2002L0055 — HU — 04.07.2009 — 005.001

Ez a dokumentum kizárólag tájékoztató jellegű, az intézmények semmiféle felelősséget nem vállalnak a tartalmáért

►B A TANÁCS 2002/55/EK IRÁNYELVE (2002. június 13.) a zöldségvetőmagok forgalmazásáról (HL L 193, 20.7.2002, p.33)

Módosította:









▼B

A TANÁCS 2002/55/EK IRÁNYELVE

(2002. június 13.)

a zöldségvetőmagok forgalmazásáról







AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 37. cikkére, tekintettel a Bizottság javaslatára, tekintettel az Európai Parlament véleményére ( 1 ), a Gazdasági és Szociális Bizottsággal folytatott konzultációt követően, mivel: (1) A zöldségvetőmagok forgalmazásáról szóló, 1970. szeptember 29-i 70/458/EGK tanácsi irányelvet ( 2 ) több alkalommal is jelentős mértékben módosították ( 3 ). Érthetőségi és ésszerűségi okokból az említett irányelvet egységes szerkezetbe kell foglalni. (2) A zöldségvetőmag termesztése fontos helyet foglal el a Közösség mezőgazdaságában. (3) A zöldségtermesztésben elért kielégítő eredmények nagymértékben függnek a megfelelő vetőmag használatától. (4) A Közösség zöldségtermesztésében akkor fognak elérni nagyobb termelékenységet, ha a tagállamok a lehető legszigorúbb egységes szabályokat alkalmazzák a forgalmazásra elismert fajták kiválasztására. (5) Össze kell állítani a zöldségfajok közös fajtajegyzékét. Ezt a jegyzéket csak a nemzeti jegyzékek alapján lehet összeállítani. (6) Ezért valamennyi tagállamnak össze kell állítania a területén minősítésre, ellenőrzésre és forgalmazásra elismert fajták egy vagy több nemzeti jegyzékét. (7) Ezeket a jegyzékeket egységes szabályokkal összhangban kell összeállítani, hogy az elismert fajták megkülönböztethetők, állandóak és kellően egyneműek legyenek. (8) A fajták nemzeti szintű elismerésével kapcsolatos egyes rendelkezések tekintetében célszerű figyelembe venni a nemzetközi szinten megállapított szabályokat. (9) Egy fajta elismerése tekintetében végzett vizsgálatokhoz nagyszámú egységes kritériumot és minimum követelményt kell megállapítani. (10) Szabványosítani kell az arra vonatkozó rendelkezéseket, hogy milyen hosszú ideig maradjon érvényben egy fajta elismerése, milyen alapon lehet azt visszavonni, illetve milyen eljárások szükségesek a fajtafenntartáshoz. A tagállamoknak tájékoztatniuk kell egymást az egyes fajták elismeréséről és annak visszavonásáról. (11) Kívánatos szabályokat elfogadni a fajtaelnevezések alkalmassága és a tagállamok közötti információcsere vonatkozásában. (12) A közös fajtajegyzékben felsorolt fajták vetőmagja a Közösségen belül nem vonható fajtához kapcsolódó forgalmazási korlátozás hatálya alá. (13) Továbbá a tagállamoknak meg kell adni azt a jogot, hogy kifogást emelhessenek egy adott fajtával szemben. (14) A Bizottságnak közzé kell tennie az Európai Közösségek Hivatalos Lapjának C sorozatában a közös fajtajegyzékbe felvett fajtákat. (15) Rendelkezést kell hozni a harmadik országban végzett fajtavizsgálatok és fajtaellenőrzések egyenértékűségének elismeréséről. (16) A tudományos és műszaki fejlődés eredményeként fajtanemesítés ma már genetikai módosítás útján is végezhető. Ezért annak meghatározása során, hogy géntechnológiával módosított fajták elismerhetők-e a géntechnológiával módosított szervezeteknek a környezetbe történő szándékos kibocsátásáról szóló 90/220/EGK tanácsi irányelv ( 4 ) értelmében, a tagállamoknak figyelemmel kell lenniük azok környezetbe történő szándékos kibocsátásával kapcsolatos bármely kockázatra. Továbbá meg kell állapítani az ilyen géntechnológiával módosított fajták elismerésének feltételeit. (17) Az új élelmiszerek és élelmiszer-összetevők forgalmazását közösségi szinten a 258/97/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet ( 5 ) szabályozza. Ezért helyénvaló, hogy a tagállamok is tekintettel legyenek valamennyi élelmiszer-higiéniai kockázatra, amikor döntenek az egyes fajták elismeréséről. Továbbá meg kell állapítani az ilyen fajták elismerésének feltételeit. (18) A tudományos és műszaki fejlődés figyelembevételével szabályokat kell bevezetni a vegyszerrel kezelt vetőmag és szaporítóanyag forgalmazására vonatkozóan. (19) Általános szabályként csak akkor engedélyezhető zöldségvetőmag forgalmazása, ha hivatalosan bevizsgálták, és a minősítés szabályaival összhangban elit vagy minősített vetőmagként minősítették. Lehetőséget kell biztosítani meghatározott feltételek mellett az elit vetőmagot és a termesztett vetőmagot megelőző generációk nemesített vetőmagjának forgalmazására. (20) Egyes zöldségfajok esetében nem lehet a forgalmazást a minősített vetőmagra korlátozni. Engedélyezni kell tehát az ellenőrzött, ugyanakkor fajtaazonos és tiszta standard vetőmag forgalmazását, e jellemzők azonban csak a mintavétellel végzett hivatalos utólagos szántóföldi fajtavizsgálatok során ellenőrizhetők. (21) A közösségi zöldségvetőmag minőségének javítása érdekében meg kell állapítani a minimális analitikai tisztaság és csírázóképesség bizonyos követelményeit. (22) A vetőmag fajtaazonosságának biztosítása érdekében meg kell állapítani a csomagolásra, mintavételre, zárolásra és jelölésre vonatkozó közösségi szabályokat. Rendelkezést kell hozni a minősített vetőmag előzetes hatósági ellenőrzéséről, és meg kell állapítani azokat a kötelezettségeket, amelyeket a kis kiszerelésű standard illetve minősített vetőmagot forgalmazó személynek teljesítenie kell. (23) Szabályokat kell bevezetni a vegyszerrel kezelt vetőmag forgalmazására, a biotermesztésre alkalmas vetőmagokra, valamint a genetikai erózió által veszélyeztetett fajták in situ felhasználásával történő megőrzésére vonatkozóan. (24) Meghatározott feltételek mellett eltéréseket kell engedélyezni a Szerződés 14. cikke rendelkezéseinek sérelme nélkül. Az eltérésekkel élő tagállamoknak közigazgatási segítséget kell nyújtaniuk egymásnak az ellenőrzéssel kapcsolatban. (25) Annak biztosítása érdekében, hogy a forgalmazás során betartják mind a vetőmag minőségére vonatkozó követelményeket, mind pedig a fajtaazonosságát biztosító rendelkezéseket, a tagállamoknak rendelkezéseket kell hozniuk megfelelő ellenőrzési rendszerről. (26) Az e követelményeknek megfelelő vetőmagot a Szerződés 30. cikkének sérelme nélkül csak a közösségi szabályokban előírt forgalmazási korlátozásoknak lehet alávetni. (27) Egyes feltételektől függően egy másik tagállamban a valamely tagállamban minősített elit vetőmagból szaporított vetőmagot ez utóbbi tagállamban szaporítottként kell minősíteni. (28) Rendelkezést kell hozni arról, hogy harmadik országban betakarított zöldségvetőmagok forgalmazása csak akkor engedélyezhető a Közösségen belül, ha az ilyen vetőmagok ugyanazon garanciákat nyújtják, mint a Közösségben standard vetőmagként minősített és forgalmazott vetőmagok, valamint megfelelnek a közösségi szabályoknak. (29) Olyan időszakokban, amikor nehézségekbe ütközik a különböző fokozatú, a minősített, illetve a standard vetőmagok beszerzése, átmenetileg meg kell engedni a kevésbé szigorú követelményeknek megfelelő, valamint a sem a közös, sem pedig a nemzeti fajtajegyzékekben nem szereplő vetőmagok forgalmazását. (30) A tagállamok által a minősítés során alkalmazott technikai módszerek összehangolása és ellenőrzése, valamint a Közösségen belül minősített, harmadik országból érkező vetőmagok összehasonlítása érdekében közösségi összehasonlító kísérleteket kell végezni a tagállamokban az „elit vetőmag”, a „minősített vetőmag” és a „standard vetőmag” fokozatú egyes fajták vetőmagjának éves utólagos vizsgálatára. (31) A közösségi szabályok nem alkalmazandók olyan vetőmagra, amelyet igazoltan harmadik országba irányuló kivitelre szánnak. (32) Ezen irányelv hatályát ki kell terjeszteni egyes fajtákra, amelyek egyaránt lehetnek takarmánynövények, olajnövények vagy zöldségek. Amennyiben azonban a vetőmagok egyes fajait rendes körülmények között nem szaporítják vagy forgalmazzák valamely tagállam területén, rendelkezést kell hozni arról, hogy az adott tagállam a kérdéses faj esetében mentesüljön ezen irányelv alkalmazásának kötelezettsége alól. (33) Kívánatos ideiglenes kísérletek szervezése az irányelvben meghatározott bizonyos rendelkezések javított változatainak felkutatására. (34) Az ezen okmány végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskör gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló 1999/468/EK tanácsi határozattal ( 6 ) összhangban kell elfogadni. (35) Ezen irányelv nem érintheti a tagállamoknak az I. melléklet B. részében felsorolt irányelvek átültetésének határidejével kapcsolatos kötelezettségeit, mivel: ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:







1. cikk

Ez az irányelv a zöldségszaporító anyagok forgalmazási célú termelésére és Közösségen belüli forgalmazására alkalmazandó.

Nem alkalmazandó olyan zöldségvetőmagra, amelyet igazoltan harmadik országba irányuló kivitelre szánnak.

2. cikk

(1) Ezen irányelv alkalmazásában:

a) „forgalmazás”: a vetőmag harmadik fél részére történő értékesítése, értékesítési célú birtoklása, értékesítésre való felajánlását, valamint azokról harmadik személyek részére kereskedelmi hasznosítás céljából akár ellenérték fejében, akár nélküle történő rendelkezés, annak szállítása vagy továbbítása. Nem minősül forgalmazásnak, ha a vetőmag kereskedelme nem a fajta kereskedelmi hasznosítására irányul, mint az alábbi műveletek során: — vizsgáló és ellenőrző szervek vetőmaggal ellátása, — a feldolgozást vagy csomagolást végző szolgáltatók ellátása vetőmaggal, feltéve, hogy a szolgáltató nem szerez jogcímet az így szállított vetőmag fölött. Nem minősül forgalmazásnak, ha a vetőmagot meghatározott feltételek mellett egyes ipari célú mezőgazdasági nyersanyagokat előállító szolgáltatóknak szállítják, vagy ilyen célra szaporítják, feltéve, hogy a szolgáltató nem szerez jogcímet az így szállított vetőmag vagy betakarított termény fölött. A vetőmag szállítója átadja a minősítő hatóság részére a szolgáltatóval kötött szerződés vonatkozó részeinek másolatát, amely tartalmazza azokat a szabványokat és feltételeket, amelyeknek a szállított vetőmag jelenleg megfelel. E rendelkezés alkalmazásának feltételeit a 46. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban határozzák meg;

b) „zöldségek” : az alábbi, mezőgazdasági vagy kertészeti termesztésre szánt növényfajok, a dísznövények kivételével: ▼M4



Allium cepa L. — Cepa csoport Vöröshagyma — Aggregatum csoport Salottahagyma Allium fistulosum L. Téli sarjadékhagyma Allium porrum L. Póréhagyma Allium sativum L. Fokhagyma Allium schoenoprasum L. Metélőhagyma Anthriscus cerefolium (L.) Hoffm. Turbolya Apium graveolens L. Gyökérzeller Levélzeller Asparagus officinalis L. Spárga Beta vulgaris L. Cékla Mángold Brassica oleracea L. Leveles kel Karfiol Brokkoli vagy Calabrese Bimbóskel Kelkáposzta Fejes káposzta Vörös káposzta Karalábé Brassica rapa L. Kínai kel Tarlórépa Capsicum annuum L. Paprika Cichorium endivia L. Borzaslevelű endívia Széleslevelű endívia Cichorium intybus L. Hajtató cikória Leveles cikória Ipari cikória Citrullus lanatus (Thunb.) Matsum. et Nakai Görögdinnye Cucumis melo L. Sárgadinnye Cucumis sativus L. Salátauborka Konzervuborka Cucurbita maxima Duchesne Sütőtök Cucurbita pepo L. Tök Cynara cardunculus L. Articsóka Kardi Daucus carota L. Sárgarépa Takarmány sárgarépa Foeniculum vulgare Mill. Édeskömény Lactuca sativa L. Saláta Lycopersicon esculentum Mill. Paradicsom Petroselinum crispum (Mill.) Nyman ex A. W. Hill Petrezselyem Phaseolus coccineus L. Tűzbab Phaseolus vulgaris L. Zöldbab (bokorbab és futóbab) Pisum sativum L. (partim) Kifejtőborsó Velőborsó Cukorborsó Raphanus sativus L. Retek Fekete retek Rheum rhabarbarum L. Rebarbara Scorzonera hispanica L. Feketegyökér Solanum melongena L. Tojásgyümölcs Spinacia oleracea L. Spenót Valerianella locusta (L.) Laterr. Galambbegysaláta Vicia faba L. (partim) Lóbab Zea mays L. (partim) Csemegekukorica Pattogató kukorica ▼B

c) „elit vetőmag”: olyan vetőmag, i. amelyet a nemesítő felelősségére termesztettek a fajtafenntartásra vonatkozó elfogadott gyakorlatnak megfelelően; ii. amelyet „minősített vetőmag” fokozatú vetőmag termesztésére szánnak; iii. amely a 22. cikk rendelkezései szerint eleget tesz az I. és a II. mellékletben az elit vetőmagra vonatkozóan megállapított követelményeknek; és ▼M3 iv. amely hatósági vizsgálat által, vagy a II. mellékletben megállapított feltételek esetében hatósági vizsgálat, vagy hatósági felügyelet mellett végzett vizsgálat által bizonyítottan eleget tesz az i., ii. és iii. alpontban meghatározott feltételeknek; ▼B

d) a „minősített vetőmag”: olyan vetőmag, i. amelyet közvetlenül elit vetőmagból, vagy a nemesítő kérésére szuperelit vetőmagból hoztak létre, amely eleget tehet, illetve hatósági vizsgálat által bizonyítottan eleget tesz az I. és a II. mellékletben az elit vetőmagra megállapított feltételeknek; ii. amelyet főként zöldségtermesztésre szánnak; iii. amely a 22. cikk b) pontjának rendelkezései szerint eleget tesz az I. és a II. mellékletben a minősített vetőmagra vonatkozóan megállapított követelményeknek; ▼M3 iv. amely hatósági vizsgálat, vagy hatósági felügyelet mellett végzett vizsgálat által bizonyítottan eleget tesz az i., ii. és iii. alpontban meghatározott feltételeknek; ▼B v. amelyet utólagos hatósági ellenőrzésnek vagy vizsgálatnak vetnek alá fajtaazonosságának és fajtatisztaságának igazolása érdekében;

e) „standard vetőmag”: olyan vetőmag, i. amely kellően fajtaazonos és fajtatiszta; ii. amelyet főként zöldségtermesztésre szánnak; iii. amely eleget tesz a II. mellékletben megállapított feltételeknek; és iv. amelyet utólagos hatósági ellenőrzésnek vagy vizsgálatnak vetnek alá fajtaazonosságának és fajtatisztaságának igazolása érdekében;

f) „hivatalos intézkedések”: olyan intézkedések amelyeket i. állami hatóság; vagy ii. bármely, a közjog vagy a magánjog hatálya alá tartozó és az állam felelősségi körében eljáró jogi személy; vagy iii. állami ellenőrzés hatálya alá tartozó kisegítő tevékenységek esetében az e célra felesküdött természetes személy hozott, feltéve, hogy a ii. illetve iii. pontban említett személyeknek nem származik személyes hasznuk az ilyen intézkedésekből.

g) „kis kiszerelésű EK-vetőmag”: olyan vetőmagot tartalmazó csomag, amely tartalmának nettó tömege legfeljebb i. 5 kg hüvelyesek esetében; ii. 500 g hagyma, turbolya, spárga, mángold, cékla, tarlórépa, görögdinnye, sütőtök, cukkini, sárgarépa, retek, spanyol pozdor vagy feketegyökér, spenót, galambbegysaláta vagy mezei saláta esetében; iii. 100 g minden más zöldségfaj esetében.

(2) A fajok (1) bekezdés b) pontjában említett listáján a szükséges módosításokat a 46. cikk (2) bekezdésében említett eljárásokkal összhangban fogadják el.

(3) A különféle típusú fajták meghatározása, ideértve azok komponenseit is, a 46. cikk (2) bekezdésében megállapított eljárással összhangban történhet.

▼M3

(4) Amennyiben az (1) bekezdés c) pontjának iv. alpontjában és az (1) bekezdés d) pontjának iv. alpontjában említett hatósági felügyelet mellett végzett vizsgálat végrehajtására kerül sor, úgy a következő követelményeknek kell megfelelni:

A. Szántóföldi ellenőrzés a) A felügyelők: i. rendelkeznek a szükséges műszaki képesítéssel; ii. a vizsgálatok elvégzéséből személyes hasznuk nem származik; iii. rendelkeznek az érintett tagállam vetőmag-minősítő hatósága által kiadott hatósági engedéllyel, amely tartalmazza az ellenőrök eskütételét vagy egy általuk aláírt írásbeli nyilatkozatot, amelyben kötelezik magukat a hatósági vizsgálatokra vonatkozó szabályok betartására; iv. hatósági felügyelet mellett vizsgálatokat hajtanak végre a hatósági vizsgálatokra alkalmazott előírásoknak megfelelően. b) A vizsgálandó vetőmagtermést olyan vetőmagból termesztették, amely hatósági utóellenőrzésen ment keresztül, melynek eredményei kielégítőek voltak. c) A vetőmagtermés egy részének ellenőrzését hatósági ellenőrök végzik. Ennek a mennyiségnek legalább 5 %-nak kell lennie. d) A vetőmagtermésből betakarított vetőmagtételek mintáiból egy rész kivételre kerül a hatósági utóellenőrzésre, valamint – ahol szükséges – a fajtaazonosság és tisztaság ellenőrzésére irányuló hatósági laboratóriumi vetőmagvizsgálatra. e) A tagállamok szabályokat állapítanak meg az ezen irányelv szerint elfogadott nemzeti rendelkezések megsértésére alkalmazható szankciókat illetően. Az előírt szankcióknak hatékonyaknak, arányosaknak és visszatartó erejűeknek kell lenniük. A szankciók magukban foglalhatják az a) pont iii. alpontjában előírt engedély visszavonását az olyan hatósági engedéllyel rendelkező ellenőröktől, akikről bebizonyosodik, hogy szándékosan vagy gondatlanul megsértették a hatósági vizsgálatra vonatkozó szabályokat. A tagállamok biztosítják, hogy ilyen szabálysértés esetén megsemmisítik azon vetőmag minősítését, amelyből a mintavétel történt, kivéve ha bebizonyosodik, hogy az érintett vetőmag mégis megfelel valamennyi előírt követelménynek.

B. Vetőmagvizsgálat a) A vetőmagvizsgálatot az érintett tagállam vetőmag-minősítő hatósága által – erre a célra – engedélyezett vetőmagvizsgáló laboratóriumok végzik a b)-d) pontban megállapított feltételek szerint. b) A laboratórium vezető vetőmagelemzővel rendelkezik, aki közvetlenül felel a laboratórium szakmai tevékenységéért és rendelkezik a vetőmagvizsgáló laboratórium szakmai vezetéséhez szükséges képzettséggel. A laboratórium vetőmagelemzői rendelkeznek a szükséges szakmai képesítéssel, amelyet a hatósági vetőmagelemzőkre alkalmazandó feltételek mellett szervezett tanfolyamokon szereztek meg, és arról hatósági vizsga keretében tanúbizonyságot tettek. A laboratórium az engedélyezés keretein belül az illetékes vetőmag-minősítő hatóság által hatóságilag a vetőmagvizsgálat céljára megfelelőnek minősített helyiségben és berendezésekkel működik. A laboratórium a vetőmagvizsgálatot a szokásos nemzetközi módszereknek megfelelően végzi. c) A vetőmagvizsgáló laboratórium: i. független laboratórium; vagy ii. valamely vetőmag-vállalkozáshoz tartozó laboratórium. Az ii. alpontban említett esetben a laboratórium kizárólag azon vetőmag-vállalkozás megbízásából előállított vetőmagtételeken végezhet vetőmagvizsgálatot, amely vetőmag-vállalkozáshoz tartozik, kivéve ha ettől eltérő megállapodás születik a vállalkozás, a minősítést kérő és a vetőmag-minősítő hatóság között. d) A vetőmagvizsgáló laboratórium vetőmagvizsgáló tevékenységét a vetőmag-minősítő hatóság szabályos módon felügyeli. e) A d) pontban említett felügyelet céljából a hatósági minősítésre beadott vetőmagtételek egy részén ellenőrző vetőmagvizsgálatot hajtanak végre. Ezt a mennyiséget elvben a lehető legegyenletesebb mértékben kell elosztani a vetőmag-minősítésre vetőmagot beadó természetes és jogi személyek és a beadott vetőmagfajták között, ugyanakkor irányulhat bizonyos kétségek tisztázására is. Ennek a mennyiségnek legalább 5 %-nak kell lennie. f) A tagállamok szabályokat állapítanak meg a hatósági felügyelet mellett végzett vizsgálatra vonatkozó, ezen irányelv szerint elfogadott nemzeti rendelkezések megsértésére alkalmazható szankciókat illetően. Az előírt szankcióknak hatékonyaknak, arányosaknak és visszatartó erejűeknek kell lenniük. A szankciók magukban foglalhatják a hatósági engedéllyel rendelkező vetőmagvizsgáló laboratóriumok a) pontban előírt engedélyének visszavonását a hatósági vizsgálatokat szabályozó előírások szándékos vagy gondatlanságból történő megszegése esetén. A tagállamok biztosítják, hogy ilyen szabálysértés esetén megsemmisítik azon vetőmag minősítését, amelyből a mintavétel történt, hacsak be nem bizonyosodik, hogy az érintett vetőmag mégis megfelel valamennyi előírt követelménynek.

▼B

3. cikk

(1) A tagállamok előírják, hogy zöldségvetőmag nem minősíthető, hitelesíthető, illetve forgalmazható standard vetőmagként, amennyiben a fajta egy vagy több tagállamban nem hivatalosan elismert.

(2) Minden tagállam összeállítja a területén minősítésre és forgalmazásra hatóságilag elismert standard vetőmagok egy vagy több jegyzékét. A jegyzéket fajták szerint osztják fel:

a) amelyek vetőmagja „elit vetőmagként” vagy „minősített vetőmagként” minősíthető vagy „standard vetőmagként” hitelesíthető, és

b) amelyek vetőmagja kizárólag standard vetőmagként hitelesíthető.

A jegyzékekhez bárki hozzáférhet.

(3) A zöldségfajok közös fajtajegyzékét a 16. és a 17. cikk rendelkezéseivel összhangban a tagállamok nemzeti jegyzékei alapján állítják össze.

(4) A tagállamok úgy rendelkezhetnek, hogy egy fajta közös fajtajegyzékbe vagy egy másik tagállam fajtajegyzékébe való felvételének elfogadása egyenértékű a saját fajtajegyzékükbe való felvételre elfogadással. Az ilyen rendelkezést hozó tagállamok mentesülnek a 7. cikkben, a 9. cikk (4) bekezdésében és a 10. cikk (2)–(5) bekezdésében előírt kötelezettségek alól.

4. cikk

(1) A tagállamok biztosítják, hogy csak megkülönböztethető, állandó és kellően egynemű fajtát ismernek el.

Ipari cikória esetében a fajtának kielégítő termesztési és felhasználási értékkel kell rendelkeznie.

(2) A 90/220/EGK irányelv 2. cikkének (1) és (2) bekezdése értelmében géntechnológiával módosított fajtának minősülő fajta csak akkor ismerhető el, ha valamennyi megfelelő intézkedést megtettek az emberi egészséget és a környezetet érő káros hatások kiküszöbölésére.

▼M2

(3) Továbbá, ha egy növényfajtából származó anyagot a géntechnológiával módosított élelmiszerekről és takarmányokról szóló, 2003. szeptember 22-i 1829/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet ( 7 ) 3. cikkének hatálya alá tartozó élelmiszerben, vagy 15. cikkének hatálya alá tartozó takarmányban szándékoznak felhasználni, a fajtát csak akkor lehet elfogadni, ha azt az említett rendeletnek megfelelően már engedélyezték.

▼B

(4) A 44. cikk (2) bekezdésében meghatározott növénygenetikai erőforrások megőrzése érdekében a tagállamok eltérhetnek az (1) bekezdés első albekezdésében megállapított elismerési kritériumoktól annyiban, amennyiben a 44. cikk (3) bekezdésének követelményeire különös feltételeket állapítanak meg a 46. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban.

5. cikk

(1) Egy fajta akkor tekinthető megkülönböztethetőnek, ha egy vagy több fontos jellemzőjére egyértelműen megkülönböztethető a Közösségben ismert valamennyi egyéb fajtától, függetlenül attól, hogy az azt eredményező, kiinduló fajta mesterséges vagy természetes-e.

A jellemzőknek pontosan felismerhetőnek és meghatározhatónak kell lenniük.

A Közösségben ismert fajtának minősül valamennyi olyan fajta, amely az értékelendő fajta elismerése iránti kérelem megfelelő előterjesztése idején:

— szerepel vagy a zöldségfajok közös fajtajegyzékében, vagy a mezőgazdasági növényfajok közös fajtajegyzékében,

— vagy anélkül, hogy szerepelne az említett fajtajegyzékek valamelyikében, az érintett vagy egy másik tagállamban elismerték vagy elismerését akár minősítés, akár forgalmazás, akár más országban való minősítés vagy standard vetőmagként való hitelesítés céljából kérték,

kivéve, ha a szükséges feltételek már nem teljesülnek valamennyi érintett tagállamban az értékelendő fajta elismerése iránti kérelemre vonatkozó határozat meghozatala előtt.

(2) Egy fajta akkor tekinthető állandónak, ha sorozatos szaporítását követően vagy (amennyiben a nemesítő meghatározta a konkrét szaporítási ciklust) minden egyes ciklus végén is hűen megfelel alapvető jellemzői leírásának.

(3) Egy fajta akkor tekinthető kellően egyneműnek, ha csekély eltérésektől eltekintve az azt alkotó növények – szaporodási rendszerük megkülönböztető jegyeire is figyelemmel – hasonlóak vagy genetikailag azonosak az e célból figyelembe vett jellemzőik egésze tekintetében.

6. cikk

A tagállamok biztosítják, hogy a más tagállamból származó fajtákra ugyanazok a követelmények vonatkoznak – különösen a fajtaelismerés tekintetében – mint a hazai fajtákra.

7. cikk

(1) A tagállamok előírják, hogy a fajták elismerése a leírandó fajta kellő számú jellemzőjére kiterjedő hivatalos vizsgálatok, különösen fajtakísérletek eredményein alapuljon. A jellemzők meghatározására használt módszereknek pontosnak és megbízhatónak kell lenniük. A megkülönböztethetőség megállapítása érdekében a fajtakísérletekbe bevonják legalább azokat az összehasonlításra alkalmas, rendelkezésre álló fajtákat, amelyek az 5. cikk (1) bekezdése értelmében a Közösségben ismert fajtának minősülnek. A 9. cikk alkalmazása során más összehasonlításra alkalmas, rendelkezésre álló fajtákat is bevonnak a fajtakísérletekbe. Olyan fajták esetében, amelyek vetőmagjai kizárólag standard vetőmagként hitelesíthetők, a nem hivatalos vizsgálatok eredményei és a termesztés során nyert gyakorlati tapasztalaton alapuló ismeretek is figyelembe vehetők a hatósági vizsgálat eredményeivel kapcsolatban.

A tagállamok a 46. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban előírhatják, hogy egyes zöldségfajok fajtáit meghatározott időponttól kezdve már csak hatósági fajtakísérletek alapján ismerjék el.

(2) A 46. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban az alábbiakat kell rögzíteni, figyelembe véve a mindenkori tudományos és műszaki ismereteket is:

a) a különböző fajok vizsgálatakor minimálisan figyelembe vett jellemzők;

b) a vizsgálatok elvégzésének minimum követelményei.

(3) Amennyiben a hibridek és szintetikus fajták tanulmányozása érdekében szükséges a genealógiai komponensek vizsgálata, a tagállamok gondoskodnak arról, hogy – a nemesítő kérelmére – bizalmasan kezeljék a vizsgálat eredményeit és a genealógiai komponensek leírását.

(4)

a) A 4. cikk (4) bekezdésében említett, géntechnológiával módosított fajta esetében elvégzik a 90/220/EGK irányelvben megállapítottakkal egyenértékű környezetvédelmi kockázatfelmérést.

b) A Bizottság javaslatára a Szerződés megfelelő jogi alapjára épülő tanácsi rendelettel vezetik be azokat az eljárásokat, amelyek biztosítják, hogy a környezetvédelmi kockázatfelmérés és az egyéb vonatkozó elemek egyenértékűek a 90/220/EGK irányelvben megállapítottakkal. E rendelet hatálybalépéséig géntechnológiával módosított fajta csak azt követően vehető fel nemzeti jegyzékbe, hogy a 90/220/EGK rendelettel összhangban forgalmazás céljára elismerték.

c) A fenti b) pontban említett rendelet hatálybalépését követően a 90/220/EGK rendelet 11–18. cikke nem alkalmazandó a géntechnológiával módosított fajtákra.

d) A környezeti kockázatfelmérés végrehajtásának technikai és tudományos részleteit a 46. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban fogadják el.

▼M2

(5) A tagállamok biztosítják, hogy az élelmiszerjog általános elveiről és követelményeiről, az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság létrehozásáról és az élelmiszerbiztonságra vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 2002. január 28-i 178/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet ( 8 ) 2. és 3. cikkében meghatározott élelmiszerben vagy takarmányban felhasználni kívánt fajtát akkor fogadnak el, ha a vonatkozó jogszabályok alapján már engedélyezték.

▼B

8. cikk

A tagállamok előírják, hogy egy fajta elismerése iránti kérelem benyújtásakor a kérelmező jelezze, hogy már kérelmezték-e az elismerést egy másik tagállamban, melyik az érintett tagállam, és elfogadták-e a kérelmet.

9. cikk

(1) A tagállamok intézkednek a területükön elismert fajták fajtajegyzékének és fajtafenntartó nemesítés szükségessége esetén az adott tagállamban ezért felelős személy, illetve személyek nevének közzétételéről. Amennyiben több személy felelős egy fajta fenntartásáért, a neveket nem szükséges közzétenni. Amennyiben a neveket nem teszik közé, a fajtajegyzék feltünteti azt a hatóságot, amelynek birtokában van a fajta fenntartásáért felelős személyek neve.

(2) A tagállamok a lehetőséghez képest az elismeréskor gondoskodnak arról, hogy a fajtát valamennyi tagállamban ugyanazon a néven ismerjék.

Amennyiben ismeretes, hogy egy adott fajta vetőmagját vagy szaporítóanyagát egy másik országban más név alatt forgalmazzák, a fajtajegyzékben azt a megnevezést is jelezni kell.

Olyan fajtától származó fajta esetében, amelynek hatósági elismerését a 12. cikk (3) bekezdésének második és harmadik albekezdése alapján határozták meg, és amelyet az említett rendelkezésben foglalt hatósági intézkedés eredményeként egy vagy több tagállamban elismertek, a 46. cikk (2) bekezdésével összhangban elhatározható, hogy valamennyi elismerő tagállamnak gondoskodnia kell arról, hogy a fajta ugyanazon eljárás szerint meghatározott és a fenti elveknek megfelelő nevet viseljen.

(3) A rendelkezésre álló információk figyelembevételekor a tagállamok arról is gondoskodnak, hogy az a fajta, amely nem különböztethető meg egyértelműen

— az érintett vagy egy másik tagállamban korábban már elismert fajtától, vagy

— egy másik olyan fajtától, amelyet az ezen irányelvvel összhangban lévő szabályok szerint megkülönböztethetőség, állandóság és egyneműség tekintetében értékeltek, anélkül azonban, hogy az 5. cikk (1) bekezdése értelmében a Közösségben ismert fajtának minősülne,

annak a fajtának a nevét viselje. Ez a rendelkezés nem alkalmazandó, ha a megnevezés megtévesztő vagy összetévesztésre alkalmas lehet a kérdéses fajtát illetően, vagy az érintett tagállam fajtamegnevezésre vonatkozó rendelkezései szerint más tényező akadályozza annak használatát, vagy pedig harmadik személyek jogai gátolják a megnevezés szabad használatát az érintett fajtával kapcsolatosan.

(4) A tagállamok valamennyi elismert fajtáról külön aktát állítanak össze, amely tartalmazza a fajta leírását és az elismerés alapjául szolgáló valamennyi tény világos összefoglalását. A fajtaleírás azon növényekre vonatkozik, amelyeket közvetlenül a „minősített vetőmag” vagy a „standard vetőmag” fokozatú vetőmagból termesztettek.

(5) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a géntechnológiával módosított, elismert fajtákat egyértelműen ilyenként tüntessék fel a fajtajegyzékben. Továbbá gondoskodnak arról, hogy az ilyen fajtákat forgalmazó bármely személy egyértelműen feltüntesse értékesítési katalógusában, hogy a fajta géntechnológiával módosított.

(6) A fajta alkalmassága és megnevezése vonatkozásában a közösségi növényfajta-oltalomról szóló 2100/94/EK tanácsi rendelet ( 9 ) 63. cikke alkalmazandó.

A fajták megnevezésének megfelelőségére vonatkozó részletes végrehajtási szabályokat a 46. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban lehet elfogadni.

10. cikk

(1) A fajta elfogadása iránti bármely kérelmet vagy annak visszavonását, a fajtajegyzékbe való felvételt, valamint a jegyzék bármely módosítását a tagállamok haladéktalanul közlik a többi tagállammal és a Bizottsággal.

(2) A tagállamok valamennyi újonnan elismert fajta esetében megküldik a többi tagállamnak és a Bizottságnak az elismerési eljárás eredményeként megfigyelt fajtajellemzők rövid leírását. Kérésre közlik azon különleges jellemzők leírását is, amelyek lehetővé teszik a fajta megkülönböztetését más hasonló fajtáktól.

(3) Valamennyi tagállam a többi tagállam és a Bizottság rendelkezésére bocsátja a 9. cikk (4) bekezdésében említett aktákat az olyan fajtákkal kapcsolatban, amelyeket elismertek, illetve amelyek elismerését megszüntették. Az ilyen aktákkal kapcsolatban váltott információkat bizalmasan kezelik.

(4) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a fajtaelismeréssel kapcsolatos akták hozzáférhetők legyenek a személyzet valamint a törvényes érdekeltségüket bizonyítani képes személyek kizárólagos használatára. E rendelkezések nem alkalmazandók, amennyiben az információt a 7. cikk (3) bekezdése alapján bizalmasan kell kezelni.

(5) Amennyiben visszautasítják vagy visszavonják egy fajta elismerését, a vizsgálatok eredményeit a döntés által érintett személyek rendelkezésére bocsátják.

11. cikk

(1) A tagállamok előírják, hogy az elismert fajtákat a fajtafenntartásra vonatkozó elfogadott gyakorlat szerint kell fenntartani.

(2) A fajtafenntartásnak mindenkor ellenőrizhetőnek kell lennie a fajtáért felelős személy vagy személyek által vezetett nyilvántartás alapján. E feljegyzések az elit vetőmag előtti összes generáció termesztésére kiterjednek.

(3) A fajtáért felelős személytől mintákat lehet kérni. Szükség esetén ilyen mintákat hatósági mintavétellel is be lehet szerezni.

(4) Amennyiben a fajtafenntartás más tagállamban történik, mint ahol a fajtát elismerték, az érintett tagállamok közigazgatási segítséget nyújtanak egymásnak a vizsgálatokkal kapcsolatban.

12. cikk

(1) Az elismerés az azt követő tizedik naptári év végéig érvényes.

A Német Demokratikus Köztársaság hatóságai által Németország egyesítése előtt elismert fajták elismerése legfeljebb 10 naptári évig marad érvényben azt követően, hogy a 3. cikk (1) bekezdésével összhangban felvették azokat a Németországi Szövetségi Köztársaság által összeállított fajtajegyzékbe.

(2) A fajta elismerése adott időszakonként megújítható, ha termesztésének mértéke továbbra is indokolja azt, vagy fenntartása a növénygenetikai erőforrások megőrzése érdekében szükséges és feltéve, hogy továbbra is eleget tesz a megkülönböztethetőség, az egyneműség és az állandóság tekintetében a 44. cikk (2) és (3) bekezdésében meghatározott feltételeknek. A 44. cikk értelmében vett növénygenetikai erőforrások esetét kivéve a megújítási kérelmet legkésőbb két évvel a fajtaelismerés lejárata előtt nyújtják be.

(3) A fajtaelismerés érvényességének időszaka átmenetileg meghosszabbítható, amíg a megújítás iránti kérelmet nem bírálják el.

Azon fajták esetében, amelyeket 1972. július 1., vagy Dánia, Írország és az Egyesült Királyság tekintetében 1973. január 1. előtt ismertek el, az (1) bekezdés első albekezdésében említett időszak a 46. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban meghosszabbítható legkésőbb 1990. június 30-ig egyes fajtákra, amennyiben 1982. július 1. előtt közösségi alapon szervezett hivatalos intézkedéseket hoztak annak biztosítására, hogy teljesüljenek az azok, illetve az azokból származó fajták elismerésének megújítására vonatkozó feltételek.

Görögország, Spanyolország és Portugália tekintetében a tagállamok által 1986. január 1. előtt elismert egyes fajták elismerési időszakának lejárata e tagállamok kérésére szintén 1990. június 30-ban állapítható meg a 46. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban, és az érintett fajtákra kiterjeszthetik a második albekezdésben említett hivatalos intézkedések hatályát.

13. cikk

(1) A tagállamok biztosítják, hogy az egyes fajták elismerésekor megszüntetnek minden kétséget, amely a fajtaelismerést követően a megkülönböztethetőség vagy a megnevezés elbírálásával kapcsolatosan felmerül.

(2) Amennyiben egy fajta elismerését követően állapítják meg, hogy elismerése idején nem teljesültek az 5. cikk értelmében a megkülönböztethetőségre vonatkozó feltételek, az elismerést az irányelvnek megfelelő egyéb határozat vagy adott esetben visszavonás váltja fel.

Az említett egyéb határozat elfogadásával a fajta eredeti elismerésének időpontjától kezdődő hatállyal nem minősül az 5. cikk (1) bekezdése értelmében a Közösségben ismert fajtának.

(3) Amennyiben egy fajta elismerését követően állapítják meg, hogy megnevezése a 9. cikk értelmében a fajta elismerésekor nem volt elfogadható, a fajtamegnevezést úgy módosítják, hogy megfeleljen ezen irányelvnek. A tagállamok engedélyezhetik a korábbi megnevezés ideiglenes használatát, kiegészítő megnevezésként. Azon részletes szabályokat, amelyek szerint a korábbi megnevezés kiegészítő megnevezésként használható, a 46. cikk (2) bekezdésében előírt eljárással összhangban lehet megállapítani.

(4) A 46. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban szabályokat lehet megállapítani az (1), (2) és a (3) bekezdés alkalmazására vonatkozóan.

14. cikk

(1) A tagállamok gondoskodnak a fajtaelismerés visszavonásáról:

a) amennyiben a vizsgálat alapján bebizonyosodik, hogy a fajta többé már nem megkülönböztethető, állandó vagy kellően egynemű;

b) ha a fajtáért felelős személy vagy személyek kérik, kivéve, ha a fajtafenntartás biztosított.

(2) A tagállamok visszavonhatják a fajtaelismerést,

a) ha az ezen irányelv értelmében elfogadott törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések nem teljesülnek;

b) ha az elismerés iránti kérelem benyújtása idején vagy vizsgálat közben hamis vagy félrevezető adatokat szolgáltattak a fajtaelismerés alapjául szolgáló tényekről.

15. cikk

(1) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a fajtát töröljék a fajtajegyzékükből, ha a fajta elismerését visszavonták, vagy az elismerés érvényességi ideje lejárt.

(2) A tagállamok a saját területük vonatkozásában a minősítésre, a standard vetőmagként hitelesítésére és forgalmazásra engedélyezhetnek egy, legfeljebb az elismerés lejártától számított harmadik év június 30-ig tartó időszakot.

Olyan fajták esetében, amelyeket a 17. cikk (1) bekezdése szerint felvettek a 18. cikkben említett közös fajtajegyzékbe, a különböző tagállamok által az első albekezdés szerinti fajtaelismerésre megadott érvényességi idők közül az utolsóként lejáró határidő alkalmazandó a fajta forgalmazására valamennyi tagállamban, feltéve, hogy a fajta vetőmagja nem áll a fajtával kapcsolatos forgalmazási korlátozás hatálya alatt.

(3) Olyan fajták esetében, amelyek elismerését a 12. cikk (3) bekezdése szerint megújították, a tagállamok engedélyezhetik a megújítás előtti név használatát 1994. június 30-ig.

16. cikk

(1) A tagállamok biztosítják, hogy a 17. cikkben említett közzétételtől kezdődő hatállyal az ezen irányelvvel vagy az ezen irányelvben kifejtetteknek megfelelő elvekkel összhangban elismert fajták vetőmagja nem áll semmiféle, a fajtával kapcsolatos forgalmazási korlátozás hatálya alatt.

(2) A 46. cikk (2) vagy a 46. cikk (3) bekezdésében előírt eljárásnak megfelelően intézendő kérelmükre a tagállamok felhatalmazhatók arra, hogy géntechnológiával módosított fajta esetében megtiltsák a fajta használatát területük egészén vagy egy részén, vagy megfelelő feltételeket határozzanak meg a fajta termesztésére vonatkozóan a b) pontban előírt esetekben az ilyen termesztésből származó termékek felhasználásával kapcsolatos feltételekkel összhangban,

a) amennyiben megállapítást nyer, hogy a fajta termesztése növény-egészségügyi szempontból káros lehet más fajták vagy fajok termesztésére; vagy

b) amennyiben a már említetteken vagy a 10. cikk (2) bekezdésében említett eljárás során esetlegesen említhetőkön túlmenően más valós okból a fajta kockázatot jelent az emberi egészségre vagy a környezetre.

17. cikk

A Bizottság a tagállamok által szolgáltatott információk alapján és annak kézhezvételekor az Európai Közösségek Hivatalos Lapjának C sorozatában a „Mezőgazdasági Növényfajok Közös Fajtajegyzéke” cím alatt közzéteszi valamennyi olyan fajta felsorolását, amelynek vetőmagja a 16. cikk alapján nem esik valamely, fajtára vonatkozó forgalmazási korlátozás hatálya alá, valamint a 9. cikk (1) bekezdésében előírt információkat a fajta fenntartásáért felelős személlyel vagy személyekkel kapcsolatban. A közzétett hirdetmény megnevezi azt a tagállamot, amely megkapta a 16. cikk (2) bekezdése vagy a 18. cikk szerinti felhatalmazást.

A közzétett hirdetmény felsorolja azokat a fajtákat, amelyek esetében a 15. cikk (2) bekezdésének második albekezdésével összhangban határidőt határoztak meg. Megjelöli továbbá az időtartam hosszát és adott esetben azon tagállamokat, amelyekre a határidő nem vonatkozik.

A közzétett hirdetmény egyértelműen megjelöli azon fajtákat, amelyeket géntechnológiával módosítottak.

18. cikk

Ha megállapítást nyer, hogy a közös fajtajegyzékbe felvett valamely fajta termesztése bármely tagállamban növény-egészségügyi szempontból káros lehet más fajták vagy fajok termesztésére, illetve kockázatot jelenthet a környezetre vagy az emberi egészségre, az érintett tagállam kérelmére a 46. cikk (2) vagy a 46. cikk (3) bekezdésében említett eljárással összhangban felhatalmazást kaphat arra, hogy megtiltsa géntechnológiával módosított fajta esetében a fajta vetőmagjának vagy szaporítóanyagának forgalmazását területének egészén vagy annak egy részén. Amennyiben fennáll a káros biológiai szervezetek elterjedésének közvetlen veszélye, illetve közvetlen veszélybe kerül az emberi egészség vagy a környezet, az érintett tagállam a kérelem benyújtásakor is bevezetheti a tilalmat a végleges döntés megszületéséig terjedő hatállyal. Géntechnológiával módosított fajta esetében az említett döntést három hónapon belül hozzák meg a 46. cikk (2) vagy a 46. cikk (3) bekezdésében megállapított eljárással összhangban.

19. cikk

Amennyiben egy fajta elismerése megszűnik abban a tagállamban, amely eredetileg elismerte, egy vagy több tagállam továbbra is elismerheti a fajtát, feltéve, hogy a területén továbbra is teljesülnek az elismerés feltételei. Az érintett fajta fenntartásának szükségessége esetén azt továbbra is biztosítani kell.

20. cikk

(1) A tagállamok előírják, hogy ipari cikória vetőmagja csak akkor hozható forgalomba, ha hivatalosan „elit vetőmagként”, illetve „minősített vetőmagként” minősítették.

(2) A tagállamok előírják, hogy az egyéb zöldségfajok vetőmagja csak akkor hozható forgalomba, ha hivatalosan „elit vetőmagként” vagy „minősített vetőmagként” minősítették vagy standard vetőmag.

(3) A 46. cikk (2) bekezdésében említett eljárás szerint azonban előírható, hogy meghatározott időpontokat követően egyes zöldségfajok vetőmagja csak akkor hozható forgalomba, ha hivatalosan „elit vetőmagként”, illetve „minősített vetőmagként” minősítették.

(4) A tagállamok biztosítják, hogy a vetőmagok hivatalos vizsgálatát a mindenkori nemzetközi módszereknek megfelelően végzik, amennyiben léteznek ilyen módszerek.

21. cikk

A 20. cikk (1) és (2) bekezdése ellenére a tagállamok előírhatják, hogy:

— az elit vetőmag előtti generációkhoz tartozó nemesített vetőmag, és

— a feldolgozás céljára forgalmazott termesztett vetőmag a fajtaazonosság biztosítása esetén

forgalomba hozható.

22. cikk

A tagállamok azonban a 20. cikk rendelkezéseitől eltérve:

a) engedélyezhetik az olyan elit vetőmag hivatalos minősítését és forgalmazását, amely nem tesz eleget a II. mellékletben a csírázóképességre vonatkozóan megállapított feltételeknek. Ez esetben minden szükséges intézkedést megtesznek annak biztosítására, hogy a szállító meghatározott csírázóképességet szavatol, amelyet forgalmazási célból egy külön címkén tüntet fel, amelyen neve és címe, valamint az árutétel hivatkozási száma is szerepel;

b) a vetőmag gyors elérhetővé tétele érdekében annak ellenére, hogy még nem fejeződött be a II. mellékletben a csírázással kapcsolatban megállapított feltételeknek megfelelést ellenőrző célzó hatósági vizsgálat, az első vásárlóig engedélyezhetik a minősítést és forgalmazást az „elit vetőmag”, illetve a „minősített vetőmag” fokozatba tartozó vetőmag forgalmazására vonatkozó előírásoknak megfelelően. A minősítést csak a vetőmagról szóló ideiglenes analitikai jelentés bemutatása alapján és azzal a feltétellel adják meg, hogy közlik az első címzett nevét és címét; minden szükséges intézkedést megtesznek annak biztosítására, hogy a szállító szavatolja az ideiglenes analitikai vizsgálattal megállapított csírázóképességet; e csírázóképességet forgalmazási célból feltüntetik egy külön címkén, amelyen a szállító neve és címe és az árutétel hivatkozási száma is szerepel.

A 36. cikknek a Közösségen kívüli szaporításra vonatkozó eltérő értelmű rendelkezései hiányában e rendelkezések nem alkalmazandók a harmadik országból behozott vetőmagra.

Az a) vagy b) pontban meghatározott eltéréssel élő tagállamok közigazgatási segítséget nyújtanak egymásnak az ellenőrzéssel kapcsolatban.

23. cikk

(1) A 20. cikk (1) és (2) bekezdése ellenére a tagállamok

a) a saját területükön engedélyezhetik a termelőknek, hogy tudományos vagy szelekciós célra forgalomba hozzanak kis mennyiségű vetőmagot;

b) engedélyezhetik a nemesítőknek és a területükön tevékenykedő képviselőiknek, hogy korlátozott ideig forgalomba hozzanak olyan fajtához tartozó vetőmagot, amelyre vonatkozóan legalább egy tagállamban kérelmet nyújtottak be a nemzeti jegyzékbe való felvétel iránt, és amelyre vonatkozóan technikai információkat is benyújtottak.

(2) Azon feltételeket, amelyek szerint a tagállamok megadhatják a fenti b) bekezdésben említett engedélyeket, a 46. cikk (2) bekezdésével összhangban határozzák meg, különösen az adatok beszerzése, azok típusa, a fajta tárolása és neve, illetve a csomagok címkézése tekintetében.

(3) A tagállamok által a saját területükön működő termelők számára 1998. december 14. előtt az (1) bekezdésben meghatározott célra kiadott engedélyek a (2) bekezdésben említett rendelkezések meghatározásáig érvényben maradnak. Ezt követően valamennyi ilyen engedélynek figyelembe kell vennie a (2) bekezdéssel összhangban megállapított rendelkezéseket.

24. cikk

A tagállamok az I. és a II. mellékletben megállapított feltételek tekintetében további vagy szigorúbb követelményeket írhatnak elő a saját területükön termelt vetőmag minősítésére.

25. cikk

▼M3

(1) A tagállamok előírják, hogy a vetőmag-minősítés céljából végzett vizsgálathoz a mintavétel hatóságilag, vagy hatósági felügyelet mellett, megfelelő módszerek szerint történjék. Azonban a 39. cikk értelmében az ellenőrzés céljából végrehajtott vetőmag-mintavétel hatóságilag történik.

E rendelkezések akkor is alkalmazandók, ha utóellenőrzésekhez standard vetőmagból vesznek mintát.

▼M3

(1a) Amennyiben az (1) bekezdésben meghatározott hatósági felügyelet mellett végzett vizsgálat végrehajtására kerül sor, a következő követelményeknek kell megfelelni:

a) A vetőmag-mintavételt az érintett tagállam vetőmag-minősítő hatósága által – erre a célra – engedélyezett vetőmag-mintavevők végzik a b), c) és d) pontban megállapított feltételek szerint.

b) A vetőmag-mintavevők rendelkeznek a szükséges szakmai képesítéssel, amelyet a hatósági vetőmag-mintavevőkre alkalmazandó feltételek mellett szervezett tanfolyamokon szereztek meg, és arról hatósági vizsga keretében tanúbizonyságot tettek. A vetőmag-mintavételt a szokásos nemzetközi módszereknek megfelelően végzik.

c) A vetőmag-mintavevők: i. független természetes személyek; ii. olyan természetes vagy jogi személyek által alkalmazott személyek, akik vagy amelyek tevékenységi köre nem foglalja magában a vetőmag-előállítást, a vetőmagtermesztést, a vetőmag-feldolgozást vagy a vetőmag-kereskedelmet; vagy iii. olyan természetes vagy jogi személyek által alkalmazott személyek, akik vagy amelyek tevékenységi köre magában foglalja a vetőmag-előállítást, a vetőmagtermesztést, a vetőmag-feldolgozást vagy a vetőmag-kereskedelmet. Az iii. alpontban említett esetben a vetőmag-mintavevő kizárólag a munkaadója megbízásából előállított vetőmagtételeken végezhet vetőmag-mintavételt, kivéve ha ettől eltérő megállapodás születik a munkaadója, a minősítést kérő és az illetékes vetőmag-minősítő hatóság között.

d) A vetőmag-mintavevők tevékenységét az illetékes vetőmag-minősítő hatóság megfelelő módon felügyeli. Amennyiben automatikus mintavétel történik, úgy a megfelelő eljárásokat be kell tartani és azokat hatóságilag felügyelni kell.

e) A d) pontban említett felügyelet céljából hatósági minősítésre beadott vetőmagtételek egy részén hatósági vetőmag-mintavevők ellenőrző mintavételt hajtanak végre. Ezt a mennyiséget elvben a lehető legegyenletesebb mértékben kell elosztani a vetőmag-minősítésre vetőmagot beadó természetes és jogi személyek között, ugyanakkor irányulhat bizonyos kétségek tisztázására is. Ennek a mennyiségnek legalább 5 %-nak kell lennie. Ezen ellenőrző mintavétel nem alkalmazható automatikus mintavétel esetén. A tagállamok a hatóságilag vett vetőmagmintákat összehasonlítják az ugyanazon vetőmagtételből származó, hatósági felügyelet mellett vett mintákkal.

f) A tagállamok szabályokat állapítanak meg az ezen irányelv szerint elfogadott nemzeti rendelkezések megsértésére alkalmazható szankciókat illetően. Az előírt szankcióknak hatékonyaknak, arányosaknak és visszatartó erejűeknek kell lenniük. A szankciók magukban foglalhatják a hatóságilag engedélyezett vetőmag-mintavevők a) pontban előírt engedélyének visszavonását a hatósági vizsgálatokat szabályozó előírások szándékos, vagy gondatlanmegsértése esetén. A tagállamok biztosítják, hogy ilyen szabálysértés esetén megsemmisítik azon vetőmag minősítését, amelyből a mintavétel történt, kivéve ha bebizonyosodik, hogy az érintett vetőmag mégis megfelel valamennyi előírt követelménynek.

(1b) A 46. cikk (2) bekezdésében megállapított eljárásnak megfelelően további intézkedéseket lehet elfogadni a hatósági felügyelet mellett végzett vetőmag-mintavétel végrehajtására vonatkozóan.

▼B

(2) A vetőmag minősítési vagy utólagos vizsgálati célú ellenőrzésére a mintákat homogén árutételekből veszik; az árutétel megengedett legnagyobb és a minta előírt legkisebb súlyát a III. melléklet állapítja meg.

26. cikk

(1) A tagállamok előírják, hogy elit vetőmag, minősített vetőmag és standard vetőmag csak kellően homogén tételekben, és a 27. és a 28. cikkben előírt plombával és jelölésekkel ellátott, fémzárolt csomagolásban forgalmazható.

(2) Kis mennyiségek végső felhasználó részére történő értékesítésére a tagállamok eltérést állapíthatnak meg az (1) bekezdés rendelkezéseitől a csomagolás, a zárolás és a jelölés vonatkozásában.

(3) Az (1) bekezdés ellenére a tagállamok engedélyezhetik saját termelőik számára, hogy kis kiszerelésben forgalomba hozzák ugyanazon faj különféle fajtáihoz tartozó standard vetőmagok keverékeit. A 46. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban állapítják meg azon fajtákat, amelyekre e rendelkezés vonatkozik, a kis kiszerelés legnagyobb megengedett méretére vonatkozó szabályokat és a címkézési követelményeket.

27. cikk

(1) A tagállamok előírják, hogy a nem kis kiszerelésű EK-vetőmagként csomagolt elit vetőmagot és minősített vetőmagot hivatalosan vagy hivatalos felügyelet mellett zárolják oly módon, hogy a csomagolás ne legyen felnyitható a zárolás rendszerének károsítása nélkül vagy anélkül, hogy az illetéktelen beavatkozás nyomot ne hagyna a 28. cikk (1) bekezdésében előírt hatósági címkén vagy a csomagoláson.

A csomag megfelelő fémzárolása érdekében a zároló rendszernek legalább az említett hatósági címkéből vagy hatósági plomba felerősítéséből kell állnia.

A második albekezdésben előírt intézkedések nem szükségesek, ha egyszer használatos zároló rendszert alkalmaznak.

A 46. cikk (2) bekezdésben említett eljárással összhangban állapítható meg, hogy egy adott zárolási rendszer megfelel-e e bekezdés rendelkezéseinek.

(2) Hatóságilag zárolt csomagok csak hivatalosan vagy hivatalos felügyelet mellett zárolhatók újból akár egy, akár több alkalommal. Amennyiben a csomagokat újrazárolják, a 28. cikk (1) bekezdésében előírt címkén fel kell tüntetni az újrazárolás tényét, annak legutóbbi időpontját és a felelős hatóságot.

(3) A tagállamok előírják, hogy a standard vetőmag csomagjait és a minősített vetőmag fokozatba tartozó kis kiszerelésű vetőmagot oly módon zárolják, hogy a csomagolás ne legyen felnyitható a zároló rendszer roncsolása nélkül vagy anélkül, hogy az illetéktelen beavatkozás nyomot ne hagyna a 28. cikk (3) bekezdésében előírt hatósági címkén vagy a csomagoláson. A kis kiszerelésű vetőmag kivételével a vetőmagcsomagot ólom- vagy azzal egyenértékű plombával kell ellátni, amelyet a címkézésért felelős személy erősít fel. A 46. cikk (2) bekezdésben említett eljárással összhangban állapítható meg, hogy egy adott zárolási rendszer megfelel-e e bekezdés rendelkezéseinek. A minősített vetőmag fokozatba tartozó kis kiszerelésű vetőmag esetében a csomag csak hivatalos felügyelet mellett zárolható, egy vagy több alkalommal.

(4) A tagállamok előírhatnak kivételeket az (1) és (2) bekezdés alól a területükön zárolt kis kiszerelésű elit vetőmag esetében. Az ilyen kivételekre vonatkozó feltételeket a 46. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban lehet meghatározni.

28. cikk

(1) A tagállamok előírják, hogy az elit, vagy a kis kiszerelésű vetőmag kivételével a minősített vetőmag:

a) csomagolásának külső oldalán olyan hivatalos címkét helyezzenek el, amelyet korábban még nem használtak, amely eleget tesz a IV. melléklet A. részében megállapított feltételeknek, és amelyen az adatokat a Közösség hivatalos nyelveinek egyikén adják meg. Átlátszó csomagolás esetén a címke belülre is elhelyezhető, ha így is olvasható. A címke színe elit vetőmag esetében fehér, minősített vetőmag esetében kék. Amennyiben zsinóros címkét használnak, felerősítését minden esetben hivatalos plombával kell biztosítani. Ha a 22. cikk szerinti esetekben az elit vetőmag nem tesz eleget a II. mellékletben a csírázóképességre vonatkozóan megállapított feltételeknek, ezt a tényt a címkén feltüntetik. Hivatalos öntapadó címkék használata engedélyezett. A 46. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban engedélyezhető, hogy az előírt adatokat a címke mintájának megfelelően, hivatalos felügyelet mellett letörölhetetlenül nyomtassák a csomagolásra;

b) csomagolása tartalmazzon a címke színével megegyező színű hatósági okmányt, amely legalább a IV. melléklet A. a) 4–7. pontja szerint megkövetelt adatokat tartalmazza. Ezen okmányt oly módon állítják ki, hogy ne legyen összetéveszthető az a) pontban említett hatósági címkével. Az okmány nem szükséges, amennyiben az adatokat letörölhetetlenül rányomtatják a csomagolásra, vagy az a) pontban foglalt rendelkezésekkel összhangban a címke az átlátszó csomagolás belső oldalán van, illetve öntapadó vagy elszakíthatatlan anyagból készült címkét használnak.

(2) A tagállamok előírhatnak az (1) bekezdés alóli kivételeket a saját területükön zárolt kis kiszerelésű vetőmag esetében. Az ilyen kivételekre vonatkozó feltételeket a 46. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban lehet meghatározni.

(3) A standard vetőmag csomagolásán és a „minősített vetőmag” fokozatú kis kiszerelésű vetőmag csomagolásán a IV. melléklet B. részében előírt módon szerepel a szállító címkéje, illetve nyomtatott vagy bélyegzett figyelmeztetés a Közösség egyik hivatalos nyelvén. A címke színe minősített vetőmag esetében kék, standard vetőmag esetében pedig mélysárga.

A kis kiszerelésű standard vetőmag kivételével az e rendelkezésben előírt, illetve engedélyezett adatokat egyértelműen elkülönítve kell feltüntetni a csomagoláson megadott valamennyi egyéb adattól, ideértve a 30. cikkben előírt adatokat is.

1992. június 30. után a 46. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban elhatározható, hogy valamennyi vagy néhány faj standard vetőmagjának kis kiszereléseit is bevonják e követelmény hatálya alá, vagy hogy az előírt vagy engedélyezett adatok valamely más módon különbözzenek minden egyéb adattól, feltéve, hogy a megkülönböztető jelleget a címkén vagy a csomagoláson kifejezetten feltüntetik.

(4) Az 1970. július 1-jén széles körben ismert fajták esetében a címkén hivatkozni lehet bármely olyan fajtafenntartásra, amelyet a 41. cikk (2) bekezdésének rendelkezéseivel összhangban jeleztek vagy fognak jelezni. Tilos bármilyen olyan speciális jellemzőre hivatkozni, amely összefüggésbe hozható az ilyen fenntartással.

A dátum

— Dánia, Írország és az Egyesült Királyság vonatkozásában 1973. január 1.,

— Spanyolország vonatkozásában 1986. március 1.

A hivatkozás egyértelműen követi a fajtamegnevezést, amelytől világosan különböznie kell, lehetőleg gondolatjel használatával. Nem emelhető ki azonban jobban, mint a fajtamegnevezés.

29. cikk

A tagállamok megtesznek valamennyi szükséges intézkedést annak biztosítására, hogy a kis kiszerelésű minősített vetőmag esetében ellenőrizhető legyen a vetőmag fajtaazonossága, különösen az árutételek felosztásakor. Ebből a célból előírhatják, hogy a területükön csomagolt kis kiszerelésű vetőmagot hivatalosan vagy hivatalos felügyelet mellett zárolják.

30. cikk

(1) A 46. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban előírható, hogy az ezen irányelvben már előírtaktól eltérő esetekben az elit vetőmag, a minősített vetőmag bármely fajtája, illetve a standard vetőmag csomagolását lássák el a szállító címkéjével (amely lehet a hatósági címkétől elkülönülő címke, vagy megjelenhet a csomagolásra nyomtatott szállítói adatok formájában).

A bármely ilyen címkén feltüntetendő adatokat szintén a 46. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban állapítják meg.

(2) Elit vagy minősített vetőmag esetén az (1) bekezdésben említett címkét vagy nyomtatott feliratot oly módon készítik el, hogy az ne legyen összetéveszthető a 28. cikk (1) bekezdésében említett hivatalos címkével.

31. cikk

Géntechnológiával módosított fajta vetőmagja esetében az árutételt ezen irányelv rendelkezései szerint kísérő valamennyi hivatalos vagy más címkén és okmányon egyértelműen feltüntetik, hogy a fajtát géntechnológiával módosították.

32. cikk

A tagállamok előírják, hogy az elit vetőmag, a minősített vetőmag vagy a standard vetőmag vegyszeres kezelését tüntessék fel a hivatalos címkén vagy a szállító címkéjén, valamint a csomagoláson vagy azon belül. Kis kiszerelés esetében ez az információ közvetlenül a csomagolásra is nyomtatható vagy azon belül is elhelyezhető.

33. cikk

Az ezen irányelvben meghatározott egyes rendelkezések kedvezőbb alternatíváinak feltárása érdekében el lehet határozni, hogy közösségi szinten meghatározott feltételek mellett ideiglenes kísérleteket szervezzenek a 46. cikk (2) bekezdésében említett rendelkezésekkel összhangban.

Ilyen kísérletek keretein belül a tagállamok mentesíthetők az irányelvben meghatározott egyes kötelezettségek alól. E felmentés terjedelmét arra a rendelkezésre való hivatkozással határozzák meg, amelyre vonatkozik. A kísérlet időtartama a hét évet nem haladhatja meg.

34. cikk

(1) A tagállamok biztosítják, hogy az ezen irányelv kötelező vagy mérlegelési jellegű rendelkezései szerint forgalomba hozott vetőmagot nem vonják az ezen, illetve bármely más közösségi irányelvben megállapított korlátozásokon kívül más forgalmazási korlátozás hatálya alá annak jellemzőit, a vizsgálati követelményeket, a jelölést és a zárolást illetően.

(2) A 20. cikk (3) bekezdése szerinti határozat meghozataláig bármely tagállam a 46. cikk (2) bekezdésében említett eljárás szerint elbírálandó kérelmére felhatalmazható annak előírására, hogy meghatározott időpontokat követően egyes zöldségfajok vetőmagját csak akkor lehessen forgalomba hozni, ha hivatalosan „elit vetőmagként”, illetve „minősített vetőmagként” minősítették.

35. cikk

Az alábbi feltételek vonatkoznak a nemesített vetőmag elit vetőmagot megelőző generációinak a 21. cikk első franciabekezdése szerinti forgalomba hozatalára:

a) az illetékes minősítő hatóság által az elit vetőmag minősítésére vonatkozó rendelkezésekkel összhangban ellenőrzöttnek kell lennie;

b) ezen irányelvnek megfelelően kell csomagolni; és

c) a csomagolást legalább az alábbi adatokat megadó hivatalos címkével kell ellátni: — a minősítő hatóság és tagállam vagy ezek megkülönböztető rövidítése, — az árutétel hivatkozási száma, — a zárolás éve és hónapja, vagy — a minősítési céllal legutoljára végzett hatósági mintavétel éve és hónapja, — a faj megnevezése legalább botanikai neve szerint, római karakterekkel, amely rövidített formában és a névadó neve nélkül is megadható, — a fajta, legalább római karakterekkel jelezve, — a „szuperelit vetőmag” felirat, — a „minősített vetőmag” fokozatba tartozó vetőmagot megelőző generációk száma. A címke fehér színű, átlós lila csíkkal.

36. cikk

(1) A tagállamok előírják, hogy az olyan zöldségvetőmagot,

— amelyet egy vagy több tagállamban vagy olyan harmadik országban, amelynek eljárásait a 37. cikk (1) bekezdésének d) pontja értelmében a tagállamok egyenértékűként ismerték el, közvetlenül elit vetőmagból vagy hatóságilag minősített vetőmagból, vagy pedig közvetlenül valamely tagállamban hivatalosan minősített elit vetőmag és egy ilyen harmadik országban hatóságilag minősített elit vetőmag keresztezésével állítottak elő, és

— amelyet egy másik tagállamban takarítottak be,

kérelemre és ezen irányelv rendelkezéseinek sérelme nélkül bármely tagállamban hatóságilag minősített vetőmagként ismerjenek el, amennyiben az adott vetőmag átment az I. mellékletben a megfelelő fokozatra megállapított feltételeket kielégítő fajtaellenőrzésen, és hivatalos vizsgálat bizonyította, hogy teljesülnek a II. mellékletben az adott fokozatra vonatkozóan megállapított feltételek.

Amennyiben ilyen esetben a vetőmagot az elit vetőmagot közvetlenül megelőző generációkhoz tartozó hatóságilag minősített vetőmagból állították elő, a tagállamok engedélyezhetik az elit vetőmagként való hatósági minősítést is, ha teljesülnek az arra a fokozatra megállapított feltételek.

(2) Az olyan zöldségvetőmagot, amelyet a Közösségben takarítottak be, és amelyet az (1) bekezdéssel összhangban minősítésre szánnak,

— az V. melléklet A. és B. részében megállapított feltételeknek megfelelő csomagolással és hatósági címkével látják el, a 27. cikk (1) bekezdésével összhangban, és

— hatósági kísérőokmánnyal látják el, amely megfelel az V. melléklet C. részében megállapított feltételeknek.

Az első franciabekezdés csomagolással és címkézéssel kapcsolatos rendelkezései alól mentesítés adható, ha a fajtavizsgálatért felelős hatóságok ugyanazok, mint amelyek elkészítik a még véglegesen nem minősített vetőmag minősítéséhez szükséges okmányokat, illetve amelyek a minősítéséért felelősek, illetve ha az említett hatóságok egyetértenek a mentesítéssel.

(3) A tagállamok előírják, hogy az olyan zöldségvetőmagot,

— amelyet olyan elit vetőmagból vagy minősített vetőmagból állítottak elő, amelyet elismertek egy vagy több tagállamban vagy olyan harmadik országban, amelynek eljárásait a 37. cikk (1) bekezdésének d) pontja értelmében a tagállamok egyenértékűnek tekintik, vagy pedig közvetlenül állítottak elő valamely tagállamban hivatalosan minősített elit vetőmag és egy ilyen harmadik országban hatóságilag minősített elit vetőmag keresztezéséből és

— amelyet egy harmadik országban takarítottak be,

kérelemre hivatalosan minősített vetőmagként ismernek el bármely olyan tagállamban, ahol az elit vetőmagot előállították vagy hivatalosan minősítették, amennyiben a vetőmag átment a 37. cikk (1) bekezdésének a) pontja szerinti egyenértékűségi határozatban az érintett fokozatra megállapított feltételeket kielégítő fajtaellenőrzésen, és amennyiben hivatalos vizsgálat kimutatta, hogy teljesülnek a II. mellékletben ugyanezen fokozatra megállapított feltételek. Az ilyen vetőmag hivatalos minősítését más tagállamok is engedélyezhetik.

37. cikk

(1) A Bizottság javaslata alapján a Tanács minősített többséggel eljárva határozza meg, hogy:

a) a fajták harmadik országban végzett hatósági vizsgálatai a 7. cikkben előírt és a tagállamokban végzett vizsgálatokkal egyenértékű biztosítékokat nyújtanak-e;

b) a fajtafenntartással kapcsolatosan harmadik országban végzett vizsgálatok a tagállamokban végzett vizsgálatokkal egyenértékű biztosítékokat nyújtanak-e;

c) a 36. cikkben említett esetekben a harmadik országbeli szántóföldi fajtaellenőrzések eleget tesznek-e az I. mellékletben megállapított feltételeknek;

d) a harmadik országban betakarított és a jellemzőit, vizsgálatának szabályait, fajtaazonosságának biztosítását, jelölését és ellenőrzését tekintve azonos biztosítékokat nyújtó zöldségvetőmag az említett vonatkozásokban egyenértékű-e a Közösségben betakarított elit vetőmaggal, minősített vetőmaggal, illetve standard vetőmaggal, és megfelel-e ezen irányelv rendelkezéseinek.

(2) Az (1) bekezdés valamennyi új tagállamra is vonatkozik a csatlakozása napjától kezdődően addig a napig, amikor hatályba kell léptetnie azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek.

38. cikk

(1) Az elit, minősített vagy standard vetőmag általános ellátásában a Közösségben felmerülő és egyébként át nem hidalható esetleges átmeneti nehézségek elhárítása érdekében a 46. cikk (2) bekezdésében megállapított eljárással összhangban elhatározható, hogy a tagállamok meghatározott ideig a Közösség egészére vonatkozóan megengedik kevésbé szigorú követelményeknek megfelelő fokozatú vagy a zöldségfajok közös fajtajegyzékében, illetve a tagállamok nemzeti fajtajegyzékeiben nem szereplő fajtájú vetőmag forgalmazását az ellátási nehézségek megszüntetéséhez szükséges mennyiségben.

(2) Bármely adott fajta vetőmagjának fokozatai tekintetében a megfelelő fokozatra előírt hivatalos címke vagy a szállító megfelelő címkéje használandó; a fent említett fajtajegyzékekben nem szereplő vetőmagfajták esetében a címke barna színű. A címkén minden esetben fel kell tüntetni, ha a vetőmag kevésbé szigorú követelményeknek megfelelő fokozatba tartozik.

(3) Az (1) bekezdés alkalmazására vonatkozó szabályok a 46. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban fogadhatók el.

39. cikk

(1) A tagállamok biztosítják, hogy legalább szúrópróbaszerű ellenőrzéssel hivatalos vizsgálatokat végeznek a zöldségvetőmag forgalmazásával kapcsolatban ezen irányelv követelményei és feltételei teljesítésének ellenőrzése érdekében.

(2) A vetőmag Közösségen belüli szabad mozgásának sérelme nélkül a tagállamok megtesznek minden ahhoz szükséges intézkedést, hogy harmadik országból behozott vetőmag két kilogrammot meghaladó mennyiségben való forgalmazásakor a vetőmagot az alábbi adatokkal lássák el:

a) faj;

b) fajta;

c) fokozat;

d) előállító ország és az illetékes ellenőrző hatóság;

e) küldő ország;

f) importőr;

g) a vetőmag mennyisége.

A 46. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban lehet meghatározni az adatok feltüntetésének módját.

40. cikk

A tagállamok biztosítják, hogy a „minősített vetőmag” és a „standard vetőmag” fokozatú vetőmagot hivatalos szántóföldi utólagos fajtaellenőrzésnek vetik alá fajtaazonosságának és fajtatisztaságának szabványokkal való összehasonlítása érdekében.

41. cikk

(1) A tagállamok biztosítják, hogy a forgalmazásra szánt standard vetőmag esetében a címkézésért felelős személyek:

a) közlik tevékenységük megkezdésének és befejezésének időpontját;

b) nyilvántartást vezetnek a standard vetőmag valamennyi tételéről, és azokat legalább három évig a tagállamok rendelkezésére tartják;

c) legalább két évig a tagállamok rendelkezésére tartják az olyan fajták vetőmagjának ellenőrző mintáját, amelyek esetében nem kötelező a fajtafenntartás;

d) mintákat vesznek a forgalmazásra szánt minden egyes tételből, és azokat legalább két évig a tagállamok rendelkezésére tartják.

A b) és a d) pontban említett műveleteket szúrópróbaszerűen végzett hivatalos ellenőrzéseknek vetik alá. A c) pontban megállapított kötelezettség csak termelőkre alkalmazandó.

(2) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy bárki, aki a 28. cikk (4) bekezdésével összhangban hivatkozni szándékozik egy adott fajta fenntartására, azt előre jelezze.

42. cikk

(1) Ha a szántóföldi utólagos vizsgálatok során ismételten azt találják, hogy bármely fajta vetőmagja nem tesz kellően eleget a fajtaazonosságra és fajtatisztaságra megállapított követelményeknek, a tagállamok biztosítják, hogy a forgalmazó személyt részben vagy teljes egészében (adott esetben egy meghatározott időre) eltiltják az ilyen vetőmag forgalmazásától.

(2) Az (1) bekezdés alapján tett bármely intézkedést visszavonnak, amint kellő bizonyossággal megállapították, hogy a forgalmazásra szánt vetőmag a jövőben eleget tesz a fajtaazonosságra és fajtatisztaságra vonatkozó feltételeknek.

▼M1

43. cikk

(1) Közösségi összehasonlító vizsgálatokat és kísérleteket kell végezni a Közösségen belül az ezen irányelv akár kötelező erejű, akár szabad belátás szerint alkalmazható rendelkezései értelmében forgalomba hozott, mintavételi eljárás keretében vett zöldségvetőmag-minták utólagos vizsgálata érdekében. Az összehasonlító vizsgálatok és kísérletek a következőkre terjedhetnek ki:

— harmadik országokban betakarított vetőmagok,

— biogazdálkodásra alkalmas vetőmagok,

— a növénygenetikai források helyben való megőrzésével és fenntartható hasznosításával kapcsolatosan forgalomba hozott vetőmagok.

(2) Ezeket az összehasonlító vizsgálatokat és kísérleteket a minősítés technikai módszereinek összehangolására és a vetőmag által teljesítendő feltételeknek való megfelelés ellenőrzésére használják.

(3) A Bizottság a 46. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban megállapítja az elvégzendő összehasonlító vizsgálatok és kísérletek szükséges szabályait. A Bizottság tájékoztatja a 46. cikk (1) bekezdésében említett bizottságot a vizsgálatok és kísérletek végrehajtásának technikai szabályairól, valamint azok eredményeiről.

(4) A Közösség pénzügyi hozzájárulást nyújthat az (1) és a (2) bekezdés szerinti vizsgálatokhoz és kísérletekhez.

A pénzügyi hozzájárulás nem haladhatja meg a költségvetési hatóság által meghatározott éves előirányzatokat.

(5) A közösségi pénzügyi hozzájárulás által támogatható vizsgálatok és kísérletek körét, valamint a pénzügyi hozzájárulás nyújtásának részletes szabályait a 46. cikk (2) bekezdésében megállapított eljárással összhangban kell meghatározni.

(6) Az (1) és a (2) bekezdés szerinti vizsgálatokat és kísérleteket kizárólag állami hatóságok vagy az állam felelőssége alatt eljáró jogi személyek végezhetik.

▼B

44. cikk

(1) A 46. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban külön feltételeket lehet megállapítani a vegyszerrel kezelt vetőmag forgalmazására vonatkozó feltételekkel kapcsolatban elért fejlődés figyelembe vétele érdekében.

(2) A 46. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban külön feltételeket állapítanak meg a növénygenetikai erőforrások in situ megőrzésével és az alábbi fajták termesztésével és forgalmazásával fenntartható hasznosításával kapcsolatban elért fejlődés figyelembevétele érdekében:

a) egy adott helyen és régióban hagyományosan termesztett és genetikai erózió által veszélyeztetett helyben honos fajták, a mezőgazdasági genetikai források megőrzéséről, jellemzéséről, begyűjtéséről és hasznosításáról szóló, 1994. június 20-i 1467/94/EK tanácsi rendelet ( 10 ) sérelme nélkül;

b) kereskedelmi növénytermesztési szempontból tényleges értékkel nem rendelkező, csupán bizonyos feltételek melletti termesztésre nemesített fajták.

(3) A fenti (2) bekezdésben említett különös feltételek főként az alábbi pontokat foglalják magukban:

a) a (2) bekezdés a) pontja esetében a helyben honos fajták elismerése ezen irányelv rendelkezéseivel összhangban történik. Különösen a nem hivatalos vizsgálatok eredményeit, a termesztés, szaporítás és felhasználás során szerzett gyakorlati tapasztalatokból származó ismereteket, valamint az egyes fajták tagállamokkal közölt részletes leírását és megnevezését veszik figyelembe, és ha ez elegendő, a fajta mentesül a hivatalos vizsgálat alól. Az ilyen helyben honos fajtákat elismerésükkor „genetikai anyag”-ként tüntetik fel a közös fajtajegyzékben;

b) a (2) bekezdés a) és b) pontja esetében megfelelő mennyiségi korlátozásokat.

45. cikk

A tudományos vagy technikai ismeretek fejlődésének figyelembe vételével a mellékletek tartalmában végrehajtandó bármely módosítást a 46. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban fogadják el.

46. cikk

(1) A Bizottság munkáját a 66/399/EGK tanácsi határozat ( 11 ) 1. cikkével felállított Mezőgazdasági, Kertészeti és Erdészeti Vetőmagvak és Szaporítóanyagok Állandó Bizottsága segíti.

(2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor az 1999/468/EK határozat 4. és 7. cikkei alkalmazandók.

A 1999/468/EK határozat 4. cikk (3) bekezdésében előírt időszak egy hónap.

(3) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor az 1999/468/EK határozat 5. és 7. cikkei alkalmazandók.

Az 1999/468/EK határozat 5. cikk (6) bekezdésében előírt időszak három hónap.

(4) A bizottság fogadja el eljárásának szabályait.

47. cikk

Az irányelv 18. cikkében és I. és II. mellékletében foglalt előírások kivételével ezen irányelv nem érinti a nemzeti jogszabályoknak az emberek, állatok és növények egészségének és életének védelme vagy az ipari és kereskedelmi tulajdon védelme alapján indokolt rendelkezéseit.

48. cikk

(1) A 46. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban különös feltételek állapíthatók meg az alábbi területeken elért fejlődés figyelembe vétele érdekében:

a) feltételek a vegyszerrel kezelt vetőmag forgalmazására;

b) feltételek, amelyek alapján egyes természetes és természetközeli élőhelyekhez kapcsolódó, genetikai erózió által fenyegetett növénygenetikai erőforrások in situ megőrzésével és fenntartható hasznosításával kapcsolatosan vetőmagok forgalmazhatók, ideértve a 2002/53/EK tanácsi irányelv ( 12 ) 1. cikkében felsorolt fajokat is magukban foglaló vetőmagkeverékeket is;

c) feltételek a biotermesztésre alkalmas vetőmag forgalmazására.

(2) A fenti (1) bekezdés b) pontjában említett különös feltételek főként az alábbi pontokat foglalják magukban:

a) a faj vetőmagja ismert eredetű, és a vetőmag meghatározott területeken való forgalmazását minden egyes tagállam megfelelő hatósága jóváhagyta;

b) megfelelő mennyiségi korlátozások.

49. cikk

Egy tagállam a 46. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kezelt kérelmére részben vagy egészben mentesíthető az ezen irányelv alkalmazására vonatkozó kötelezettség alól olyan fajok vonatkozásában, amelyeket területén rendes körülmények között nem szaporítanak vagy forgalmaznak, kivéve, ha a felmentés ellentétes a 16. cikk (1) bekezdésével és a 34. cikk (1) bekezdésével.

50. cikk

A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguk azon főbb rendelkezéseit, amelyeket az irányelv által szabályozott területen fogadnak el.

A Bizottság tájékoztatja erről a többi tagállamot.

51. cikk

(1) A VI. melléklet A. részében felsorolt irányelvekkel módosított 70/458/EGK irányelv ezennel hatályát veszíti, a tagállamoknak az I. melléklet B. részében említett irányelvek átültetésére meghatározott határidőkkel kapcsolatos kötelezettségei sérelme nélkül.

(2) A hatályon kívül helyezett irányelvre történő hivatkozások az ezen irányelvre történő hivatkozásként tekintendők, és a VII. mellékletben lévő korrelációs táblázatnak megfelelően értelmezendők.

52. cikk

Ez az irányelv az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetésétől számított huszadik napon lép hatályba

53. cikk

Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.









I. MELLÉKLET

TERMÉNYMINŐSÍTÉSI FELTÉTELEK

1. A termény fajtaazonosságának és fajtatisztaságának kielégítőnek kell lennie.

2. Elit vetőmag esetében legalább egy hivatalos szántóföldi fajtaellenőrzést kell végezni. Minősített vetőmag esetében legalább egy hivatalos szántóföldi fajtaellenőrzést kell végezni, hivatalos felügyelettel az egyes növényfajok terményének legalább 20 %-ára kiterjedő ellenőrző vizsgálattal.

3. A termőhelyi körülményeknek és a termény fejlődési állapotának lehetővé kell tennie a fajtaazonosság, a fajtatisztaság és a növény-egészségügyi állapot megfelelő ellenőrzését.

4. Legkisebb távolságok az olyan szomszédos növényektől, amelyek nemkívánatos idegen beporzást eredményezhetnek: A. Beta vulgaris



1. a Beta nemzetségbe tartozó, alább fel nem sorolt bármely pollenforrástól 1 000 méter; 2. azonos alfajba, de különböző fajtacsoportba tartozó fajták pollenforrásaitól: a) elit vetőmag esetén 1 000 méter; b) minősített vetőmag esetén 600 méter; 3. azonos alfajba és azonos fajtacsoportba tartozó fajták pollenforrásaitól: a) elit vetőmag esetén 600 méter; b) minősített vetőmag esetén 300 méter. A 2. és a 3. pontban említett fajtacsoportok meghatározása a 46. cikk (2) bekezdésében megállapított eljárással összhangban történik. B. Brassica fajok



1. a Brassica fajok fajtáinak súlyos romlásáért felelős idegen pollen forrásaitól: a) elit vetőmag esetén 1 000 méter; b) minősített vetőmag esetén 600 méter; 2. a Brassica fajok fajtáival való kereszteződésre hajlamos egyéb idegen pollen forrásaitól: a) elit vetőmag esetén 500 méter; b) minősített vetőmag esetén 300 méter. C. Ipari cikória



1. azonos nemzetségbe tartozó fajtól vagy alfajtól 1 000 méter; 2. az ipari cikória másik fajtájától: a) elit vetőmag esetén 600 méter; b) minősített vetőmag esetén 300 méter. D. Egyéb fajok



1. az egyéb fajok fajtáinak keresztbeporzás általi súlyos romlásáért felelős idegen pollen forrásaitól: a) elit vetőmag esetén 500 méter; b) minősített vetőmag esetén 300 méter; 2. az egyéb fajok fajtáival keresztbeporzással való kereszteződésre hajlamos idegen pollen forrásaitól: a) elit vetőmag esetén 300 méter; b) minősített vetőmag esetén 100 méter. E távolságok figyelmen kívül hagyhatók, ha megfelelő védelem áll rendelkezésre bármilyen nemkívánatos idegenbeporzás ellen.

5. A vetőmag felhasználhatóságát csökkentő betegségek és károsító szervezetek szintjének a lehető legalacsonyabbnak kell lennie.









II. MELLÉKLET

FELTÉTELEK, AMELYEKNEK A VETŐMAGNAK MEG KELL FELELNIE

1. A vetőmagok fajtaazonosságának és fajtatisztaságának kielégítőnek kell lennie.

2. A vetőmag felhasználhatóságát csökkentő betegségek és kártékony biológiai szervezetek szintjének a lehető legalacsonyabbnak kell lennie.

3. A vetőmagnak az alábbi feltételeknek is eleget kell tennie: a) Szabványok



Faj Legkisebb analitikai tisztaság (tömegszázalék) Más növényfaj vetőmagjának legnagyobb megengedett mennyisége (tömegszázalék) Legkisebb csírázás (a termésfürt vagy a tiszta mag százalékában) Allium cepa 97 0,5 70 ▼M4 Allium fistulosum 97 0,5 65 ▼B Allium porrum 97 0,5 65 ▼M4 Allium sativum 97 0,5 65 Allium schoenoprasum 97 0,5 65 ▼B Anthriscus cerefolium 96 1 70 Apium graveolens 97 1 70 Asparagus officinalis 96 0,5 70 Beta vulgaris (Cheltenham-répa) 97 0,5 50 (csomó) Beta vulgaris (a Cheltenham-répa kivételével) 97 0,5 70 (csomó) Brassica oleracea (karfiol) 97 1 70 ►M4 Brassica oleracea (a karfiol kivételével) ◄ 97 1 75 ►M4 Brassica rapa (Kínai kel) ◄ 97 1 75 ►M4 Brassica rapa (Tarlórépa) ◄ 97 1 80 Capsicum annuum 97 0,5 65 Cichorium intybus (partim) 95 1,5 65 Cichorium intybus (partim) 97 1 80 Cichorium endivia 95 1 65 Citrullus lanatus 98 0,1 75 Cucumis melo 98 0,1 75 Cucumis sativus 98 0,1 80 Cucurbita maxima 98 0,1 80 Cucurbita pepo 98 0,1 75 Cynara cardunculus 96 0,5 65 Daucus carota 95 1 65 Foeniculum vulgare 96 1 70 Lactuca sativa 95 0,5 75 ►M4 Lycopersicon esculentum ◄ 97 0,5 75 Petroselinum crispum 97 1 65 Phaseolus coccineus 98 0,1 80 Phaseolus vulgaris 98 0,1 75 Pisum sativum 98 0,1 80 Raphanus sativus 97 1 70 ▼M4 Rheum rhabarbarum 97 0,5 70 ▼B Scorzonera hispanica 95 1 70 Solanum melongena 96 0,5 65 Spinacia oleracea 97 1 75 Valerianella locusta 95 1 65 Vicia faba 98 0,1 80 ▼M4 Zea mays 98 0,1 85 ▼B b) További követelmények i. a hüvelyesek magja nem lehet fertőzött az alábbi élő rovarokkal: Acanthoscelides obtectus Sag. Bruchus affinis Froel. Bruchus atomarius L. Bruchus pisorum L. Bruchus rufimanus Boh.; ii. a vetőmag nem lehet élő Acarina által fertőzött. ▼M5 c) Egyéb alkalmazandó szabványok vagy feltételek, amennyiben ezekre utalás történik az a) pontban található táblázatban: A Zea mays (Csemegekukorica – „super-sweet” típus) fajták esetében a kötelező minimális csírázóképesség a tiszta vetőmag 80 %-ára van csökkentve. A hatósági címkén vagy a szállítói címkén adott esetben fel kell tüntetni a „Minimális csírázóképesség: 80 %” szöveget. ▼B









III. MELLÉKLET

A 25. CIKK (2) BEKEZDÉSÉBEN EMLÍTETT TÖMEG

1. A vetőmag megengedett legnagyobb árutételének tömege:



▼M5 a) a Phaseolus coccineus, a Phaseolus vulgaris, a Pisum sativum és a Vicia faba vetőmagja 30 tonna b) a búzaszemnél nagyobb méretű vetőmagok a Phaseolus coccineus, a Phaseolus vulgaris, a Pisum sativum és a Vicia faba kivételével 20 tonna ▼B c) a búzaszemnél kisebb vetőmagok 10 tonna A vetőmag megengedett legnagyobb árutételének tömege 5 %-nál nagyobb mértékben nem léphető túl.

2. A vetőmagminta előírt legkisebb tömege:



Faj Tömeg (g) Allium cepa 25 ▼M4 Allium fistulosum 15 ▼B Allium porrum 20 ▼M4 Allium sativum 20 Allium schoenoprasum 15 ▼B Anthricus cerefolium 20 Apium graveolens 5 Asparagus officinalis 100 Beta vulgaris 100 Brassica oleracea 25 ▼M4 ————— ▼B Brassica rapa 20 Capsicum annuum 40 Cichorium intybus (partim) (mezei katáng) 15 Cichorium intybus (partim) (ipari cikória) 50 Cichorium endivia 15 Citrullus lanatus 250 Cucumis melo 100 Cucumis sativus 25 Cucurbita maxima 250 Cucurbita pepo 150 Cynara cardunculus 50 Daucus carota 10 Foeniculum vulgare 25 Lactuca sativa 10 ►M4 Lycopersicon esculentum ◄ 20 Petroselinum crispum 10 Phaseolus coccineus 1 000 Phaseolus vulgaris 700 Pisum sativum 500 Raphanus sativus 50 ▼M4 Rheum rhabarbarum 135 ▼B Scorzonera hispanica 30 Solanum melongena 20 Spinacia oleracea 75 Valerianella locusta 20 Vicia faba 1 000 ▼M4 Zea mays 1 000 ▼B A fenti fajok F-1 hibrid fajtái esetében a minta előírt legkisebb tömege a megadott tömeg negyedére csökkenthető. A mintának azonban legalább 5 g tömegűnek kell lennie és legalább 400 vetőmagot kell tartalmaznia.









IV. MELLÉKLET

CÍMKE

A. Hivatalos címke (elit vetőmag és minősített vetőmag, a kis kiszerelésű vetőmag kivételével)

I. Előírt adatok

1. „EK-szabályok és -szabványok”.

2. Minősítő hatóság és tagállam vagy azok kezdőbetűi.

3. A fémzárolás kelte (év és hónap) az alábbiak szerint: „zárolva (év és hónap)”, vagy a minősítési céllal legutoljára végzett hivatalos mintavétel éve és hónapja, „Mintavétel időpontja: (év és hónap)”.

4. Az árutétel hivatkozási száma.

5. A faj megnevezése legalább római betűkkel, a botanikai neve, amely rövidített formában és a névadó neve nélkül is elfogadható, vagy a faj közönséges nevének, illetve mindkettőnek megadásával.

6. A fajta, legalább római betűkkel jelezve.

7. Fokozat.

8. Előállító ország.

9. Bejelentett nettó vagy bruttó tömeg, illetve bejelentett magszám.

10. A tömeg feltüntetése esetén és szemcsés növényvédőszer, drazsírozó anyagok vagy egyéb szilárd adalékanyag használatakor az adalékanyag jellege, valamint a fürtök vagy a tiszta vetőmag tömegének a teljes tömeghez viszonyított megközelítő aránya.

11. Hibridek vagy beltenyésztésű törzsek esetében: — elit vetőmag esetében, amennyiben azt a hibridet vagy beltenyésztett törzset, amelyhez a vetőmag tartozik, ezen irányelv alapján hivatalosan elismerték: — az adott komponens fajta hivatalos elismerés során használt megnevezése, a végleges fajtára való hivatkozással vagy anélkül, kizárólag végleges fajta komponenséül szánt hibrid vagy beltenyésztett törzs esetében pedig a „komponens” szó kíséretében, — elit vetőmag egyéb eseteiben: — annak a komponensnek a megnevezése, amelyhez az elit vetőmag tartozik, amely megadható kód formájában is a végleges fajtára való hivatkozás kíséretében, a funkcióra (hím- vagy nőivarú) való hivatkozással vagy anélkül, és a „komponens” szó kíséretében, — minősített vetőmag esetében: — azon fajta megnevezése, amelyhez a vetőmag tartozik, a „hibrid” szó kíséretében.

12. Amennyiben elvégezték legalább a csírázás ismételt ellenőrzését, ez a tény az „ismételten ellenőrzött …” (év és hónap) szavakkal jelezhető.

II. Legkisebb méretek

110 × 67 mm

B. A szállító címkéje vagy csomagoláson lévő felirata (standard vetőmag és kis kiszerelésű minősített vetőmag)

I. Előírt adatok

1. „EK-szabályok és -szabványok”.

2. A címkézésért felelős személy neve és címe vagy azonosító jele.

3. A zárolás vagy a legutóbbi csírázóképesség-vizsgálat gazdasági éve. A gazdasági év vége is feltüntethető.

4. A faj, legalább római betűkkel jelezve.

5. A fajta, legalább római betűkkel jelezve.

6. Fokozat: kis kiszerelésű vetőmag esetében a minősített vetőmagot „C” vagy „Z”, a standard vetőmagot pedig „ST” betűkkel lehet jelölni.

7. A címkézésért felelős személy által megadott hivatkozási szám – standard vetőmag esetében.

8. A minősített árutétel azonosítását lehetővé tevő hivatkozási szám – minősített vetőmag esetén.

9. Bejelentett nettó vagy bruttó tömeg, illetve bejelentett magszám, kivéve az 500 grammnál kisebb kiszerelést.

10. A tömeg feltüntetése esetén és szemcsés növényvédőszer, drazsírozó anyagok vagy egyéb szilárd adalékanyag használatakor az adalékanyag jellege, valamint a tiszta vetőmag fürtjei tömegének a teljes tömeghez viszonyított megközelítő aránya.

II. A címke minimális mérete (a kis kiszerelésű vetőmag kivételével)

110 × 67 mm









V. MELLÉKLET

MÁSIK TAGÁLLAMBAN BETAKARÍTOTT, NEM VÉGLEGESEN MINŐSÍTETT VETŐMAG ESETÉBEN ELŐÍRT CÍMKE ÉS OKMÁNY

A. A címkére előírt adatok

— a szántóföldi fajtavizsgálatért felelős hatóság és tagállam vagy kezdőbetűi,

— faj megnevezése legalább római betűkkel, a botanikai neve, amely rövidített formában és a névadó neve nélkül is elfogadható, vagy a faj közönséges nevének illetve mindkettőnek megadásával,

— a fajta, legalább római betűkkel jelzetten,

— fokozat,

— a parcella vagy az árutétel hivatkozási száma,

— bejelentett nettó vagy bruttó súly,

— a „nem véglegesen minősített vetőmag” felirat.

B. A címke színe

A címke színe szürke.

C. Az okmányra előírt adatok

— az okmányt kibocsátó hatóság,

— faj megnevezése legalább római betűkkel, a botanikai neve, amely rövidített formában és a névadó neve nélkül is elfogadható, vagy a faj közönséges nevének, illetve mindkettőnek megadásával,

— a fajta, legalább római betűkkel jelzetten,

— fokozat,

— a szántóföld bevetésére használt vetőmag hivatkozási száma és a vetőmagot minősítő ország vagy országok neve,

— a parcella vagy az árutétel hivatkozási száma,

— az okmány által kísért árutétellel bevetett terület,

— a betakarított vetőmag mennyisége és a csomagok száma,

— annak tanúsítása, hogy teljesültek a vetőmagot adó termény tekintetében előírt feltételek,

— adott esetben az előzetes vetőmagvizsgálat eredményei.









VI. MELLÉKLET

A. RÉSZ

A HATÁLYON KÍVÜL HELYEZETT IRÁNYELV ÉS MÓDOSÍTÁSAI

(a 51. cikkben említettek szerint)







70/458/EGK irányelv (HL L 225., 1970.10.12., 7. o.) A Tanács 71/162/EGK irányelve (HL L 87., 1971.4.17., 24. o.) csak a 6. cikk A Tanács 72/274/EGK irányelve (HL L 171., 1972.7.29., 37. o.) csak az 1. és 2. cikkben a 70/458/EGK irányelv rendelkezéseire tett utalások tekintetében A Tanács 72/418/EGK irányelve (HL L 287., 1972.12.26., 22. o.) csak a 6. cikk A Tanács 73/438/EGK irányelve (HL L 356., 1973.12.27., 79. o.) csak a 6. cikk A Tanács 76/307/EGK irányelve (HL L 72., 1976.3.18., 16. o.) csak a 2. cikk A Tanács 78/55/EGK irányelve (HL L 16., 1978.1.20., 23. o.) csak a 7. cikk A Tanács 78/692/EGK irányelve (HL L 236., 1978.8.26., 13. o.) csak a 7. cikk A Bizottság 79/641/EGK irányelve (HL L 183., 1979.7.19., 13. o.) csak a 4. cikk A Tanács 79/692/EGK irányelve (HL L 205., 1979.8.13., 1. o.) csak a 4. cikk A Tanács 79/967/EGK irányelve (HL L 293., 1979.11.20., 16. o.) csak a 3. cikk A Tanács 80/1141/EGK irányelve (HL L 341., 1980.12.16., 27. o.) csak a 2. cikk A Tanács 86/155/EGK irányelve (HL L 118., 1986.5.7., 23. o.) csak a 6. cikk A Bizottság 87/120/EGK irányelve (HL L 49., 1987.2.18., 39. o.) csak az 5. cikk A Bizottság 87/481/EGK irányelve (HL L 273., 1987.9.26., 45. o.) A Tanács 88/332/EGK irányelve (HL L 151., 1988.6.17., 82. o.) csak a 8. cikk A Tanács 88/380/EGK irányelve (HL L 187., 1988.7.16., 31. o.) csak a 7. cikk A Tanács 90/654/EGK irányelve (HL L 353., 1990.12.17., 48. o.) csak a 2. cikkben és a II. melléklet I. 7. pontjában a 70/458/EGK irányelv rendelkezéseire tett hivatkozások tekintetében A Bizottság 96/18/EK irányelve (HL L 76., 1996.3.26., 21. o.) csak a 3. cikk A Bizottság 96/72/EK irányelve (HL L 304., 1996.11.27., 10. o.) csak az 1. cikk (6) bekezdése A Tanács 98/95/EK irányelve (HL L 25., 1999.2.1., 1. o.) csak a 7. cikk A Tanács 98/96/EK irányelve (HL L 25., 1999.2.1., 27. o.) csak a 7. cikk

B. RÉSZ

HATÁRIDŐK A NEMZETI JOGBA VALÓ ÁTÜLTETÉSRE

(a 51. cikkben említettek szerint)







Irányelv Az átültetés határideje 70/458/EGK 1972. július 1. (1), (2) 71/162/EGK 1972. július 1. 72/274/EGK 1972. július 1. (1. cikk) 1973. január 1. (2. cikk) 72/418/EGK 1973. január 1. (6. cikk (13) és (18) bekezdése) 1972. július 1. (egyéb rendelkezések) 73/438/EGK 1974. január 1. (6. cikk (4) bekezdése) 1974. július 1. (egyéb rendelkezések) 76/307/EGK 1975. július 1. 78/55/EGK 1977. július 1. (7. cikk (5) bekezdése) 1979. július 1. (egyéb rendelkezések) 78/692/EGK 1977. július 1. (7. cikk) 1979. július 1. (egyéb rendelkezések) 79/641/EGK 1980. július 1. 79/692/EGK 1977. július 1. 79/967/EGK 1982. július 1. 80/1141/EGK 1980. július 1. 86/155/EGK 1986. március 1. (6. cikk (3) és (8) bekezdése) 1987. július 1. (egyéb rendelkezések) 87/120/EGK 1988. július 1. 87/481/EGK 1989. július 1. 88/332/EGK 88/380/EGK 1982. július 1. (7. cikk (9) bekezdése) 1986. január 1. (7. cikk (6) és (10) bekezdése) 1992. július 1. (7. cikk (18) bekezdése) 1990. július 1. (egyéb rendelkezések) 90/654/EGK 96/18/EK 1996. július 1. 96/72/EK 1997. július 1. (3) 98/95/EK 2000. február 1. (Helyesbítés: HL L 126., 1999.5.20., 23. o.) 98/96/EK 2000. február 1. (1) Dánia, Írország és az Egyesült Királyság esetében 1973. július 1., Görögország esetében 1986. január 1., Spanyolország esetében 1986. március 1. és Portugália esetében 1991. január 1. (2) Ausztria, Finnország és Svédország esetében 1995. január 1. — Finnország és Svédország legkésőbb 1995. december 31-ig elhalaszthatja az irányelv alkalmazását a területén, a mezőgazdasági növényfajok nemzeti fajtajegyzékében és a zöldségfajok nemzeti fajtajegyzékében felsorolt olyan fajták vetőmagjának saját területén való forgalmazása tekintetében, amelyeknek nem történt meg a hatósági elismerése ezen irányelv rendelkezéseivel összhangban. Az ilyen fajták vetőmagja ezen időszak alatt nem forgalmazható a többi tagállam területén, — a fajtára vonatkozó forgalmazási korlátozások nem vonatkoznak az olyan mezőgazdasági növényfajok és zöldségfajok fajtáira, amelyek a csatlakozás idején vagy azt követően szerepelnek Finnország és Svédország nemzeti jegyzékeiben és a közös jegyzékekben, — az első franciabekezdésben említett időszak során a Finnország és Svédország saját nemzeti jegyzékeiben szereplő és a fent említett irányelv rendelkezéseivel összhangban hatóságilag elismert fajtákat felveszik a mezőgazdasági növényfajok, illetve a zöldségfajok közös fajtajegyzékébe. (3) Az „EGK” rövidítést viselő címkék megmaradt készletei 2001. december 31-ig még felhasználhatók.









VII. MELLÉKLET







KORRELÁCIÓS TÁBLÁZAT A 70/458/EGK irányelv Ez az irányelv 1. cikk 1. cikk első albekezdése 34. cikk 1. cikk második albekezdése 1. cikk a) pontja 2. cikk (1) bekezdésének a) pontja 2. cikk (1) bekezdésének a) pontja 2. cikk (1) bekezdésének b) pontja 2. cikk (1) bekezdése B. pontjának a) alpontja 2. cikk (1) bekezdése c) pontjának i. alpontja 2. cikk (1) bekezdése B. pontjának b) alpontja 2. cikk (1) bekezdése c) pontjának ii. alpontja 2. cikk (1) bekezdése B. pontjának c) alpontja 2. cikk (1) bekezdése c) pontjának iii. alpontja 2. cikk (1) bekezdése B. pontjának d) alpontja 2. cikk (1) bekezdése c) pontjának iv. alpontja 2. cikk (1) bekezdése C. pontjának a) alpontja 2. cikk (1) bekezdése d) pontjának i. alpontja 2. cikk (1) bekezdése C. pontjának b) alpontja 2. cikk (1) bekezdése d) pontjának ii. alpontja 2. cikk (1) bekezdése C. pontjának c) alpontja 2. cikk (1) bekezdése d) pontjának iii. alpontja 2. cikk (1) bekezdése C. pontjának d) alpontja 2. cikk (1) bekezdése d) pontjának iv. alpontja 2. cikk (1) bekezdése C. pontjának e) alpontja 2. cikk (1) bekezdése d) pontjának v. alpontja 2. cikk (1) bekezdése D. pontjának a) alpontja 2. cikk (1) bekezdése e) pontjának i. alpontja 2. cikk (1) bekezdése D. pontjának b) alpontja 2. cikk (1) bekezdése e) pontjának ii. alpontja 2. cikk (1) bekezdése D. pontjának c) alpontja 2. cikk (1) bekezdése e) pontjának iii. alpontja 2. cikk (1) bekezdése D. pontjának d) alpontja 2. cikk (1) bekezdése e) pontjának iv. alpontja 2. cikk (1) bekezdése E. pontjának a) alpontja 2. cikk (1) bekezdése f) pontjának i. alpontja 2. cikk (1) bekezdése E. pontjának b) alpontja 2. cikk (1) bekezdése f) pontjának ii. alpontja 2. cikk (1) bekezdése E. pontjának c) alpontja 2. cikk (1) bekezdése f) pontjának iii. alpontja 2. cikk (1) bekezdése F. pontjának a) alpontja 2. cikk (1) bekezdése g) pontjának i. alpontja 2. cikk (1) bekezdése F. pontjának b) alpontja 2. cikk (1) bekezdése g) pontjának ii. alpontja 2. cikk (1) bekezdése F. pontjának c) alpontja 2. cikk (1) bekezdése g) pontjának iii. alpontja 2. cikk (1) bekezdésének a) pontja 2. cikk (2) bekezdése 2. cikk (1) bekezdésének b) pontja 2. cikk (3) bekezdése 3–8. cikk 3–8. cikk 9. cikk – 10. cikk 9. cikk 11. cikk 10. cikk 12. cikk 11. cikk 13. cikk 12. cikk 13a. cikk 13. cikk 14. cikk 14. cikk 15. cikk (1) bekezdése 15. cikk (1) bekezdése 15. cikk (2) bekezdése 15. cikk (2) bekezdése 15. cikk (3) bekezdése – 16. cikk (1) bekezdése 16. cikk (1) bekezdése 16. cikk (2) bekezdése 16. cikk (2) bekezdése 16. cikk (3)–(5) bekezdése – 17–19. cikk 17–19. cikk 20. cikk (1) bekezdése 20. cikk (1) bekezdése 20. cikk (1) bekezdésének a) pontja 20. cikk (2) bekezdése 20. cikk (2) bekezdése 20. cikk (3) bekezdése 20. cikk (3) bekezdése 20. cikk (4) bekezdése 20. cikk (5) bekezdése – 20a. cikk 21. cikk 21. cikk 22. cikk 21a. cikk 23. cikk 22. cikk 24. cikk 23. cikk 25. cikk 24. cikk 26. cikk 25. cikk 27. cikk 26. cikk (1) bekezdése 28. cikk (1) bekezdése 26. cikk (1) bekezdésének a) pontja 28. cikk (2) bekezdése 26. cikk (1) bekezdésének b) pontja 28. cikk (3) bekezdése 26. cikk (2) bekezdésének 1–3. albekezdése 28. cikk (4) bekezdésének 1–3. albekezdése 26. cikk (2)–(4) bekezdése – 27. cikk 29. cikk 28. cikk 30. cikk 28a. cikk 31. cikk 29. cikk 32. cikk 29a. cikk 33. cikk 30. cikk 34. cikk 30a. cikk 35. cikk 31. cikk 36. cikk 32. cikk (1) bekezdése 37. cikk (1) bekezdése 32. cikk (3) bekezdése 37. cikk (2) bekezdése 33. cikk 38. cikk 35. cikk 39. cikk 36. cikk 40. cikk 37. cikk 41. cikk 38. cikk 42. cikk 39. cikk 43. cikk 39a cikk (1) és (2) bekezdése 44. cikk (1) és (2) bekezdése 39a. cikk (3) bekezdésének i. pontja 44. cikk (3) bekezdésének a) pontja 39a. cikk (3) bekezdésének ii. pontja 44. cikk (3) bekezdésének b) pontja 40b. cikk 45. cikk 40. cikk 46. cikk (1), (2) és (4) bekezdése 40a. cikk 46. cikk (1), (3) és (4) bekezdése 41. cikk 47. cikk 41a. cikk (1) bekezdése 48. cikk (1) bekezdése 41a. cikk (2) bekezdésének i. pontja 48. cikk (2) bekezdésének a) pontja 41a. cikk (2) bekezdésének ii. pontja 48. cikk (2) bekezdésének b) pontja 42. cikk 49. cikk – 50. cikk (1) – 51. cikk – 52. cikk – 53. cikk I. MELLÉKLET 1. pontja I. MELLÉKLET 1. pontja I. MELLÉKLET 2. pontja I. MELLÉKLET 2. pontja I. MELLÉKLET 3. pontja I. MELLÉKLET 3. pontja I. MELLÉKLET 4. A. pontja I. MELLÉKLET 4. A. pontja I. MELLÉKLET 4. A. a) pontja I. MELLÉKLET 4. B. pontja I. MELLÉKLET 4. A. b) pontja I. MELLÉKLET 4. C. pontja I. MELLÉKLET 4. B. része I. MELLÉKLET 4. D. pontja I. MELLÉKLET 5. pontja I. MELLÉKLET 5. pontja II. MELLÉKLET II. MELLÉKLET III. MELLÉKLET III. MELLÉKLET IV. MELLÉKLET A. a) 1. pontja IV. MELLÉKLET A. a) 1. pontja IV. MELLÉKLET A. a) 2. pontja IV. MELLÉKLET A. a) 2. pontja IV. MELLÉKLET A. a) 3. pontja IV. MELLÉKLET A. a) 3. pontja IV. MELLÉKLET A. a) 4. pontja IV. MELLÉKLET A. a) 4. pontja IV. MELLÉKLET A. a) 5. pontja IV. MELLÉKLET A. a) 5. pontja IV. MELLÉKLET A. a) 6. pontja IV. MELLÉKLET A. a) 6. pontja IV. MELLÉKLET A. a) 7. pontja IV. MELLÉKLET A. a) 7. pontja IV. MELLÉKLET A. a) 8. pontja IV. MELLÉKLET A. a) 8. pontja IV. MELLÉKLET A. a) 9. pontja IV. MELLÉKLET A. a) 9. pontja IV. MELLÉKLET A. a) 10. pontja IV. MELLÉKLET A. a) 10. pontja IV. MELLÉKLET A. a) 10. a) pontja IV. MELLÉKLET A. a) 11. pontja IV. MELLÉKLET A. a) 11. pontja IV. MELLÉKLET A. a) 12. pontja IV. MELLÉKLET A. b) pontja IV. MELLÉKLET A. b) pontja IV. MELLÉKLET B. része IV. MELLÉKLET B. része V. MELLÉKLET V. MELLÉKLET – VI. MELLÉKLET – VII. MELLÉKLET (1) A 98/95/EK irányelv 9. cikkének (2) bekezdése és a 98/96/EK irányelv 8. cikkének (2) bekezdése.