2013R1074 — HU — 27.11.2013 — 000.001

Ez a dokumentum kizárólag tájékoztató jellegű, az intézmények semmiféle felelősséget nem vállalnak a tartalmáért

►B AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK 1074/2013/EU RENDELETE (2013. október 18.) az euroövezetben rezidens, nem monetáris pénzügyi intézményektől betéteket fogadó postai zsíróintézményekre vonatkozó statisztikai adatszolgáltatási követelményekről (átdolgozás) (EKB/2013/39) (HL L 297, 7.11.2013, p.94)





Helyesbítette:









▼B

AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK 1074/2013/EU RENDELETE

(2013. október 18.)

az euroövezetben rezidens, nem monetáris pénzügyi intézményektől betéteket fogadó postai zsíróintézményekre vonatkozó statisztikai adatszolgáltatási követelményekről

(átdolgozás)

(EKB/2013/39)







AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK KORMÁNYZÓTANÁCSA, tekintettel a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank Alapokmányára és különösen annak 5. cikkére, tekintettel az Európai Központi Bank általi statisztikai információgyűjtésről szóló, 1998. november 23-i 2533/98/EK tanácsi rendeletre ( 1 ) és különösen annak 5. cikke (1) bekezdésére és 6. cikke (4) bekezdésére, tekintettel az Európai Bizottság véleményére, mivel: (1) Az euroövezetben rezidens, nem monetáris pénzügyi intézményektől betéteket fogadó postai zsíróintézmények tekintetében a statisztikai adatszolgáltatás követelményeiről szóló, 2006. június 14-i 1027/2006/EK európai központi banki rendelet (EKB/2006/8) ( 2 ) az európai unióbeli nemzeti és regionális számlák európai rendszeréről szóló, 2013. május 21-i 549/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre ( 3 ) tekintettel lényeges módosításra szorul, azt az áttekinthetőség érdekében át kell dolgozni. (2) A 2533/98/EK rendelet 2. cikkének (1) bekezdése előírja, hogy az Európai Központi Bank („EKB”) statisztikai adatszolgáltatási kötelezettségeinek teljesítése érdekében a nemzeti központi bankok („NKB-k”) közreműködésével jogosult statisztikai adatokat gyűjteni az adatszolgáltatói körtől, a Központi Bankok Európai Rendszere feladatainak ellátásához szükséges mértékben. A 2. cikk (2) bekezdésének b) pontja továbbá előírja, hogy a postai zsíróintézmények (POGI-k) az adatszolgáltatói körbe tartoznak annyiban, amennyiben az szükséges az EKB statisztikai adatszolgáltatási kötelezettségének teljesítéséhez a monetáris és pénzügyi statisztikák területén. (3) A POGI-adatok célja, hogy az EKB megfelelő statisztikával rendelkezzen az egy gazdasági területnek tekintett, azon tagállamokban működő POGI-alszektor pénzügyi tevékenységeiről, amelyek pénzneme az euro (a továbbiakban: az euroövezeti tagállamok). (4) A monetáris pénzügyi intézmények ágazati összevont mérlegéről szóló, 2013. szeptember 24-i 1071/2013/EU (EKB/2013/33) európai központi banki rendelet ( 4 ) 3. cikkének (1) bekezdésében foglaltak szerint a tényleges adatszolgáltatói kör az euroövezeti tagállamok területén rezidens, monetáris pénzügyi intézményekből („MPI-k”) áll. (5) Az euroövezeti monetáris aggregátumok és ellentételeik főként a 1071/2013/EU (EKB/2013/33) rendelet alapján összegyűjtött MPI-mérlegadatokból származnak. Az euroövezeti monetáris aggregátumok azonban nem csak az MPI-knek a központi kormányzaton kívüli, euroövezeti rezidensekkel szemben fennálló monetáris kötelezettségeit tartalmazzák, hanem a központi kormányzatnak a központi kormányzaton kívüli, euroövezetben rezidens nem MPI-kel szemben fennálló monetáris kötelezettségeit is. (6) Néhány euroövezeti tagállamban a POGI-k már nem tartoznak a központi kormányzati szektorba az európai unióbeli nemzeti és regionális számlák módosított európai rendszerének („ESA 2010”) alapján, és azok tevékenységét már nem korlátozzák betéteknek kizárólag a nemzeti kincstár számára történő fogadására, hanem saját számlájukra is gyűjthetnek betéteket. (7) A betéteket gyűjtő POGI-k ebben a vonatkozásban az MPI-k által végzett tevékenységekhez hasonló tevékenységeket látnak el. Emiatt mindkét típusú jogalanyra hasonló statisztikai adatszolgáltatási követelményeknek kell vonatkozniuk annyiban, amennyiben az ilyen követelmények üzletvitelük vonatkozásában jelentőséggel bírnak. (8) Biztosítani kell a harmonizált kezelést, valamint garantálni kell a POGI-k által gyűjtött betétekre vonatkozó statisztikai információk rendelkezésre állását. (9) Alkalmazni kell a bizalmas statisztikai adatok védelmére és felhasználására szolgáló, a 2533/98/EK rendelet 8. cikkében szereplő előírásokat. (10) A 2533/98/EU rendelet 7. cikkének (1) bekezdésében foglaltak szerint az EKB jogosult szankciók megállapítására azokkal az adatszolgáltatókkal szemben, akik elmulasztják az EKB rendeleteiben vagy határozataiban megállapított statisztikai adatszolgáltatási követelmények teljesítését, mivel: ELFOGADTA EZT A RENDELETET:







1. cikk

Fogalommeghatározások

E rendelet alkalmazásában:

1. „adatszolgáltatók” : jelentése megegyezik a 2533/98/EK rendelet 1. cikkében adott meghatározással;

2. „postai zsíróintézmény (POGI)” : a „nem pénzügyi vállalatok” szektorba (az ESA 2010 S.11. szektorába) tartozó olyan postahivatal, amely a postai szolgáltatások kiegészítéseként betéteket gyűjt a nem MPI euroövezeti rezidensektől abból a célból, hogy betéteseinek pénzátutalási szolgáltatásokat nyújtson;

3. „illetékes NKB” : azon euroövezeti tagállam NKB-ja, amelyben a PKV rezidens.

2. cikk

Tényleges adatszolgáltatók

(1) A tényleges adatszolgáltatói kör az euroövezeti tagállamok területén rezidens POGI-kból áll.

(2) Az Igazgatóság e rendeletnek megfelelően hozhatja létre és vezetheti a POGI-k jegyzékét. Ezt a jegyzéket és annak frissített változatait az NKB-k és az EKB teszi hozzáférhetővé az érintett POGI-k számára a megfelelő módon, ideértve az elektronikus eszközök és az internet használatát vagy az érintett POGI-k kérésére a nyomtatott formát. Ez a jegyzék kizárólag tájékoztatási célokat szolgál. Ha azonban a jegyzék legutolsó hozzáférhető változata hibás volt, az EKB nem alkalmaz semmiféle szankciót azon POGI-kkal szemben, amelyek helytelenül tesznek eleget a statisztikai adatszolgáltatási kötelezettségeiknek, amennyiben ezt a pontatlan jegyzékben jóhiszeműen bízva tették.

(3) Az NKB-k eltérést engedélyezhetnek a POGI-knak a statisztikai információk e rendelet alapján történő jelentése alól, feltéve, hogy az előírt statisztikai információkat más, rendelkezésre álló forrásokból már beszerezték. Az NKB-k kellő időben ellenőrzik e feltétel teljesülését annak érdekében, hogy bármely eltérést minden év kezdetétől számított hatállyal az EKB egyetértése mellett meg lehessen adni, illetve szükség esetén vissza lehessen vonni.

3. cikk

Statisztikai adatszolgáltatási követelmények

(1) A tényleges adatszolgáltatói körnek havi statisztikai információkat kell szolgáltatnia a hónap végi állományi mérlegéről az illetékes NKB-nak.

(2) Az e rendelet alapján előírt statisztikai információk a POGI-k által saját számlára végzett üzleti tevékenységre vonatkoznak, és azokat részletesen az I. és II. melléklet határozza meg.

(3) Az e rendelet alapján kötelező statisztikai információkat az e rendelet III. mellékletében az adatátvitelre, az adatok pontosságára, a koncepcionális megfelelésre és a revíziókra meghatározott minimumszabályokkal összhangban kell jelenteni.

(4) Az NKB-k a nemzeti követelményekkel összhangban határozzák meg és hajtják végre a tényleges adatszolgáltatói kör által követendő adatszolgáltatási szabályokat. Az NKB-knak kell gondoskodniuk arról, hogy az ilyen adatszolgáltatási szabályok biztosítsák az e rendelet alapján kötelező statisztikai információk szolgáltatását, és hogy lehetővé tegyék a III. mellékletben az adatátvitelre, az adatok pontosságára, a koncepcionális megfelelésre és a revíziókra meghatározott minimumszabályok betartásának pontos ellenőrzését.

4. cikk

Fúziók, szétválások és szervezeti átalakítások

Az egyesülés, szétválás vagy bármely más olyan szervezeti átalakítás esetén, amely hatással lehet a statisztikai kötelezettségek teljesítésére, az érintett adatszolgáltatónak tájékoztatnia kell az illetékes NKB- t – amint az ilyen művelet végrehajtásának szándéka nyilvánosságra kerül és még kellő időben az egyesülés, szétválás vagy más szervezeti átalakítás hatálybalépését megelőzően – az e rendeletben megfogalmazott statisztikai adatszolgáltatási kötelezettségek teljesítése érdekében tervezett eljárásokról.

5. cikk

Az adatszolgáltatás határideje

Az NKB-knak a 3. cikk (1) és (2) bekezdése szerint szolgáltatott statisztikai információkat a tárgyhónapot követő hónap végét követő 15. munkanap végéig kell elküldeniük az EKB részére. Az NKB-k döntik el, hogy milyen határidővel kérik az adatokat az adatszolgáltatóktól az említett határidő betartása érdekében.

6. cikk

Számviteli szabályok a statisztikai adatszolgáltatás alkalmazásában

(1) A (2) és (3) bekezdésben meghatározott feltételekkel a POGI-knak az e rendelet szerinti beszámolási kötelezettségük teljesítése alkalmazásában az adott ország jogrendszerébe átültetett, a bankok és más pénzügyi intézmények éves beszámolójáról és konszolidált éves beszámolójáról szóló, 1986. december 8-i 86/635/EGK tanácsi irányelvben ( 5 ), és bármely más vonatkozó nemzetközi számviteli standardban megállapított nemzetközi számviteli szabályokat kell követniük.

(2) A betéti kötelezettségeket és hitelek összegét névleges hónap végi állományként kell jelenteni. A betéti kötelezettségek és a hitelek más eszközzel és forrással nem nettósíthatók.

(3) Az egyes euroövezeti tagállamokban érvényes számviteli gyakorlat és nettósítási eljárások sérelme nélkül statisztikai célokból az összes pénzügyi eszközt és kötelezettséget bruttó összegben kell jelenteni.

(4) Az NKB-k lehetővé tehetik a céltartalékkal fedezett hitelek jelentését a céltartalékokkal csökkentett összegen, valamint a megvásárolt hitelek jelentését a beszerzéskori áron, feltéve, hogy az ilyen adatszolgáltatási gyakorlatokat valamennyi rezidens adatszolgáltató követi.

7. cikk

Ellenőrzés és kötelező adatgyűjtés

Az adatszolgáltatók által e rendelet szerint szolgáltatandó információk begyűjtésére, illetve azok ellenőrzésére vonatkozó jogosultságot az NKB-k gyakorolják, az EKB e jogosultságok gyakorlására vonatkozó jogának sérelme nélkül. Az NKB-nak e jogosultságát különösen akkor kell gyakorolnia, ha a tényleges adatszolgáltatók körébe tartozó valamely POGI nem teljesíti az e rendelet III. mellékletében az adatátvitelre, az adatok pontosságára, a koncepcionális megfelelésre és a felülvizsgálatra vonatkozó minimumszabályokat.

8. cikk

Első adatszolgáltatás

Az első adatszolgáltatás a 2014. december hónapra vonatkozó havi adatokkal kezdődik.

9. cikk

Hatályon kívül helyezés

(1) Az 1027/2006/EK (EKB/2006/8) rendelet 2015. január 1-jén hatályát veszti.

(2) A hatályon kívül helyezett rendeletre történő hivatkozásokat az erre a rendeletre történő hivatkozásnak kell tekinteni, és a IV. mellékletben foglalt megfelelési táblázattal összhangban kell értelmezni.

10. cikk

Záró rendelkezések

Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba. Ezt a rendeletet 2015. január 1-től kell alkalmazni.

Ez a rendelet a Szerződéseknek megfelelően teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó a tagállamokban.









I. MELLÉKLET

STATISZTIKAI ADATSZOLGÁLTATÁSI KÖVETELMÉNYEK

▼C1







MÉRLEGTÉTELEK Euroövezet MPI-k A. Belföld B. Belföldtől eltérő euroövezet MPI-k Nem MPI-k MPI-k Nem MPI-k Kormányzat (S.13) Egyéb rezidens szektorok Kormányzat (S.13) Egyéb rezidens szektorok Központi kormányzat (S.1311) Egyéb államháztartás Összesen Nem pénzpiaci befektetési alapok (S.124) Egyéb pénzügyi közvetítők + kiegészítő pénzügyi tevékenységet végző szervezetek + captive finanszírozók és pénzkölcsönzők (S.125+S.126+S.127) Biztosítók (S.128) Nyugdíjpénztárak (S.129) Nem-pénzügyi vállalatok (S.11) Háztartások és háztartásokat kiszolgáló non-profit intézmények (S.14+S.15) Központi kormányzat (S.1311) Egyéb államháztartás Összesen Nem pénzpiaci befektetési alapok (S.124) Egyéb pénzügyi közvetítők + kiegészítő pénzügyi tevékenységet végző szervezetek + captive finanszírozók és pénzkölcsönzők (S.125+S.126+S.127) Biztosítók (S.128) Nyugdíjpénztárak (S.129) Nem pénzügyi vállalatok (S.11) Háztartások és háztartásokat kiszolgáló non-profit intézmények (S.14+S.15) ESZKÖZÖK 1. Készpénz 1e ebből: euro 2. Hitelek éven belüli egy és öt év közötti öt éven túli 3. Hitelviszonyt megtestesítő, tartott értékpapírok 3e Euro éven belüli egy és két év közötti 3x Külföldi valuták éven belüli egy és két év közötti 4. PPA-k befektetési jegyei FORRÁSOK 5. Betétek 5e Euro 5.1e Egynapos 5.2e Megállapodás szerinti futamidejű betétek éven belüli egy és két év közötti 5.3e Felmondással visszaváltható betétek 3 hónapon belüli (1) 5.4e Repóügyletek 5x Devizák 5.1x Egynapos 5.2x Megállapodás szerinti futamidejű betétek éven belüli egy és két év közötti 5.3x Felmondással visszaváltható betétek 3 hónapon belüli (1) 5.4x Repóügyletek (1) Beleértve a nem átruházható, látra szóló betéteket.

▼B









II. MELLÉKLET

A STATISZTIKAI ADATSZOLGÁLTATÁSI KÖVETELMÉNYEKRE VONATKOZÓ FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK

Országhatáron belüli konszolidálás statisztikai célokból

Statisztikai alkalmazásban a POGI-k összevontan kezelik (konszolidálják) az azonos ország területén belüli összes telephelyük (a bejegyzett székhely vagy központi ügyvezetés helye és/vagy a fióktelep) üzleti tevékenységét. Statisztikai célokból az országhatárokon túlnyúló konszolidálás nem megengedett.

a) Ha egy anyavállalat és annak leányvállalatai azonos ország területén letelepedett POGI-k, az anyavállalat statisztikai jelentéseiben kezelheti összevontan az ilyen leányvállalatok üzleti tevékenységét.

b) Ha egy POGI fióktelepekkel rendelkezik egy másik euroövezeti tagállam területén, egy adott euroövezeti tagállamban levő bejegyzett székhelyének vagy a központi ügyvezetés helyének valamennyi ilyen fióktelep irányában fennálló pozícióit a másik euroövezeti tagállamban rezidens szervezetek irányában fennálló pozícióknak kell tekintenie. Viszont egy adott euroövezeti tagállamban levő fióktelepeknek a másik tagállam területén levő bejegyzett székhelye vagy a központi ügyvezetés helye, vagy ugyanezen intézmény másik tagállam területén levő többi fióktelepe felé fennálló pozícióit úgy kell tekintenie, mint egy másik euroövezeti tagállamban rezidens szervezetek irányában fennálló pozíciókat.

c) Ha egy POGI az euroövezeti tagállamok területén kívül fióktelepekkel rendelkezik, az egy adott euroövezeti tagállamban levő bejegyzett székhelynek vagy a központi ügyvezetés helyének az összes ilyen fióktelep irányában fennálló pozícióit külföldön rezidens szervezetek irányában fennálló pozícióknak kell tekintenie. Viszont egy adott euroövezeti tagállamban található fióktelepnek az euroövezeti tagállamok területén kívül bejegyzett székhely vagy a központi ügyvezetés helye irányában vagy ugyanezen intézmény euroövezeti tagállamok területén kívül levő többi fióktelepe felé fennálló pozícióit úgy kell tekintenie, mint külföldön rezidens szervezetek irányában fennálló pozíciókat.

A szektorok meghatározása

Az ESA 2010 szolgál a szektorbesorolás alapjául. A POGI-k euroövezeti tagállamok területén belüli ügyfeleit hazai szektoruk vagy intézményi besorolásuk szerint kell azonosítani az Európai Központi Bank (EKB) által fenntartott listával összhangban, valamint összhangban az EKB „A monetáris pénzügyi és banki statisztika szektorkézikönyve: útmutató az ügyfelek statisztikai besorolására” (Monetary financial institutions and markets statistics sector manual: Guidance for the staitistical classification of consumers) szektorkézikönyvében az ügyfelek statisztikai besorolására vonatkozó iránymutatással.







Táblázat A szektorok meghatározása Szektor Fogalommeghatározás MPI-k A PPA-k a 1071/2013/EU (EKB/2013/33) rendelet 1. cikkében meghatározottak szerint. Ez a szektor a nemzeti központi bankokból („NKB-k”), az uniós jogszabályokban meghatározottak szerinti hitelintézetekből, a PPA-kból, valamint az egyéb olyan pénzügyi intézményekből áll, amelyek üzleti tevékenysége betétek és/vagy betétek közeli helyettesítőinek gyűjtése PPA-knak nem minősülő jogalanyoktól, és hitelek nyújtása saját számlára (legalább gazdasági értelemben), és/vagy értékpapírokba történő befektetés, ide tartoznak továbbá az olyan elektronikuspénz-kibocsátó intézmények, amelyek fő tevékenysége az elektronikuspénz kibocsátása által történő pénzügyi közvetítés. Kormányzat A kormányzati szektor (S.13) magában foglalja mindazokat a gazdasági egységeket, amelyek nem piaci termelők, kibocsátásuk egyéni vagy közösségi fogyasztásra szolgál, és amelyek finanszírozása a többi szektorhoz tartozó egységek által teljesített kötelező hozzájárulással történik, valamint mindazokat a gazdasági egységeket, amelyek fő tevékenysége a nemzeti jövedelem és vagyon újraelosztása (ESA 2010, 2.111–2.113 pont). Központi kormányzat Ez az alszektor (S.1311) magában foglalja az állam összes közigazgatási egységét és az olyan központi kormányzati szerveket, amelyek illetékessége általánosságban kiterjed az ország egész gazdasági területére. A társadalombiztosítási alapokat kezelő szervek nem tartoznak ebbe az alszektorba (ESA 2010, 2.114. pont). Tartományi kormányzat Ez az alszektor (S.1312) azokat a közigazgatási szervezeteket foglalja magában, amelyek elkülönült gazdasági egységek, és a társadalombiztosítási alapok kezelését kivéve, bizonyos kormányzati funkciókat gyakorolnak a központi kormányzati szint alatt és a helyi szintű kormányzati intézmények felett (ESA 2010, 2.115. pont). Helyi önkormányzatok Ez az alszektor (S.1313) olyan közigazgatási egységeket foglal magában, amelyek hatásköre kizárólag az ország gazdasági területének helyi részére terjed ki, a társadalombiztosítási alapokat kezelő szervek helyi képviseletei kivételével (ESA 2010, 2.116. pont). Társadalombiztosítási alapok A társadalombiztosítási alapok (S.1314) azokat a központi, állami és helyi intézményi egységeket foglalják magukba, amelyek alapvető tevékenysége szociális ellátások nyújtása, és amelyek megfelelnek mindkét alábbi követelmények: a) törvény vagy rendelet erejénél fogva a lakosság bizonyos csoportjai kötelesek a rendszerben részt venni, vagy hozzájárulást fizetni; és b) a társadalombiztosítási hozzájárulások és juttatások megállapítása vagy jóváhagyása a kormányzat felelősségi körébe tartozik, függetlenül felügyeleti szervként vagy munkaadóként betöltött szerepétől (ESA 2010, 2.117. pont). Nem pénzpiaci befektetési alapok A befektetési alapok eszközeiről és kötelezettségeiről szóló statisztikákról szóló 1073/2013/EU (EKB/2013/38) rendelet 1. cikkében meghatározott befektetési alapok. Ez az alszektor a valamennyi olyan kollektív befektetési vállalkozásokból – kivéve a PPA-kat – áll, amelyek pénzügyi és nem pénzügyi eszközökbe fektetnek, amennyiben a cél a befektetőktől nyilvánosan bevont tőke befektetése. Egyéb pénzügyi közvetítők a biztosítótársaságok és nyugdíjpénztárak kivételével, + a pénzügyi kiegészítő tevékenységet végzők, + a captive finanszírozók Az „egyéb pénzügyi közvetítők a biztosítók és a nyugdíjpénztárak kivételével” alszektor (S.125) magában foglal minden olyan pénzügyi vállalatot és kvázivállalatot, amelynek fő tevékenysége a pénzügyi közvetítés, melynek keretében gazdasági egységekkel szemben olyan kötelezettségeket vállal, amelyet nem fizetőeszköz, betét (vagy betét közeli helyettesítője), illetve befektetési jegy testesít meg, valamint nem kapcsolódik biztosítási, nyugdíj- és szabványosított garanciarendszerekhez(ESA 2010 2.86–2.94 pont). A „kiegészítő pénzügyi tevékenységet végzők” alszektor (S.126) magában foglalja mindazokat a pénzügyi vállalatokat és kvázivállalatokat, amelyek maguk nem pénzügyi közvetítők, de fő tevékenységük pénzügyi közvetítéshez szorosan kapcsolódó tevékenység. Ez az alszektor szintén magában foglalja az olyan vállalatközpontokat, amelyek leányvállalatai főként vagy teljes egészében pénzügyi vállalatok (ESA 2010, 2.95–2.97 pont). A „captive finanszírozók és pénzkölcsönzők” alszektor (S.127) magában foglalja az összes olyan pénzügyi vállalatot és kvázivállalatot, amelyek nem foglalkoznak sem pénzügyi közvetítéssel, sem kiegészítő pénzügyi szolgáltatások nyújtásával, és amelyek eszközeinek vagy kötelezettségeinek nagy része nem képezi gazdasági műveletek tárgyát a nyílt piacokon. Ez az alszektor holdingtársaságok, amelyeknek leányvállalatok egy csoportja felett ellenőrzést biztosító tulajdoni részesedés van a tulajdonukban, és amelyek fő tevékenysége az, hogy a tulajdonukban tartják a csoportot anélkül, hogy bármilyen további szolgáltatást nyújtanának azoknak a vállalkozásoknak, amelyek tőkéjét birtokolják, vagyis nem kezelnek vagy irányítanak más egységeket (ESA 2010, 2.98–2.99 pont). Biztosítók A biztosítók alszektor (S. 128) magában foglalja mindazokat a pénzügyi vállalatokat és kvázivállalatokat, amelyek fő tevékenysége a kockázatok megosztásának formájában megvalósuló pénzközvetítés, főként közvetlen biztosítás vagy viszontbiztosítás formájában (ESA 2010, 2.100–2.104. pont). Nyugdíjpénztárak A nyugdíjpénztárak alszektor (S.129) magában foglalja mindazokat a pénzügyi vállalatokat és kvázivállalatokat, amelyek fő tevékenysége a biztosított személyek társadalmi kockázatainak és szükségleteinek megosztása (társadalombiztosítás) keretében megvalósuló pénzügyi közvetítés. A nyugdíjpénztárak mint társadalombiztosítási rendszerek nyugdíjjövedelmet, valamint gyakran haláleseti és fogyatékossági juttatásokat is biztosítanak (ESA 2010, 2.105–2.110 pont). Nem pénzügyi vállalatok A nem pénzügyi vállalatok szektor (S.11) olyan önálló jogi személyiséggel rendelkező gazdasági egységekből áll, amelyek piaci termelők, és amelyek fő tevékenysége a javak előállítása és a nem pénzügyi szolgáltatások nyújtása. A nem pénzügyi vállalatok szektor magában foglal nem pénzügyi kvázi vállalatokat is. A nem pénzügyi vállalatok szektor magában foglal nem pénzügyi kvázi vállalatokat is (ESA 2010, 2.45–2.54 pont). Háztartások és háztartásokat kiszolgáló nonprofit intézmények A „háztartások” szektor (S.14) az egyéneket és az egyének csoportjait foglalja magában, egyrészt mint fogyasztókat, másrészt mint olyan vállalkozókat, akik piacra szánt javakat állítanak elő és pénzügyi vagy nem pénzügyi szolgáltatásokat nyújtanak (azaz piaci termelők), feltéve hogy a javak és szolgáltatások előállítását nem kvázivállalatként kezelt elkülönült gazdasági egységek keretében végzik. A szektorba tartoznak azok az egyének vagy csoportok is, akik kizárólag saját végső felhasználásra állítanak elő javakat vagy nem pénzügyi szolgáltatásokat. A háztartások szektor magában foglalja az önálló jogi személyiséggel nem rendelkező egyéni vállalkozásokat és személyegyesítő társaságokat, amelyek piaci termelők, és amelyek nem tekinthetők kvázi vállalatoknak (ESA 2010, 2.118–2.128. pont). A „háztartásokat segítő nonprofit intézmények” szektort (S.15) olyan nonprofit intézmények alkotják, amelyek önálló jogi személyiséggel rendelkeznek, háztartásokat segítő tevékenységet folytatnak, és nem piaci magántermelők. Fő bevételi forrásuk a háztartásoktól mint fogyasztóktól származó önkéntes pénzbeli és természetbeni hozzájárulások, a kormányzati kifizetések és a tulajdonból származó jövedelem (ESA 2010, 2.129–2.130. pont).

Az instrumentumkategóriák meghatározása

1. Az alábbi táblázatok az instrumentumkategóriák részletes leírását tartalmazzák, amelyet az NKB-knak kell e rendeletnek megfelelően átalakítaniuk a nemzeti szinten alkalmazható kategóriákra A táblázat nem az egyes pénzügyi eszközök listája és az ismertetés nem tételes. A fogalommeghatározások az ESA 2010-re utalnak.

2. Az eredeti, azaz a kibocsátáskori futamidő a pénzügyi instrumentum egy olyan kötött „élettartamát” jelenti, amelynek eltelte előtt az nem váltható vissza (pl. hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok), illetve amelynek letelte előtt csak valamely szankció terhe mellett váltható vissza (pl. a betétek egyes típusai). A felmondási idő megegyezik azon időtartammal, amely akkor kezdődik, amikor a pénzügyi instrumentum tulajdonosa értesítést küld az instrumentum visszaváltására irányuló szándékáról, és addig a napig tart, amikor a tulajdonos az instrumentumot már szankció terhe nélkül készpénzre válthatja. A pénzügyi instrumentumokat csak akkor osztályozzák a felmondási idő hosszának megfelelően, ha nincs megállapodás szerinti lejárat.

3. A pénzügyi követelések aszerint is megkülönböztethetőek, hogy átruházhatóak-e vagy nem. Egy követelés akkor átruházható, ha tulajdonjoga azonnal átruházható egy egységről egy másikra átadás vagy forgatmányozás, illetve származtatott eszközök esetében ellenirányú ügylet kötése révén. Míg bármelyik pénzügyi eszközzel lehet potenciálisan kereskedni, az átruházható eszközöket szervezett tőzsdén történő vagy „tőzsdén kívüli” (OTC) kereskedésre tervezték, bár a tényleges kereskedés nem képezi az átruházhatóság szükségszerű feltételét.

A havi összevont mérlegben szereplő instrumentumok kategóriáinak részletes leírása







ESZKÖZKATEGÓRIÁK Kategória A főbb jellemzők leírása 1. Készpénz A fizetésre általánosan használt forgalomban levő euro és külföldi bankjegyek és pénzérmék állománya 2. Hitelek Olyan pénzügyi eszközök, amelyek akkor jönnek létre, amikor a hitelezők pénzt adnak kölcsön az adósoknak, amit vagy át nem ruházható okiratok támasztanak alá, vagy ami okirattal nem igazolt. Ez a tétel magában foglalja az adatszolgáltató által betétek formájában elhelyezett eszközöket: E tételbe az alábbiak tartoznak: a) betétek, az 5. forráskategória (betétek) meghatározása szerint; b) a még vissza nem fizetett, illetve le nem írt rossz hitelek; A vissza nem fizetett vagy egyébként kétes hitelek teljes összege, részben vagy teljes egészében, az 575/2013/EU irányelv 178. cikkében a nemteljesítésre adott meghatározással összhangban; c) nem átruházható értékpapírok állománya. Hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok állománya, amelyek nem átruházhatóak és amelyekkel másodlagos piacon sem lehet kereskedni; d) eladható hitelek A ténylegesen átruházhatóvá vált hiteleket a „hitelek” eszköztételbe kell besorolni, feltéve, hogy a másodlagos piaci kereskedésre bizonyíték nincsen. Egyébként ezeket hitelviszonyt megtestesítő értékpapírként (3. kategória) kell besorolni. e) betétek vagy hitelek formájában megjelenő alárendelt követelés Az alárendelt követelést megtestesítő instrumentumok a kibocsátó intézménnyel szemben fennálló olyan járulékos követelések, amelyeket csak az összes, magasabb státusú követelés – pl. betétek/hitelek – kielégítését követően lehet érvényesíteni, s ez az egyéb részesedések egyes jellemzőivel ruházza fel azokat. Statisztikai alkalmazásban az alárendelt követelést az instrumentum jellegének megfelelően kell kezelni, azaz vagy a „hitelek”, vagy a „hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok” sorban kell szerepeltetni, az instrumentum jellegének megfelelően. Amennyiben a POGI állományában levő alárendelt követelés valamennyi formáját a statisztikai nyilvántartás céljára jelenleg egyetlen számadat formájában azonosítják, ezt a számadatot a „hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok” eszközsorban kell szerepeltetni azon az alapon, hogy az alárendelt követelés túlnyomórészt nem hitelek, hanem értékpapírok formájában jelenik meg; (f) a fordított repoügyletek vagy készpénzfedezet melletti értékpapír-kölcsönzés alapján fennálló követelések Az adatszolgáltatók által egy adott áron eladott olyan értékpapírokért cserébe kapott készpénz ellentétele, amelyekre határozott kötelezettséget vállaltak, hogy ugyanazon vagy hasonló értékpapírokat egy meghatározott jövőbeli napon rögzített áron visszavásárolnak vagy értékpapírokat készpénzfedezet mellett kölcsönvesznek. Az alábbi tételt nem szabad hitelként kezelni: vagyonkezelési alapon adott hitelek vagyonkezelési alapon adott hitelek, azaz vagyonkezelői hitelek/fiduciárius, azaz bizalmi hitelek olyan hitelek, amelyeket az egyik fél (a továbbiakban: a fiduciárius ügylet kötelezettje) nevében nyújtanak egy harmadik személy (a továbbiakban: a kedvezményezett) részéről. Statisztikai alkalmazásban a vagyonkezelői hiteleket nem kell nyilvántartani a fiduciárius ügylet kötelezettjének mérlegében, amennyiben a tőke tulajdonjogával kapcsolatos kockázatok és előnyök a kedvezményezettnél maradnak. A tőke tulajdonjogával kapcsolatos kockázatok és előnyök a kedvezményezettnél maradnak, ha: a) a kedvezményezett vállalja a hitellel járó kockázatot (azaz a fiduciárius ügylet kötelezettje csak a hitel adminisztratív kezeléséért felelős); vagy b) a kedvezményezett befektetése a veszteségek ellengarantált, a fiduciárius ügylet kötelezettjének időközben történő felszámolása esetére (azaz a vagyonkezelési alapon adott hitel nem része a fiduciárius ügylet kötelezettje azon eszközeinek, amelyeket csőd esetén fel lehet osztani a hitelezők között). 3. Hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok A hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok az adósság tényét tanúsító átruházható pénzügyi eszközök, amelyek általában a másodlagos piacokon értékesíthetők vagy a piacon kompenzációs célokra felhasználhatók, de a tulajdonosuknak nem biztosítanak a kibocsátó intézményben semmiféle tulajdonjogot. E tételbe az alábbiak tartoznak: a) olyan értékpapírok állománya, amelyek a tulajdonosuk részére feltétel nélküli jogot biztosítanak rögzített vagy szerződésben meghatározott pénzjövedelemre kamatfizetés formájában és/vagy egy meghatározott összegre, ami adott napon vagy napokon, illetve a kibocsátáskor meghatározott időponttól kezdődően jár; b) olyan kölcsönök, amelyek átruházhatóvá válnak egy szervezett piacon, feltéve, hogy van bizonyíték a másodlagos piaci kereskedelemre, beleértve az árjegyzők meglétét is, és gyakori a pénzügyi eszköz jegyzése, például a vételi és eladási árfolyam különbözetének megadásával. Amennyiben ez nem valósul meg, ezeket a „hitelek” eszköztételbe kell besorolni (lásd még az „átruházható hitelek” címszó alatt a 2d. kategóriában); c) hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok formájában megjelenő alárendelt követelés (lásd még a 2e.) kategóriában a „betétek vagy hitelek formájában megjelenő alárendelt követelés” címszó alatt). A repo típusú műveletek kezelési módjával való összhang fenntartása érdekében az értékpapír-kihelyezési műveletek keretében kölcsönbe adott értékpapírokat az eredeti tulajdonosuk mérlegében kell nyilvántartani (és nem helyezhetők át az azokat ideiglenesen megszerző mérlegébe), ha határozott kötelezettségvállalás történt a művelet későbbi visszafordítására (és annak megtétele nem egyszerűen opció). Ha az ideiglenes megszerző a megkapott értékpapírokat eladja, akkor az ilyen értékesítést végleges adásvételként kell nyilvántartásba venni, és az értékpapír-portfolió negatív előjelű pozíciójaként kell bevezetni az ideiglenes megszerző mérlegébe. 3a/3b. Legfeljebb egyéves/egy éven túli és legfeljebb kétéves eredeti lejáratú, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok Ezek a következők: a) átruházható hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok állománya, egyéves/ egy éven túli és legfeljebb kétéves/két éven túli eredeti futamidővel; b) azokat a kölcsönöket, amelyek átruházhatóvá válnak egy szervezett piacon, a hitelviszonyt megtestesítő értékpapírokhoz kell átsorolni, egyéves/ egy éven túli és legfeljebb kétéves eredeti futamidővel; c) alárendelt követelés hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok formájában, egyéves/egy éven túli és legfeljebb kétéves eredeti futamidővel. 4. Pénzpiaci alapok befektetési jegyei/egységei Ennek az eszköztételnek része a PPA-befektetési jegyek állománya (lásd a 1071/2013/EU (EKB/2013/33) rendelet I. melléklete 1. részének 2. szakaszában foglalt fogalommeghatározást)







FORRÁSKATEGÓRIÁK Kategória A főbb jellemzők leírása 5. Betétek Az adatszolgáltatók tartozásai (betétek vagy egyebek) a hitelezők felé, amelyek megfelelnek 1071/2013/EU (EKB/2013/33) rendelet I. melléklete 1. részének 1. szakaszában leírt jellemzőknek. Az adatszolgáltatási rendszer alkalmazásában e kategóriát a következő összetevőkre kell bontani: egynapos betétek, megállapodás szerinti futamidejű betétek és felmondásos betétek. a) Betétek és hitelek A „betétek” kategória magában foglalja a „hiteleket”, mint a POGI-k kötelezettségeit is. Fogalmilag a hitelek a POGI-k által elfogadott, nem „betétek” formájában megjelenő összegeket képviselik. Az ESA 2010 a „hitelek” és a „betétek” között a kezdeményező fél szerint tesz különbséget (ha ez a kölcsönt felvevő fél, akkor hitelről, míg ha a kölcsönt nyújtó fél, akkor betétről van szó), bár a gyakorlatban e különbségtétel jelentősége az adott ország pénzügyi struktúrájának megfelelően változhat. Az adatszolgáltatási rendszeren belül a „hiteleket” nem ismerik el önálló kategóriának a mérleg forrásoldalán. Ehelyett, a hitelnek minősülő egyenlegeket megkülönböztethetetlenül a „betéti források” közé kell sorolni, kivéve, ha azok átruházható instrumentumok formáját öltik. Mindez összhangban áll a „betéti források” korábban említett meghatározásával. A POGI-k részére adott és „betéti források”-ként besorolt hiteleket az adatszolgáltatási rendszer követelményeinek megfelelően kell részletezni (vagyis szektorok, instrumentumok, valutanemek és lejárat szerint). Az adatszolgáltató által kapott szindikált hitelek ebbe a kategóriába tartoznak. b) Nem átruházható, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok Az adatszolgáltatók által kibocsátott, nem átruházható hitelviszonyt megtestesítő értékpapírokat általában a „betéti források” közé kell sorolni. Ha az adatszolgáltatók által kibocsátott nem átruházható értékpapírok a későbbiekben átruházhatóvá válnak, amelyekkel másodlagos piacokon kereskedni lehet, akkor ezeket át kell sorolni a „hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok” közé. c) Fedezeti betétek A származékos ügylet keretében létrehozott fedezeti betéteket a „betéti források” közé kell sorolni, ha ezek a POGI-knál letétbe helyezett készpénzzel biztosított kezességet testesítenek meg, ha ezeknek a letétbe tevő marad a tulajdonosa, és ha az ügylet lezárásakor ezeket a letétbe tevőnek kell visszafizetni. Elviekben az adatszolgáltató által kapott fedezeti betétet csak olyan mértékig kell a „betéti források” közé sorolni, amennyiben ezáltal a POGI továbbkölcsönzésre szabadon rendelkezésre álló tőkéhez jut, míg a POGI által kapott fedezeti betétet tovább kell adni a származékos piac egy másik résztvevőjének (pl. az elszámolóháznak), akkor elvileg csak azt a részt kell a „betéti kötelezettség”-ek közé sorolni, ami a POGI rendelkezésében marad. A jelenlegi piaci gyakorlat komplexitása megnehezítheti annak megállapítását, hogy a fedezeti betétek közül melyek azok, amelyeket ténylegesen vissza kell fizetni, mivel azonos számlán egymástól megkülönböztethetetlenül helyezik el a fedezeti betétek különböző típusait; illetve hogy melyek azok, amelyek a POGI-t a továbbkölcsönzésre rendelkezésre álló forrásokhoz juttatják. Ilyen esetekben elfogadható, ha az ilyen fedezeti betét összegeket az „egyéb források” vagy a „betéti források” közé sorolják. d) Elkülönített egyenlegek A nemzeti gyakorlat szerint a pl. lízingszerződésekhez kapcsolódó, meghatározott rendeltetésű egyenlegeket a „megállapodás szerinti futamidejű betétek”, vagy a „felmondás alapján visszaváltható betétek” közé kell sorolni, a mögötte levő szerződésben megjelölt futamidőtől és egyéb rendelkezésektől függően. Az alábbi tételt nem szabad betétként kezelni: A vagyonkezelői alapon kapott pénzösszegeket (betéteket) nem kell nyilvántartani a POGI-k statisztikai mérlegében (lásd a „vagyonkezelői alapon nyújtott hitelek” tétel a 2. kategóriában). 5.1. Egynapos betétek Olyan betétek, amelyek készpénzre átválthatók, és/vagy csekkel, fizetési meghagyással, terheléssel vagy más módon, jelentős késedelem, korlátozás és szankció nélkül átruházhatók. E tételbe az alábbiak tartoznak: a) olyan (kamatozó, vagy nem kamatozó) egyenlegek, amelyek kérésre azonnal vagy a betét elhelyezését követő napon záróra előtt és jelentős szankció, vagy más korlátozás nélkül készpénzre válthatók, viszont nem átruházhatók; b) előre kifizetett összegeket képviselő egyenlegek (kamatozó vagy nem kamatozó) „hardveralapú” vagy „szoftveralapú” e-pénzzel összefüggésben (pl. előre kifizetett kártyák); c) a hitel megadásának napját követő napon záróráig visszafizetendő hitelek. 5.2. Megállapodás szerinti futamidejű betétek Olyan nem átruházható betétek, amelyeket nem lehet vagy csak bizonyos szankció megfizetése ellenében lehet egy megállapodás szerinti rögzített határidő előtt pénzre váltani. E tétel tartalmazza az olyan hatóságilag szabályozott takarékbetéteket is, amelyeknél a futamidőre vonatkozó szempont nem mérvadó (ezeket a „két éven túli” futamidősávba kell besorolni). Az ismételt lekötésű pénzügyi termékeket a legkorábbi lejárat szerint kell besorolni. Bár a megállapodás szerinti futamidejű betétek esetében fennállhat az előzetes felmondás melletti korábbi visszaváltás lehetősége, illetve a betétet bizonyos szankció terhe mellett korábban vissza lehet váltani, azonban e jellemzők a besorolásnál nem minősülnek lényegesnek 5.2a./5.2b. Legfeljebb egyéves/egy évnél hosszabb és legfeljebb kétéves eredeti futamidejű betétek Ezek valamennyi lejárat szerinti részletezésben tartalmazzák a következőket: a) egyéves/éven túli és legfeljebb kétéves rögzített futamidővel elhelyezett egyenlegek, amelyek nem átruházhatók és a futamidő letelte előtt nem válthatók át pénzre; b) legfeljebb egyéves/éven túli és legfeljebb kétéves rögzített futamidővel elhelyezett egyenlegek, amelyek nem átruházhatók, viszont a rögzített határidő előtt előzetes felmondást követően visszaválthatók; ha a felmondás már megtörtént, az ilyen egyenlegeket az 5.3a. kategóriába kell besorolni; c) legfeljebb egyéves/éven túli és legfeljebb kétéves rögzített futamidővel elhelyezett egyenlegek, amelyek nem átruházhatók, viszont kérésre és bizonyos szankció fizetésének terhe mellett visszaválthatók; d) éven belül, egy és két év közötti időn belül lezárandó, származékos szerződések alapján fizetett fedezeti betétek, amelyek hitelkockázat elleni védelem céljából elhelyezett készpénzbiztosítékot képviselnek; amelyek azonban a letétbe tevők tulajdonában maradnak, és azokat a szerződés lezárásakor számukra vissza kell fizetni; e) legfeljebb egyéves/éven túli és legfeljebb kétéves eredeti futamidejű, egyetlen dokumentummal igazolt hitelek; f) a POGI-k által kibocsátott, nem átruházható hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok állománya, egyéves/ egy éven túli és legfeljebb kétéves/két éven túli eredeti futamidővel; g) a POGI-k által kibocsátott alárendelt követelés, legfeljebb egyéves/éven túli és legfeljebb kétéves eredeti futamidejű betétek vagy hitelek formájában 5.3. Felmondással visszaváltható betétek Megállapodás szerinti futamidő nélküli, át nem ruházható betétek, amelyeket nem lehet pénzre váltani egy előzetes olyan felmondási időszak nélkül, amelynek letelte előtt a készpénzre váltás nem, vagy csak szankció ellenében lehetséges. Ide tartoznak egyrészt azon betétek, amelyek – bár jogilag kérésre esetleg visszaválthatók – visszaváltására a nemzeti gyakorlatnak megfelelően csak egyes korlátozások és szankciók mellett kerülhet sor (a „legfeljebb három hónapos felmondással visszaváltható betétek” futamidősávba sorolt betétek), másrészt a felmondási idő vagy megállapodás szerinti futamidő nélküli befektetési számlák, amelyek azonban korlátozó lehívási rendelkezéseket tartalmaznak (a „három hónapon túli” futamidősávba tartoznak). 5.3a. Legfeljebb három hónapos felmondással visszaváltható betétek E tételbe az alábbiak tartoznak: a) olyan, rögzített futamidő nélkül elhelyezett betétek, amelyeket csak legfeljebb három hónapos felmondás alapján lehet visszavonni; ha az ilyen felmondási idő letelte előtti (vagy kérésre az azonnali) visszaváltás lehetséges, akkor az szankcióval jár; és b) olyan, rögzített futamidővel elhelyezett betétek, amelyek nem átruházhatók, viszont korábbi visszaváltás esetén kevesebb, mint három hónapnál rövidebb időn belül kell azokat felmondani. Emellett a legfeljebb három hónapos felmondási idővel felmondható betétek közé tartoznak a következők: nem átruházható, látra szóló takarékbetétek és a lakossági betétek más típusai, amelyek bár jogilag kérésre azonnal is visszaválthatók, erre csak jelentős szankciók mellett kerülhet sor.









III. MELLÉKLET

A TÉNYLEGES ADATSZOLGÁLTATÓK ÁLTAL ALKALMAZANDÓ MINIMUMSZABÁLYOK

Az adatszolgáltatóknak az alábbi minimumszabályoknak kell eleget tenniük az Európai Központi Bank (EKB) statisztikai adatszolgáltatási követelményeinek teljesítéséhez.

1. Adattovábbításra vonatkozó minimum-előírások: a) a beszámolókat időben és a megfelelő NKB által előírt határidőkön belül kell eljuttatni az NKB-k-hoz; b) a statisztikai jelentések alaki-formai megjelenésének meg kell felelnie az érintett NKB-k által létrehozott technikai adatszolgáltatási követelményeknek; c) az adatszolgáltatónak meg kell adnia egy vagy több kapcsolattartó elérhetőségét az érintett NKB-nak; d) be kell tartani az NKB-k részére történő adatátvitelre vonatkozó műszaki előírásokat.

2. A pontosságra vonatkozó minimum-előírások: a) a statisztikai információk helyessége érdekében: teljesülnie kell valamennyi lineáris megkötöttségnek (pl. az eszközöknek és kötelezettségeknek egyensúlyban kell lenniük, a részösszegek összegének meg kell egyeznie a végösszeggel); és b) az adatszolgáltatók legyenek képesek információkat szolgáltatni az átadott adatok által jelzett összes fejleményről; c) a statisztikai információknak teljes körűnek kell lenniük és nem tartalmazhatnak folyamatos és strukturális hiányosságokat; a meglevő hiányosságokat el kell ismerni és meg kell magyarázni az érintett NKB-knak, és amennyiben lehet, azokat a lehető leggyorsabban át kell hidalni; d) az adatszolgáltatóknak követniük kell az NKB-k által az adatok technikai átadására nézve megadott dimenziókat, kerekítési szabályokat és tizedesjegy-beállításokat.

3. A koncepcionális megfelelés minimum-előírásai a) a statisztikai információknak meg kell felelniük az e rendeletben foglalt meghatározásoknak és osztályozásoknak; b) az említett meghatározásoktól és osztályozásoktól való eltérések esetén az adatszolgáltatóknak rendszeresen figyelemmel kell kísérniük és számszerűen meg kell határozniuk a gyakorlatban használt, illetve az e rendeletben foglalt mérték közötti különbségeket; és c) az adatszolgáltatóknak képeseknek kell lenniük arra, hogy megmagyarázzák a jelentési időszakban szolgáltatott adatok előző időszakok adataihoz viszonyított hirtelen változásait.

4. A revíziók minimumszabályai Be kell tartani az EKB és az érintett NKB-k által meghatározott adatrevíziós irányelveket és eljárásokat. A rendszeres revíziótól eltérő revíziókhoz magyarázó megjegyzéseket kell fűzni.









IV. MELLÉKLET







Megfelelési táblázat Az 1027/2006/EK (EKB/2006/8) rendelet E rendelet 1–3. cikk 1–3. cikk — 4. cikk 4. cikk 5. cikk 5. cikk 6. cikk 6. cikk 7. cikk — 8. cikk — 9. cikk 7. cikk 10. cikk I. melléklet I. melléklet