2006R1198 — HU — 01.07.2013 — 001.001

Ez a dokumentum kizárólag tájékoztató jellegű, az intézmények semmiféle felelősséget nem vállalnak a tartalmáért

►B A TANÁCS 1198/2006/EK RENDELETE (2006. július 27.) az Európai Halászati Alapról (HL L 223, 15.8.2006, p.1)

Módosította:





Módosította:

►A1 L 112 10 24.4.2012









▼B

A TANÁCS 1198/2006/EK RENDELETE

(2006. július 27.)

az Európai Halászati Alapról







AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 36. és 37. cikkére, tekintettel a Bizottság javaslatára, tekintettel az Európai Parlament véleményére ( 1 ), tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére ( 2 ), tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére ( 3 ), mivel: (1) A közösségi halászflotta fejlesztését különösen azon határozatok alapján kell szabályozni, amelyeket a Tanácsnak és a Bizottságnak a halászati erőforrások közös halászati politika alapján történő védelméről és fenntartható kiaknázásáról szóló, 2002. december 20-i 2371/2002/EK tanácsi rendelet ( 4 ) II. fejezetének értelmében meg kell hoznia. (2) A közös halászati politika céljainak biztosítaniuk kell az élő vízi erőforrások és az akvakultúra fenntartható kiaknázását a fenntartható fejlődés szellemében, egyaránt számításba véve a környezeti, gazdasági és társadalmi szempontokat. (3) A közös halászati politika kiterjed az élő vízi erőforrások és az akvakultúra védelmére, kezelésére és kiaknázására, valamint a halászati és akvakultúra-termékek feldolgozására és kereskedelmi forgalomba hozatalára, amennyiben e tevékenységeket a tagállamok területein, közösségi vizeken, közösségi halászhajókon vagy a tagállamok állampolgárai végzik. (4) A Szerződés 33. cikkének (2) bekezdése szerint figyelembe kell venni a tevékenységnek az ágazat társadalmi szerkezetéből és a különböző, halászattal foglalkozó régiók közötti szerkezeti és természeti egyenlőtlenségekből adódó sajátos természetét. (5) A közös halászati politika fenntartható fejlődési komponense 1993 óta a strukturális alapokra vonatkozó szabályok részét képezi. Végrehajtását a fenntartható fejlődéssel összefüggésben, az Európai Halászati Alap (a továbbiakban: az Alap) révén kell gyakorolni. (6) Mivel a tervezett intézkedés céljait, nevezetesen a közös halászati politika további fejlesztését a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani a halászati ágazat fejlesztését akadályozó strukturális problémák és a kibővített Unió tagállamai számára rendelkezésre álló pénzügyi források korlátai miatt, és ezért a megfelelő prioritásokra összpontosuló többoldalú finanszírozás biztosításával azok közösségi szinten jobban megvalósíthatók, a Közösség intézkedéseket hozhat a Szerződés 5. cikkében meghatározottak szerinti szubszidiaritás elvének megfelelően. Az e cikkben meghatározott arányosság elvének megfelelően e rendelet nem lépi túl az e célok eléréséhez szükséges mértéket. (7) A közös halászati politikának és ebből adódóan az Alapnak magában kell foglalnia a Közösség fenntartható fejlődésre vonatkozó, a 2000. március 23–24-i lisszaboni és a 2001. június 15–16-i göteborgi Európai Tanács által meghatározott prioritásokat. (8) A programozásnak biztosítania kell a koordinációt az Alap és a fenntartható fejlődést elősegítő többi alap, valamint a strukturális alapok és az egyéb közösségi alapok között. (9) Az Alap tevékenységének és az általa finanszírozással támogatott tevékenységeknek összeegyeztethetőnek kell lenniük a többi közösségi politikával és összhangban kell lenniük az összes közösségi jogszabállyal. (10) A közösségi fellépésnek ki kell egészítenie a tagállami fellépéseket, vagy törekednie kell az azokhoz való hozzájárulásra, továbbá abból a célból, hogy jelentős hozzáadott értéket biztosítson, erősíteni kell a partnerségi kapcsolatokat. E partnerségi kapcsolatok – a tagállamok nemzeti szabályozásának és gyakorlatának teljes figyelembevételével – a regionális, helyi és egyéb hatóságokra, valamint az egyéb megfelelő szervekre, beleértve azokat is, amelyek a környezetvédelemért és a férfiak és nők közötti egyenjogúság előmozdításáért felelősek, továbbá a gazdasági és szociális partnerekre és egyéb illetékes szervekre. Az érintett partnereket be kell vonni a segítségnyújtás előkészítésébe, végrehajtásába, felügyeletébe és kiértékelésébe. (11) A Szerződés 274. cikke értelmében a tagállamoknak együtt kell működniük a Bizottsággal annak érdekében, hogy biztosítsák a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás alapelveivel való összhangot. E célból ez a rendelet meghatározza azokat a feltételeket, amelyek lehetővé teszik a Bizottság számára, hogy gyakorolja felelősségét az Európai Unió általános költségvetésének végrehajtása terén. (12) Ahhoz, hogy az Alap tevékenysége hatékony és átlátható legyen, pontosan meg kell határozni a tagállamok és a Közösség hatásköreit. Ezeket a hatásköröket a programozás, a felügyelet, az értékelés és az ellenőrzés egyes fázisaira vonatkozóan is meg kell állapítani. A Bizottságra ruházott hatáskörök sérelme nélkül, a végrehajtási és felügyeleti segítségnyújtás elsősorban a tagállamok feladata. (13) A Szerződés 2. és 3. cikke garantálja az egyenlőtlenségek kiküszöbölését, valamint a férfiak és nők közötti egyenlőség előmozdítását. (14) A Bizottság objektív és átlátható módszer alkalmazásával kidolgozza a rendelkezésre álló kötelezettségvállalási előirányzatok indikatív bontását, jelentős súlyt helyezve a konvergencia-célkitűzés hatálya alá tartozó régiókra. (15) Az Alapból rendelkezésre álló előirányzatokat a programozás céljára átalányalapon indexálják. (16) A közösségi források kiegyenlítő hatásának a magánszférától származó pénzügyi források lehető legnagyobb mértékű igénybevétele előnyben részesítésével történő erősítése, valamint a projektek nyereségességének fokozottabb figyelembevétele érdekében az Alap keretében rendelkezésre álló támogatási formák skáláját bővíteni kell, és a támogatás mértékét differenciáltan kell megállapítani, hogy fokozottan érvényesüljenek a közösségi érdekek, ösztönzésben részesüljön a pénzügyi források széles körének felhasználása, és a megfelelő támogatási formák igénybevételének elősegítése révén korlátok között lehessen tartani az Alap hozzájárulását. (17) Annak érdekében, hogy a halászat és akvakultúra fenntartható fejlesztésére vonatkozó közösségi prioritással összhangban erősítsék a közös halászati politika stratégiai tartalmát, a tagállamoknak a Bizottsággal folytatott párbeszédet követően nemzeti stratégiai tervet kell készíteniük a közös halászati politika valamennyi releváns vonatkozásáról. (18) Az egyszerűsítés és decentralizálás igénye miatt a programozás és a pénzügyi irányítás feladatát csak az operatív programok és a prioritási tengelyek szintjén kell teljesíteni; a programkiegészítések és a közösségi támogatási keretrendszerek működtetését be kell szüntetni. (19) A programozási rendszert egyszerűbbé kell tenni. E célból az Alap tevékenységeit tagállamonként egyetlen operatív program formájában kell megvalósítani, az adott tagállam nemzeti struktúrájával összhangban. A programozási műveletnek a 2007. január 1-től2013. december 31-ig tartó időszakra kell kiterjednie. (20) A többéves helyreállítási tervek és gazdálkodási tervek Tanács általi elfogadása abszolút elsőbbséget élvez, és ezeket az Alap támogatásával megvalósuló, halászati erőkifejtések kiigazítását célzó terveknek kell kísérniük. (21) A Közösség és egy harmadik ország közötti halászati megállapodás meg nem újítása vagy valamely nemzetközi megállapodás vagy egyéb megállapodás keretében rendelkezésre álló halászati lehetőségek jelentős csökkentése szintén többéves halászatierőforrás-gazdálkodási tervek létrehozását teszi szükségessé a flotta új helyzethez való hozzáigazítása érdekében. (22) Rendelkezéseket kell hozni a halászati erőkifejtéseknek a tagállamok vagy a Bizottság által a 2371/2002/EK rendelet 7. és 8. cikkével összhangban elfogadott esetleges sürgősségi intézkedésekkel kapcsolatban szükségessé váló kiigazítására vonatkozóan is. (23) Rendelkezéseket kell hozni továbbá a halászati erőkifejtéseknek 2371/2002/EK rendelet 11–16. cikkében előírt kötelezettségek részeként elfogadott nemzeti leállítási rendszerekkel kapcsolatban szükségessé váló kiigazítására vonatkozóan. (24) A közösségi flottát a rendelkezésre álló és hozzáférhető erőforrásokhoz való alkalmazkodása érdekében ki kell igazítani. (25) Rendelkezéseket kell hozni a fedélzeti beruházások támogatására is, különösen a halászflották szerkezetátalakítására vonatkozó igények kezelése céljából, a hajótulajdonosoknak a motorok új, azonos vagy kisebb teljesítményű motorokra való cseréjéhez nyújtott támogatás révén. (26) Konkrét rendelkezéseket kell hozni továbbá a kisipari jellegű partmenti halászat egyedi sajátosságainak kezelésére. (27) Társadalmi-gazdasági kísérő intézkedések szükségesek a halászflották szerkezetátalakításának végrehajtásához. (28) Részletes szabályokat kell előírni a halászok és halászhajó-tulajdonosok számára a tevékenység ideiglenes szüneteltetése esetén nyújtandó juttatások és pénzügyi kompenzáció vonatkozásában. (29) Létfontosságú a halászati ágazat számára, hogy a környezeti hatást megfelelően tekintetbe véve fenntartható egyensúlyt lehessen kialakítani a vízi erőforrások és azok kiaknázása között. Ezért megfelelő intézkedéseket kell hozni nemcsak a tápláléklánc védelmére, hanem az akvakultúra és a feldolgozóipar szempontjából is. (30) Részletes szabályokat kell előírni az akvakultúra, a belvízi halászat, valamint a halászati és akvakultúra-termékek feldolgozása és forgalmazása számára nyújtott támogatásokra vonatkozóan, ugyanakkor pedig biztosítani kell, hogy ezek az ágazatok megtartsák gazdasági életképességüket; ebből a célból korlátozott számú támogatási célkitűzést kell meghatározni, és az akvakultúrának, valamint a halászati és akvakultúra-termékek feldolgozására és forgalmazására szánt strukturális támogatást a mikro-, kis- és középvállalkozásokra kell összpontosítani, elsőbbséget biztosítva a mikro- és kis vállalkozások számára. (31) Az Alapnak a magánvállalkozások által végzett intézkedéseknél szélesebb körű közös érdekeket célzó intézkedéseket is támogatnia kell. (32) Kísérő intézkedéseket kell biztosítani a közös halászati politika számára, és a halászati területek fenntartható fejlesztését célzó helyi fejlesztési stratégiák végrehajtása révén csökkenteni kell különösen annak társadalmi-gazdasági hatásait. (33) Tekintettel a különböző helyzetek és térségek Közösségben tapasztalható sokféleségére, a halászati területek fejlesztésére irányuló politikának egy olyan átfogó megközelítés részét kell képeznie, amely megfelelő területi stratégián alapul, továbbá e politikának alkalmazkodnia kell a helyi körülményekhez, a lehető legnagyobb mértékben decentralizáltnak kell lennie, előnyben kell részesítenie a helyszíni szereplők részvételét, alulról felfelé építkező megközelítésen kell alapulnia, lehetővé kell tennie a kis volumenű műveletek végrehajtását, és biztosítania kell a magánszektor szereplőinek jelentős részvételét. (34) A technikai segítségnyújtás révén az Alapnak támogatást kell biztosítania az értékelések, a tanulmányok és a tapasztalatcsere számára az operatív program megvalósítása érdekében, valamint abból a célból, hogy ösztönözze az innovatív megközelítést, valamint az egyszerű és átlátható megvalósítás gyakorlatát. (35) Az Alap műveleteinek a tagállamok általi, megosztott irányítással történő megvalósítása megfelelő garanciákat biztosít a megvalósítás részletei és minősége, a műveletek eredményei és értékelésük, valamint a hatékony és eredményes pénzügyi irányítás és annak ellenőrzése vonatkozásában. (36) Az Alap műveleteinek hatékonysága és hatása a minőségileg jobb és még alaposabb kiértékeléstől is függ. Meg kell határozni a tagállamok és a Bizottság hatásköreit ebben a vonatkozásban, valamint létre kell hozni az értékelés megbízhatóságát biztosító rendelkezéseket. (37) A jól működő partnerség és a közösségi támogatás megfelelő előmozdítása érdekében a lehető legszélesebb tájékoztatást és nyilvánosságot kell biztosítani. A támogatás irányításáért felelős hatóságok felelősek ennek a vonatkozásnak az érvényesítéséért, valamint a Bizottságnak a hozott intézkedésekről való folyamatos tájékoztatásáért. (38) Helyénvaló műveletenként felső határokat megállapítani a közpénzből való hozzájárulás tekintetében. (39) Helyénvaló továbbá prioritási tengelyenként felső határokat megállapítani az Alapból való hozzájárulás tekintetében az összes közkiadáshoz viszonyítva. (40) A hatékony és szabályszerű végrehajtás garantálása céljából a tagállamok kötelezettségeit elő kell írni az irányítási és ellenőrzési rendszerek, a költségek tanúsítása, valamint a szabálytalanságok és a közösségi jogszabályok megsértésének megelőzése, észlelése és kiigazítása vonatkozásában. Különösen az irányítás és ellenőrzés tekintetében részletes szabályokat kell megállapítani, amelyek a tagállamok részéről biztosítékot jelentenek arra, hogy a rendszereket létrehozták és azok megfelelően működnek. (41) A tagállamok megfelelő intézkedéseket fogadnak el az irányítási és ellenőrzési rendszer megfelelő működésének garantálása érdekében. E célból egy irányító hatóságot, egy igazoló hatóságot és egy ellenőrző hatóságot kell kijelölni minden egyes támogatási csomag számára, és meg kell határozni azok hatásköreit. E hatásköröknek elsősorban a hatékony és eredményes pénzügyi megvalósítást, az értékelés megszervezését, a költségek igazolását, az ellenőrzést, valamint a közösségi jogszabályoknak való megfelelést kell magában foglalnia. Rendelkezni kell a Bizottság és az érintett nemzeti hatóságok közötti, a támogatás monitoringjára irányuló rendszeres értekezletek megtartásáról. (42) Ki kell kötni, hogy a monitoringbizottság olyan szerv, amelyet a tagállam jelöl ki az operatív program végrehajtásának minőségének biztosítása érdekében. (43) A mutatók és a végrehajtásról szóló éves beszámolók a monitoring lényeges kellékei, és ezeket pontosabban meg kell határozni annak érdekében, hogy megbízhatóan tükrözzék az eredményeket és az operatív program végrehajtásának minőségét. (44) A Bizottság pénzügyi ellenőrzési hatáskörének sérelme nélkül a tagállamok és a Bizottság közötti együttműködést meg kell erősíteni. (45) A kötelezettségvállalásokra és kifizetésekre vonatkozó szabályokat és eljárásokat egyszerűsíteni kell oly módon, hogy biztosítsák a rendszeres pénzáramlást. Az Alapból származó hozzájárulás 7 %-ának előfinanszírozása ezért segít az operatív program végrehajtásának meggyorsításában. (46) Amennyiben súlyos hiányosságot észlelnek az irányítási és ellenőrző rendszerekben, az átutalások felfüggesztésén túl olyan intézkedéseket is kell alkalmazni, amelyek lehetővé teszik a kijelölt tisztviselő számára az átutalások felhatalmazással történő megszakítását az említett rendszerek elégtelen működésének bebizonyosodása esetén, illetve a Bizottság számára, hogy javasolja az átutalások csökkentését, ha az érintett tagállam korrekciós intézkedéscsomag által nem hajtotta végre a fennmaradó intézkedéseket. (47) A közösségi források hatékony kezelésének biztosítása céljából javítani kell a kiadások előrejelzését és teljesítését. Ebből a célból a tagállamoknak rendszeresen el kell küldeniük a Bizottság számára a közösségi források felhasználására vonatkozó előrejelzéseiket, és a pénzügyi végrehajtás bármilyen késedelme az előlegek visszafizetését és a kötelezettségvállalások automatikus visszavonását eredményezi. (48) Egyszerűsíteni kell a lezárási eljárást, azaz fel kell ajánlani a lehetőséget azon tagállamok számára, amelyek ezt kívánják, hogy – az általuk választott ütemezési tervvel összhangban – részlegesen lezárhassanak egy operatív programot tekintettel a végrehajtott műveletekre; ehhez biztosítani kell a megfelelő keretet. (49) A Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozat ( 5 ) 2. cikke értelmében az e rendelet végrehajtásához szükséges intézkedéseket az említett határozat 4. cikkében meghatározott irányítóbizottsági eljárással kell elfogadni. Egyes esetekben azonban, valamint az egyértelműség biztosítása érdekében az említett határozat 3. cikkében meghatározott tanácsadó bizottsági eljárás a megfelelő. (50) Részletes átmeneti rendelkezéseket kell hozni, amelyek lehetővé teszik az új programozás közvetlenül e rendelet hatálybalépését követő elkészítését, és biztosítják, hogy a tagállamok támogatását ne szakítsa meg az operatív program e rendeletnek megfelelő elfogadása miatti ideiglenes állapot, mivel: ELFOGADTA EZT A RENDELETET:







I. CÍM

A TÁMOGATÁS CÉLJAI ÉS ÁLTALÁNOS SZABÁLYAI







I. FEJEZET

Hatály és fogalommeghatározások

1. cikk

Hatály

Ez a rendelet Európai Halászati Alapot (a továbbiakban: az Alap) hoz létre, és meghatározza a halászati ágazat, a halászati területek és a belvízi halászat fenntartható fejlesztésére irányuló közösségi támogatás kereteit.

2. cikk

Földrajzi hatály

(1) E rendelet intézkedései a Közösség egész területére érvényesek.

(2) Az (1) bekezdéstől eltérve, a IV. cím IV. fejezete alapján nyújtott, a halászati területek fenntartható fejlődésével kapcsolatos támogatás esetén a tagállamoknak a 43. cikk (3) és (4) bekezdésében előírt feltételek alapján ki kell választaniuk a támogatásra jogosult területeket.

3. cikk

Fogalommeghatározások

E rendelet alkalmazásában:

a) „halászati ágazat”: az a gazdasági ágazat, amely magában foglalja a halászati és akvakultúra-termékek előállításával, feldolgozásával és értékesítésével kapcsolatos összes tevékenységet;

b) „halász”: bármely személy, aki egy működő halászhajó fedélzetén a tagállam által elismerten hivatásszerű halászatot folytat;

c) „halászhajó”: a 2371/2002/EK rendelet 3. cikkének c) pontja szerinti bármely hajó;

d) „akvakultúra”: a vízi organizmusok olyan művelése vagy tenyésztése, amelyben a kérdéses organizmusok gyarapodását a környezet organikus teljesítményét meghaladó mértékben gyarapító technológiákat használnak; a vízi organizmus természetes vagy jogi személy tulajdonában marad a művelés vagy tenyésztés egész időszaka alatt, beleértve a gyűjtést is;

e) „halászati terület”: olyan terület, amely tó- vagy tengerparttal vagy kisebb tóval vagy folyótorkolattal rendelkezik, és jelentős mértékű foglalkoztatást biztosít a halászati ágazatban;

f) „mikro-, kis- és középvállalkozás”: a mikro-, kis- és középvállalkozások meghatározásáról szóló, 2003. május 6-i 2003/361/EK bizottsági ajánlás ( 6 ) szerinti mikro-, kis- vagy középvállalkozás;

g) „operatív program”: a tagállam által készített és a Bizottság által jóváhagyott egységes dokumentum, amely olyan, egymással összhangban lévő prioritások összességét tartalmazza, amelyeket az Alapból nyújtott támogatás segítségével kell elérni;

h) „programozás”: olyan, több szakaszra bontott szervezési, döntéshozatali és finanszírozási folyamat, amely a Közösség és a tagállamok több éven keresztül tartó együttes fellépését szándékozik megvalósítani az Alap kiemelt céljainak elérése érdekében;

i) „prioritási tengely”: az operatív program egyik prioritása, amely olyan intézkedések csoportját foglalja magában, amelyek kapcsolódnak egymáshoz, és konkrét, mérhető célokkal rendelkeznek;

j) „intézkedés”: olyan műveletek együttese, amelyek célja a prioritási tengely megvalósítása;

k) „művelet”: a monitoringbizottság által meghatározott kritériumoknak megfelelően kiválasztott projekt, amelyet egy vagy több kedvezményezett hajt végre oly módon, hogy megvalósíthatóvá váljanak a kapcsolódó prioritási tengely céljai;

l) „kedvezményezett”: az a természetes vagy jogi személy, aki végső soron az állami támogatást kapja;

m) „közkiadás”: a műveletek finanszírozásához nyújtott bármely, az állam, a regionális és helyi hatóságok, az Európai Közösségek költségvetéséből származó, közpénzből való hozzájárulás és bármely hasonló kiadás. A műveletek finanszírozásához nyújtott bármely olyan hozzájárulás, amely egy vagy több regionális vagy helyi hatóság közjogi intézményei vagy társulásai, vagy az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel ( 7 ) összhangban eljáró közjogi intézmények költségvetéséből származik, közpénzből való hozzájárulásnak tekintendő;

n) „konvergencia-célkitűzés”: az Európai Regionális Fejlesztési Alapra (a továbbiakban: ERFA), az Európai Szociális Alapra (a továbbiakban: ESZA) és a Kohéziós Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1260/1999/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2006. július 11-i 1083/2006/EK tanácsi rendeletnek ( 8 ) megfelelően a legkevésbé fejlett tagállamokkal és régiókkal kapcsolatos intézkedések célja;

o) „nem konvergencia-célkitűzés”: az n) pontban meghatározott konvergencia-célkitűzés alapján támogatásra nem jogosult tagállamokra és régiókra vonatkozó célkitűzés;

p) „közreműködő szervezet”: bármely szervezet, illetve a közszférához vagy a magánszférához tartozó szolgálat, amely egy irányító vagy igazoló hatóság hatáskörében jár el, vagy ilyen hatóság nevében teljesít feladatokat a műveleteket végrehajtó kedvezményezettek vonatkozásában;

q) „szabálytalanság”: a közösségi jog valamely rendelkezésének egy gazdasági szereplő cselekedetéből vagy mulasztásából adódó bármiféle megsértése, amely az Európai Közösségek általános költségvetését az általános költségvetésre rótt indokolatlan kiadás formájában sérti vagy sértheti.







II. FEJEZET

Célok és feladatok

4. cikk

Célok

Az Alap által biztosított támogatás az alábbi célokat szolgálja:

a) a közös halászati politika támogatása az élő vízi erőforrások kiaknázásának biztosítása céljából, valamint az akvakultúra támogatása a fenntarthatóság gazdasági, környezeti és társadalmi szempontból való biztosításához;

b) a fenntartható egyensúly ösztönzése az élő vízi erőforrások és a Közösség flottájának halászati kapacitása között;

c) a belvízi halászat fenntartható fejlesztésének elősegítése;

d) a működési struktúrák versenyképességének erősítése, és a gazdaságilag életképes vállalkozások fejlesztése a halászati ágazatban;

e) a környezet és a természeti erőforrások halászati szektorhoz kapcsolódó védelmének és fejlesztésének elősegítése;

f) a fenntartható fejlődés és az életminőség javításának ösztönzése olyan területeken, ahol a halászati ágazatba tartozó tevékenységeket folytatnak;

g) a férfiak és nők közötti egyenlőség előmozdítása a halászati ágazat és a halászati területek fejlesztése során.

5. cikk

Feladatok

Az Alap támogatást nyújt a halászati ágazat számára. Az e rendelet szerint végrehajtott intézkedéseknek hozzá kell járulniuk a Szerződés 33. cikkében megfogalmazott általános célkitűzések, valamint a közös halászati politika részeként meghatározott célkitűzések eléréséhez. Szükség esetén hozzá kell járulniuk az egyéb közösségi eszközökhöz és politikákhoz, és ki kell azokat egészíteniük.







III. FEJEZET

A támogatás alapelvei

6. cikk

Kiegészítő jelleg, összhang és megfelelés

(1) Az Alap olyan támogatást nyújt, amely nemzeti, regionális és helyi intézkedéseket egészít ki, amelyekbe a közösségi prioritások szervesen beépülnek.

(2) A Bizottság és a tagállamok biztosítják, hogy az Alap által biztosított támogatás összhangban álljon a Közösség politikáival, prioritásaival és tevékenységeivel, valamint kiegészítse a Közösség egyéb pénzügyi eszközeit. Ennek az összhangnak és kiegészítő jellegnek különösen az operatív programban kell megmutatkoznia.

(3) Az Alap által finanszírozott műveleteknek meg kell felelniük a Szerződés és az annak értelmében elfogadott jogi aktusok rendelkezéseinek.

(4) A Bizottság és a tagállamok hatáskörüknek megfelelően biztosítják az Alapból, valamint az 1290/2005/EK tanácsi rendelettel ( 9 ) létrehozott Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból (EMVA), az Európai Regionális Fejlesztési Alapból (ERFA), az Európai Szociális Alapból (ESZA), a Kohéziós Alapból és az egyéb közösségi pénzügyi eszközökből nyújtott támogatások összehangolását.

(5) Az Alap által finanszírozott műveletek nem növelik a halászati erőkifejtést.

7. cikk

Állami támogatás

(1) E cikk (2) bekezdésének sérelme nélkül a tagállamoknak által a halászati ágazatban működő vállalkozások számára nyújtott támogatásra a Szerződés 87., 88. és 89. cikkét kell alkalmazni.

(2) A Szerződés 87., 88. és 89. cikkét nem kell alkalmazni a tagállamoktól az Alap által társfinanszírozott és az operatív program részeként szereplő műveletekhez nyújtott pénzügyi hozzájárulására.

(3) A – (2) bekezdésben meghatározott – pénzügyi hozzájárulás vonatkozásában e rendelet rendelkezésein túlmenő, közpénzből való finanszírozást megállapító nemzeti rendelkezéseket az (1) bekezdés alapján együttesen kell kezelni.

8. cikk

Partnerség

(1) Az Alap céljait a Bizottság és az adott tagállam közötti szoros együttműködés (a továbbiakban: partnerség) keretében kell megvalósítani. A tagállam szervezi az érvényes nemzeti szabályok és gyakorlat szerint a partnerséget azokkal a hatóságokkal és szervezetekkel, amelyeket kijelöl, mégpedig:

a) az illetékes regionális, helyi és egyéb hatóságokkal;

b) a gazdasági és szociális partnerekkel;

c) bármely egyéb megfelelő szervezettel.

(2) A tagállam biztosítja az összes megfelelő szervezet széles körű és hatásos bevonását a nemzeti szabályoknak és gyakorlatnak megfelelően, figyelembe véve a férfiak és nők közötti esélyegyenlőség, valamint a fenntartható fejlődés előmozdításának szükségességét, a környezet védelmének és javításának integrálása révén.

(3) A partnerséget az egyes partnerkategóriákra vonatkozó intézményi, jogi és pénzügyi hatáskörökkel teljes összhangban kell megvalósítani.

(4) A partnerség kiterjed az operatív program előkészítésére, végrehajtására, monitoringjára és értékelésére. A tagállamok valamennyi megfelelő partnert bevonják a különböző programozási fázisokba, az egyes fázisokra rendelkezésre álló időkorláton belül.

(5) Valamennyi tagállam az általa legmegfelelőbbnek ítélt részletes szabályokkal összhangban konzultációt szervez a nemzeti stratégiai tervről.

9. cikk

Arányosság

(1) Az operatív program végrehajtása a tagállam hatáskörébe tartozik. Ezt a hatáskört az egyes tagállamok intézményi előírásainak és e rendeletnek megfelelően kell gyakorolni a megfelelő területi szinten.

(2) A Bizottság és a tagállamok által alkalmazott eszközök az operatív programhoz elkülönített közkiadások teljes összege szerint különbözők lehetnek. A különbség különösen az értékeléshez, ellenőrzéshez használt eszközökben, a Bizottságnak a 63. cikkben meghatározott monitoringbizottságban való részvételében, valamint az operatív programokról adott éves jelentésekben mutatkozik meg.

10. cikk

Megosztott irányítás

(1) Az Alap számára elkülönített közösségi költségvetést a tagállamok és a Bizottság közötti megosztott irányítás keretében kell végrehajtani, az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet ( 10 ) 53. cikke (1) bekezdése b) pontjának megfelelően, a 46. cikk (1) bekezdésében említett technikai segítségnyújtás kivételével, amelyet a Bizottság közvetlen irányítás keretében hajt végre.

A megbízható pénzügyi gazdálkodás elvét az 1605/2002/EK, Euratom rendelet 48. cikkének (2) bekezdésével összhangban kell alkalmazni.

(2) A Bizottság a következőképpen gyakorolja az Európai Unió általános költségvetésének végrehajtására vonatkozó hatásköreit:

a) A Bizottság a 70. és a 73. cikkel összhangban ellenőrzi a tagállamokban az irányítási és ellenőrzési rendszerek meglétét és megfelelő működését.

b) A Bizottság a 88. és 89. cikkel összhangban megszakítja vagy felfüggeszti a kifizetés egészét vagy egy részét, ha a nemzeti irányítási és ellenőrzési rendszerek nem megfelelők, és bármilyen más előírt pénzügyi korrekciót alkalmaz a 98. és a 99. cikkben meghatározott eljárásokkal összhangban.

c) A Bizottság ellenőrzi az előfinanszírozás visszatérítését, és a 81. cikk (2) bekezdésének, a 90. és a 94. cikknek megfelelően automatikusan visszavonja a költségvetési kötelezettségvállalásokat.

(3) Az 1605/2002/EK, Euratom rendelet második része II. címének rendelkezései alkalmazandók az Alapból nyújtott támogatásra.

11. cikk

Férfiak és nők közötti egyenlőség

A tagállamok és a Bizottság biztosítják a férfiak és nők közötti egyenlőségnek, valamint a nemek közötti egyenlőség elve integrálásának az elősegítését az Alap különböző végrehajtási szakaszai során, beleértve a tervezési, végrehajtási, monitoring és értékelési szakaszt.

A tagállamok biztosítják az olyan műveletek elősegítését, amelyek erősítik a nők szerepét a halászati ágazatban.







IV. FEJEZET

Pénzügyi keret

12. cikk

Források és koncentráció

(1) A kötelezettségvállalásokra az Alapból rendelkezésre álló források összege a 2007 és 2013 közötti időszakban 3 849 millió EUR 2004-es árakon, az I. mellékletben feltüntetett éves bontás szerint.

(2) A fenti bekezdésben említett források 0,8 %-át a Bizottság technikai segítségnyújtásához kell rendelni, a 46. cikk (1) bekezdésében meghatározottak szerint.

(3) Programozásuk és azt követően az Európai Unió általános költségvetésébe történő beépítésük céljából az (1) bekezdésben említett összegeket évi 2 %-os mértékben kell indexálni.

(4) Az (1) bekezdés szerinti – a (2) bekezdés szerint nem elosztott – költségvetési források lebontásának jelentős koncentrációt kell elérnie a konvergencia-célkitűzés által érintett régiókban.

13. cikk

Az átutalások maximális szintje

(1) Az azon célkitűzésekhez való hozzájárulás érdekében, amelyek a kohéziós támogatás legkevésbé fejlett régiókra és tagállamokra való összpontosításával, valamint az egy főre jutó átlagos támogatottság mértékében a felső határ megszabása miatt mutatkozó eltérések csökkentésével kapcsolatosak, a (2) bekezdésben említett alapokból e rendelet alapján az egyes tagállamok részére nyújtható maximális támogatás a következő:

— GDP-jük 3,7893 %-a azon tagállamok esetében, amelyek tekintetében az egy főre jutó GNI (PPS) átlaga a 2001–2003 időszakban nem éri el az EU-25 átlagának 40 %-át

— GDP-jük 3,7135 %-át azon tagállamok esetében, amelyek tekintetében az egy főre jutó GNI átlaga a 2001–2003 időszakban az EU-25 átlagának 40 %-ával egyenlő vagy annál magasabb, és 50 %-ánál alacsonyabb,

— GDP-jük 3,6188 %-át azon tagállamok esetében, amelyek tekintetében az egy főre jutó GNI (PPS) átlaga a 2001–2003 időszakban az EU-25 átlagának 50 %-ával egyenlő vagy annál magasabb, és 55 %-ánál alacsonyabb,

— GDP-jük 3,5240 %-át azon tagállamok esetében, amelyek tekintetében az egy főre jutó GNI (PPS) átlaga a 2001–2003 időszakban az EU-25 átlagának 55 %-ával egyenlő vagy annál magasabb, és 60 %-ánál alacsonyabb,

— GDP-jük 3,4293 %-át azon tagállamok esetében, amelyek tekintetében az egy főre jutó GNI (PPS) átlaga a 2001–2003 időszakban az EU-25 átlagának 60 %-ával egyenlő vagy annál magasabb, és 65 %-ánál alacsonyabb,

— GDP-jük 3,3346 %-át azon tagállamok esetében, amelyek tekintetében az egy főre jutó GNI (PPS) átlaga a 2001–2003 időszakban az EU-25 átlagának 65 %-ával egyenlő vagy annál magasabb, és 70 %-ánál alacsonyabb

— GDP-jük 3,2398 %-át azon tagállamok esetében, amelyek tekintetében az egy főre jutó GNI (PPS) átlaga a 2001–2003 időszakban az EU-25 átlagának 70 %-ával egyenlő vagy annál magasabb, és 75 %-ánál alacsonyabb,

— ezt követően az átutalások maximális, a GDP százalékában kifejezett szintje 0,09 százalékponttal csökken a 2001–2003 időszakra vonatkozó, egy főre jutó GNI (PPS) EU-25-höz viszonyított átlagának minden 5 százalékpontnyi növekedésével.

(2) Az (1) bekezdésben említett felső határok minden tagállam esetében tartalmazzák az EHA által e rendelet értelmében megállapított összes allokációt, és bármely tagállamban, valamint az 1083/2006/EK rendelet szerint az ERFA-ból, az ESZA-ból és a Kohéziós Alapból származó összes éves allokációt, beleértve az ERFA hozzájárulását az európai szomszédsági és partnerségi eszköz és az előcsatlakozási eszköz határ menti alkotóelemének a finanszírozásához, továbbá az EVFMA-nak abból a részéből származó összes éves allokációt, amely az EMOGA Orientációs részéből származik.

(3) A Bizottság által a GDP-re vonatkozóan végzett számítások a 2005 áprilisában közzétett statisztikákon alapulnak. A GDP 2007–2013 időszakra vonatkozó, a Bizottság által 2005 áprilisában előrevetített egyedi nemzeti növekedési rátáját az egyes tagállamok esetében külön-külön alkalmazzák majd.

14. cikk

Pénzügyi elosztás

A Bizottság elkészíti a 2007 és 2013 közötti programozási időszakra rendelkezésre álló kötelezettségvállalási előirányzatok tagállamonkénti éves indikatív bontását, miközben különválasztja a konvergencia-célkitűzéshez hozzájáruló részt, a következő objektív kritériumok figyelembevételével:

a) a halászati ágazat nagysága a tagállamban;

b) a halászati erőkifejtés kiigazításának szükséges mértéke; és

c) a foglalkoztatási szint a halászati ágazatban,

figyelemmel a különleges helyzetekre és szükségletekre, valamint a korábbi előirányzatokra.







II. CÍM

SRATÉGIAI MEGKÖZELÍTÉS







I. FEJEZET

Nemzeti stratégiai terv

15. cikk

Nemzeti stratégiai terv

(1) Valamennyi tagállam a partnerekkel folytatott megfelelő konzultációt követően nemzeti stratégiai tervet fogad el a halászati ágazatra vonatkozóan, és azt legkésőbb az operatív program benyújtásával egy időben benyújtja a Bizottságnak.

A nemzeti stratégiai tervről a tagállam és a Bizottság párbeszédet folytat.

(2) A nemzeti stratégiai terv tartalmazza a közös halászati politikának a tagállam szempontjából releváns valamennyi vonatkozásának összefoglaló leírását, és kitűzi prioritásait, céljait, a szükséges állami pénzügyi források becsült összegét és a végrehajtás határidőit, különös tekintettel a következőkre irányuló stratégiákra:

a) a közösségi halászati flotta kezelése és kiigazítása, és különösen a halászati erőkifejtés és kapacitás kiigazítása, tekintettel a halászati erőforrások alakulására, a környezetbarát halászati módszerek elősegítése, valamint a halászati tevékenységek fenntartható fejlesztése;

b) az akvakultúra-ágazat fenntartható fejlesztése;

c) a halászati és akvakultúra-termékek feldolgozásának és értékesítésének fenntartható fejlesztése;

d) a belvízi halászat fenntartható fejlesztése;

e) a halászati területek fenntartható fejlesztése, beleértve az elsőbbséget élvező területek meghatározásának kritériumait;

f) a halászati ágazat versenyképessége, beleértve az ágazat struktúrájának, szervezésének és a munkakörülményeknek a javítását;

g) az emberi erőforrás megőrzése a halászati ágazatban, különösen a szakmai készségek fejlesztése, a tartós foglalkoztatás biztosítása, valamint a nők helyzetének és szerepének javítása révén;

h) a halászati szektorhoz kapcsolódó vízi környezet védelme és megerősítése.

(3) A nemzeti stratégiai terv tartalmazza továbbá a tagállam szempontjából releváns megfelelő további információkat a prioritásokról, a célokról, a szükséges állami pénzügyi források becsült összegéről és a határidőkről, különös tekintettel a következőkre irányuló stratégiákra:

a) a halászati tevékenységek, valamint a közös halászati politikára vonatkozó adatok és információk gyűjtésének felügyeletére és ellenőrzésére vonatkozó követelményeknek való megfelelés;

b) a halászati termékekkel való ellátás és a közösségi vizeken kívüli halászati tevékenységek fejlesztése.







II. FEJEZET

Stratégiai nyomon követés

16. cikk

Stratégiai vita

(1) A Bizottságnak a tagállamok által benyújtott írásbeli információk alapján 2011. december 31-ig vitát kell lefolytatnia a tagállamokkal a nemzeti stratégiai tervek tartalmáról és a végrehajtásuk terén elért eredményekről, a legjobb gyakorlat tagállamok közötti cseréjének ösztönzése céljából.

(2) A Bizottság az (1) bekezdésben említett vita kimeneteléről tájékoztatja az Európai Parlamentet, a Tanácsot, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságot, valamint a Régiók Bizottságát.







III. CÍM

PROGRAMOZÁS







I. FEJEZET

Az Alappal kapcsolatos általános rendelkezések

17. cikk

Az operatív program előkészítése és jóváhagyása

(1) Valamennyi tagállam operatív programot hoz létre az Alap által társfinanszírozott politikák és prioritások végrehajtására. Az operatív programnak összhangban kell lennie a nemzeti stratégiai tervvel.

(2) Az Alap tevékenységei tagállamonként egy egységes operatív program formájában valósulnak meg, a tagállam nemzeti intézményi szerkezetével összhangban.

(3) A halászati ágazat regionális, helyi, gazdasági és társadalmi partnereivel és valamennyi egyéb érintett szervezettel folytatott érdemi konzultációt követően a tagállam – nemzeti intézményi szerkezetével és a 8. cikkben meghatározott partnerséggel összhangban – létrehozza operatív programját.

(4) A tagállam a mihamarabbi elfogadást lehetővé tevő időpontban az operatív programra vonatkozó javaslatot nyújt be a Bizottságnak, amely tartalmazza a 20. cikkben említett valamennyi elemet.

(5) A Bizottság értékeli a javasolt operatív programot annak meghatározása céljából, hogy az hozzájárul-e a 4. cikkben meghatározott célokhoz, a 19. cikkben meghatározott irányadó elvekhez, valamint a nemzeti stratégiai terv megfelelő részéhez, figyelembe véve a 48. cikkben említett előzetes értékelést.

Ha a Bizottság a javasolt operatív program kézhezvételét követő két hónapon belül úgy ítéli meg, hogy az operatív program nincs összhangban a 4. cikkben meghatározott célokkal, a 19. cikkben meghatározott irányadó elvekkel vagy a nemzeti stratégiai terv megfelelő részével, felkérheti a tagállamot, hogy bocsásson a rendelkezésére valamennyi szükséges további információt, és szükség esetén ennek megfelelően igazítsa ki javasolt programját.

(6) Ezt követően a tagállam benyújtja operatív programját a Bizottságnak, amely a lehető legrövidebb időn belül, de legkésőbb a benyújtást követő négy hónapon belül határozatot hoz annak jóváhagyásáról.

18. cikk

Időtartam és felülvizsgálat

(1) Az operatív program a 2007. január 1-je és 2013. december 31-e közötti időszakra vonatkozik.

(2) Az operatív programot újra meg lehet vizsgálni, ha a végrehajtásában komoly nehézség merült fel, vagy ha jelentős stratégiai változások történtek, illetve a hatékony és eredményes irányítás miatt, és szükség esetén a tagállam vagy a Bizottság kezdeményezésére, az érintett tagállam egyetértésével, továbbá a 63. cikkben meghatározott monitoringbizottság jóváhagyását követően a hátralevő időszakra vonatkozóan felül lehet vizsgálni.

A felülvizsgálat során figyelembe kell venni különösen a 49., 67. és 69. cikkben meghatározott éves jelentéseket, éves vizsgálatokat és időközi értékelést, valamint a közös halászati politika jelentős változásait.

(3) A Bizottság a lehető legrövidebb időn belül, de legkésőbb a kérelem tagállam általi benyújtását követő két hónapon belül határozatot hoz az operatív program felülvizsgálatára irányuló kérelemről, feltéve, hogy a felülvizsgált operatív program tartalma összhangban van a 20. cikkel. A 101. cikk (3) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően részletes szabályokat kell meghatározni.

19. cikk

Az operatív programra vonatkozó irányadó elvek

A tagállamok a 17. cikkben meghatározott operatív program előkészítése és végrehajtása során figyelembe veszik az alábbi irányadó elveket:

a) a közös halászati politika és a nemzeti stratégiai terv elveivel való összhang, különösen a halászati kapacitás és a halászati lehetőségek közötti szilárd és tartós egyensúly elérése érdekében;

b) a gazdasági tevékenységek, munkahelyek és emberi erőforrások harmonikus, kiegyensúlyozott és fenntartható fejlődésének, valamint a környezet védelmének és javításának erősítése;

c) a rendelkezésre álló pénzügyi források megfelelő elosztása a prioritási tengelyek között, és különösen – adott esetben – a IV. cím I. fejezete (1. prioritási tengely: intézkedések a közösségi halászati flotta kiigazítására) szerinti műveletek megfelelő szintű finanszírozása;

d) a lisszaboni stratégiához hozzájáruló műveletek előmozdítása; Bátorítani kell azokat a műveleteket, amelyek célja a foglalkoztatás fenntartható szintjének elősegítése a halászati ágazatban, különösen a munkahelyek minőségének javítása, a fiatalok számára a szakma gyakorlása megkezdésének megkönnyítése és az innováció javítása révén az egész ágazatban;

e) a göteborgi stratégia előmozdítására, különösen a halászati szektor környezeti dimenziójának erősítésére irányuló műveletek előmozdítása. Ösztönözni kell azokat a műveleteket, amelyek célja a halászati ágazatban folytatott tevékenységek környezetre gyakorolt hatásának csökkentése, valamint a környezetbarát termelési módok előmozdítása;

f) az emberi erőforrás helyzetének javítása a halászati ágazatban a szakmai készségek naprakésszé tételére és diverzifikálására, az egész életen át tartó tanulás előmozdítására és a munkakörülmények és -biztonság javítására irányuló műveletek révén;

g) a magas hozzáadott értékkel bíró műveletek támogatása olyan innovatív kapacitások fejlesztése révén, amelyek magas minőségi színvonalat biztosítanak, és megfelelnek a fogyasztók halászati és akvakultúra-termékekre vonatkozó igényeinek; Ösztönözni kell azokat a műveleteket, amelyek elősegítik a környezetbarát termelési módok átláthatóságát a fogyasztók számára;

h) a halászati és akvakultúra-termékek közösségi piaca jobb ellátásának és fenntartható fejlődésének elősegítése;

i) a nemek közti egyensúly előmozdítása a halászati ágazatban az operatív program végrehajtásának különböző szakaszai során, olyan műveletek révén, amelyek célja elsősorban az, hogy csökkenjen a munkaerőpiacon a nemek szerinti szegregáció;

j) a halászati területek integrált fenntartható fejlődésének előmozdítása a benne rejlő lehetőségek fejlesztésével és az életminőség javításával;

k) adott esetben az intézményi és adminisztratív kapacitás javítása, a közös halászati politika megfelelő irányításának és az operatív program hatékony végrehajtásának céljából.

20. cikk

Az operatív program tartalma

(1) Az operatív programnak a következőket kell tartalmaznia:

a) a támogatásra jogosult szakpolitikai területek helyzetének összegzése, azok erősségei és gyengeségei tekintetében;

b) a nemzeti stratégiai terv megfelelő részére és a 19. cikkben meghatározott irányadó elvekre tekintettel választott prioritási tengelyek leírása és indoklása, valamint a 48. cikkben említett előzetes értékelés alapján várható hatás;

c) az egyes prioritási tengelyek konkrét céljai. A célokat számszerűsíteni kell, amennyiben azok korlátozott számú indikátor alkalmazásával számszerűsíthetők, figyelembe véve az arányosság elvét. Az indikátoroknak lehetővé kell tenniük az alaphelyzet és az egyes prioritási tengelyekre meghatározott célok eredményessége tekintetében elért előrelépések mérését;

d) a prioritási tengelyek végrehajtására szolgáló legfontosabb tervezett intézkedések összefoglaló leírása;

e) arra vonatkozó információ, hogy adott esetben hogyan egészíti ki az EMVA, a strukturális alapok és a Kohéziós Alap keretében hozott intézkedéseket;

f) pénzügyi terv, amely két táblázatot tartalmaz: ezek külön-külön magukban foglalják szükség szerint a konvergencia-célkitűzés és a nem konvergencia-célkitűzés számára elkülönített előirányzatokat: i. egy táblázat, amely évenkénti bontásban bemutatja az Alapból származó hozzájárulásra előirányzott teljes pénzügyi támogatás összegét; ii. egy táblázat, amely a teljes programozási időszakra és minden egyes prioritási tengelyre meghatározza a közösségi hozzájárulásra előirányzott pénzügyi támogatás összegét, valamint a közpénzből való nemzeti hozzájárulást, az Alap hozzájárulási arányát minden egyes prioritási tengelyhez, és a technikai segítségnyújtásra elkülönített összeget;

g) az operatív program végrehajtási rendelkezései, az alábbiakat is beleértve: i. az 58. cikkben meghatározott hatóságoknak a tagállam általi kijelölése; ii. a monitoring- és ellenőrző rendszerek leírása, valamint a monitoringbizottság összetétele, a 63. cikkben meghatározottak szerint; iii. a Bizottság által teljesített kifizetések fogadására illetékes szervezetre, valamint a kedvezményezettek számára történő kifizetések teljesítéséért felelős egy vagy több szervezetre vonatkozó információ; iv. az átláthatóság biztosítása céljából a pénzmozgások mobilizálásával és forgalmával kapcsolatos eljárások meghatározása; v. az operatív programnak az 51. cikkben említett nyilvánosságra hozatalát és az azzal kapcsolatos tájékoztatás biztosítását célzó elemek; vi. a kifizetés, a monitoring és az értékelés vonatkozásában e rendeletben megállapított követelmények teljesítéséhez szükséges elektronikus adatcserére vonatkozóan a Bizottság és az érintett tagállam által közösen elfogadott eljárások leírása;

h) a 8. cikk alkalmazásával kapcsolatos információ.

(2) A IV. címben meghatározott minden egyes prioritási tengelyt illetően a tagállamoknak operatív programjukban meg kell határozniuk azok alkalmazásának feltételeit és eljárásait. A programnak különösképpen világosan be kell mutatnia valamennyi tervezett prioritási tengely célját.







IV. CÍM

PRIORITÁSI TENGELYEK







I. FEJEZET

1. prioritási tengely: intézkedések a közösségi halászflotta kiigazítására

21. cikk

Hatály

A közösségi halászflotta kiigazítását célzó, az Alapból nyújtott támogatás az alábbiakra vonatkozik:

a) állami támogatás a halászati erőkifejtés kiigazítására irányuló tervek által érintett halászhajó-tulajdonosok és halászok számára, amennyiben ezek az alábbiak részét képezik: i. helyreállítási tervek a 2371/2002/EK rendelet 5. cikke szerint; ii. szükségintézkedések a 2371/2002/EK rendelet 7. és 8. cikke szerint; iii. a Közösség és harmadik országok közötti halászati megállapodások meg nem újítása, vagy a halászati lehetőségeknek nemzetközi szerződések vagy egyéb szerződések miatti jelentős visszaesése; iv. gazdálkodási tervek a 2371/2002/EK rendelet 6. cikke szerint; v. a 2371/2002/EK rendelet 9. cikkének és 10. cikkében említett intézkedések; vi. nemzeti leállítási programok a 2371/2002/EK rendeletnek a közösségi halászflotta kapacitásának módosítására vonatkozó 11–16. cikkében előírt kötelezettségek részeként;

b) állami támogatás a 24. cikk (1) bekezdésének vii. pontjában említett ideiglenes szüneteltetés esetére;

c) halászhajók fedélzeti beruházásai és szelektivitás a 25. cikkel összhangban;

d) a kisüzemi part menti halászat számára nyújtott állami támogatás a 26. cikkel összhangban.

e) a flottagazdálkodás miatti társadalmi-gazdasági kompenzáció a 27. cikkel összhangban

f) a fizetőképesség helyreállítására és a szerkezetátalakításra vonatkozó tervek keretében nyújtott állami támogatás a nehéz helyzetben lévő vállalkozások fizetőképességének helyreállításához és szerkezetátalakításához nyújtott állami támogatásokról szóló közösségi iránymutatásokkal ( 11 ) összhangban.

22. cikk

A halászati erőkifejtés kiigazítására irányuló tervek tartalma

(1) Minden tagállam nemzeti stratégiai tervében kidolgozza a halászati erőkifejtés kiigazítására vonatkozó politikáját annak érdekében, hogy teljesítse a 2371/2002/EK tanácsi rendelet 11. cikkének (1) bekezdésében meghatározott követelményeket. Ennek prioritásként kell kezelnie a 21. cikk a) pontjának i. alpontjában említett műveletek finanszírozását.

(2) A halászati erőkifejtések kiigazítására irányuló tervek tartalmazhatják e fejezet valamennyi megfelelő intézkedését.

(3) A 21. cikk a) pontjának i., ii. és iv. alpontjában említett esetekben a halászati erőkifejtés kiigazítására irányuló terveket a tagállamok a Tanács vagy a Bizottság határozatának dátumát követő hat hónapon belül fogadják el.

A 21. cikk a) pontjának iii. alpontjában említett esetekben a tagállamok a halászhajókra és az érintett halászokra vonatkozó, halászati erőkifejtés kiigazítására irányuló terveket a Bizottságtól kapott értesítést követő hat hónapon belül fogadják el.

(4) A tagállamok a 67. cikk rendelkezésében említett éves végrehajtási jelentésükben évente tájékoztatást adnak a halászati erőkifejtés kiigazítására irányuló terveik végrehajtásában elért eredményekről. Az eredményeket az operatív programokban meghatározott megfelelő indikátorok használatával mérik

23. cikk

Állami támogatás végleges beszüntetés esetén

(1) Az Alap hozzájárul a halászhajók halászati tevékenysége végleges beszüntetésének finanszírozásához, amennyiben ez a 21. cikk a) pontjában hivatkozott halászati erőkifejtés kiigazítására irányuló terv részét képezi. A halászhajók halászati tevékenységének végleges beszüntetése csak a következő módon valósítható meg:

a) a halászhajó leselejtezése;

b) tagállami lobogó alatt hajózó, és a Közösségben bejegyzésre került hajó halászati tevékenységtől eltérő célra való alkalmazása;

c) a hajó mesterséges zátonyok létrehozására való alkalmazása. A tagállamok biztosítják, hogy az ilyen műveleteket környezetvédelmi hatásvizsgálat előzze meg és azok járuljanak hozzá a 38. cikk (2) bekezdésének a) pontjában említett célkitűzésekhez.

A hajók tulajdonosainak a végleges beszüntetésért fizetett állami támogatás a halászhajó halászati kapacitására, és adott esetben, az ehhez kapcsolódó halászati engedélyre érvényes.

(2) A halászhajók halászati tevékenysége végleges beszüntetésének programozására nemzeti leállítási programok formájában kerül sor, amelyek nem léphetik túl a hatálybalépésük időpontjától számított két évet.

(3) A halászati erőkifejtés kiigazítására irányuló tervek végrehajtásának megkönnyítése céljából a tagállamok nyilvános ajánlattételi vagy javaslattételi felhívásokat tehetnek közzé.

A tagállamok maguk határozhatják meg az állami támogatás szintjét is – figyelembe véve a legjobb költség-hatékonyság arányt – objektív kritériumok alapján, például:

a) a halászhajó nemzeti piacon regisztrált ára vagy biztosítási értéke;

b) a halászhajó forgalma;

c) a halászhajó kora vagy tonnatartalma vagy motorjának GT vagy kW értékben kifejezett teljesítménye.

24. cikk

Állami támogatás ideiglenes szüneteltetés esetén

(1) Az Alap a 2007 és 2013 közötti időszak folyamán legfeljebb az alábbiakban meghatározott időtartamig járulhat hozzá a halászati tevékenység szüneteltetése esetén a halászoknak és halászhajó-tulajdonosoknak nyújtandó támogatási intézkedések finanszírozásához:

i. 12 hónap, amely újabb legfeljebb 12 hónappal meghosszabbítható, a 21. cikk a) pontjának i. pontjában említett, a halászati erőkifejtés kiigazítására irányuló tervek vonatkozásában;

ii. három hónap a tagállamoknak a 2371/2002/EK tanácsi rendelet 8. cikkében említett szükséghelyzeti intézkedései esetében, a 21. cikk a) pontjának ii. pontjában említett a halászati erőkifejtés kiigazítására irányuló tervek vonatkozásában;

iii. hat hónap a Bizottságnak a 2371/2002/EK tanácsi rendelet 7. cikkében említett szükséghelyzeti intézkedései esetében, a 21. cikk a) pontjának ii. pontjában említett a halászati erőkifejtés kiigazítására irányuló tervek vonatkozásában;

iv. hat hónap, amely legfeljebb hat hónappal meghosszabbítható, a 21. cikk a) pontjának iii. pontjában említett a halászati erőkifejtés kiigazítására irányuló tervek vonatkozásában;

v. nyolc hónap a 21. cikk a) pontjának iv. pontjában említett a halászati erőkifejtés kiigazítására irányuló tervek vonatkozásában és a közösségi védelmi intézkedések keretén belül nemzeti szinten elfogadott gazdálkodási tervek vonatkozásában, amennyiben az ilyen tervek biztosítják a halászati erőkifejtés fokozatos csökkentését;

vi. három hónap a 21. cikk f) pontjában említett, a fizetőképesség helyreállítására és a szerkezetátalakításra vonatkozó tervek vonatkozásában a motorcsere időtartama alatt;

vii. hat hónap természeti katasztrófa, halászati területeknek a tagállamok által közegészségügyi okok miatt elrendelt lezárása vagy egyéb olyan rendkívüli esemény esetén, amely nem erőforrás-védelmi intézkedések eredménye.

(2) Az (1) bekezdés i–vi. pontjában említett intézkedésekhez az Alapból történő pénzügyi hozzájárulás nem haladhatja meg tagállamonként a 2007 és 2013 közötti teljes időszakra vonatkozóan az alábbi két küszöbérték közül a magasabbat: 1 millió EUR vagy az érintett tagállamban az ágazat részére megítélt közösségi pénzügyi támogatás 6 %-a.

Ezek a küszöbértékek azonban a 101. cikk (3) bekezdésében említett eljárással összhangban meghaladhatók.

(3) A halászat ismétlődő szezonális felfüggesztése az e rendelet szerint támogatott járulékok vagy kifizetések szempontjából nem vehető figyelembe.

25. cikk

Halászhajók fedélzeti beruházásai és szelektivitás

(1) Az Alap kizárólag az e cikkben foglalt feltételek szerint és a 2371/2002/EK rendelet III. fejezetének rendelkezéseivel összhangban járulhat hozzá a felszerelés és az ötéves vagy annál régebbi halászhajók korszerűsítésének finanszírozásához.

(2) E beruházások magukban foglalhatják a fedélzeti biztonság, a munkafeltételek, a higiénia, a termékminőség, az energiahatékonyság és a szelektivitás javítását, feltéve ha ez nem növeli a hajó halfogási képességét.

Halászhajók építésére és halraktárak növelésére nem nyújtható támogatás.

(3) Az Alap hozzájárulhat hajónként egy motorcseréhez:

a) a 26. cikk (1) bekezdésében meghatározott hajók esetében, ha az új motor teljesítménye megegyezik a régi motor teljesítményével, vagy kisebb annál;

b) az a) pontban említett hajóktól eltérő, legfeljebb 24 méter teljes hosszal rendelkező hajók esetében, ha az új motor teljesítménye legalább 20 %-kal kisebb a régi motor teljesítményénél;

c) a 24 métert meghaladó teljes hosszal rendelkező vonóhálós hajók esetében, ha az új motor teljesítménye legalább 20 %-kal kisebb a régi motor teljesítményénél, a hajó a 21. cikk f) pontjában említett, a fizetőképesség helyreállítására és a szerkezetátalakításra vonatkozó terv tárgyát képezi, és üzemanyag-takarékos halászati módszerre tér át.

(4) A (3) bekezdés b) és c) pontjában említett motorteljesítmény-csökkentést a (3) bekezdés b) és c) pontjában említett egyes hajókategóriák tekintetében több hajóra vonatkoztatva is el lehet végezni.

(5) A (4) bekezdésben meghatározott műveletek végrehajtási feltételeinek megszabására a 101. cikk (3) bekezdésében említett eljárással összhangban nyílik lehetőség.

(6) Az Alap az alábbi felszerelési és korszerűsítési munkálatok finanszírozásához járulhat hozzá, amelyek:

a) lehetővé teszik, hogy fedélzeten tartsák az olyan fogásokat, amelyek kirakodása már nem engedélyezett;

b) új technikai intézkedések előkészítésére vagy kipróbálására irányuló projektek részei, a Tanács vagy a Bizottság által meghatározandó korlátozott időtartamra;

c) csökkentik a halászatnak a nem kereskedelmi fajokra gyakorolt hatását;

d) csökkentik a halászatnak az ökoszisztémákra és a tengerfenékre gyakorolt hatását;

e) védik a fogást és a halászfelszerelést a vadon élő ragadozókkal szemben, többek között a halászfelszerelés alkatrészei anyagának megváltoztatása révén, feltéve, hogy nem járnak a halászati erőkifejtés növelésével, vagy a halászfelszerelés szelektivitásának romlásával, valamint hogy valamennyi megfelelő intézkedésre sor került annak érdekében, hogy elkerüljék a ragadozók fizikai sérülését.

(7) Az Alap hozzájárulhat halászfelszerelések szelektivitására irányuló beruházások finanszírozásához, beleértve a halászfelszerelés legfeljebb kétszeri cseréjét a 2007–2013-as időszak során, feltéve, hogy:

a) a kérdéses halászhajót érinti a 21. cikk a) pontja i. alpontjában említett halászati erőkifejtés kiigazítására irányuló terv, a hajó megváltoztatja halászati módszerét és elhagyja az érintett halászterületet, hogy olyan más halászterületre menjen, ahol a források állapota lehetővé teszi a halászatot; vagy

b) az új halászfelszerelés szelektívebb és megfelel olyan elismert környezetvédelmi kritériumoknak és gyakorlatoknak, amelyek túlmutatnak a közösségi jog aktuálisan fennálló jogszabályi kötelezettségein.

(8) Az Alap hozzájárulhat a halászfelszerelés első cseréjének finanszírozásához

a) a közösségi jog szerinti, szelektivitásra vonatkozó új műszaki követelményeknek való megfelelés biztosítása céljából. Támogatást addig lehet nyújtani, amíg ezek a követelmények kötelezővé nem válnak, vagy kivételes esetben az érintett közösségi jogszabály által meghatározható rövid idővel ezen időpont utánig;

b) a halászat nem kereskedelmi fajokra gyakorolt hatásának csökkentése céljából.

26. cikk

Kisüzemi part menti halászat

(1) E cikk alkalmazásában „kisüzemi part menti halászat”: a 12 méter teljes hosszat el nem érő hajóról végzett, és a közösségi halászhajó-nyilvántartásról szóló, 1998. december 30-i 26/2004/EK bizottsági rendelet ( 12 ) I. mellékletének 3. táblázatában nem említett vontatott felszereléssel történő halászat.

(2) Amennyiben az Alap az e rendelet 25. cikke szerinti intézkedésekhez nyújt finanszírozást kisüzemi part menti halászat számára, a II. melléklet táblázatának 2. csoportjában bemutatott magánfinanszírozási arány 20 százalékponttal csökken.

(3) Az Alap a kisüzemi part menti halászat számára hozzájárulhat a 27. cikkben meghatározott társadalmi-gazdasági intézkedések finanszírozásához.

(4) Az Alap hozzájárulhat a kisüzemi part menti halászattal foglalkozó halászok és halászhajók támogatásainak kifizetéséhez az alábbiak céljából:

a) halászati övezetekhez való hozzáférési feltételek irányításának és ellenőrzésének javítása;

b) a halászati termékek termelési, feldolgozási és értékesítési lánca szervezésének ösztönzése;

c) a halászati erőkifejtés csökkentésére irányuló önkéntes lépések bátorítása az erőforrások megőrzése céljából;

d) az olyan technológiai újítások alkalmazásának bátorítása, amelyek nem növelik a halászati erőkifejtést (szelektívebb halászati technikák, amelyek túlmutatnak a közösségi jogban meglévő jogszabályi kötelezettségeken, vagy a halászfelszerelések és a fogás ragadozóktól való védelmét szolgáló újítások);

e) a szakmai készségek és a biztonsági képzés javítása.

27. cikk

A közösségi halászati flottagazdálkodás miatti társadalmi-gazdasági kompenzáció

(1) Az Alap hozzájárulhat a halászatban folyó fejlesztések által érintett halászok számára a tagállamok által javasolt társadalmi-gazdasági intézkedések finanszírozásához, amelyek az alábbiakat foglalhatják magukban:

a) a tevékenységek diverzifikálása, a halászok többirányú foglalkoztatásának ösztönzése céljából;

b) a szakmai készségek korszerűsítése, különösen a fiatal halászok esetében;

c) a tengeri halászaton kívüli munkalehetőségek megtartására irányuló rendszerek;

d) a halászati ágazat korai elhagyása, beleértve a korai nyugdíjazást is;

e) meg nem újítható kompenzáció azon halászoknak, akik egy hajó fedélzetén legalább tizenkét hónapig halászként dolgoztak, feltéve, hogy a halászhajó, amelyen a kedvezményezettek dolgoztak, a 23. cikk szerinti végleges beszüntetés tárgyát képezte. Ezt a kompenzációt időarányosan kell visszatéríteni, amennyiben a kedvezményezettek a támogatás kifizetését követő egy éven belül ismételten halászként kezdenek dolgozni.

(2) Az Alap egyéni juttatásokban részesítheti azokat a 40 évesnél fiatalabb halászokat, akik bizonyítani tudják, hogy legalább öt évig halászként dolgoztak, vagy ezzel egyenértékű szakmai képzésben részesültek, és akik első ízben szerzik meg részben vagy egészben egy olyan halászhajó tulajdonjogát, amelyet tengeri halászatra szereltek fel, teljes hossza nem haladja meg a 24 métert, és 5 és 30 év közötti.

(3) A juttatás nem haladhatja meg a tulajdonszerzés költségének 15 %-át, és összege nem lehet több, mint 50 000 EUR.

(4) Az (1) bekezdés e) pontjában és a (2) bekezdésben felsorolt feltételek a 101. cikk (3) bekezdésében említett eljárással összhangban módosíthatók.

▼A1

(5) Az Alap hozzájárulhat a Horvátország csatlakozási okmánya által módosított 2371/2002/EK rendelet I. mellékletének 11. részében megállapított rendszerben részt vevő halászok számára biztosított egyéni juttatások rendszerének finanszírozásához. Ez a rendszer csak 2014-től 2015-ig, vagy – amennyiben ez az időpont a korábbi – a Szlovén Köztársaság kormánya és a Horvát Köztársaság kormánya között 2009. november 4-én Stockholmban aláírt választottbírósági megállapodás nyomán megszülető választottbírósági határozat teljes körű végrehajtásának időpontjáig alkalmazható.

▼B







II. FEJEZET

2. prioritási tengely: akvakultúra, belvízi halászat és a halászati és akvakultúra-termékek feldolgozása és forgalmazása

28. cikk

Akvakultúra-termékek előállítására vonatkozó intervenció alkalmazási köre

(1) Akvakultúra-termékek előállítását célzó támogatást a következőkre lehet nyújtani:

a) az akvakultúrába történő termelő beruházásokra vonatkozó intézkedések;

b) a vízi környezet védelmével kapcsolatos intézkedések;

c) közegészségügyi intézkedések;

d) állat-egészségügyi intézkedések.

(2) Üzleti tulajdon átruházása nem jogosult közösségi támogatásra.

(3) Az (1) bekezdésben említett támogatás hozzájárulhat az egész életen át tartó tanuláshoz.

(4) A 29., 31. és 32. cikkben meghatározott azon műveletek tekintetében, amelyeket abból a célból végeznek, hogy garantálják a környezettel, az emberek vagy állatok egészségével, a higiéniával vagy az állatok kíméletével kapcsolatos közösségi jog szerinti szabványoknak való megfelelést, támogatás addig az időpontig nyújtható, amely időpontban a szabványok a vállalkozások számára kötelezővé válnak.

(5) A tagállamok biztosítják, hogy létezzenek megfelelő mechanizmusok a nem kívánatos hatások, különösen a túltermelési kapacitás előidézésének veszélye, vagy a halászati erőforrások megőrzésére irányuló politikára gyakorolt hátrányos hatások elkerülésére.

(6) Az egyes köz- és magánprojektek környezetre gyakorolt hatásainak vizsgálatáról szóló, 1985. június 27-i 85/337/EGK tanácsi irányelv ( 13 ) II. mellékletében meghatározott műveletekhez csak abban az esetben nyújtható támogatás, ha az említett irányelv IV. mellékletében előírt információkat rendelkezésre bocsátották.

29. cikk

Az akvakultúrába történő termelő beruházásokra vonatkozó intézkedések

(1) Az Alap támogathatja azokat a beruházásokat, amelyek a termelőeszközök építését, bővítését, felszerelését és korszerűsítését szolgálják, különösen a higiéniával, az emberek vagy állatok egészségével és a termékminőséggel kapcsolatos feltételek javítása, a környezetre gyakorolt negatív hatás csökkentése vagy a környezetre gyakorolt pozitív hatás fokozása céljából. A beruházások az alábbiak közül egy vagy több célkitűzés megvalósításához járulnak hozzá:

a) diverzifikáció új fajok irányában és jó piaci lehetőségekkel rendelkező fajok termelése irányában;

b) olyan akvakultúra-módszerek bevezetése, amelyek jelentősen csökkentik a környezetre gyakorolt negatív hatást vagy fokozzák az arra gyakorolt pozitív hatást, összehasonlítva az akvakultúra ágazat általános gyakorlatával;

c) olyan hagyományos akvakultúra-tevékenységek támogatása, amelyek fontosak mind a gazdasági és társadalmi szerkezet, mind a környezet megóvása számára;

d) támogatás a halgazdaságnak a vadon élő ragadozóktól való védelmét szolgáló eszközök beszerzésére;

e) az akvakultúra-ágazatban dolgozók munka- és biztonsági körülményeinek javítása.

(2) A beruházási támogatást az alábbiakra kell korlátozni:

a) a mikro-, kis- és középvállalkozások számára; valamint

b) a 3. cikk f) pontja szerinti meghatározás alá nem tartozó, 750 alkalmazottnál kevesebbet foglalkoztató vagy 200 millió eurónál kevesebb bevétellel rendelkező vállalkozások számára.

▼A1

(3) A (2) bekezdéstől eltérően a legkülső régiókban és a külső görög szigeteken, valamint a horvátországi Dugi Otok, Vis, Mljet és Lastovo szigetén valamennyi vállalkozás számára nyújtható támogatás.

▼B

(4) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a mikro- és kisvállalkozások elsőbbséget élvezzenek.

30. cikk

A vízi környezet védelmével kapcsolatos intézkedések

(1) Az Alap hozzájárulhat a környezet védelmét és javítását, valamint a természet megőrzését segítő akvakultúra termelési módszerek alkalmazásáért nyújtott kompenzációhoz.

(2) E támogatás célja az alábbiak ösztönzése:

a) olyan akvakultúra-formák, amelyek magukban foglalják a környezet, a természetes erőforrások, a genetikai sokféleség védelmét és javítását, valamint a táj és az akvakultúra-területek hagyományos tulajdonságainak kezelését;

b) a szervezeteknek a közösségi környezetvédelmi vezetési és hitelesítési rendszerben (EMAS) való önkéntes részvételének lehetővé tételéről szóló, 2001. március 19-i 761/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel ( 14 ) létrehozott közösségi környezetvédelmi vezetési és hitelesítési rendszerben való részvétel;

c) organikus akvakultúra a mezőgazdasági termékek ökológiai termeléséről, valamint a mezőgazdasági termékeken és élelmiszereken erre utaló jelölésekről szóló, 1991. június 24-i 2092/91/EGK európai parlamenti és tanácsi rendelet ( 15 ) értelmében;

d) a NATURA 2000 területeknek a természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21-i 92/43/EGK tanácsi irányelvvel ( 16 ) összhangban történő kijelöléséből eredő konkrét környezetvédelmi korlátozásokkal összeegyeztethető fenntartható akvakultúra.

(3) Abból a célból, hogy kompenzációt nyerjenek e cikk alapján, a kompenzáció kedvezményezettjeinek legalább ötéves időtartamra el kell kötelezniük magukat azok mellett a vízi környezeti követelmények mellett, amelyek túlmennek az általánosan bevált akvakultúra-gyakorlat egyszerű alkalmazásán. Az e cikk (2) bekezdésének a) pontjában említett támogatás tekintetében az ilyen elkötelezettségek környezeti előnyeit előzetes hatásvizsgálattal kell bemutatni, amelyet a tagállam által kijelölt illetékes szervezetek végeznek.

(4) A tagállamoknak a kompenzációt az alábbiak közül egy vagy több kritérium alapján kell kiszámítaniuk:

a) az elszenvedett jövedelemkiesés;

b) az a többletköltség, amely a vízi környezetvédelmi módszerek alkalmazásának eredményeként merülhet fel;

c) pénzügyi támogatás szükségessége a projekt végrehajtásához;

d) a NATURA 2000 területeken belül vagy azok közelében elhelyezkedő egységek konkrét hátrányai vagy beruházási költségei.

(5) Egyszeri kompenzációt kell kiutalni:

a) a (2) bekezdés a) pontja értelmében, a vízi környezeti kötelezettségvállalások hatálya alá tartozó vállalkozás területének hektáronként megállapított legmagasabb összege alapján;

b) a (2) bekezdés c) pontja értelmében, a vállalkozásnak a biogazdálkodásra való átállása idején legfeljebb kétéves időtartamra;

c) a (2) bekezdés d) pontja értelmében, a Natura 2000 terület létrehozására vonatkozó határozat időpontját követő legfeljebb kétéves időtartamra, és kizárólag azon akvakultúra-egységek esetében, amelyek e határozat előtt már léteztek.

31. cikk

Közegészségügyi intézkedések

Az Alap kompenzációt nyújthat a puhatestű-tenyésztők számára a tenyésztett puhatestűek betakarításának ideiglenes felfüggesztéséért. A kompenzációt ott lehet nyújtani, ahol a toxintermelő planktonok elszaporodása vagy biotoxinokat tartalmazó planktonok jelenléte következtében a puhatestűek szennyeződése – közegészségügyi okokból – a betakarítás felfüggesztését vonja maga után:

— több mint négy egymást követő hónapig, — vagy

— ahol a betakarítás felfüggesztésének eredményeként elszenvedett veszteség az érintett vállalkozás éves forgalmának több, mint 35 %-a, a vállalkozás előző háromévi átlagos forgalmának alapján számítva.

A leghosszabb időtartam, amelyért kompenzáció fizethető, 12 hónap a teljes 2007–2013-as időszak alatt.

32. cikk

Állat-egészségügyi intézkedések

Az Alap hozzájárulhat az akvakultúrában előforduló betegségek ellenőrzésének és felszámolásának finanszírozásához az állat-egészségügyi kiadásokról szóló, 1990. június 26-i 90/424/EGK tanácsi határozat ( 17 ) feltételei szerint.

33. cikk

Belvízi halászat

(1) E cikk alkalmazásában „belvízi halászat”: a kizárólag belvizeken működő hajókkal vagy a jéghalászatra használt egyéb eszközökkel, kereskedelmi célból végzett halászat.

(2) A belvízi halászatra vonatkozó támogatás magában foglalhatja azokat a beruházásokat, amelyek a belvízi halászati létesítmények építését, bővítését, felszerelését és korszerűsítését szolgálják, a biztonság, a munkakörülmények, a higiénia és a termékminőség, az emberek vagy állatok egészségének javítása, vagy a környezetre gyakorolt negatív hatás csökkentése vagy a környezetre gyakorolt előnyös hatás fokozása céljából.

Fedélzeti beruházások a 25. cikkben meghatározott vonatkozó rendelkezésekkel összhangban támogathatók.

(3) Az Alap támogathatja a belvízi halászatban működő hajók halászaton kívüli tevékenységekre való alkalmazását. Az illetékes nemzeti hatóságok megtesznek minden szükséges intézkedést annak biztosítására, hogy az Alapból e bekezdés alapján támogatásban részesülő hajók ne folytatassanak a későbbiekben halászati tevékenységet.

(4) Amennyiben valamely közösségi jogi aktus előírja bizonyos halfaj belvízi állományának helyreállítását, az Alap a kizárólag belvizeken működő halászok és hajótulajdonosok számára támogatást nyújthat a halászati tevékenységük ideiglenes szüneteltetésére vonatkozó intézkedésekhez. A támogatást az érintett hajóknak a teljes programozási időszak alatt összesen legfeljebb tizenkét hónapos időtartamra kell korlátozni.

(5) Üzleti tevékenység tulajdonjogának átadása nem jogosult közösségi támogatásra.

(6) A (3) és a (4) bekezdés rendelkezéseinek sérelme nélkül a halászati tevékenységek végleges beszüntetése vagy ideiglenes szüneteltetése, valamint a belvízi halászatban működő hajók építése nem jogosult támogatásra.

(7) A beruházások nem jogosultak támogatásra abban az esetben, ha feltételezhetően veszélyeztetik a halászati flotta mérete és a kitermelhető halászati erőforrás közötti egyensúlyt.

(8) Az irányító hatóság megtesz minden szükséges intézkedést annak biztosítására, hogy az Alapból az e cikk alapján pénzügyi támogatásban részesülő hajók kizárólag belvizeken folytathassák működésüket.

34. cikk

Beruházások a feldolgozás és értékesítés területén

(1) Az Alap támogatást nyújthat a halászati és akvakultúra-termékek feldolgozása és értékesítése területén történő beruházásokhoz.

(2) Üzleti tevékenység tulajdonjogának átadása nem jogosult közösségi támogatásra.

(3) Az Alap támogathatja az egész életen át tartó tanulást is.

(4) Nem jogosultak támogatásra az emberi fogyasztáson kívüli célokra való felhasználásra és feldolgozásra szánt halászati és akvakultúra-termékeket érintő beruházások, kivéve a kizárólag a halászati és akvakultúra-termékek hulladékainak kezelésére, feldolgozására és értékesítésére irányuló beruházásokat.

(5) Amennyiben a műveleteket abból a célból végzik, hogy garantálják a környezettel, az emberek vagy állatok egészségével, a higiéniával vagy az állatok kíméletével kapcsolatos közösségi jog szerinti szabványoknak való megfelelést, támogatás addig az időpontig nyújtható, amely időpontban a szabványok a vállalkozások számára kötelezővé válnak.

35. cikk

Támogatásra jogosult intézkedések a feldolgozás és az értékesítés területén

(1) Az Alap támogatást nyújthat vállalkozások építéséhez, bővítéséhez, felszereléséhez és korszerűsítéséhez, miközben különösen az alábbiak közüli egy vagy több célkitűzés megvalósítására összpontosít:

a) a munkafeltételek javítása;

b) a közegészségügyi és higiéniai feltételek vagy a termékminőség javítása és felügyelete;

c) kiváló minőségű termékek előállítása új piacok számára;

d) a környezetre gyakorolt negatív hatások csökkentése;

e) a kevésbé használt fajok, a melléktermékek és hulladékok hasznosításának javítása;

f) új termékek előállítása vagy értékesítése, új technológiák alkalmazása, vagy innovatív termelési módszerek kifejlesztése;

g) a főleg helyi kirakodásból és akvakultúrából származó termékek értékesítése.

(2) A beruházások alapvető célja fenntartható foglalkoztatás előmozdítása a halászati ágazatban.

(3) A beruházási támogatást az alábbiakra kell korlátozni:

a) a mikro-, kis- és középvállalkozások számára; valamint

b) a 3. cikk f) pontja alatti meghatározás alá nem tartozó, 750 alkalmazottnál kevesebbet foglalkoztató vagy 200 millió eurónál kevesebb bevétellel rendelkező vállalkozások számára.

▼A1

(4) A (3) bekezdéstől eltérően a legkülső régiókban és a külső görög szigeteken, valamint a horvátországi Dugi Otok, Vis, Mljet és Lastovo szigetén valamennyi vállalkozás számára nyújtható támogatás.

▼B

(5) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a mikro- és kisvállalkozások elsőbbséget élvezzenek.

(6) Közösségi támogatás nem nyújtható a kiskereskedelemmel kapcsolatos beruházásokhoz.







III. FEJEZET

3. prioritási tengely: közös érdekeket célzó intézkedések

36. cikk

Az intervenció alkalmazási köre

(1) Az Alap olyan, magánvállalkozások által végzett intézkedéseknél szélesebb körű közös érdekeket célzó intézkedéseket támogathat, amelyek hozzájárulnak a közös halászati politika célkitűzéseinek teljesítéséhez.

(2) Ezek az intézkedések az alábbiakat érinthetik:

a) kollektív akciók;

b) a vízben élő növény- és állatfajok védelme és fejlesztése;

c) halászkikötők, kirakodóhelyek és menedékek;

d) új piacok kialakítása és promóciós kampányok szervezése;

e) kísérleti projektek;

f) a halászhajók átalakítása más célra való alkalmazásra.

37. cikk

Kollektív akciók

Az Alap olyan közös érdekű intézkedéseket támogathat, amelyeket maguknak a megvalósítóknak vagy a termelők nevében fellépő szervezeteknek vagy egyéb, a tagállam által elismert szervezeteknek az aktív támogatásával hajtanak végre, és amelyek célja különösen:

a) fenntartható hozzájárulás az erőforrásokkal való jobb gazdálkodáshoz vagy az erőforrások védelméhez;

b) szelektív halászati módszerek vagy felszerelés támogatása, és a járulékos halfogás csökkentésének előmozdítása;

c) az elvesztett halászfelszerelések kiemelése a tengerfenékről a fantomhalászat elleni küzdelem érdekében;

d) a munkakörülmények és a biztonság javítása;

e) hozzájárulás a halászati és akvakultúra-termékek piacainak átláthatóságához, beleértve a visszakövethetőséget is;

f) a minőség és az élelmiszerbiztonság javítása;

g) az akvakultúra-tenyésztőtelepek fejlesztése, szerkezetátalakítása vagy javítása;

h) termelő, feldolgozó vagy értékesítő berendezéseket és infrastruktúrát érintő beruházások, beleértve a hulladékkezelést is;

i) a szakmai készségek korszerűsítése vagy új képzési módszerek és eszközök kifejlesztése;

j) a partnerség ösztönzése tudósok és a halászati ágazat szereplői között;

k) hálózatosodás, valamint a tapasztalatok és a legjobb gyakorlatok cseréje a nők és férfiak közötti egyenlőséget szorgalmazó szervezetek és egyéb érdekeltek között;

l) hozzájárulás az e rendelet 26. cikke (4) bekezdésében a kisüzemi part menti halászatra vonatkozóan előírt célkitűzésekhez;

m) halászati övezetekhez való hozzáférési feltételek irányításának és ellenőrzésének javítása, különösen a nemzeti illetékes hatóságok által elfogadott helyi irányítási tervek kidolgozása révén;

n) a halászati és akvakultúra-termékek piacának közös szervezéséről szóló, 1999. december 17-i 104/2000/EK tanácsi rendeletben ( 18 ) elismert termelői szervezetek létrehozása, azok átalakítása és a minőség javítására irányuló terveik végrehajtása;

o) a halászati ágazatban a harmadik országokkal való partnerségek előmozdításával kapcsolatos megvalósíthatósági tanulmányok folytatása.

Az n) pont szerinti támogatás az elismerés időpontját vagy a termelői szervezet átalakítására vonatkozó döntés időpontját követően legfeljebb három évig nyújtható, és ez alatt a három év alatt fokozatosan csökken.

38. cikk

A vízben élő állat- és növényvilág védelmét és fejlesztését célzó intézkedések

(1) Az Alap hozzájárulhat olyan közös érdekeket célzó intézkedésekhez, amelyek célja a vízben élő állat- és növényvilág védelme és fejlesztése, a vízi környezet javításával egyidejűleg.

(2) Ezek az intézkedések az alábbiakra vonatkoznak:

a) olyan statikus vagy mozgó létesítmények építése vagy telepítése, amelyek a vízben élő állat- és növényvilág védelmét és fejlesztését szolgálják; vagy

b) a belvizek felújítása, beleértve a vándorló fajok ívási helyeit és vándorlási útvonalait; vagy

c) amennyiben közvetlenül érinti a halászati tevékenységeket, a környezet védelme és javítása a Natura 2000 keretén belül, kivéve a működési költségeket.

A közvetlen újratelepítés nem jogosult támogatásra, kivéve abban az esetben, ha az valamely közösségi jogi aktusban kifejezetten védelmi intézkedésként szerepel.

(3) A tevékenységeket közjogi szervezetek vagy részben állami szervezetek, elismert kereskedelmi szervezetek vagy egyéb, a tagállam által e célra kinevezett szervezetek hajtják végre.

39. cikk

Halászkikötők, kirakodóhelyek és menedékek

(1) Az Alap támogathatja a már létező állami vagy magán halászkikötők olyan beruházásait, amelyek a kikötőt használó halászok és akvakultúra-termelők érdekét szolgálják, és amelyek célja a kínált szolgáltatások javítása.

Az Alap a kirakodóhelyek átépítésére és az illetékes nemzeti hatóságok által kijelölt meglévő kirakodóhelyeken a part menti halászok által kirakodott halra vonatkozó feltételek javítására irányuló beruházásokat is támogathat.

(2) A beruházások különösen az alábbiakra vonatkoznak:

a) azoknak a körülményeknek a javítása, amelyek között a halászati és akvakultúra-termékeket kirakodják, feldolgozzák, raktározzák a kikötőkben és amelyek között árverezik azokat;

b) az üzemanyag, jég, víz és elektromos áram szolgáltatása;

c) halászhajók karbantartására és javítására szolgáló berendezések;

d) a be- és kirakodás közbeni biztonság javítását szolgáló rakpartok építése, korszerűsítése vagy bővítése;

e) a halászati tevékenységek számítógépes irányítása;

f) a biztonság és a munkakörülmények javítása;

g) a hulladék tárolása és ártalmatlanítása;

h) a visszaengedett halállomány csökkentésére irányuló intézkedések.

(3) A halászok biztonságának javítása érdekében az Alap a kisméretű halászmenedékek építésére és korszerűsítésére irányuló, biztonsággal kapcsolatos beruházásokat is támogathatja.

40. cikk

Új piacok kialakítása és promóciós kampányok szervezése

(1) Az Alap támogathatja az olyan közérdekű intézkedéseket, amelyek célja a minőség- és értéknövelési politika végrehajtása, valamint a halászati és akvakultúra-termékek új piacainak kialakítása vagy promóciós kampányok szervezése.

(2) A tevékenységek nem irányulhatnak kereskedelmi márkákra, illetve nem utalhatnak konkrét országra vagy földrajzi területre, a mezőgazdasági termékek és élelmiszerek földrajzi jelzéseinek és eredetmegjelöléseinek oltalmáról szóló, 2006. március 20-i 510/2006/EK tanácsi rendelet ( 19 ) feltételei szerint elismert termékek kivételével.

(3) A műveletek többek között a következőkre vonatkoznak:

a) a halászati és akvakultúra-termékek regionális, nemzeti vagy transznacionális kampányainak végrehajtása;

b) a piac ellátása olyan többlettel vagy nem megfelelő mértékben hasznosított fajokkal, amelyeket általában visszaengednek, vagy amelyek kereskedelmi szempontból nem tartanak számot érdeklődésre;

c) a halászati és akvakultúra-termékekkel kapcsolatos minőségpolitika végrehajtása;

d) olyan termékek ösztönzése, amelyeket a környezetre alacsony hatást gyakorló módszerekkel nyertek;

e) az 510/2006/EK rendelet értelmében elismert termékek ösztönzése;

f) minőségtanúsítás, beleértve a környezetbarát termelési módszerek alkalmazásával fogott vagy tenyésztett termékek részére címke létrehozását és e termékek minőségtanúsítását is;

g) a halászati és akvakultúra-termékek és a halászati ágazat imázsának javítását célzó kampányok;

h) piaci felmérések végzése.

41. cikk

Kísérleti projektek

(1) Az Alap támogathat olyan kísérleti projekteket, beleértve a szelektívebb halászati technológiák kísérleti alkalmazását, amelyek célja új technológiai ismeretek szerzése és terjesztése, és amelyeket gazdasági szereplő, elismert szakmai szövetség vagy bármilyen egyéb, a tagállam által ebből a célból kijelölt, hozzáértő szervezet hajt végre, partnerségben egy tudományos vagy szakmai testülettel.

(2) Az előző bekezdésben meghatározott kísérleti projektek:

a) a termelő ágazatban uralkodó valós körülményekhez közeli körülmények között vizsgálhatják meg egy innovatív technológia technikai vagy gazdasági életképességét abból a célból, hogy technikai vagy gazdasági ismereteket szerezzenek vagy terjesszenek a vizsgált technológiáról;

b) lehetővé tehetik gazdálkodási tervek és halászati erőkifejtés elosztási tervek vizsgálatait, beleértve szükség esetén a halászati tilalmi területek létrehozását annak érdekében, hogy értékeljék a biológiai és pénzügyi következményeket és a kísérleti újratelepítéseket;

c) kidolgozhatnak és vizsgálhatnak a felszerelés szelektivitásának javítására, illetve a járulékos halfogás, a visszaengedett halállomány, vagy a környezetre – különösen a tengerfenékre – gyakorolt hatás csökkentésére irányuló módszereket;

d) vizsgálhatják a halászati gazdálkodási technikák alternatív típusait.

Egy kísérleti projekt mindig magában foglalja a megfelelő tudományos nyomon követést annak érdekében, hogy jelentős eredményeket tudjon hozni.

(3) Az (1) bekezdés szerint finanszírozott projektek eredményeiről technikai jelentéseket kell készíteni, amelyeket nyilvánosságra kell hozni.

42. cikk

Halászhajók átalakítása más célra való alkalmazásra

Az Alap támogatást nyújthat halászhajók más célra való alkalmazásra történő átalakításához, hogy azok – valamely tagállam lobogója alatt és közösségi bejegyzéssel – a halászati ágazatban oktatási vagy kutatási célra vagy egyéb, halászaton kívüli tevékenységekre szolgáljanak. Ezeket a műveleteket kizárólag közjogi vagy részben állami szervezetek végezhetik.







IV. FEJEZET

4. prioritási tengely: a halászati területek fenntartható fejlesztése

43. cikk

A támogatások alkalmazási köre

(1) Az Alap az egyéb közösségi eszközöket kiegészítve segítséget nyújthat a közös halászati politika célkitűzéseinek végrehajtását támogató általános stratégia részeként támogatásra jogosult halászati területek életminőségének fenntartható fejlesztéséhez és javításához, különösen figyelembe véve annak társadalmi-gazdasági hatásait.

(2) A halászati területek fenntartható fejlesztésére irányuló intézkedések az alábbiakra törekednek:

a) e területek gazdasági és társadalmi prosperitásának fenntartása, valamint hozzáadott érték létrehozása a halászati és az akvakultúra-termékek terén;

b) munkahelyek fenntartása és létrehozása a halászati területeken a diverzifikáció vagy a halászati ágazatban végbemenő változások eredményeként fellépő társadalmi-gazdasági nehézségekkel szembenéző területek gazdasági és társadalmi szerkezetátalakításának támogatása útján;

c) a part menti környezet minőségének javítása;

d) a halászati területek közötti nemzeti és transznacionális együttműködés előmozdítása.

(3) A támogatásra kiválasztott halászati területek korlátozott területűek, és általában kisebbek, mint a statisztikai célú területi egységek nómenklatúrájának (NUTS) létrehozásáról szóló, 2003. május 26-i 1059/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet ( 20 ) értelmében vett NUTS 3 szintű statisztikai célú területi egység. A területnek kielégítő mértékben összefüggőnek kell lennie földrajzi, gazdasági és társadalmi szempontból.

(4) A támogatásnak elsősorban az alábbi jellemzőkkel bíró területeket kell megcéloznia:

a) alacsony népsűrűség; vagy

b) hanyatló halászat; vagy

c) kis halászközösségek.

(5) A tagállam tájékoztatja a Bizottságot az ezen prioritási tengely értelmében finanszírozásra kiválasztott területekről, és rögzíti ezt az információt a 67. cikkben említett következő éves jelentésben.

44. cikk

Támogatásra jogosult intézkedések

(1) A halászati területek fenntartható fejlődése vonatkozásában az alábbiak jogosultak támogatásra:

a) a halászati területek versenyképességének erősítése;

b) gazdasági tevékenységek szerkezetátalakítása és átállítása, különösen az ökoturizmus ösztönzésével, feltéve, hogy ezek a tevékenységek nem eredményezik a halászati erőkifejtés növekedését;

c) a tevékenységek diverzifikálása a halászok többirányú foglalkoztatásának ösztönzése útján, a halászati ágazaton kívüli új munkahelyek létrehozása révén;

d) hozzáadott érték létrehozása a halászati termékek terén;

e) a kis halászközösségek érdekeit szolgáló, a kisüzemi halászattal és turizmussal kapcsolatos infrastruktúra és szolgáltatások támogatása;

f) a halászati területek környezetének védelme vonzerejének fenntartása érdekében, a tengerparti, halászattal foglalkozó apró falvak és községek újraélesztése és fejlesztése, valamint a természeti és építészeti örökség védelme és hangsúlyozása;

g) a természeti vagy ipari katasztrófák által károsított halászati ágazat termelési potenciáljának helyreállítása;

h) a halászati területek csoportjai közötti régióközi és transznacionális együttműködés előmozdítása, alapvetően a hálózatosodás és a legjobb gyakorlat terjesztése révén;

i) szakmai készségek megszerzése, és a helyi fejlesztési stratégia előkészítésének és megvalósításának megkönnyítése;

j) hozzájárulás a csoportok működési költségeihez.

(2) Az Alap az érintett prioritási tengely legfeljebb 15 %-a erejéig olyan intézkedéseket is finanszírozhat, amelyek például ösztönzik és javítják a szakmai készségeket, a munkavállalók alkalmazkodóképességét és elhelyezkedési lehetőségeit, különösen a nők javára, feltételezve, hogy ezek az intézkedések a fenntartható fejlesztési stratégia szerves részét képezik, és közvetlenül kapcsolódnak az (1) bekezdésben leírt intézkedésekhez.

(3) Az (1) bekezdés szerint nyújtott támogatás magában foglalhat az I., II. és III. fejezetben előirányzott intézkedéseket, a 23. és 24. cikkben meghatározott intézkedések kivételével. Az ezen intézkedésekkel összhangban álló műveletekhez nyújtott támogatás esetén az I., II. és III. fejezetben, valamint a II. mellékletben megállapított vonatkozó feltételeket és műveletenkénti hozzájárulási arányt kell alkalmazni.

(4) Az (1) bekezdés b) és c) pontjában, valamint a (2) bekezdésben említett támogatás kedvezményezettjeinek vagy a halászati ágazatban foglalkoztatott munkavállalóknak, vagy az ágazathoz kapcsolódó munkahellyel rendelkező személyeknek kell lenniük.

(5) A csoportok működési költségei általában nem haladhatják meg a halászati terület számára biztosított összköltségvetés 10 %-át. Ettől eltérve, a tagállamok dönthetnek ezen küszöbérték eseti alapon történő túllépéséről, különösen ha a csoportok nem hozhatók létre meglévő, tapasztalattal rendelkező szervezetek alapján.

(6) Amennyiben egy e cikk szerinti intézkedés más közösségi támogatási eszköz alapján is támogatásra jogosult, a tagállamnak operatív programja kidolgozása során egyértelművé kell tennie, hogy ezt az Alap vagy más közösségi támogatási eszköz támogatja-e.

45. cikk

Részvétel a halászati területek fenntartható fejlesztésében

(1) A halászati területek fenntartható fejlődését segítő intézkedéseket a köz- és magánszféra érintett, helyi társadalmi-gazdasági ágazataiból származó partnereit képviselő csoport (a továbbiakban: csoport) hajtja végre egy adott területen, és – az arányosság elvével összhangban – a támogatás lebonyolításához és a műveletek sikeres befejezésének biztosításához szükséges megfelelő igazgatási és pénzügyi kapacitással. A csoportnak minden lehetséges esetben létező, tapasztalatokkal rendelkező szervezeteken kell alapulnia.

(2) A csoport alulról felfelé történő megközelítésen alapuló, integrált helyi fejlesztési stratégát javasol és hajt végre, az irányító hatósággal egyetértésben.

(3) Az egy csoport által lefedett területnek összefüggőnek kell lennie, és elegendő kritikus tömeggel kell rendelkeznie az emberi, pénzügyi és gazdasági erőforrások vonatkozásában egy életképes helyi fejlesztési stratégia támogatásához.

(4) A helyi fejlesztési stratégia szerinti műveleteket a csoport választja ki, és azoknak összhangban kell lenniük a 44. cikkben meghatározott intézkedésekkel. A műveletek többségét a magánszektor vezeti.

(5) Intézményi struktúrájuk sajátos jellegétől függően a tagállamok vagy a régiók az információ terjesztése és különösen a bevált gyakorlat cseréje céljából ösztönözhetik a hálózatosodást.







V. FEJEZET

5. prioritási tengely: Technikai segítségnyújtás

46. cikk

Technikai segítségnyújtás

(1) A Bizottság kezdeményezésére és/vagy nevében, éves allokációjának legfeljebb 0,8 %-áig, az Alapból finanszírozhatók az e rendelet végrehajtásához szükséges előkészítő, monitoring-, igazgatási és technikai támogatási, értékelő, valamint ellenőrzési intézkedések.

Ezeknek az intézkedéseknek a végrehajtása az 1605/2002/EK, Euratom rendelet 53. cikke (2) bekezdésével és az említett rendelet bármely egyéb rendelkezéseivel, valamint azon végrehajtási szabályaival összhangban történik, amelyek az Európai Unió általános költségvetése végrehajtásának ilyen formájára vonatkoznak.

Az említett intézkedések az alábbiakat foglalják magukban:

a) értékelések, szakértői jelentések, statisztikák és tanulmányok, az Alap működésével kapcsolatos általános jellegűeket is beleértve;

b) a partnereket, az Alap támogatásából részesülő kedvezményezetteket és a nyilvánosságot célzó intézkedések, beleértve a tájékoztató intézkedéseket is;

c) a Közösségen belüli információterjesztésre, hálózatosodásra, figyelemfelhívásra, az együttműködés ösztönzésére és tapasztalatcserére irányuló intézkedések;

d) az irányítást, monitoringot, ellenőrzést és értékelést szolgáló számítógépes rendszerek üzembe helyezése, üzemeltetése és összekapcsolása;

e) az értékelési módszerek javítása és az e téren alkalmazott gyakorlatokra vonatkozó információcsere;

f) a halászati területek fenntartható fejlesztésének szereplőivel transznacionális és közösségi hálózatok létrehozása, a tapasztalatcsere és a legjobb gyakorlat bátorítása, a transzregionális és transznacionális együttműködés ösztönzése és megvalósítása, valamint az információk terjesztése céljából.

(2) A tagállam kezdeményezésére az Alap az operatív programok teljes összegének 5 %-a erejéig finanszírozhat az operatív programok alá tartozó olyan tevékenységeket, amelyek az operatív programok támogatásának előkészítésével, irányításával, monitoringjával, értékelésével, nyilvánosságával és ellenőrzésével, valamint a hálózatosodással kapcsolatosak. Kivételes esetben és kellően indokolt körülmények között ez a küszöbérték túlléphető.

(3) A tagállam kezdeményezésére az Alap az operatív programok keretében finanszírozhat olyan intézkedéseket, amelyek azoknak a tagállamoknak az igazgatási képességeit javítják, amelyek valamennyi régiója támogatásra jogosult a konvergencia-célkitűzés értelmében.

(4) Az (1) bekezdésben előírt technikai segítségnyújtás típusait a 101. cikk (2) bekezdésében meghatározott eljárással összhangban kell elfogadni.







V. CÍM

A SEGÍTSÉGNYÚJTÁS HATÉKONYSÁGA ÉS NYILVÁNOSSÁGA







I. FEJEZET

Az operatív programok értékelése

47. cikk

Általános rendelkezések

(1) Az operatív programot a 48., 49. és 50. cikk rendelkezéseinek értelmében előzetes, időközi és utólagos értékelésnek kell alávetni.

Az értékelések célja az, hogy javítsák az Alapból nyújtott támogatás minőségét és hatékonyságát, valamint az operatív program végrehajtását. Értékelik továbbá ezek hatását a 19. cikkben meghatározott irányadó elvek, a nemzeti stratégiai tervek megfelelő része és a tagállamokat érintő konkrét problémák vonatkozásában, miközben figyelembe veszik a fenntartható fejlődés igényeit a halászati ágazatban, valamint a környezeti hatást.

(2) Az Alapból nyújtott támogatás hatékonyságát az alábbi kritériumok alapján kell értékelni:

a) az Alap általános hatása az e rendelet 4. cikkében meghatározott célkitűzésekre;

b) az operatív programba belefoglalt prioritási tengelyek hatása.

(3) Az (1) bekezdés első albekezdésében meghatározott értékelési tevékenységeket a tagállam vagy a Bizottság felelőssége mellett végzik, ahogy az célszerű, összhangban az arányosság elvével, valamint a Bizottság és a tagállam közötti partnerség alapján.

(4) A tagállamok biztosítják az értékelések elvégzéséhez szükséges emberi és pénzügyi erőforrásokat, megszervezik a szükséges adatok előállítását és összegyűjtését, valamint felhasználják a monitoringrendszerből származó különböző típusú információkat.

(5) Az alkalmazandó értékelési módszereket és szabványokat a 101. cikk (3) bekezdésében említett eljárással összhangban kell meghatározni.

(6) Az értékelést az 58. cikkben említett hatóságoktól független értékelőknek kell elvégezniük. Az eredményeket az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való nyilvános hozzáférésről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet ( 21 ) rendelkezéseivel összhangban nyilvánosságra kell hozni, hacsak az értékelésért felelős hatóság ezt kifejezetten nem ellenzi.

(7) Az értékeléseket az operatív program technikai segítségnyújtási költségvetéséből finanszírozzák, amennyiben azokat a tagállam felelőssége mellett végzik, és a Bizottság technikai segítségnyújtási költségvetéséből, amennyiben azokat annak hatáskörében végzik.

48. cikk

Előzetes értékelés

(1) Az előzetes értékelés célja az összhang biztosítása a 19. cikkben meghatározott irányadó elvek, a nemzeti stratégiai terv megfelelő része és az operatív program között, valamint a költségvetési források operatív program szerinti felosztásának optimalizálása, és a programozás minőségének javítása.

(2) A tagállamok az előzetes értékelést az operatív programok szintjén végzik az arányosság elvével összhangban, és a 47. cikk (5) bekezdésében említett eljárással összhangban meghatározandó értékelési módszereknek és szabványoknak megfelelően.

(3) A tagállamok legkésőbb az operatív program benyújtásakor ismertetik az előzetes értékelést.

49. cikk

Időközi értékelés

(1) Az időközi értékelés célja az operatív program egészének vagy részének hatékonyságvizsgálata azzal a szándékkal, hogy a támogatás és a végrehajtás minőségének javítása céljából kiigazításokra kerülhessen sor.

(2) Az operatív program időközi értékelését az arányosság elvével összhangban végzik olyan naptári ütemezés alapján, amely lehetővé teszi, hogy figyelembe vegyék az észrevételeket a 16. cikkben említett stratégiai vita előkészítése céljából.

(3) Az időközi értékeléseket a tagállamok felelőssége mellett szervezik az irányító hatóságok kezdeményezésére, konzultálva a Bizottsággal, összhangban a 47. cikk (5) bekezdése szerinti eljárással összhangban meghatározandó értékelési módszerekkel és szabványokkal. Ezeket továbbítják az operatív program monitoringbizottsága és a Bizottság számára.

50. cikk

Utólagos értékelés

(1) Az utólagos értékelés az erőforrások hasznosításának fokát, az operatív program hatékonyságát és eredményességét, valamint annak hatását vizsgálja a 4. cikkben említett általános célkitűzések és a 19. cikkben meghatározott irányadó elvek vonatkozásában. Azonosítja azokat a tényezőket, amelyek hozzájárultak az operatív program végrehajtásának sikeréhez vagy kudarcához, megvizsgálva azt a fenntarthatóság és a legjobb gyakorlat szempontjából is.

(2) Az utólagos értékelést a Bizottság kezdeményezésére és felelőssége mellett végzik, konzultálva a tagállammal és az irányító hatósággal, amely összegyűjti az annak végrehajtásához szükséges információkat.

(3) Az utólagos értékelést legkésőbb 2015. december 31-ig kell befejezni.







II. FEJEZET

Tájékoztatás és nyilvánosság

51. cikk

Tájékoztatás és nyilvánosság

(1) A tagállamok tájékoztatást nyújtanak az operatív programról és a műveletekről, valamint a közösségi hozzájárulásról, és nyilvánosságra hozzák azokat. A tájékoztatás címzettje a közvélemény. Ennek célja a Közösség szerepének kiemelése és annak biztosítása, hogy az Alapból származó támogatás átlátható legyen.

(2) Az operatív programot irányító hatóság felelős ennek a következőképpen történő nyilvánosságra hozataláért:

a) a program által nyújtott lehetőségekről, valamint a finanszírozáshoz való hozzáférés szabályairól és módszereiről tájékoztatja a potenciális kedvezményezetteket, a halászati ágazatban érdekelt szervezeteket, a szakmai szövetségeket, a gazdasági és társadalmi partnereket, a nemek közötti egyenlőség előmozdításában érintett szerveket és az érintett nem kormányzati szervezeteket, beleértve a környezetvédelmi szervezeteket is;

b) tájékoztatja a kedvezményezetteket a közösségi hozzájárulás összegéről;

c) tájékoztatja a közvéleményt arról, hogy a Közösség milyen szerepet játszik az operatív programban és annak eredményeiben.

(3) A tagállamok a 67. cikkben említett éves és záró jelentések keretében minden évben értesítik a Bizottságot az e cikk céljainak érdekében vállalt kezdeményezéseikről.







VI. CÍM

AZ ALAP PÉNZÜGYI HOZZÁJÁRULÁSA







I. FEJEZET

Az Alap hozzájárulása

52. cikk

Az állami támogatás intenzitása

Az állami támogatás maximális intenzitását az e rendelet II. mellékletében található táblázat tartalmazza.

53. cikk

Az Alap hozzájárulása

(1) Az Alap hozzájárulásának legmagasabb arányát és legmagasabb összegét az operatív programot elfogadó bizottsági határozat minden egyes prioritási tengely vonatkozásában a konvergencia- és a nem konvergencia-célkitűzés tekintetében külön rögzíti.

(2) Az Alap hozzájárulásának kiszámítása a teljes közkiadáshoz viszonyítva történik.

(3) Az Alap hozzájárulását prioritási tengelyenként határozzák meg. Az Alap hozzájárulásának felső határai a következők:

a) az Alap által társfinanszírozott közkiadások 75 %-a a konvergencia-célkitűzés szerint támogatásra jogosult régiókban, a (7), (8) és (9) bekezdés rendelkezéseire is figyelemmel;

b) a társfinanszírozott közkiadások 50 %-a a konvergencia-célkitűzés szerint támogatásra nem jogosult egyéb régiókban, a (7), (8) és (9) bekezdésre is figyelemmel.

Ettől eltérve a tagállamok az intézkedések szintjén régiónként egységes mértéket alkalmazhatnak az operatív programban.

(4) Az Alap minimális hozzájárulása prioritási tengelyenként a közkiadások 20 %-a.

(5) Az Alapból egy művelethez nyújtott támogatás minimális összege a művelet támogatására kiutalt közkiadások 5 %-a.

(6) Az Alapból egy művelethez nyújtott támogatások teljes összege nem lépheti túl a művelet támogatására allokált közkiadások 95 %-át.

(7) Amennyiben az Alapból finanszírozott műveletek a 24. vagy a 27. cikk hatálya alá tartoznak, amennyiben ezek a 21. cikk a) pontjának i. alpontjában hivatkozott halászati erőkifejtés kiigazítására irányuló terv részét képezik, vagy a 26. cikk (3) vagy (4) bekezdésének hatálya alá tartoznak, az Alap hozzájárulásának felső határa az 1. prioritási tengely esetében a konvergencia-célkitűzés szerint támogatásra jogosult régiókban legfeljebb 10 százalékponttal, a konvergencia-célkitűzés szerint támogatásra nem jogosult régiókban pedig legfeljebb 15 százalékponttal nő.

Ez a növekedés arányos az első albekezdésben szereplő műveletekre vonatkozó teljes kiadásnak az 1. prioritási tengely teljes kiadására vonatkozó arányával.

(8) Amennyiben az Alap által finanszírozott műveletek a 23. cikk hatálya alá tartoznak, az 1. prioritási tengely esetében a hozzájárulás felső határát a konvergencia-célkitűzés alapján támogatásra jogosult régiókban legfeljebb 10 százalékponttal a konvergencia-célkitűzés alapján támogatásra nem jogosult régiókban pedig legfeljebb 25 százalékponttal kell növelni.

Ez a növekedés arányos az első albekezdésben szereplő műveletekre vonatkozó teljes kiadásnak az 1. prioritási tengely teljes kiadására vonatkozó arányával.

▼A1

(9) Amennyiben az Alap a távoli elhelyezkedésük miatt hátrányos helyzetben lévő külső görög szigeteken, valamint a legkülső régiókban, továbbá a horvátországi Dugi Otok, Vis, Mljet és Lastovo szigetén finanszíroz műveleteket, az Alap hozzájárulásának felső értéke valamennyi prioritási tengely esetében a konvergencia-célkitűzés szerint támogatásra jogosult régiókban legfeljebb 10 százalékponttal, a konvergencia-célkitűzés szerint támogatásra nem jogosult régiókban pedig 35 százalékponttal nő.

▼B

Valamennyi prioritási tengely esetében ez a növekedés arányos az első albekezdésben szereplő műveletekre vonatkozó teljes kiadásnak a prioritási tengely teljes kiadására von