejlesztő berendezés technológiája Minimális szezonális helyiségfűtési hatásfok A szilárdbiomassza-üzemű fűtőkazánok kivételével minden fűtőberendezés: η s ≥ 98 % Szilárdbiomassza-üzemű fűtőkazánok: η s ≥ 79 %

i. A szezonális helyiségfűtési hatásfokot a 813/2013/EU rendelet III. mellékletében és a 811/2013/EU rendelet ( 5 ) VII. mellékletében meghatározott eljárásokkal kell meghatározni, ideértve, ha vannak ilyenek, az e célból Az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett hivatkozási számú harmonizált szabványokat, valamint minden más, az általánosan korszerűként elfogadott módszereket figyelembe vevő, a 813/2013/EU rendelet III. mellékletében meghatározott feltételeknek és műszaki paramétereknek megfelelő, megbízható, pontos és megismételhető módszert is.

ii. Szilárd tüzelésű fűtőkazánok esetében η s értékét az i. alpontban körülírt eljárásokkal kell meghatározni, de figyelembe kell venni a következő további követelményeket is: a) η s számítását a nedves (az átvett állapot szerinti) tüzelőanyag GCVar égéshőjével kell elvégezni, amely figyelembe veszi a tüzelőanyag nedvességtartalmának hatását, de az így kapott energiatartalom az égési folyamatban vízzé oxidálódó hidrogénben tárolt latens hőenergiát is tartalmazza. η s értékét az EN 303-5 szabvány elveit követve kell megbecsülni azzal, hogy a nedves (az átvett állapot szerinti) tüzelőanyag NCVar fűtőértéke helyett a GCVar égéshőt kell számításba venni η s meghatározása során. b) A szilárd biomassza égéshőjét az EN 14918 szabványban rögzített elvek szerint kell meghatározni. c) A nedves tüzelőanyag állandó térfogathoz tartozó GCVar,V égéshője a következőképpen határozható meg: GCVar,V = GCVdry,V × (100 – m)/100 [MJ/kg], ahol: m: a nedves tüzelőanyag nedvességtartalma (tömegszázalékban); GCVdry,V: a száraz (nedvességmentesített) tüzelőanyag állandó térfogathoz tartozó égéshője. d) A száraz tüzelőanyag állandó térfogathoz tartozó GCVdry,V égéshője a következőképpen határozható meg: GCVdry,V = NCVdry,P + 0,2122 × Hdry + 0,0008 × (Odry + Ndry) [MJ/kg], ahol: NCVdry,P: a száraz (a hamutartalommal együtt tekintett) tüzelőanyag állandó nyomáshoz tartozó fűtőértéke; Hdry: a száraz tüzelőanyag hidrogéntartalma (tömegszázalék); Odry: a száraz tüzelőanyag oxigéntartalma (tömegszázalék); Ndry: a száraz tüzelőanyag nitrogéntartalma (tömegszázalék). e) A száraz tüzelőanyag állandó nyomáshoz tartozó NCVdry,P fűtőértéke a következőképpen határozható meg: NCVdry,P = NCVar,P × 100/(100 – m) + 2,443 × m/(100 – m) [MJ/kg], ahol: NCVar,P: a nedves tüzelőanyag állandó nyomáshoz tartozó fűtőértéke. f) Megjegyzendő, hogy a c), a d) és az e) pont együttes alkalmazásával GCVar,V meghatározható NCVar,P-ből a következőképpen: GCVar,V = NCVar,P + [0,2122 × Hdry + 0,0008 × (Odry + Ndry)] × (100 – m)/100 + 0,02443 × m [MJ/kg].

Értékelés és ellenőrzés:

A kérelmezőnek nyilatkoznia kell arról, hogy a termék teljesíti a követelményt, továbbá át kell adnia az illetékes testületnek az adott terméktípusra vonatkozó EN szabványokban megjelölt vizsgálati eljárással (ideértve, ha alkalmazandó, az ideiglenes módszereket is) elvégzett vizsgálatok eredményeit (lásd a 2. táblázatot). A szezonális helyiségfűtési hatásfok meghatározása érdekében végzett méréseket és számításokat a csomagok szezonális helyiségfűtési hatásfokára vonatkozó módszertan szerint, az i. alpontban körülírt eljárásokkal kell végrehajtani. A szilárd tüzelésű helyiségfűtő kazánok szezonális helyiségfűtési hatásfokát a ii. alpont szerint kell meghatározni.

b) Minimális vízmelegítési hatásfok

i. A kombinált fűtőberendezések, valamint a helyiségfűtő berendezéseket és egy vagy több kombinált fűtőberendezést egyaránt tartalmazó csomagok η wh vízmelegítési hatásfoka nem lehet kisebb 65 %-nál. Ez a kritérium a szilárd tüzelésű fűtőkazánokra nem alkalmazandó.

ii. A vízmelegítési hatásfokot a 813/2013/EU rendelet III. mellékletében és a 811/2013/EU felhatalmazáson alapuló rendelet VII. mellékletében meghatározott eljárásokkal kell meghatározni.

Értékelés és ellenőrzés:

A kérelmezőnek nyilatkoznia kell arról, hogy a termék teljesíti a követelményt, továbbá át kell adnia az illetékes testületnek az adott terméktípusra vonatkozó EN szabványokban megjelölt vizsgálati eljárással (ideértve, ha alkalmazandó, az ideiglenes módszereket is) elvégzett vizsgálatok eredményeit (lásd a 2. táblázatot). A méréseket és a számításokat a csomagok vízmelegítési hatásfokára vonatkozó módszertan szerint, a ii. alpontban körülírt eljárásokkal kell végrehajtani.

2. kritérium: Az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásainak (ÜHG-kibocsátások) határértékei

A melegvíz-üzemű fűtőberendezések gramm CO2-egyenérték per kWh hőteljesítmény mértékegységben kifejezett, a teljes egyenértékű felmelegedési hatás 7. táblázat szerinti képleteinek (TEFH-képletek) felhasználásával meghatározott ÜHG-kibocsátásai nem haladhatják meg a 6. táblázatban meghatározott értékeket.







6. táblázat Az ÜHG-kibocsátás határértékei a hőfejlesztő berendezés technológiája szerint A hőfejlesztő berendezés technológiája Az ÜHG-kibocsátás határértékei Minden fűtőberendezés, a hőszivattyús fűtőberendezések kivételével: 200 g CO2-egyenérték/kWh hőteljesítmény Hőszivattyús fűtőberendezések 150 g CO2-egyenérték/kWh hőteljesítmény

Az ÜHG-kibocsátást a 7. táblázatban található TEFH-képletekkel kell meghatározni (az alkalmazandó képlet a hőfejlesztő berendezés technológiájától függ). Mindegyik TEFH-képlet két részből állhat, melyek közül az első csak a fűtőberendezés hatásfokától (η s szezonális helyiségfűtési hatásfokától) és a tüzelőanyag szén-dioxid-intenzitásától (a β paramétertől), a második, csak a hőszivattyús fűtőberendezések esetében figyelembe veendő pedig a hűtőközeg szivárgása miatti ÜHG-kibocsátástól függ. A hűtőközeg szivárgása miatti ÜHG-kibocsátás a hűtőközeg GWP100 globális felmelegedési potenciáljától, valamint a hűtőközeg használat közbeni, a hűtőközeg teljes tömegének százalékában megadott ER éves szivárgási sebességgel kifejezett szivárgási intenzitásától, illetőleg élettartam végi, a hűtőközeg teljes tömegének százalékában kifejezett α szivárgási intenzitásától függ.







7. táblázat TEFH-képletek a hőfejlesztő berendezés technológiája szerint A hőfejlesztő berendezés technológiája TEFH-képletek (g CO2-egyenérték/kWh hőteljesítmény) Fűtőkazánok Hőszivattyús fűtőberendezések ►C1 ◄ Kapcsolt üzemű helyiségfűtő berendezések ►C1 ◄ Helyiségfűtő berendezések csomagjai ►C1 ◄

A 7. táblázatban felhasznált fontosabb paraméterek magyarázatát a 8. táblázat tartalmazza.







8. táblázat A TEFH-képletek fontosabb paraméterei Paraméter A paraméter magyarázata Mértékegység Állandó érték vagy a paraméter értékének meghatározása érdekében elvégzendő vizsgálat βelec A villamos energia ÜHG-kibocsátási intenzitása [g CO2-egyenérték/kWhelec] 384 βfuel A fűtőberendezés által felhasznált tüzelőanyag ÜHG-kibocsátási intenzitása [g CO2-egyenérték/kWh] A 9. táblázat szerint. ηs Szezonális helyiségfűtési hatásfok [–] A vizsgálat elvégzése és az adat megadása a kérelmező feladata (1. kritérium) ηs,B A fűtőkazán mint alkotórész szezonális helyiségfűtési hatásfoka átlagos éghajlati viszonyok mellett [–] A vizsgálat elvégzése és az adat megadása a kérelmező feladata; az érték a kiegészítő hőszivattyú nélkül vizsgált csomag szezonális helyiségfűtési hatásfokának felel meg, ahogyan az a csomag termékismertető adatlapján szerepel ηs,HP A hőszivattyús fűtőberendezés mint alkotórész szezonális helyiségfűtési hatásfoka átlagos éghajlati viszonyok mellett [–] A vizsgálat elvégzése és az adat megadása a kérelmező feladata; az érték a kiegészítő hőszivattyú szezonális helyiségfűtési hatásfokának felel meg, ahogyan az a csomag termékismertető adatlapján szerepel ηthermal Hőhatásfok [–] A 10. táblázat szerint. ηel Elektromos hatásfok [–] A 10. táblázat szerint. δ Segédmennyiség [–] = 0 elektromos hőszivattyús fűtőberendezések esetében = 1 tüzelőanyag-üzemű hőszivattyús fűtőberendezések esetében GWP100 Globális felmelegedési potenciál (100 éves hatás) [g CO2-egyenérték/g hűtőközeg, 100 évre] Értékét a kérelmező adja meg a 3. kritériumnak megfelelően m A hűtőközeg tömege [g] Az adat megadása a kérelmező feladata ER Éves hűtőközeg-veszteség [%/év] Figyelembe veendő érték: ER = 3,5 %/év. n Élettartam [év] Figyelembe veendő érték: n = 15. α Hűtőközeg-veszteség az élettartam végén (ártalmatlanítási veszteség) [%] Figyelembe veendő érték: α = 35 %. P Tervezési terhelés [kW] Az adat megadása a kérelmező feladata h Teljes terhelés mellett teljesített üzemórák száma [óra/év] 2000 sHP A hőszivattyús fűtőberendezés mint alkotórész által leadott hőteljesítmény részaránya a teljes hőteljesítményen belül [–] = (16 – THP )/26, ahol THP : az a hőmérséklet (°C), amely mellett a hőszivattyú (elsődleges hőszivattyú) hatásfoka megegyezik az elsődleges kazán hatásfokával. Azt feltételezzük, hogy e hőmérséklet alatt a kazán, felette pedig a hőszivattyú elégíti ki a hőigényt.

A 9. táblázat a TEFH-képletekben szereplő βfuel paraméter meghatározásának módját ismerteti, függően a fűtőberendezés tüzelőanyagától. Ha a kazánt olyan tüzelőanyagra tervezték, amely nem szerepel a táblázatban, akkor a ténylegesen felhasznált tüzelőanyaghoz eredet (fosszilis tüzelőanyag, biomassza) és forma (gáznemű, folyékony, szilárd) szerint legközelebb lévő tüzelőanyagot kell kiválasztani.







9. táblázat A TEFH-képletekben szereplő βfuel paraméter (ÜHG-kibocsátási intenzitás) A fűtőberendezés tüzelőanyaga ÜHG-kibocsátási intenzitás Érték (g CO2-egyenérték/kWh) Gáznemű fosszilis tüzelőanyag βfuel = βgas 202 Folyékony fosszilis tüzelőanyag ►C1 βfuel = βοil ◄ 292 Szilárd fosszilis tüzelőanyag βfuel = βcoal 392 Gáznemű biomassza βfuel = βbio-gas 98 Folyékony biomassza βfuel = βbio-oil 149 Tűzifa βfuel = βbio-log 19 Aprított fa βfuel = βbio-chip 16 Faanyag pellet formájában βfuel = βbio-pellet 39 Fosszilis tüzelőanyagok és biomassza keverékei βfuel = súlyozott átlagérték az egyes tüzelőanyagok tömegfrakciói és az alkalmazandó ÜHG-kibocsátási paraméterek szorzataiból képzett összeg alapján Σ (X-edik tüzelőanyag % × βΧ-edik tüzelőanyag) + (Y-odik tüzelőanyag % × βΥ-odik tüzelőanyag) + … (N-edik tüzelőanyag % × βΝ-edik tüzelőanyag)

A 10. táblázat bemutatja, hogy hogyan kell a TEFH-képletekben szereplő η thermal és η el paramétereket meghatározni kapcsolt üzemű helyiségfűtő berendezések esetében.







10. táblázat A kapcsolt üzemű helyiségfűtő berendezések TEFH-képleteiben szereplő ηthermal és ηel paraméter Paraméter Képlet ηthermal ηel Kiegészítő fűtőberendezéssel fel nem szerelt kapcsolt üzemű helyiségfűtő berendezések esetében: Kiegészítő fűtőberendezésekkel felszerelt kapcsolt üzemű helyiségfűtő berendezések esetében: A fenti képletekben: ηs : a szezonális helyiségfűtési hatásfok a 813/2013/EU rendelet szerint ηel : az elektromos hatásfok a 813/2013/EU rendelet szerint ηel,CHP100+Sup0 : a kapcsolt üzemű helyiségfűtő berendezés kikapcsolt kiegészítő fűtőberendezés melletti, a mért hőteljesítményhez tartozó elektromos hatásfoka a 813/2013/EU rendelet szerint ηel,CHP100+Sup100 : a kapcsolt üzemű helyiségfűtő berendezés bekapcsolt kiegészítő fűtőberendezés melletti, a mért hőteljesítményhez tartozó elektromos hatásfoka a 813/2013/EU rendelet szerint

Értékelés és ellenőrzés:

A kérelmező köteles saját aláírásával ellátott nyilatkozatot benyújtani az illetékes testületnek arról, hogy a termék megfelel ennek a kritériumnak, és mellékelni az ezzel összefüggő dokumentációt. A kérelmezőnek meg kell adnia a javasolt TEFH-képletekkel meghatározott számított ÜHG-kibocsátás-értékeket, és részletesen ismertetnie kell az ÜHG-kibocsátások meghatározása során figyelembe vett paramétereket.

3. kritérium: Hűtőközeg és másodlagos hűtőközeg

Hűtőközeg

A hűtőközeg 100 évre vetített GWP100 globális felmelegedési potenciálja nem lehet 2 000 -nél nagyobb. GWP100 értékeit a 842/2006/EK rendelet I. melléklete szerint kell figyelembe venni. GWP100 értékeinek felvételéhez a 206/2012/EU bizottsági rendelet ( 6 ) I. melléklete 1. szakaszának 7. pontjában megjelölt forrásokat ajánlott felhasználni.

Másodlagos hűtőközeg

Másodlagos hűtőközeggel működő helyiségfűtő berendezések esetében a fűtőberendezés tervezése nem alapulhat olyan másodlagos hűtőközegen (sós vízen, adalékon), amely az 1272/2008/EK rendelet ( 7 ) és a 67/548/EGK tanácsi irányelv ( 8 ) értelmében káros a környezetre vagy kockázatot jelent az egészségre, és a beszerelési utasításoknak egyértelműen utalniuk kell arra, hogy a környezetre károsként vagy az egészségre nézve kockázatosként besorolt anyagok nem alkalmazhatók másodlagos hűtőközegként.

Értékelés és ellenőrzés:

Hűtőközeg

A kérelemben meg kell adni a termékben felhasznált hűtőközeg(ek) nevét és a 842/2006/EK rendelet szerinti GWP100 értékét. A hűtőközegek GWP100 értékeit úgy kell meghatározni, hogy a gáz egy kilogrammjának egy kilogramm CO2 100 éves felmelegedési potenciáljához viszonyított 100 éves felmelegedési potenciálját fejezzék ki. GWP100 értékeit a 206/2012/EU rendelet I. melléklete 1. szakaszának 7. pontjában megjelölt forrásokból kell venni.

Csak a másodlagos hűtőközeg(ek) esetében

A kérelemben meg kell adni a termékben felhasznált másodlagos hűtőközeg(ek) nevét.

4. kritérium: A nitrogén-oxidok (NOx) kibocsátásainak határértékei

Az égési folyamatban keletkező gáz nitrogén-oxid-tartalma (NOx-tartalma) nem lehet nagyobb a 11. táblázatban megjelölt értékeknél (a követelmény az elektromos fűtőberendezésekre nem vonatkozik). A kibocsátott nitrogén-oxidok mennyiségének mérése céljából a nitrogén-monoxid és a nitrogén-dioxid együttes mennyiségét kell figyelembe venni a következő üzemi körülmények között:

— gázüzemű és folyékony tüzelésű fűtőberendezések esetében standard mérési körülmények között, a mért hőteljesítmény mellett,

— szilárd tüzelésű fűtőberendezések esetében a 4. táblázat szerinti szezonális helyiségfűtési kibocsátások formájában.

Az így kapott mennyiséget mg/kWh égéshőből számított energiabevitel vagy mg/Nm3 mértékegységben kell kifejezni.







11. táblázat Az NOx-kibocsátás határértékei a hőfejlesztő berendezés technológiája szerint A hőfejlesztő berendezés technológiája Az NOx-kibocsátás határértéke Gázüzemű fűtőberendezések Belső égésű motorral felszerelt berendezések: 170 mg/kWh égéshőből számított energiabevitel Külső égési folyamatot alkalmazó berendezések: 36 mg/kWh égéshőből számított energiabevitel Folyékony tüzelésű fűtőberendezések Belső égésű motorral felszerelt berendezések: 380 mg/kWh égéshőből számított energiabevitel Külső égési folyamatot alkalmazó berendezések: 100 mg/kWh égéshőből számított energiabevitel Szilárd tüzelésű fűtőberendezések 150 mg/Nm3 10 % O2 mellett

Értékelés és ellenőrzés:

A kérelmező köteles saját aláírásával ellátott nyilatkozatot benyújtani az illetékes testületnek arról, hogy a termék megfelel ennek a kritériumnak, és mellékelni az ezzel összefüggő dokumentációt.

Az égési folyamatban keletkező gáz NOx-tartalmát a 2. és a 3. táblázatban felsorolt vonatkozó szabványok szerinti standard kibocsátási tényezők formájában kell meghatározni.

5. kritérium: A szén-monoxid (CO) kibocsátásainak határértékei

Az égési folyamatban keletkező gáz szén-monoxid-tartalma (CO-tartalma) nem lehet nagyobb a 12. táblázatban megjelölt értékeknél (a követelmény az elektromos fűtőberendezésekre nem vonatkozik). A szén-monoxid-kibocsátásokat a következő üzemi körülmények között kell mérni:

— gázüzemű és folyékony tüzelésű fűtőberendezések esetében standard mérési körülmények között, a mért hőteljesítmény mellett,

— szilárd tüzelésű fűtőberendezések esetében a 4. táblázat szerinti szezonális helyiségfűtési kibocsátások formájában.

Az így kapott mennyiséget mg/kWh égéshőből számított energiabevitel vagy mg/Nm3 mértékegységben kell kifejezni.







12. táblázat A CO-kibocsátás határértékei a hőfejlesztő berendezés technológiája szerint A hőfejlesztő berendezés technológiája A CO-kibocsátás határértéke Gázüzemű fűtőberendezések Belső égésű motorral felszerelt berendezések: 150 mg/Nm3 5 % O2 mellett Külső égési folyamatot alkalmazó berendezések: 25 mg/kWh égéshőből számított energiabevitel Folyékony tüzelésű fűtőberendezések Belső égésű motorral felszerelt berendezések: 200 mg/Nm3 5 % O2 mellett Külső égési folyamatot alkalmazó berendezések: 50 mg/kWh égéshőből számított energiabevitel Szilárd tüzelésű fűtőberendezések Automata berendezések: 175 mg/Nm3 10 % O2 mellett Kézi fűtésű berendezések: 250 mg/Nm3 10 % O2 mellett

Értékelés és ellenőrzés:

A kérelmező köteles saját aláírásával ellátott nyilatkozatot benyújtani az illetékes testületnek arról, hogy a termék megfelel ennek a kritériumnak, és mellékelni az ezzel összefüggő dokumentációt.

Az égési folyamatban keletkező gáz CO-tartalmát a 2. és a 3. táblázatban felsorolt vonatkozó szabványok szerinti standard kibocsátási tényezők formájában kell meghatározni.

6. kritérium: A gáznemű szerves szénvegyületek kibocsátásainak határértékei

Az égési folyamatban keletkező gáz gáznemű szervesszén-tartalma (OGC-tartalma, másként: szervesen kötött széntartalma) nem lehet nagyobb a 13. táblázatban megjelölt értékeknél (a követelmény csak a szilárd tüzelésű fűtőkazánokra vonatkozik). Az OGC-kibocsátásokat szezonális helyiségfűtési kibocsátások formájában, a 4. táblázat szerint kell mérni. Az így kapott mennyiséget mg/Nm3 mértékegységben kell kifejezni.







13. táblázat Az OGC-kibocsátás határértékei a hőfejlesztő berendezés technológiája szerint A hőfejlesztő berendezés technológiája Az OGC-kibocsátás határértéke Szilárd tüzelésű fűtőkazánok 7 mg/Nm3 10 % O2 mellett

Értékelés és ellenőrzés:

A kérelmező köteles saját aláírásával ellátott nyilatkozatot benyújtani az illetékes testületnek arról, hogy a termék megfelel ennek a kritériumnak, és mellékelni az ezzel összefüggő dokumentációt.

Az égési folyamatban keletkező gáz OGC-tartalmát a 2. és a 3. táblázatban felsorolt vonatkozó szabványok szerinti standard kibocsátási tényezők formájában kell meghatározni.

7. kritérium: A porkibocsátás határértékei

Az égési folyamatban keletkező gáz portartalma nem lehet nagyobb a 14. táblázatban megjelölt értékeknél. A porkibocsátásokat a következő üzemi körülmények között kell mérni:

— folyékony tüzelésű fűtőberendezések esetében standard mérési körülmények között, a mért hőteljesítmény mellett,

— szilárd tüzelésű fűtőberendezések esetében a 4. táblázat szerinti szezonális helyiségfűtési kibocsátások formájában.

Az így kapott mennyiséget mg/Nm3 mértékegységben kell kifejezni.







14. táblázat A porkibocsátás határértékei a hőfejlesztő berendezés technológiája szerint A hőfejlesztő berendezés technológiája A porkibocsátás határértéke Folyékony tüzelésű fűtőberendezések Belső égésű motorral felszerelt berendezések: 1 mg/Nm3 5 % O2 mellett Külső égési folyamatot alkalmazó berendezések: nincs határérték Szilárd tüzelésű fűtőberendezések 20 mg/Nm3 10 % O2 mellett

Értékelés és ellenőrzés:

A kérelmező köteles saját aláírásával ellátott nyilatkozatot benyújtani az illetékes testületnek arról, hogy a termék megfelel ennek a kritériumnak, és mellékelni az ezzel összefüggő dokumentációt.

Az égési folyamatban keletkező gáz portartalmát a 2. és a 3. táblázatban felsorolt vonatkozó szabványok szerinti standard kibocsátási tényezők formájában kell meghatározni.

8. kritérium: A zajkibocsátás határértékei

A zajkibocsátás nem lehet nagyobb a 15. táblázatban megjelölt értékeknél. A zajkibocsátást standard mérési körülmények között, a mért hőteljesítmény mellett kell mérni. Az így kapott mennyiséget dB(A) vagy dB(C) mértékegységben kell kifejezni.







15. táblázat Az zajkibocsátás határértékei a hőfejlesztő berendezés technológiája szerint A hőfejlesztő berendezés technológiája Mért mennyiség A zajkibocsátás határértéke Külső égési folyamatot alkalmazó hőszivattyús fűtőberendezések; elektromos hőszivattyús fűtőberendezések Az A-súlyozott hangteljesítményszint határértéke (LWAd, lim) 17 + 36 × log(PN + 10) dB(A) Belső égésű motorral felszerelt hőszivattyús fűtőberendezések Az A-súlyozott hangnyomásszint határértéke (LPAd, lim) 30 + 20 × log (0,4 × PN + 15) dB(A) A C-súlyozott hangnyomásszint határértéke (LPCd, lim) LPAd, lim + 20 dB(C) Belső égésű motorral felszerelt kapcsolt üzemű helyiségfűtő berendezések Az A-súlyozott hangnyomásszint határértéke (LPAd, lim) 30 + 20 × log (PE + 15) dB(A) A C-súlyozott hangnyomásszint határértéke (LPCd, lim) LPAd, lim + 20 dB(C)

Megjegyzés: PN a névleges (teljes terheléshez tartozó) vagy a gyártó által megadott hőteljesítményt, PE pedig a leadott elektromos teljesítményt jelöli.

Értékelés és ellenőrzés:

A kérelmező köteles saját aláírásával ellátott nyilatkozatot benyújtani az illetékes testületnek arról, hogy a termék megfelel ennek a kritériumnak, és mellékelni az ezzel összefüggő dokumentációt.

A vizsgálatokat a külső égési folyamatot alkalmazó hőszivattyús fűtőberendezések és az elektromos hőszivattyús fűtőberendezések esetében az EN 12102, a belső égésű motorral felszerelt hőszivattyús és kapcsolt üzemű helyiségfűtő berendezések esetében pedig az EN ISO 3744 vagy az EN ISO 3746 szabvány szerint kell elvégezni. A vizsgálati jegyzőkönyvet mellékelni kell a kérelemhez.

9. kritérium: Veszélyes anyagok és keverékek

A 66/2010/EK rendelet 6. cikke (6) bekezdésének megfelelően sem a termék, sem az azt alkotó egyetlen árucikk nem tartalmazhatja az 1907/2006/EK rendelet 57. cikkében meghatározott anyagokat, és nem tartalmazhat olyan anyagokat vagy keverékeket sem, amelyek teljesítik az 1272/2008/EK rendelettel, illetőleg a 67/548/EGK irányelvvel összhangban összeállított 16. táblázatban felsorolt veszélyességi osztályokba vagy kategóriákba való besorolás feltételeit.







16. táblázat Figyelmeztető mondatok és R-mondatok jegyzéke Figyelmeztető mondat (1) R-mondat (2) H300 Lenyelve halálos R28 H301 Lenyelve mérgező R25 H304 Lenyelve és a légutakba kerülve halálos lehet R65 H310 Bőrrel érintkezve halálos R27 H311 Bőrrel érintkezve mérgező R24 H330 Belélegezve halálos R23/26 H331 Belélegezve mérgező R23 H340 Genetikai károsodást okozhat R46 H341 Feltehetően genetikai károsodást okoz R68 H350 Rákot okozhat R45 H350i Belélegezve rákot okozhat R49 H351 Feltehetően rákot okoz R40 H360F Károsíthatja a termékenységet R60 H360D Károsíthatja a születendő gyermeket R61 H360FD Károsíthatja a termékenységet. Károsíthatja a születendő gyermeket R60/61/60–61 H360Fd Károsíthatja a termékenységet. Feltehetően károsítja a születendő gyermeket R60/63 H360Df Károsíthatja a születendő gyermeket. Feltehetően károsítja a termékenységet R61/62 H361f Feltehetően károsítja a termékenységet R62 H361d Feltehetően károsítja a születendő gyermeket R63 H361fd Feltehetően károsítja a termékenységet. Feltehetően károsítja a születendő gyermeket R62–63 H362 A szoptatott gyermeket károsíthatja R64 H370 Károsítja a szerveket R39/23/24/25/26/27/28 H371 Károsíthatja a szerveket R68/20/21/22 H372 Ismétlődő vagy hosszabb expozíció esetén károsítja a szerveket R48/25/24/23 H373 Ismétlődő vagy hosszabb expozíció esetén károsíthatja a szerveket R48/20/21/22 H400 Nagyon mérgező a vízi élővilágra R50/50–53 H410 Nagyon mérgező a vízi élővilágra, hosszan tartó károsodást okoz R50–53 H411 Mérgező a vízi élővilágra, hosszan tartó károsodást okoz R51–53 H412 Ártalmas a vízi élővilágra, hosszan tartó károsodást okoz R52–53 H413 Hosszan tartó ártalmas hatást gyakorolhat a vízi élővilágra R53 EUH059 Veszélyes az ózonrétegre R59 EUH029 Vízzel érintkezve mérgező gázok képződnek R29 EUH031 Savval érintkezve mérgező gázok képződnek R31 EUH032 Savval érintkezve nagyon mérgező gázok képződnek R32 EUH070 Szembe kerülve mérgező R39–41 (1) Az 1272/2008/EK rendelet szerint. (2) A 67/548/EGK irányelv szerint.

A fenti követelmény alól mentesül a végtermékben jelen levő azon anyagok vagy keverékek felhasználása, amelyeknek a feldolgozás során úgy változnak meg a tulajdonságai, hogy a megállapított veszély már nem áll fenn.

Azon anyagok vagy keverékek koncentrációs határértékei, amelyek teljesítik a 16. táblázatban felsorolt veszélyességi osztályokba vagy kategóriákba való besorolás feltételeit, valamint az 1907/2006/EK rendelet 57. cikkének a), b) vagy c) pontjában foglalt kritériumokat teljesítő anyagok koncentrációs határértékei nem haladhatják meg az 1272/2008/EK rendelet 10. cikkével összhangban meghatározott általános és egyedi koncentrációs határértékeket. Ha egy adott anyag vagy keverék vonatkozásában meg lett határozva egyedi koncentrációs határérték, akkor elsősorban annak kell megfelelni, és csak utána az általános határértékeknek.

Az 1907/2006/EK rendelet 57. cikkének d), e) vagy f) pontjában foglalt kritériumokat teljesítő anyagok koncentrációs határértékei nem haladhatják meg a 0,1 tömegszázalékot.

A 17. táblázatban felsorolt anyagok és keverékek kifejezetten mentesülnek a 66/2010/EK rendelet 6. cikkének (6) bekezdésében foglalt tilalom alól.







17. táblázat Eltérések a 66/2010/EK rendelet 6. cikkének (6) bekezdésében előírt tilalomtól Az eltérés tárgyát képező anyag, alkotórész, árucikk Eltérés 25 g-nál kisebb tömegű árucikkek Minden figyelmeztető mondat és R-mondat Összetett árucikkek 25 g-nál kisebb tömegű homogén alkotórészei Minden figyelmeztető mondat és R-mondat A rozsdamentes acél nikkeltartalma H351/372 és R40/48/23

Értékelés és ellenőrzés:

A 25 g-nál nagyobb tömegű árucikkek mindegyikére, továbbá az összetett árucikkek mindegyik 25 g-nál nagyobb tömegű homogén alkotórészére vonatkozóan a kérelmezőnek nyilatkozatot kell benyújtania arról, hogy az adott árucikk vagy alkotórész megfelel ennek a kritériumnak, és mellékelnie kell az ezzel összefüggő dokumentációt, például az anyagok beszállítói által aláírt nyilatkozatot a követelmények teljesüléséről, valamint az 1907/2006/EK rendelet II. melléklete szerinti, az anyagokra vagy keverékekre vonatkozó biztonsági adatlapok egy példányát. Az anyagokra és keverékekre vonatkozó koncentrációs határértékeket az 1907/2006/EK rendelet 31. cikkében foglalt követelmények szerint a biztonsági adatlapon fel kell tüntetni.

10. kritérium: Az 1907/2006/EK rendelet 59. cikkének (1) bekezdése szerint felsorolt anyagok

Nem engedélyezhető eltérés a 66/2010/EK rendelet 6. cikkének (6) bekezdésében előírt tilalom alól a keverékekben, árucikkekben, illetve összetett árucikkek bármely homogén alkotórészében 0,1 tömegszázaléknál nagyobb koncentrációban jelen levő azon anyagok esetében, amelyek a kockázatok szempontjából különös aggodalomra okot adó anyagnak minősülnek, és amelyek szerepelnek az 1907/2006/EK rendelet 59. cikke szerinti jelöltlistán. 0,1 tömegszázaléknál kisebb koncentrációk esetén az 1272/2008/EK rendelet 10. cikke szerint meghatározott egyedi koncentrációs határértékeket kell alkalmazni.

Értékelés és ellenőrzés:

A kockázatok szempontjából különös aggodalomra okot adó anyagnak minősített és az 1907/2006/EK rendelet 59. cikke szerinti jelöltlistán szereplő vegyi anyagok jegyzéke a következő internetcímen található:

http://echa.europa.eu/chem_data/authorisation_process/candidate_list_table_en.asp

A jegyzékre a kérelmezés napján érvényes állapota szerint kell hivatkozni.

A kérelmezőnek nyilatkozatot kell benyújtania arról, hogy a termék megfelel ennek a kritériumnak, és mellékelnie kell az ezzel összefüggő dokumentációt, például az anyagok beszállítói által aláírt nyilatkozatot a követelmények teljesüléséről, valamint az 1907/2006/EK rendelet II. melléklete szerinti, az anyagokra vagy keverékekre vonatkozó biztonsági adatlapok egy példányát. Az anyagokra és keverékekre vonatkozó koncentrációs határértékeket az 1907/2006/EK rendelet 31. cikkében foglalt követelmények szerint a biztonsági adatlapon fel kell tüntetni.

11. kritérium: Műanyag alkotórészek

Ha a gyártási folyamat során lágyítószert alkalmaznak, akkor ennek teljesítenie kell a 9. és a 10. kritériumban a veszélyes anyagokkal kapcsolatban előírt követelményeket.

Az árucikkek műanyag alkotórészeinek, illetőleg az összetett árucikkek legalább 25 g tömegű homogén alkotórészeinek klórtartalma nem lehet 50 tömegszázaléknál nagyobb.

Az 50 g-nál nagyobb tömegű műanyag alkotórészeket el kell látni az EN ISO 11469 európai szabvány követelményeinek megfelelő jelöléssel annak érdekében, hogy élettartamuk végén újrafeldolgozásuk, hasznosításuk, illetve ártalmatlanításuk helyes módon történjék.

Értékelés és ellenőrzés:

A kérelmezőnek nyilatkozatot kell benyújtania arról, hogy a termék megfelel ennek a kritériumnak, és mellékelnie kell az ezzel összefüggő dokumentációt, például az anyagok beszállítói által aláírt nyilatkozatot a követelmények teljesüléséről, valamint a vonatkozó biztonsági adatlapok egy példányát. A kérelmezőnek tájékoztatással kell szolgálnia a termékben felhasznált lágyítószerekről. A kérelmezőnek tájékoztatással kell szolgálnia a műanyag alkotórészek legnagyobb klórtartalmáról. Az odaítélésről döntő illetékes testülethez be kell továbbá nyújtani a műanyag beszállítója által aláírt megfelelési nyilatkozatot, valamint az egyes anyagok vonatkozó biztonsági adatlapjainak egy-egy példányát. A kérelmezőnek tájékoztatással kell szolgálnia az égésgátlóként alkalmazott, szándékosan hozzáadott anyagokról.

12. kritérium: Fenntarthatósági szempontú terméktervezés

A terméket úgy kell megtervezni, hogy cserélhető alkotóelemeit a szervizelést végző szakember egyszerűen kicserélhesse. A termékhez tartozó termékismertető adatlapon egyértelműen meg kell jelölni, mely alkotóelemek cserélhetők. Mindezeken túlmenően a kérelmezőnek a vásárlást követően legalább tíz évig gondoskodnia kell eredeti vagy egyenértékű pótalkatrészekről.

A jótállási feltételeknek legalább öt évre biztosítaniuk kell a termék javítását vagy cseréjét.

A kérelmezőnek vállalnia kell a termék élettartam végi térítésmentes visszavételét, és biztosítania kell a termék megfelelő újrafeldolgozását vagy anyagában történő hasznosítását, miközben a termék újrafeldolgozásra alkalmatlan alkotórészeit környezetvédelmi szempontból elfogadható módon ártalmatlanítani kell. A termékinformációknak tartalmazniuk kell a visszavételi rendszer részletes ismertetését.

Értékelés és ellenőrzés:

A kérelmezőnek nyilatkozatot kell benyújtania arról, hogy a termék megfelel ennek a kritériumnak, és mellékelnie kell az ezzel összefüggő dokumentációt, például a termékinformációs lap és a jótállási feltételek mintáját vagy mintáit.

13. kritérium: Beszerelési utasítások, a használók tájékoztatása

A terméket olyan megfelelő beszerelési utasításokkal és használati útmutatóval kell ellátni, amely maradéktalanul tartalmazza a helyes beszereléshez szükséges műszaki adatokat, és iránymutatást ad a termék helyes és környezettudatos használatához, valamint karbantartásához. A terméket nyomtatott formában (a csomagoláson vagy a terméket kísérő dokumentációban) vagy elektronikus úton el kell látni:

a) arra való utalással, hogy a termék megkapta az uniós ökocímkét, az uniós ökocímke logója mellett szereplő általános tájékoztatáson túlmenően röviden és lényegre törően ismertetve, hogy ez mit jelent;

b) azzal kapcsolatos általános tájékoztatással, hogy milyen jellemzőkkel rendelkező, illetőleg milyen méretű épületekhez milyen méretű fűtőberendezést célszerű választani;

c) a fűtőberendezés energiafogyasztására vonatkozó tájékoztatással;

d) megfelelő beszerelési utasításokkal, ezen belül: i. olyan értelmű utasítással, hogy a fűtőberendezés beszerelését erre kiképzett szakembernek kell végeznie; ii. minden olyan esetleges speciális óvintézkedés megjelölésével, amelyet a fűtőberendezés összeszerelésekor és beszerelésekor meg kell tenni; iii. olyan értelmű utasítással, hogy a fűtőberendezés működését szabályozó beállításokról (a „fűtési görbe” beállításáról) a beszerelést követően megfelelő módon gondoskodni kell; iv. ha alkalmazandó, részletes adatokkal arra vonatkozóan, hogy a füstgázt üzem közben milyen szennyező anyag-kibocsátási értékeknek kell jellemeznie, és arról, hogy ezen értékek elérése érdekében hogyan kell beállítani a fűtőberendezést. Ennek keretében utalni kell különösen arra, hogy: — a fűtőberendezést a szén-monoxid, az oxigén vagy a szén-dioxid, a nitrogén-oxidok, a hőmérséklet és a koromtartalom mérésére alkalmas mérőeszközök segítségével úgy kell beállítani, hogy a 2., a 4., az 5., a 6. és a 7. kritérium kapcsán előírt valamennyi határérték teljesüljön, — a mérőeszközök számára ugyanott kell kialakítani a nyílásokat, mint a laboratóriumi vizsgálatokban, — a mérési eredményeket speciális űrlapon vagy diagram formájában kell rögzíteni, és ennek egy példányát a végfelhasználónak magánál kell tartania; v. kis füstgáz-hőmérsékletű technológiák esetében olyan értelmű utasítással, hogy a rendszert el kell látni korróziógátló technológiával; vi. kondenzációs kazánok esetében olyan értelmű utasítással, hogy a kéményt óvni kell a kis pH-jú kondenzátumokkal szemben; vii. tájékoztatással arról, hogy a beszerelést végző szakember kihez fordulhat a beszerelésre vonatkozó tanácsokért;

e) üzemeltetési utasításokkal a szervizelő szakemberek részére;

f) használati utasítással, ezen belül: i. egy, a beszerelés és a szervizelés elvégzésére képes, kellően felkészült szakemberek adatait tartalmazó jegyzékkel; ii. ajánlásokkal a fűtőberendezés helyes használatával és karbantartásával kapcsolatban, ideértve különösen a tüzelőanyag helyes megválasztását és optimális égést biztosító tárolását, valamint a rendszeres karbantartás időütemezésével kapcsolatos instrukciókat; iii. tanácsadással arra vonatkozóan, hogy ésszerű használattal hogyan tartható minimális szinten a fűtőberendezés környezeti hatása és különösen tájékoztatással arra vonatkozóan, hogy a termék helyes használatával hogyan csökkenthető az energiafogyasztás; iv. ha alkalmazandó, tájékoztatással arról, hogy hogyan értelmezhetők és javíthatók a mérések során kapott eredmények; v. tájékoztatással arra vonatkozóan, hogy melyek a termék cserélhető alkatrészei;

g) ajánlásokkal a termék helyes élettartam végi ártalmatlanításához.

Értékelés és ellenőrzés:

A kérelmezőnek nyilatkoznia kell arról, hogy a termék teljesíti a követelményt, továbbá kérelmével együtt át kell adnia az illetékes testületnek egy vagy több darabot a használati útmutatóból vagy meg kell adnia a gyártó azon internetes oldalainak címét, ahol ezek az információk megtalálhatók.

14. kritérium: Az uniós ökocímkén feltüntetett információk

A választható szövegmezős címkének a következő szövegeket kell tartalmaznia:

— Fokozott energiahatékonyság

— Csökkentett üvegházhatású gázkibocsátás

— Csökkentett légszennyezés

A választható szövegmezős címke használatával kapcsolatban a következő internetcímen található „Guidelines for the use of the EU Ecolabel logo” („Útmutató az uniós ökocímke logójának használatához”) című, angol nyelvű dokumentum szolgál információkkal:

http://ec.europa.eu/environment/ecolabel/promo/pdf/logo%20guidelines.pdf

Értékelés és ellenőrzés:

A kérelmezőnek be kell mutatnia a nyomtatott papírtermék egy olyan példányát, amelyen el van helyezve a címke, és nyilatkoznia kell arról, hogy a termék teljesíti a kritériumot.