02016D1332 — HU — 04.08.2016 — 000.002

Ez a dokumentum kizárólag tájékoztató jellegű és nem vált ki joghatást. Az EU intézményei semmiféle felelősséget nem vállalnak a tartalmáért. A jogi aktusoknak – ideértve azok bevezető hivatkozásait és preambulumbekezdéseit is – az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett és az EUR-Lex portálon megtalálható változatai tekintendők hitelesnek. Az említett hivatalos szövegváltozatok közvetlenül elérhetők az ebben a dokumentumban elhelyezett linkeken keresztül

►B A BIZOTTSÁG (EU) 2016/1332 HATÁROZATA (2016. július 28.) a bútorok uniós ökocímkéjének odaítélésére vonatkozó ökológiai kritériumok megállapításáról (az értesítés a C(2016) 4778. számú dokumentummal történt) (EGT-vonatkozású szöveg) (HL L 210, 2016.8.4., 100. o)





Helyesbítette:









▼B

A BIZOTTSÁG (EU) 2016/1332 HATÁROZATA

(2016. július 28.)

a bútorok uniós ökocímkéjének odaítélésére vonatkozó ökológiai kritériumok megállapításáról

(az értesítés a C(2016) 4778. számú dokumentummal történt)

(EGT-vonatkozású szöveg)







1. cikk

(1) A „bútor” termékcsoport olyan kül- vagy beltéri, különálló vagy beépített egységeket foglal magában, amelyek elsődleges rendeltetése az, hogy dolgok tárolására, elhelyezésére vagy felakasztására szolgáljanak, és/vagy olyan felületet biztosítsanak, amelyen a használók pihenhetnek, ülhetnek, étkezhetnek, tanulhatnak vagy dolgozhatnak. A hatály egyaránt kiterjed az otthoni vagy nem otthoni környezetben való használatra szolgáló lakásbútorokra, valamint az üzleti és az irodabútorokra. Ide tartoznak az ágykeretek, ágylábak, ágyalapok és fejvégek is.

(2) A termékcsoport nem foglalja magában a következőket: a) Ágybetétek, amelyekre a 2014/391/EU bizottsági határozat ( 1 ) követelményeit kell alkalmazni. b) Azon termékek, amelyek elsődleges rendeltetése nem az 1. bekezdés szerinti használat, köztük utcai lámpák, korlátok és kerítések, létrák, órák, játszótéri eszközök, álló vagy falra függeszthető tükrök, kábelcsatornák, forgalomterelő oszlopok, valamint építési termékek, úgymint lépcsők, ajtók, ablakok, padló- és falburkolatok. c) Használt, felújított, restaurált vagy átalakított bútoripari termékek. d) Tömegközlekedésre vagy magánhasználatra szolgáló járművekbe épített bútorok. e) Olyan bútoripari termékek, amelyek több mint 5 %-ban (tömegszázalék) tartalmaznak az alábbi felsorolásban nem szereplő anyagokat: tömör fa, faalapú táblák, parafa, bambusz, rattan, műanyagok, fémek, bőr, bevont szövetek, textilek, üveg, valamint párnázó- és töltőanyagok.

2. cikk

E határozat alkalmazásában:

a) „anilines bőr” az EN 15987 szabvány meghatározása alapján olyan bőr, amelynek természetes struktúrája világosan és teljesen látható, és amelyen legfeljebb 0,01 mm-es nem pigmentált fedőréteg van;

b) „félanilines bőr” az EN 15987 szabvány meghatározása alapján olyan bőr, amelyen kismennyiségű pigmentet tartalmazó fedőréteg van, és amelynek természetes struktúrája világosan látható;

c) „pigmentfestékkel bevont bőr és hasítékbőr” az EN 15987 szabvány meghatározása alapján olyan bőr vagy hasítékbőr, amelynek a természetes struktúráját vagy felületét teljesen fedi a pigmentet tartalmazó fedőréteg;

d) „lakkbőr és lakkozott hasítékbőr” az EN 15987 szabvány meghatározása alapján olyan bőr, illetve hasítékbőr, amelynek általában tükörfényes felületét egy réteg pigmentált vagy nem pigmentált lakk vagy szintetikus gyanta felvitelével érik el, amely réteg a termék teljes vastagságának legfeljebb egyharmada;

e) „fedett bőr és fedett hasítékbőr” az EN 15987 szabvány meghatározása alapján olyan bőr, illetve hasítékbőr, amelynek a külső felületre felvitt bevonata a termék teljes vastagságának legfeljebb egyharmada, ugyanakkor vastagabb 0,15 mm-nél;

f) „illékony szerves vegyület” (VOC) bármely olyan szerves vegyület, amelynek kezdő forráspontja 101,3 kPa normál légköri nyomáson mérve – a 2004/42/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv ( 2 ) meghatározásának megfelelően – legfeljebb 250 °C, és amely egy kapilláris oszlopban a tetradekánig (C14H30; beleértve azt is) eluálódik;

g) „kevéssé illékony szerves vegyület” (SVOC) minden olyan szerves vegyület, amelynek forráspontja 101,3 kPa normál légköri nyomáson mérve 250 °C-nál nagyobb, de 370 °C-nál kisebb, és amely egy kapilláris oszlopban az n-tetradekán (C14H30) és az n-dokozán (C22H46) által meghatározott retenciós tartományban (utóbbit beleértve, előbbit nem beleértve) eluálódik;

h) „újrafeldolgozott tartalom” a termékben vagy csomagolásban meglévő újrafeldolgozottanyag-tartalom tömeg szerinti aránya; az ISO 14021 szabvány meghatározása alapján csak a fogyasztói használat előtti vagy utáni anyagokat lehet újrafeldolgozott tartalomnak tekinteni;

i) „fogyasztói használat előtti anyag” a gyártási folyamat során a hulladékáramból elkülönített anyag, kivéve a valamely folyamat során keletkezett olyan anyagokat, mint az újra feldolgozott, újraőrölt vagy hulladékanyagok, amelyeket – az ISO 14021 szabvány meghatározásának megfelelően – azon a folyamaton belül, amelyikben keletkeztek, újra lehet hasznosítani, valamint szintén kivéve a fakitermelési és fűrészmalmi munkák során keletkezett fahulladékot, faforgácsot és farostot;

j) „fogyasztói használat utáni anyag” az ISO 14021 szabvány meghatározása alapján a háztartások, illetve a kereskedelmi, ipari és intézményi létesítmények mint a termékek végfelhasználói által termelt olyan anyagok, amelyek rendeltetésszerű használatukra már alkalmatlanok, köztük a forgalmazási láncból visszakerülő anyagok is;

k) „visszanyert/visszaszerzett anyag” az ISO 14021 szabvány meghatározása alapján olyan anyag, amely egyébként hulladékként ártalmatlanításra vagy energetikai hasznosításra kerülne, ám ehelyett összegyűjtötték és egy újrafeldolgozási vagy gyártási folyamatban új alapanyag helyett felhasználható anyagként hasznosították/újrahasznosították;

l) „újrafeldolgozott anyag” olyan anyag, amelyet hasznosított/újrahasznosított anyagból gyártási folyamat során újra feldolgoztak, és végtermékké, vagy egy termékbe belefoglalandó összetevővé alakítottak, ahogy azt az ISO 14021 szabvány meghatározza, a fakitermelési és fűrészmalmi munkák során keletkezett fahulladékot, faforgácsot és farostot kivéve;

m) „falemezek” olyan lemezek, amelyeket farostokból gyártottak a számos különböző, magas hőmérséklet, nyomás és ragasztógyanták vagy ragasztóanyagok használatával járó eljárás egyikével;

n) „irányított forgácselrendezésű lemez” az EN 300 szabvány meghatározása alapján főleg forgácsból, kötőanyag hozzáadásával felépülő többrétegű lemez. A külső rétegek forgácsai rendezettek, és a lemez hossz- vagy keresztirányával párhuzamosan futnak. A belső réteg vagy rétegek forgácsai lehetnek rendezetlenek vagy rendezettek; ezek általában a külső réteg forgácsirányára merőleges elrendezésűek;

o) „forgácslemez” az EN 309 szabvány meghatározása alapján farészecskékből (falemezkék, faforgácsok, gyaluforgács, fűrészpor és hasonlók) és/vagy egyéb aprított lignocellulóz alapú anyagból (lenpozdorja, kenderpozdorja, nádtöret és hasonlók) hőprésben, kötőanyag hozzáadásával gyártott lemez;

p) „rétegelt lemez” az EN 313 szabvány meghatározása alapján olyan ragasztott, többrétegű, fa alapanyagú lemez, amelyben az egymás melletti rétegek rostiránya rendszerint egymásra merőleges. A rétegelt lemeznek sok különböző alkategóriája van, attól függően, hogy milyen a struktúrája (furnérlemez, különböző belsővel készült rétegelt lemezek, páratlan rétegszámú lemez), vagy mi az elsődleges végső felhasználása (például tengeri felhasználásra szánt rétegelt lemez);

q) „rostlemez” számos olyan különféle, az EN 316 és az EN 622 szabvány által meghatározott lemeztípust magában foglaló kategória, amelyek fizikai tulajdonságaik és gyártási eljárásuk alapján a következő alkategóriákba sorolhatók: kemény, középkemény és lágy lemezek, illetve száraz eljárással gyártott rostlemezek;

r) „biológiailag könnyen lebontható anyag” olyan anyag, amely esetében 28 nap alatt az oldott szerves szén 70 %-a lebomlik, illetve az oxigéncsökkenés vagy a szén-dioxid-keletkezés 28 nap alatt az elméleti legmagasabb érték 60 %-át mutatja az alábbi vizsgálati módszerek egyikét használva: OECD 301 A, ISO 7827, OECD 301 B, ISO 9439, OECD 301 C, OECD 301 D, ISO 10708, OECD 301 E, OECD 301 F, ISO 9408;

s) „biológiailag potenciálisan lebontható anyag”: olyan anyag, amely esetében 28 nap alatt az oldott szerves szén 70 %-a lebomlik, illetve az oxigéncsökkenés vagy a szén-dioxid-keletkezés 28 nap alatt az elméleti legmagasabb érték 60 %-át mutatja az alábbi vizsgálati módszerek egyikét használva: ISO 14593, OECD 302 A, ISO 9887, OECD 302 B, ISO 9888, OECD 302 C;

t) „felületkezelési műveletek” olyan eljárások, amelyek során egy felső vagy fedőréteg kerül az anyag felületére. Az eljárások festékek, nyomatok, lakkok, furnérok, lemezek, impregnált papírok és felületi fóliák alkalmazását ölelhetik fel;

u) „biocid termék” az 528/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletben ( 3 ) foglalt meghatározás alapján: — bármely olyan, egy vagy több hatóanyagból álló, egy vagy több hatóanyagot tartalmazó vagy egy vagy több hatóanyagot keletkeztető anyag vagy keverék a felhasználóhoz jutó kiszerelésben, amelynek rendeltetése, hogy károsító szervezeteket a tisztán fizikai vagy mechanikai ráhatáson kívüli bármely módon elpusztítson, elriasszon, ártalmatlanná tegyen, hatásuk kifejtésében megakadályozzon vagy azokkal szemben más gátló hatást fejtsen ki, — bármely olyan, az előző bekezdés hatályán kívül eső anyagokból vagy keverékekből előállított anyag vagy keverék, amelynek rendeltetése, hogy károsító szervezeteket a tisztán fizikai vagy mechanikai ráhatáson kívüli bármely módon elpusztítson, elriasszon, ártalmatlanná tegyen, hatásuk kifejtésében megakadályozzon vagy azokkal szemben más gátló hatást fejtsen ki, és — az elsődleges biocid funkcióval rendelkező kezelt árucikk;

v) „favédőszerek” az Európai Szabványügyi Bizottság által elfogadott meghatározás szerint (forrás: CENT/TC 38 „Durability of wood and wood-based products”) olyan biocid termékek, amelyeket felületi kezeléssel (például szórással, ecsettel), vagy impregnálással (például vákuum és nyomás váltogatása, dupla vákuum) visznek fel a faanyagra (vagyis a kereskedelmi célra és a fa és a faalapú termékek minden azt követő felhasználása céljából a fűrészmalomba érkező rönkökre) vagy magukra a faalapú termékekre, vagy amelyeket nem fából készült felületekre (például falazatra és épületalapokra) kizárólag abból a célból visznek fel, hogy az érintkező fát vagy faalapú termékeket megvédje a faanyagot pusztító szervezetektől (például szárazrohadástól és termeszektől);

w) „E1” az Unió tagállamaiban a formaldehidtartalmú faalapú lemezek tekintetében elfogadott, a formaldehidkibocsátáson alapuló osztályozás. Az EN 13986 szabvány B. mellékletének meghatározása szerint a faalapú lemez E1 osztályba kerül, amennyiben a kibocsátás az EN 717-1 szabvány szerint elvégzett kamravizsgálat során 28 nap elteltével mért legfeljebb 0,1 ppm (0,124 mg/m3) állandósult állapotú formaldehidkoncentrációnak felel meg, vagy a formaldehidtartalom az EN 120 szabvány szerint mérve, az abszolút száraz lemezre vonatkoztatva legfeljebb 8 mg/100 g, vagy a formaldehidkibocsátás sebessége az EN 717-2 szabvány szerint meghatározva legfeljebb 3,5 mg/m2.h vagy ugyanazon módszer szerint, de a gyártást követő 3 napon belül meghatározva legfeljebb 5,0 mg/m2.h;

x) „bevont szövetek” az EN 13360 szabvány alapján egy vagy mindkét felületükön rájuk tapadó gumi és/vagy műanyag alapú anyagból készült külön folyamatos réteggel bevont szövetek, ideértve az általánosan „műbőrnek” nevezett bútorszöveteket;

y) „textilek” a természetes és a szintetikus szálak, valamint a mesterséges cellulózszálak;

z) „természetes szálak” a pamut és az egyéb természetes cellulóz magszálak, a len és az egyéb háncsrostok, a gyapjú és az egyéb keratinszálak;

aa) „szintetikus szálak” az akril-, az elasztán-, a poliamid, a poliészter és a polipropilén szálak;

bb) „mesterséges cellulózszálak” a lyocell-, a modál- és a viszkózszálak.

cc) „kárpitozási anyagok” az ülő-, fekvő- és egyéb bútorok bevonásakor, párnázásakor és tömésekor használt anyagok, amelyek között lehetnek bevonásra használt anyagok, mint a bőr, a bevont szövetek, a textilek, valamint párnázóanyagok, mint a gumilatex- és poliuretán-alapú rugalmas polimer habanyagok;

dd) „anyag” az 1907/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet ( 4 ) 3. cikke (1) bekezdésének meghatározása alapján olyan természetes állapotban előforduló vagy gyártási folyamatból származó kémiai elem és vegyületei, amely az anyag stabilitásának megőrzéséhez szükséges adalékanyagot és az alkalmazott folyamatból származó szennyező anyagot is tartalmazhat, de nem tartalmaz olyan oldószert, amely az anyag stabilitásának befolyásolása vagy összetételének megváltoztatása nélkül elkülöníthető;

ee) „keverék” az 1907/2006/EK rendelet 3. cikke (2) bekezdésének meghatározása alapján a kettő vagy több anyagot tartalmazó keverék vagy oldat;

ff) „alkotóelem” szilárd, különálló egység, amelynek alakját és formáját már nem kell megváltoztatni a végtermék teljesen rendeltetésszerű formájában való összeállítása előtt, bár helyzete a végtermék használata során változhat; ide tartoznak a zsanérok, csavarok, keretek, fiókok, kerekek és polcok;

gg) „összetevő anyagok” olyan anyagok, amelyek alakja és formája a bútor összeszerelése előtt vagy a bútoripari termék használata során változhat; ide tartoznak a kárpitozáshoz használt textilek, bőrök, bevont szövetek és poliuretán habok. A beszállított faanyag összetevő anyagnak tekinthető, de később fűrészeléssel és kezeléssel alkotóelemmé alakítható át.

3. cikk

Egy termék abban az esetben látható el a 66/2010/EK rendelet szerinti uniós ökocímkével, ha az e határozat 1. cikkében meghatározott „bútorok” termékcsoportba tartozik, és megfelel az e határozat mellékletében megállapított ökológiai kritériumoknak és a kapcsolódó értékelési és ellenőrzési követelményeknek.

4. cikk

A „bútorok” termékcsoport ökológiai kritériumai, valamint a kapcsolódó értékelési és ellenőrzési követelmények az e határozat elfogadásától számított hat évig érvényesek.

5. cikk

A „bútorok” termékcsoporthoz adminisztrációs célból rendelt kódszám a 049.

6. cikk

A 2009/894/EK határozat hatályát veszti.

7. cikk

(1) A 6. cikkben foglaltaktól eltérve a „fabútorok” termékcsoportba sorolt termékekre vonatkozóan az e határozat elfogadásának dátuma előtt benyújtott uniós ökocímke-kérelmeket a 2009/894/EK határozatban megállapított feltételek szerint kell elbírálni.

(2) A „fabútorok” termékcsoportba tartozó termékekre vonatkozóan az e határozat elfogadásától számított két hónapon belül benyújtott uniós ökocímke-kérelmek alapulhatnak akár a 2009/894/EK határozatban, akár az e határozatban megállapított kritériumokon.

A kérelmeket az azok alapjául szolgáló kritériumok szerint kell elbírálni.

(3) A 2009/894/EK határozatban megállapított kritériumok alapján megadott uniós ökocímke-engedélyek ezen határozat elfogadásának dátumától számítva 12 hónapig érvényesek.

8. cikk

Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.









MELLÉKLET

KERETSZABÁLYOK

AZ UNIÓS ÖKOCÍMKE ODAÍTÉLÉSÉNEK KRITÉRIUMAI

Az uniós ökocímke bútorok részére történő odaítélésére vonatkozó kritériumok a következők:

1. Árumegnevezés

2. A veszélyes anyagokra és keverékekre vonatkozó általános követelmények

3. Fa, parafa, bambusz és rattan

4. Műanyagok

5. Fémek

6. Kárpitozási burkolóanyagok

7. Kárpitozási párnázóanyagok

8. Üveg: nehézfémek alkalmazása

9. A végtermékre vonatkozó követelmények

10. Fogyasztói információk

11. Az uniós ökocímkén feltüntetett információk

ÉRTÉKELÉSI ÉS ELLENŐRZÉSI KÖVETELMÉNYEK

A konkrét értékelési és ellenőrzési követelmények az egyes kritériumokon belül szerepelnek.

Amennyiben a kérelmezőnek a kritériumnak való megfelelés igazolására nyilatkozatokat, dokumentációkat, elemzéseket, vizsgálati jelentéseket vagy egyéb bizonyítékot kell benyújtania, azok származhatnak a kérelmezőtől és/vagy adott esetben annak beszállítóitól és/vagy azok beszállítóitól, stb.

Az illetékes testületeknek előnyben kell részesíteniük a vizsgáló- és kalibrálólaboratóriumokra vonatkozó harmonizált szabvány szerint akkreditált szervezetek által kiállított tanúsítványokat és a termékek, folyamatok és szolgáltatások tanúsítását végző szervezetekre vonatkozó harmonizált szabvány szerint akkreditált szervezetek által végzett ellenőrzéseket.

Adott esetben az egyes kritériumoknál feltüntetett vizsgálati módszerektől eltérő módszerek is használhatók, ha azok egyenértékűségét a kérelmet elbíráló illetékes testület elfogadja.

Az illetékes testületek adott esetben a fentieket alátámasztó dokumentációt kérhetnek, továbbá független ellenőrzéseket is végezhetnek.

Az uniós ökocímke odaítélésének előfeltétele az, hogy a termék megfeleljen azon ország(ok) valamennyi vonatkozó jogi követelményének, ahol a terméket forgalmazni kívánják. A kérelmezőnek nyilatkozatot kell tennie arról, hogy a termék megfelel ennek a követelménynek.

Az uniós ökocímke-kritériumok a bútorpiac környezetvédelmi szempontból legjobban teljesítő termékeit tükrözik. Az értékelés megkönnyítése érdekében a kritériumok „anyagonkénti” alapon kerülnek megállapításra, mivel számos bútortermék csak egy vagy két anyagot tartalmaz a fent felsorolt anyagok közül.

A gyártási eljárás során ugyan vegyipari termékeket használnak fel és szennyező anyagokat bocsátanak ki, a veszélyes anyagok használatát azonban lehetőség szerint kerülik, vagy a megfelelő funkció biztosításához minimálisan szükséges mennyiségre korlátozzák úgy, hogy egyúttal a bútorokra vonatkozó szigorú minőségi és biztonsági előírások is teljesüljenek. Ennek érdekében kivételes körülmények között bizonyos anyagok vagy anyagcsoportok felmentést kaphatnak a korlátozás alól, hogy a környezeti terhelés ne kerüljön át az életciklus más szakaszaiba vagy az életciklus során jelentkező más hatásokra. Ilyen feltételek azonban csak akkor alkalmazhatók, ha a piacon nincsenek használható alternatívák.

1. kritérium – A termék leírása

Az illetékes testület részére meg kell adni a végső bútorterméket alkotó alkotóelemek/összetevő anyagok és részalkotóelemek/összetevő anyagok összeszerelését bemutató műszaki rajzokat és a végső bútortermék méreteit, valamint a termékre vonatkozó anyagjegyzéket, amely megadja a termék teljes tömegét, illetve hogy az hogyan oszlik meg a következő különböző anyagok között: tömör fa, falemezek, parafa, bambusz, rattan, műanyagok, fémek, bőr, bevont szövetek, textilek, üveg és párnázó-/töltőanyagok.

Minden fennmaradó anyagot, amely nem tartozik a fenti kategóriákba, az „egyéb” anyagok közé kell besorolni.

Az „egyéb” anyagok teljes mennyisége nem haladhatja meg a termék tömegének 5 %-át.

Értékelés és ellenőrzés: A kérelmezőnek be kell nyújtania egy dokumentációt az illetékes testület részére, amelynek az alábbiakat kell tartalmaznia:

i. Műszaki rajzok, amelyek bemutatják a végső bútortermék összeszerelése során használt alkotóelemeket/összetevő anyagokat és részalkotóelemeket/összetevő anyagokat.

ii. Általános anyagjegyzék, amely megadja a termék egységének össztömegét, valamint azt, hogy ez a tömeg hogyan oszlik meg a következő anyagfajták között: tömör fa, falemezek, parafa, bambusz, rattan, műanyagok, fémek, bőr, textil, bevont szövet, üveg, párnázó-/töltőanyagok és „egyéb” anyagok. A különböző anyagok tömegét grammban vagy kilogrammban és a termék teljes tömegének százalékos arányában kell kifejezni.

2. kritérium – A veszélyes anyagokra és keverékekre vonatkozó általános követelmények

Az 1907/2006/EK rendelet 59. cikkének (1) bekezdése szerint különös aggodalomra okot adó anyagként (substance of very high concern – SVHC) azonosított anyagok jelenlétét a termékben és annak bármely alkotóelemében/összetevő anyagában, vagy olyan anyagok és keverékek jelenlétét, amelyek az 1. táblázatban felsorolt veszélyek miatt megfelelnek az 1272/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet ( 5 ) osztályozásra, címkézésre és csomagolásra (classification, labelling and packaging – CLP) vonatkozó kritériumainak, a 2.1., 2.2. a) és 2.2. b) kritériumoknak megfelelően korlátozni kell.

Az e kritériumnak való megfelelés céljából a különös aggodalomra okot adó anyagok jelöltlistája és a ►C1 CLP-rendelet szerinti veszélyességi besorolások ◄ az 1. táblázatban veszélyes tulajdonságaik alapján vannak csoportosítva.

1. táblázat

▼C1

A korlátozást eredményező veszélyességi besorolások csoportjai

1. veszélycsoport: különös aggodalomra okot adó anyagok és a CLP-rendelet szerinti besorolás alá eső anyagok

▼B

Az 1. csoportba tartozó anyagokat vagy keverékeket azonosító veszélyek:

A különös aggodalomra okot adó anyagok jelöltlistájában szereplő anyagok

Rákkeltő, mutagén és/vagy reprodukciót károsító (CMR) 1A. vagy 1B. kategóriájú anyagok: H340, H350, H350i, H360, H360F, H360D, H360FD, H360Fd, H360Df

2. veszélycsoport: CLP

A 2. csoportba tartozó anyagokat vagy keverékeket azonosító veszélyek:

2. kategóriájú CMR-anyagok: H341, H351, H361f, H361d, H361fd, H362

1. kategóriájú vízi toxicitás: H400, H410

1. és 2. kategóriájú akut toxicitás: H300, H310, H330

1. kategóriájú aspirációs toxicitás: H304

1. kategóriájú célszervi toxicitás (STOT): H370, H372

1. kategóriájú bőrszenzibilizáló: H317

3. veszélycsoport: CLP

A 3. csoportba tartozó anyagokat vagy keverékeket azonosító veszélyek:

2., 3. és 4. kategóriájú vízi toxicitás: H411, H412, H413

3. kategóriájú akut toxicitás: H301, H311, H331, EUH070

2. kategóriájú célszervi toxicitás (STOT): H371, H373

2.1. A különös aggodalomra okot adó anyagok korlátozása

A termék és annak bármely alkotóeleme/összetevő anyaga nem tartalmazhat különös aggodalomra okot adó anyagokat 0,10 % (tömegszázalék) koncentrációnál nagyobb mértékben.

E követelménytől nem lehet eltérni a jelöltlistán szereplő különös aggodalomra okot adó azon anyagok esetében, amelyek a termékben vagy annak bármely alkotóelemében/összetevő anyagában 0,10 %-nál (tömegszázalék) nagyobb koncentrációban vannak jelen.

Úgy kell tekinteni, hogy azok a textilek, amelyek a 2014/350/EU bizottsági határozatban ( 6 ) megállapított ökológiai kritériumok alapján kaptak uniós ökocímkét, megfelelnek a 2.1. kritériumnak.

Értékelés és ellenőrzés: A kérelmező nyilatkozatot készít arra vonatkozóan, hogy a termék és a termék összeállításakor használt alkotóelemek/összetevő anyagok a vonatkozó meghatározott koncentrációs határértéken vagy azon felül nem tartalmaznak különös aggodalomra okot adó anyagokat. A nyilatkozatokban hivatkozni kell az Európai Vegyianyag-ügynökség (ECHA) által közzétett jelöltlista legújabb változatára ( 7 ).

Olyan textilek esetében, amelyeknek a 2014/350/EU határozatnak megfelelően már odaítélték az uniós ökocímkét, a megfelelőség igazolásaként az uniós ökocímke tanúsítványának egy példányát kell benyújtani.

2.2. ►C1 A bútortermékekben használt, a CLP-rendelet szerinti besorolás alá eső anyagokra és keverékekre vonatkozó korlátozások ◄

A követelmények a bútortermék gyártási fázisa alapján két részre oszlanak. Az a) rész a közvetlenül a bútorgyártó által végzett felületkezelési vagy összeszerelési műveletek során használt anyagokra és keverékekre vonatkozik. A b) rész a beszállított alkotóelemek/összetevő anyagok előállítása során használt anyagokra és keverékekre vonatkozik.

Úgy kell tekinteni, hogy azok a textilek, amelyek a 2014/350/EU határozatban megállapított ökológiai kritériumok alapján kaptak uniós ökocímkét, megfelelnek a 2.2. a) és a 2.2. b) kritériumoknak.

2.2. a) A bútorgyártó által használt anyagok és keverékek

A bútorgyártó által közvetlenül használt ragasztók, lakkok, festékek, alapozók, fapácok, biocid termékek (például a favédő szerek), égésgátló anyagok, töltőanyagok, viaszok, olajok, hézagkitöltő anyagok, tömítőanyagok, színezékek, gyanták vagy kenőolajok ►C1 egyikének sem lehet egyetlen olyan, a CLP-rendelet szerinti veszélyességi besorolása sem, amelyik az 1. táblázatban szerepel ◄ , kivéve, ha a 2. táblázat kifejezetten felmenti használatukat a korlátozás alól.

2.2. b) Meghatározott alkotóelemek/összetevő anyagok beszállítói által használt anyagok és keverékek

Ez a kritérium nem vonatkozik a beszállítóktól származó egyedi alkotóelemekre és összetevő anyagokra, amelyek i. tömege kisebb, mint 25 g, és ii. normál használat során nem kerülnek közvetlen kapcsolatba a felhasználókkal.

A beszállítók által használt, az alábbiakban meghatározott csoportokba tartozó anyagok vagy keverékek ►C1 egyikének sem lehet egyetlen olyan, a CLP-rendelet szerinti veszélyességi besorolása sem, amelyik az 1. táblázatban szerepel ◄ , kivéve, ha a 2. táblázat kifejezetten felmenti használatukat a korlátozás alól.

— Tömör fa és falemezek: ragasztók, lakkok, festékek, fapácok, biocid termékek (például a favédő szerek), alapozók, égésgátlók, töltőanyagok, viaszok, olajok, hézagkitöltő anyagok, tömítőanyagok és gyanták.

— Műanyagok: adalékként felhasznált pigmentek, lágyítók, biocid termékek és égésgátlók.

— Fémek: fémfelületen alkalmazott festékek, alapozók vagy lakkok.

— Textil, bőr és bevont szövet kárpitozás: színezékek, lakkok, optikai fehérítők, stabilizátorok, kisegítő vegyületek, égésgátló anyagok, lágyítók, biocid termékek vagy víz/kosz/foltlepergetők.

— Kárpitozási párnázóanyagok: az anyagra felvitt biocid termékek, égésgátló szerek vagy lágyítók.







2. táblázat Eltérések az 1. táblázatban foglalt veszélyességi korlátozásoktól és az alkalmazandó feltételek Anyag/keverék típusa Alkalmazhatóság Az eltérés tárgyát képező osztály(ok) Az eltérés megadásának feltételei a) Biocid termékek (például favédő szerek) A végtermékben használt bútoralkatrészek és/vagy kárpitanyagok kezelése A 2. és 3. csoportba tartozó és az 1. táblázatban felsorolt valamennyi veszély, kivéve a CMR-veszélyeket Kizárólag akkor, ha a biocid termék hatóanyaga már engedélyezett vagy az 528/2012/EU rendelet alapján az engedélyezésre vonatkozó határozat meghozataláig vizsgálat alatt áll, vagy szerepel az említett rendelet I. mellékletben, valamint adott esetben a következő körülmények között: i. Olyan tartályban forgalomba hozott készítményekhez való tartósítószerek esetében, amelyek beltéri vagy kültéri bútorok alkotóelemein és összetevő anyagain használt bevonatképző készítményekben vannak jelen. ii. Kizárólag kültéri bútorokra felvitt bevonatokban alkalmazott szárazfilmekhez használt tartósítószerek esetében. iii. Kültéri bútorokban használandó faanyag tartósító kezelésére, de csak akkor, ha az eredeti faanyag nem felel meg az EN 350 szabvány szerinti 1. vagy 2. tartóssági osztály követelményeinek. iv. Kültéri bútortermékekben használt szövetek vagy bevont szövetek esetében. Ellenőrzés: A kérelmező köteles nyilatkozni arról, hogy mely biocid termék hatóanyagait használták a különböző bútorok alkotóelemeinek és összetevő anyagainak gyártásához, amit a beszállítók nyilatkozataival, megfelelő biztonsági adatlapokkal, CAS-számokkal és EN 350 szabvány szerinti vizsgálati eredményekkel kell alátámasztani. b) Égésgátló anyagok A kárpitozási burkolóanyagokban használt textilek, bőrök, bevont szövetek, valamint a párnázóanyagok H317, H373, H411, H412, H413 A terméket rendeltetése szerint olyan alkalmazásokban kell használni, amelyek esetében az ISO és az EN szabványaiban, illetve a tagállam vagy az állami szektor beszerzési előírásaiban és rendeleteiben foglalt tűzvédelmi eljárások betartása kötelező. c) Égésgátló anyagok/Antimon-trioxid (ATO) H351 Az ATO csak akkor engedélyezett, ha az összes alábbi feltétel teljesül: i. A terméket rendeltetése szerint olyan alkalmazásokban kell használni, amelyek esetében az ISO és az EN szabványaiban, illetve a tagállam vagy az állami szektor beszerzési előírásaiban és rendeleteiben foglalt tűzvédelmi eljárások betartása kötelező. ii. Kölcsönhatás-fokozóként használják textilek vagy bevont szövetek esetében. iii. A levegőbe történő kibocsátásnak meg kell felelnie a nyolc órára vonatkozó 0,50 mg/m3 munkahelyi expozíciós határértéknek ott, ahol a textilterméket az égésgátlóval kezelik. d) Nikkel Fém alkotóelemek H317, H351, H372 Kizárólag rozsdamentes acél vagy nikkelezett alkotóelemek esetében engedélyezett, valamint ha a nikkelkibocsátási arány kisebb, mint 0,5 μg/cm2/hét az EN 1811 szabvány szerint. e) Krómvegyületek H317, H411 Az eltérés kizárólag a galvanizáló műveletek során használt króm III-vegyületekre alkalmazható (pl. króm III-klorid). f) Cinkvegyületek H300, H310, H330, H400, H410 Az eltérés kizárólag a galvanizáló vagy tűzi galvanizáló műveletek során használt cinkvegyületekre alkalmazható (pl. cink-oxid, cink-klorid és cink-cianid). g) Festékanyag festéshez és nem színezékes nyomáshoz Kárpitos burkolóanyagokban használt textilek, bőrök és bevont szövetek. H301, H311, H317, H331 Ahol a festőműhelyekben és nyomdákban pormentes színezékkészítményeket vagy automatikus színezékadagolást és -elosztást alkalmaznak a munkavállalók expozíciójának minimálisra csökkentése érdekében. H411, H412, H413 Az ilyen besorolású reaktív, direkt, csáva, vagy kénes színezékeket használó színezési eljárások során az alábbiak közül legalább egy feltételnek teljesülnie kell: i. Nagy megkötő képességű színezékek használata ii. 3,0 %-nál kisebb selejtarány elérése iii. Színegyeztető műszerek használata iv. Standard működési eljárások alkalmazása a színezési folyamathoz v. Színeltávolítás alkalmazása szennyvíz kezelésére (*1). E feltételek nem vonatkoznak az oldatszínezésre, illetve a digitális nyomásra. h) Optikai színélénkítők Kárpitos burkolóanyagokban használt textilek, bőrök és bevont szövetek. H411, H412, H413 Csak az alábbi esetekben használhatók optikai színélénkítők: i. Fehér színű nyomtatásnál. ii. Adalékként akril, poliamid és poliészter gyártása során újrafeldolgozott tartalom használatával. i) Víz-, piszok- és foltlepergető szerek Bútor-alkotóelemek és összetevő anyagok felületi kezelése során történő alkalmazás H413 A lepergetőszernek és bomlástermékeinek vagy: i. könnyen és/vagy biológiailag potenciálisan lebonthatóknak kell lenniük, vagy ii. vízi környezetben – beleértve a vízi üledéket is alacsony bioakkumulációs potenciállal kell rendelkezniük (oktanol–víz megoszlási hányados Log Kow ≤ 3,2 vagy biokoncentrációs faktor [BKF] < 100). j) Stabilizátorok és lakkok Bevont szövetek gyártása során történő alkalmazás H411, H412, H413 Automatikus adagolást és/vagy személyi védőfelszerelést kell használni a munkavállalók expozíciójának minimalizálása érdekében. Ezen adalékanyagok legalább 95 %-ának az oldott szerves szén legalább 80 %-os lebomlását kell mutatnia 28 napon belül az OECD 303A/B és/vagy az ISO 11733 szabvány szerinti vizsgálati módszerek használatával. k) Segédanyagok (idetartoznak a hordozók, a szintezőanyagok, a diszpergálószerek, a felületaktív anyagok, a sűrítőanyagok és a kötőanyagok) Kárpitozási burkolóanyagok (textilek, bőrök vagy bevont szövetek) kezelése során történő alkalmazás H301, H311, H317, H331, H371, H373, H411, H412, H413, EUH070 A recepteket automata adagolórendszerekkel kell létrehozni, és az eljárások során követni kell a standard működési eljárásokat. A H311 vagy H331 számmal osztályozott anyagok a textilanyagban nem lehetnek jelen 1,0 tömegszázaléknál nagyobb koncentrációban. l) Festékek, lakkok, gyanták és ragasztóanyagok Minden bútor-alkotóelem és összetevő anyag H304, H317, H412, H413, H371, H373 Rendelkezésre kell állnia a kémiai keverék biztonsági adatlapjának, amely egyértelműen meghatározza a keverék tárolása, kezelése, felhasználása és ártalmatlanítása során használandó megfelelő személyi védőfelszereléseket és az alkalmazandó eljárásokat, valamint az ezen intézkedéseknek való megfelelőséget igazoló nyilatkozatnak. H350 Csak az olyan formaldehidalapú gyantákra vonatkozik, amelyekben a gyantakészítmény (gyanták, ragasztóanyagok, keményítőszerek) ISO 11402 szabvány vagy más egyenértékű módszer szerint meghatározott szabad formaldehidtartalma nem haladja meg a 0,2 tömegszázalékot. m) Kenőolajok Normál használat során ismételt mozgásra tervezett alkotóelemekben A 2. csoportba sorolt valamennyi veszély, a CMR-veszélyek, valamint a 3. csoportba sorolt és az 1. táblázatban megadott veszélyek kivételével Kenőolajok alkalmazása csak akkor megengedett, ha megfelelő OECD- vagy ISO-vizsgálatokkal bizonyítható, hogy a kenőanyag vízi környezetben – beleértve a vízi üledéket is – könnyen vagy biológiailag potenciálisan lebontható. ( *1 ) A szennyvíztisztítás során végzett színeltávolítás akkor következik be, amikor a festőüzemből kilépő szennyvíz eléri a következő spektrális együtthatókat: i) 7 m-1 436 nm-en, 5 m-1 525 nm-en és 3 m-1 620 nm-en.

Értékelés és ellenőrzés: A kérelmezőnek a 2.2. a) és a 2.2. b) kritériumra vonatkozóan megfelelőségi nyilatkozatot kell benyújtania, adott esetben a szállítók nyilatkozataival is alátámasztva. A nyilatkozatokat a felhasznált keverékeket és anyagokat tartalmazó megfelelő listával együtt kell benyújtani, amely tartalmazza azok veszélyességi besorolását, illetve be nem sorolását.

Az egyes anyagok vagy keverékek veszélyességi besorolásáról vagy be nem sorolásáról szóló nyilatkozatok alátámasztására a következő adatokat kell megadni:

i. a CAS-, EK- vagy jegyzékszám (ha a keverékek esetében rendelkezésre áll);

ii. az anyag vagy keverék azon fizikai formája és állapota, amelyben használják;

▼C1

iii. az anyagok harmonizált, CLP-rendelet szerinti veszélyességi osztályozása;

▼B

iv. az ECHA REACH keretében regisztrált anyagok adatbázisában ( 8 ) tett önkéntes besorolási bejegyzések (ha harmonizált osztályozás nem áll rendelkezésre);

v. keverékek besorolása a CLP-rendeletben meghatározott kritériumok szerint.

A REACH keretében regisztrált anyagok adatbázisában tett önkéntes besorolási bejegyzések figyelembevételekor a közös beadványon alapuló bejegyzéseket kell előnyben részesíteni.

Ha a besorolás „adathiányos” vagy „nem meggyőző” megjegyzéssel szerepel a REACH keretében regisztrált anyagok adatbázisában, vagy ha az anyag még nem került regisztrálásra a REACH rendszerben, az 1907/2006/EK rendelet VII. mellékletében foglalt követelményeknek megfelelő olyan toxikológiai adatokat kell benyújtani, amelyek elegendőek a meggyőző önálló besoroláshoz az 1272/2008/EK rendelet I. melléklete és az ECHA vonatkozó útmutatója szerint. Ha az adatbázis bejegyzése „adathiányos” vagy „nem meggyőző”, az önkéntes besorolást igazolni kell, amelynek során a következő információforrásokat lehet elfogadni:

i. az ECHA együttműködő szabályozó ügynökségei ( 9 ), a tagállami szabályozó szervezetek vagy kormányközi szervezetek által végzett toxikológiai vizsgálatok és veszélyértékelések;

ii. az 1907/2006/EK rendelet II. mellékletének megfelelően teljesen kitöltött biztonsági adatlap;

iii. hivatásos toxikológus által készített, dokumentumokkal alátámasztott szakvélemény. Ennek a szakirodalmon és a rendelkezésre álló vizsgálati adatokon kell alapulnia, adott esetben az ECHA által jóváhagyott módszereket alkalmazó független laboratóriumokban végzett új vizsgálatok eredményeinek felhasználásával;

▼C1

iv. valamely akkreditált megfelelőségértékelő szervezet által kiadott, szükség esetén szakvéleményen alapuló igazolás, amely szervezet a vegyi anyagok osztályozásának és címkézésének globálisan harmonizált rendszerével (GHS) vagy a CLP-rendelet szerinti veszélyességi osztályozási rendszerrel összhangban készíti el a veszélyértékeléseket.

▼B

Az 1907/2006/EK rendelet XI. melléklete értelmében az anyagok és keverékek veszélyes tulajdonságaira vonatkozó adatokat nem csak vizsgálatok útján lehet megszerezni, hanem például olyan alternatív módszerek alkalmazásával, mint az in vitro módszerek, mennyiségi szerkezet-összefüggés modellekkel vagy csoportosítás vagy kereszthivatkozás használatával.

A 2. táblázatban felsorolt, eltérés tárgyát képező anyagok és keverékek esetében a kérelmezőnek igazolnia kell, hogy az eltérés valamennyi feltétele teljesül.

Úgy kell tekinteni, hogy azok a textilalapú anyagok, amelyeknek a 2014/350/EU határozat alapján ítélték oda az uniós ökocímkét, megfelelnek a 2.2. a) és a 2.2. b) kritériumnak, azonban az uniós ökocímke tanúsítványának egy példányát mellékelni kell hozzájuk.

3. kritérium – Fa, parafa, bambusz és rattan

A „fa” meghatározás nem csak a tömör fára, hanem a faaprítékra és a farostra is alkalmazandó. Amennyiben a kritériumok kizárólag a falemezekre vonatkoznak, ez szerepel a kritériumok címében.

Vinil-klorid monomer (VCM) felhasználásával gyártott műanyag fóliák használata a bútortermékek egyik részében sem megengedett.

3.1. Fenntartható módon kitermelt fa, parafa, bambusz és rattan

Ezt a kritériumot csak akkor kell alkalmazni, ha a fa vagy a faalapú lemezek részaránya meghaladja a végtermék tömegének 5 tömegszázalékát (csomagolás nélkül).

Fa, parafa, bambusz és rattan esetében a felügyeleti láncnak való megfelelést független harmadik fél, például a Forest Stewardship Council (FSC) vagy a Programme for the Endorsement of Forest Certification (PEFC), illetve ezekkel egyenértékű tanúsítási rendszerek által kiállított igazolásokkal kell igazolni.

Frissen kitermelt fa, parafa, bambusz és rattan nem származhat géntechnológiával módosított szervezetekből, és a fenntartható erdőgazdálkodásnak való megfelelésüket minden esetben független harmadik fél, például az FSC vagy a PEFC, illetve ezekkel egyenértékű tanúsítási rendszerek tanúsítványával kell igazolni.

Amennyiben a tanúsítási rendszer lehetővé teszi nem tanúsított anyagnak tanúsított és/vagy újrafeldolgozott anyagokkal való összekeverését egy terméken vagy gyártósoron belül, a fa, parafa, bambusz vagy rattan minimum 70 %-ának tanúsított, fenntartható módon frissen kitermelt anyagnak és/vagy újrafeldolgozott anyagnak kell lennie.

A nem tanúsított anyagokat olyan rendszerrel kell ellenőrizni, amely garanciát biztosít arra, hogy az anyagok jogszerű forrásból származnak és megfelelnek a tanúsító rendszer nem tanúsított anyagokkal kapcsolatban támasztott minden egyéb kívánalmának.

Az erdőgazdálkodási és/vagy felügyeleti lánccal kapcsolatos tanúsítványokat kiállító tanúsító szerveknek rendelkezniük kell a tanúsítási rendszer akkreditációjával vagy elismerésével.

Értékelés és ellenőrzés: A kérelmezőnek vagy anyagbeszállítónak független szerv által kiállított, érvényes felügyeleti lánccal kapcsolatos tanúsítvánnyal (tanúsítványokkal) alátámasztott megfelelőségi nyilatkozatot kell benyújtania a termékben vagy a gyártósoron használt összes fa, parafa, bambusz vagy rattan anyag tekintetében, valamint igazolnia kell, hogy az anyag legalább 70 %-a a fenntartható erdőgazdálkodás elvei szerint kezelt erdőkből vagy területekről és/vagy újrafeldolgozott forrásból származik, amelyek megfelelnek az érintett független felügyeletilánc-rendszer által meghatározott követelményeknek. Az FSC- vagy PEFC-rendszert vagy az azokkal egyenértékű rendszereket el kell fogadni független harmadik fél tanúsításaként. Amennyiben a rendszer nem írja kifejezetten elő, hogy minden frissen kitermelt anyagot géntechnológiával nem módosított szervezetekből kell kinyerni, ennek igazolására további bizonyítékot kell benyújtani.

Amennyiben a termék vagy a gyártósor nem tanúsított frissen kitermelt anyagot is tartalmaz, igazolni kell, hogy a nem tanúsított frissen kitermelt anyag aránya a termékben nem haladja meg a 30 %-ot, valamint hogy a nem tanúsított anyagokat olyan rendszerrel ellenőrzik, amely garanciát biztosít arra, hogy az anyagok jogszerű forrásból származnak és megfelelnek az adott rendszer nem tanúsított anyagokkal kapcsolatban támasztott minden egyéb kívánalmának.

3.2. Korlátozottan felhasználható anyagok

A veszélyes anyagok tekintetében a 2. kritériumban meghatározott általános feltételek mellett a következő feltételeket kell kifejezetten alkalmazni minden fából, parafából, bambuszból vagy rattanból készült bútor-alkotóelem esetében vagy kifejezetten csak a falemezek esetében, ha az utóbbi meghatározás szerepel a kritérium címében:

3.2. a) Szennyező anyagok a falemezekben használt újrafeldolgozott fában

A falemezek gyártásához használt újrafeldolgozott farostot vagy faforgácsot az European Panel Federation (EPF) szervezetnek az újrafeldolgozott fa szállítási feltételeire vonatkozó szabványa ( 10 ) szerint kell megvizsgálni, és az anyagoknak meg kell felelniük a 3. táblázatban felsorolt szennyező anyag-határértékeknek.







3. táblázat Szennyezőanyag-határértékek újrafeldolgozott fában Szennyező anyag Határértékek (mg/kg újrafeldolgozott fa) Szennyező anyag Határértékek (mg/kg újrafeldolgozott fa) Arzén (As) 25 Higany (Hg) 25 Kadmium (Cd) 50 Fluor (F) 100 Króm (Cr) 25 Klór (Cl) 1 000 Réz (Cu) 40 Pentaklór-fenol (PCP) 5 Ólom (Pb) 90 Kreozot (benzo(a)pirén) 0,5

Értékelés és ellenőrzés: A kérelmező az alábbiak valamelyikét köteles benyújtani:

i. A falemez gyártójának nyilatkozata, hogy a lemezben újrafeldolgozott farostot nem használtak, vagy

ii. A falemez gyártójának nyilatkozata, hogy a felhasznált újrafeldolgozott farost reprezentatív mintáit az újrafeldolgozott fa szállítási feltételeire vonatkozó 2002. évi EPF-szabvánnyal összhangban megvizsgálták, és ezt a megfelelő vizsgálati jelentésekkel alátámasztja, amelyek igazolják, hogy az újrafeldolgozott fa mintái megfelelnek a 3. táblázatban előírt határértékeknek.

iii. A falemez gyártójának nyilatkozata, hogy a felhasznált újrafeldolgozott farost reprezentatív mintáit az újrafeldolgozott fa szállítási feltételeire vonatkozó 2002. évi EPF-szabvánnyal egyenértékű vagy annál szigorúbb határértékeket alkalmazó más szabványokkal összhangban megvizsgálták, és ezt a megfelelő vizsgálati jelentésekkel alátámasztja, amelyek igazolják, hogy az újrafeldolgozott fa mintái megfelelnek a 3. táblázatban előírt határértékeknek.

3.2. b) Nehézfémek festékekben, alapozókban és lakkokban

A fán vagy faalapú anyagokon használt festékek, alapozók és lakkok nem tartalmazhatnak kadmium-, ólom-, króm VI-, higany-, arzén- vagy szelénalapú anyagokat fémenként 0,010 tömegszázalékot meghaladó koncentrációban a tartályban forgalomba hozott festék-, alapozó- vagy lakk-készítményben.

Értékelés és ellenőrzés: A kérelmezőnek vagy anyagbeszállítónak nyilatkozatot kell benyújtania arról, hogy megfelel ennek a kritériumnak, és be kell nyújtania a felhasznált festékek, alapozók és/vagy lakkok beszállítóinak megfelelő biztonsági adatlapjait.

3.2. c) VOC-tartalom festékekben, alapozókban és lakkokban

Ez a kritérium nem alkalmazandó a kezeletlen fafelületek, illetve a szappannal, viasszal vagy olajjal kezelt természetes fafelületek esetében.

Ezt a kritériumot csak akkor kell alkalmazni, ha a bevont fa vagy faalapú lemezek részaránya (kivéve a kezeletlen fafelületeket, illetve a szappannal, viasszal vagy olajjal kezelt természetes fafelületeket) meghaladja a végső bútortermék 5 tömegszázalékát (csomagolás nélkül).

Nem kell megfelelni e kritérium követelményeinek, ha a 9.5. kritériumnak való megfelelés bizonyítható.

A bútorokban használt fa- vagy faalapú lemezek bevonására szolgáló festékek, alapozók és lakkok VOC-tartalma nem haladhatja meg az 5 %-ot (tartályon belüli koncentráció).

Ugyanakkor magasabb VOC-tartalmú bevonatok is alkalmazhatók, ha bizonyítható az alábbiak egyike:

— a VOC-k teljes mennyisége a bevonási eljárás során használt festékekben, alapozókban vagy lakkokban nem haladhatja meg a 30 g/m 2 bevont felület mértéket, vagy

— a VOC-k teljes mennyisége a bevonási művelet során felhasznált festékekben, alapozókban és lakkokban 30–60 g/m 2 bevont felület, és a felület végső minősége megfelel az 4. táblázatban előírt követelményeknek.







4. táblázat A felületi kezelés minőségi követelményei, ha a VOC-k felhasználási aránya 30–60 g/m2 Vizsgálati szabvány Feltétel Elvárt eredmény EN 12720. Bútor – Hideg folyadékokkal szembeni felületi ellenállás értékelése Érintkezés vízzel Nincs változás 24 órás érintkezés után Érintkezés zsírral Nincs változás 24 órás érintkezés után Érintkezés alkohollal Nincs változás 1 órás érintkezés után Érintkezés kávéval Nincs változás 1 órás érintkezés után EN 12721. Bútor – Nedves hővel szembeni felületi ellenállás értékelése Érintkezés 70 °C-os hőforrással Nincs változás a vizsgálat után EN 12722. Bútor – Száraz hővel szembeni felületi ellenállás értékelése Érintkezés 70 °C-os hőforrással Nincs változás a vizsgálat után EN 15186. Bútor – Karcolással szembeni felületi ellenállás értékelése Érintkezés gyémánt karcoló heggyel A. módszer: egyetlen karcolás sem ≥ 0,30 mm 5N terhelés alkalmazása esetén, vagy B. módszer: a megtekintő sablon ≥ 6 nyílásában karcolás nem látható 5N terhelés alkalmazása esetén

Értékelés és ellenőrzés: A kérelmezőnek be kell nyújtania egy megfelelőségi nyilatkozatot, amely megadja, hogy a megfelelést azért sikerült elérni, mert a bútortermék mentesül a kritérium alól, vagy azért, mert ellenőrzött a VOC-k felhasználása a bevonási eljárásban.

Utóbbi esetben a kérelmező nyilatkozatát a festék, alapozó vagy lakk beszállítójának információjával kell alátámasztani, amely megadja a VOC-tartalmat és a festék, alapozó vagy lakk sűrűségét (mindkettőt g/l mértékegységben), és kiszámítja a tényleges százalékos VOC-tartalmat.

Ha a festék, alapozó vagy lakk VOC-tartalma meghaladja az 5 %-ot (tartályon belüli koncentráció), akkor a kérelmezőnek:

i. be kell nyújtania azokat a számításokat, amelyek igazolják, hogy a VOC-knek a végső összeszerelt bútortermék bevont felületén alkalmazott tényleges mennyisége nem éri el a 30 g/m2 mértéket, összhangban az I. függelékben foglalt iránymutatással;

ii. be kell nyújtania azokat a számításokat, amelyek igazolják, hogy a VOC-knek a végső összeszerelt bútortermék bevont felületén alkalmazott tényleges mennyisége nem éri el a 60 g/m2 mértéket, összhangban az I. függelékben foglalt iránymutatással, valamint be kell nyújtania a felületek 4. táblázatban foglalt követelményeknek való megfelelését igazoló vizsgálati jelentéseket.

3.3. Falemezek formaldehidkibocsátása

Ezt a kritériumot csak akkor kell alkalmazni ha a falemezek részaránya a végső bútortermékben (csomagolás nélkül) meghaladja az 5 tömegszázalékot.

A beszállított falemezeknek, abban a formában, ahogyan azokat a bútortermékben felhasználják (más szóval fedőréteg nélküli, bevont, fedőréteges, furnérozott formában), és amelyeket formaldehidalapú gyanták felhasználásával állítottak elő, az alábbi feltételek egyikének kell megfelelniük:

— Alacsonyabb legyen az E1. besorolást lehetővé tevő küszöbérték 50 %-ánál.

— Közepes sűrűségű rostlemezek (medium density fibreboard, MDF) esetében alacsonyabb legyen az E1. küszöbérték 65 %-ánál.

— Alacsonyabb legyen a CARB Fázis II., a japán F-3 csillagos vagy F-4 csillagos szabványokban meghatározott határértékeknél.

Értékelés és ellenőrzés: A kérelmezőnek nyilatkozatot kell benyújtania a kritériumnak való megfelelésről, amelyben kijelenti, hogy a kérelmező további módosítást vagy kezelést nem végzett a lemezeken, amely a szállított lemezek formaldehidkibocsátására vonatkozó határértékeknek való megfelelést meghiúsítaná. Az alacsony formaldehidkibocsátású lemezek értékelése és ellenőrzése eltérő attól függően, hogy az adott lemez melyik tanúsítási rendszer hatálya alá tartozik. Az egyes programok esetében előírt ellenőrzési dokumentációt az 5. táblázat ismerteti.







5. táblázat Az alacsony formaldehidkibocsátású lemezek értékelése és ellenőrzése Tanúsítási rendszerek Ellenőrzési dokumentáció E1. (az EN 13986 szabvány B. mellékletében van meghatározva) A falemez gyártójának nyilatkozata arról, hogy a lemez megfelel az E1. kibocsátási határértékek 50 %-ának vagy – az MDF-lemezek esetében – az E1. kibocsátási határértékek 65 %-ának, amelyet az EN 717-2, EN 120, EN 717-1 szabványok vagy egyenértékű módszerek szerinti vizsgálati jelentésekkel kell alátámasztani. CARB – California Air Resources Board: Fázis II. határértékek A falemez gyártójának az ASTM E1333 vagy az ASTM D6007 szabvány szerint elvégzett vizsgálatok eredményeivel alátámasztott nyilatkozata, amely szerint a lemez megfelel a 93120. számú California Composite Wood Products Regulation (1) által meghatározott Fázis II. formaldehidkibocsátási határértékeknek. A falemezt a 93120. számú rendelet 3. e) szakasza szerint is meg lehet jelölni, a következő információkat megadva: a gyártó neve, a termék gyártási száma vagy a gyártott tétel száma, valamint a harmadik fél tanúsító szervnek a CARB által kiadott száma (ez a rész nem kötelező, ha a terméket Kalifornián kívül értékesítik, vagy ha formaldehid hozzáadása nélkül vagy bizonyos ultraalacsony kibocsátású formaldehidalapú gyanták felhasználásával készült). F-3 vagy 4 csillagos határértékek A falemez gyártójának nyilatkozata a JIS A 5905 szabványban (rostlemez) vagy a JIS A 5908 szabványban (forgácslemez és furnérlemez) meghatározott formaldehidkibocsátási határértékeknek való megfelelésről, amelyet a JIS A 1460 szabvány szerinti exszikkátoros módszer alapján elvégzett vizsgálatok adataival kell alátámasztani. ( 1 ) 93120. számú rendelet „A lebegő mérgező anyagok ellenőrzését célzó intézkedés a kompozit fatermékek formaldehidkibocsátásának csökkentése érdekében” California Code of Regulations.

4. kritérium – Műanyagok

Vinil-klorid monomer (VCM) felhasználásával gyártott műanyagok használata a bútortermékek egyik részében sem megengedett.

4.1. A műanyag alkotóelemek jelölése

A 100 g-nál nagyobb tömegű műanyag alkotóelemeket az EN ISO 11469 és az EN ISO 1043 szabvány (1–4. rész) szerint kell megjelölni. A jelölésekben használt betűknek legalább 2,5 mm magasnak kell lenniük.

Ha bármelyik töltőanyag, égésgátló anyag vagy lágyítószer szándékosan több mint 1 tömegszázalékban kerül beépítésre a műanyagba, az EN ISO 1043 szabvány 2–4. része szerint az adott anyag jelenlétét is fel kell tüntetni a jelölésben.

Kivételes esetekben megengedett, hogy a 100 g-ot meghaladó tömegű műanyag alkotóelem ne legyen megjelölve, ha

— a jelölés befolyásolná az adott műanyag alkotóelem teljesítményét vagy működését,

— a gyártási mód miatt a jelölés műszakilag kivitelezhetetlen,

— az alkotóelem jelölése nem lehetséges, mert nem áll rendelkezésre kellő méretű megfelelő hely ahhoz, hogy az újrafeldolgozásban részt vevő szereplő általi azonosítás céljából olvasható méretű legyen a jelölés.

A fenti esetekben, ha a jelölés elhagyása megengedett, az EN ISO 11469 és az EN ISO 1043 szabvány (1-4. rész) szerint megkövetelt, a polimer típusára és az esetlegesen alkalmazott adalékanyagokra vonatkozó további információkat a 10. kritériumban említett fogyasztói információk között kell feltüntetni.

Értékelés és ellenőrzés: A kérelmezőnek nyilatkozatot kell benyújtania a kritériumnak való megfelelésről, amely felsorolja a bútortermékben található összes 100 g-nál nagyobb tömegű műanyag alkotóelemet, és megadja, hogy azok meg vannak-e jelölve az EN ISO 11469 és az EN ISO 1043 (1-4. rész) szabvánnyal összhangban.

Bármely műanyag alkotóelem jelölésének a műanyag alkotóelem szemrevételezésekor jól láthatónak kell lennie. A jelölésnek nem kell feltétlenül jól láthatónak lennie a végső összeszerelt bútorterméken.

Ha bármely 100 grammot meghaladó tömegű műanyag alkotóelem nem rendelkezik jelöléssel, a kérelmezőnek magyarázattal kell szolgálnia a jelölés hiánya tekintetében, és meg kell adnia, hogy a vonatkozó információ hol van feltüntetve a fogyasztói információk között.

Ha kétség merül fel a 100 grammot meghaladó tömegű műanyag alkotóelem jellegét illetően és a beszállítók nem biztosítják a szükséges információkat, a műanyag polimer jellegét és a töltőanyagok vagy egyéb adalékanyagok mennyiségét infravörös vagy Raman-spektroszkópia, illetve bármely egyéb megfelelő elemzési technika segítségével végzett laboratóriumi vizsgálatokkal kell megállapítani, és az így szerzett adatokkal kell az EN ISO 11469 és az EN ISO 1043 szabvány szerinti jelölést alátámasztani.

4.2. Korlátozottan felhasználható anyagok

A veszélyes anyagokra tekintetében a 2. kritériumban megállapított általános követelmények mellett a műanyag alkotóelemek esetében az alább felsorolt feltételeket kell alkalmazni.

4.2. a) Nehézfémek a műanyag adalékokban

Műanyag alkotóelemeket és felületi rétegeket tilos kadmium (Cd), króm VI (CrVI), ólom (Pb), higany (Hg) vagy ón (Sn) vegyületeket tartalmazó adalékanyagok felhasználásával előállítani.

Értékelés és ellenőrzés:A kérelmezőnek nyilatkozatot kell benyújtania arról, hogy megfelel ennek a kritériumnak.

Ha csak kizárólag frissen előállított műanyagot használnak, a frissen előállított műanyag beszállítójának nyilatkozatát, mely szerint nem használtak kadmiumot, króm VI-ot, ólmot, higanyt vagy ónt tartalmazó adalékanyagokat, el kell fogadni.

Ha a frissen előállított műanyagot fogyasztói használat előtti, ismert forrásból származó anyagból újrafeldolgozott műanyaggal és/vagy a települési gyűjtési rendszerből származó, fogyasztói használat utáni anyagból újrafeldolgozott polietilén-tereftaláttal (PET), polisztirollal (PS), polietilénnel (PE) vagy polipropilénnel (PP) kombinálják, el kell fogadni az újrafeldolgozott műanyag beszállítójának nyilatkozatát, mely szerint nem adtak szándékosan hozzá kadmiumot, króm VI-ot, ólmot, higanyt vagy ónt tartalmazó vegyületeket.

Ha a beszállító nem biztosít megfelelő nyilatkozatokat vagy ha a frissen előállított műanyagot fogyasztói használat előtti, vegyes vagy ismeretlen forrásból származó anyagból újrafeldolgozott anyagokkal és/vagy fogyasztói használat utáni anyagból újrafeldolgozott PVC-vel kombinálják, a 6. táblázatban foglalt feltételeknek való megfelelést a műanyag alkotóelemek reprezentatív vizsgálataival kell igazolni.







6. táblázat A műanyagok nehézfém-szennyezettségének értékelése és ellenőrzése Fém Módszer Határértékek (mg/kg) Szűzolaj Újrafeldolgozott Cd XRF (röntgenfluoreszcencia) vagy savas emésztés, majd induktív csatolású plazma, atomabszorpciós spektrofotometria vagy a teljes fémtartalom mérésére szolgáló más egyenértékű módszer 100 1 000 Pb 100 1 000 Sn 100 1 000 Hg 100 1 000 CrVI EN 71-3 0.020 0.20

4.3. Újrafeldolgozott műanyagtartalom

Ezt a kritériumot csak akkor kell alkalmazni, ha a bútortermék teljes műanyagtartalma meghaladja a termék teljes tömegének 20 %-át (csomagolás nélkül).

A műanyag alkotóelemek átlagos újrafeldolgozott műanyagtartalmának (csomagolás nélkül) legalább 30 % tömegszázaléknak kell lennie.

Értékelés és ellenőrzés: A kérelmezőnek be kell nyújtania a műanyag-beszállító(k) arra vonatkozó nyilatkozatát, hogy mekkora az átlagos újrafeldolgozott anyagtartalom a végső bútortermékben. Ha a műanyag alkotóelemek különböző forrásokból vagy beszállítóktól származnak, az átlagos újrafeldolgozott anyagtartalmat minden egyes műanyagforrás tekintetében ki kell számítani, és ennek alapján kell megadni a végső bútortermék teljes átlagos újrafeldolgozott műanyagtartalmát.

A műanyaggyártó(k) újrafeldolgozott anyagtartalomra vonatkozó nyilatkozatát az újrafeldolgozott műanyagok nyomonkövethetőségi dokumentációjával kell alátámasztani. A másik lehetőség, hogy a gyártási tételekről biztosítanak információkat az EN 15343 szabvány 1. táblázatában meghatározott keretrendszernek megfelelően.

5. kritérium – Fémek

A veszélyes anyagok tekintetében a 2. kritériumban megállapított általános követelmények mellett a bútortermékben használt fém alkotóelemek esetében az alább felsorolt feltételeket kell alkalmazni.

5.1. Galvanizálási korlátozások

A bútortermékekben használt fém alkotóelemek galvanizálási eljárásaiban hat vegyértékű króm- vagy kadmium nem használható.

Galvanizáláshoz kizárólag akkor engedélyezhető a nikkel használata, ha a nikkel a galvanizált alkotóelemből történő kibocsátási aránya igazoltan alacsonyabb, mint 0,5 μg/cm2/hét az EN 1811 szabvány szerint.

Értékelés és ellenőrzés: A kérelmezőnek be kell nyújtania a fém alkotóelem(ek) beszállítójának nyilatkozatát, amely szerint semmilyen fém alkotóelemen nem alkalmaztak hat vegyértékű króm- vagy kadmiumtartalmú anyagokat használó galvanizálást.

Amennyiben nikkelt használtak a galvanizálási műveletben, a kérelmezőnek a fém alkotóelem(ek) szállítójától származó nyilatkozatot kell benyújtania, az EN 1811 szabvány szerinti vizsgálati jelentéssel alátámasztva, amely szerint a nikkel kibocsátási aránya kisebb, mint 0,5 μg/cm2/hét.

5.2. Nehézfémek a festékekben, alapozókban és lakkokban

A fém alkotóelemeken használt festékek, alapozók és lakkok nem tartalmazhatnak kadmium-, ólom-, króm VI-, higany-, arzén- vagy szelénalapú adalékanyagokat fémenként 0,010 tömegszázalékot meghaladó koncentrációban (tartályon belüli koncentráció) a festék, alapozó vagy lakk készítményben.

Értékelés és ellenőrzés: A kérelmezőnek nyilatkozatot kell benyújtania arról, hogy megfelel ennek a kritériumnak, és be kell nyújtania a felhasznált festékek, alapozók és lakkok beszállítóinak megfelelő biztonsági adatlapjait.

5.3. VOC-tartalom festékekben, alapozókban és lakkokban

Ezt az alkritériumot csak akkor kell alkalmazni, ha a bevont fém alkotóelemek részaránya meghaladja a végső bútortermék tömegének 5 tömegszázalékát (csomagolás nélkül).

Nem kell megfelelni ezen alkritérium követelményeinek, ha a 9.5. kritériumnak való megfelelés bizonyítható.

A bútorokban használt fém alkotóelemek bevonására szolgáló festékek, alapozók és lakkok VOC-tartalma nem haladhatja meg az 5 %-ot (tartályon belüli koncentráció).

Ugyanakkor magasabb VOC-tartalmú bevonatok is alkalmazhatók, ha bizonyítható az alábbiak egyike:

— a VOC-k teljes mennyisége a bevonási eljárás során használt festékekben, alapozókban vagy lakkokban nem haladhatja meg a 30 g/m 2 bevont felület mértéket, vagy

— a VOC-k teljes mennyisége a bevonási eljárás során felhasznált festék, alapozó vagy lakk volumenében 30–60 g/m 2 bevont felület, és a felület végső minősége megfelel a 7. táblázatban meghatározott követelményeknek.







7. táblázat A felületi kezelés minőségi követelményei, ha a VOC-k felhasználási aránya 30–60 g/m2 Vizsgálati szabvány Feltétel Elvárt eredmény EN 12720. Bútor – Hideg folyadékokkal szembeni felületi ellenállás értékelése Érintkezés vízzel Nincs változás 24 órás érintkezés után Érintkezés zsírral Nincs változás 24 órás érintkezés után Érintkezés alkohollal Nincs változás 1 órás érintkezés után Érintkezés kávéval Nincs változás 1 órás érintkezés után EN 12721. Bútor – Nedves hővel szembeni felületi ellenállás értékelése Érintkezés 70 °C-os hőforrással Nincs változás a vizsgálat után EN 12722. Bútor – Száraz hővel szembeni felületi ellenállás értékelése Érintkezés 70 °C-os hőforrással Nincs változás a vizsgálat után EN 15186. Bútor – Karcolással szembeni felületi ellenállás értékelése Érintkezés gyémánt karcoló heggyel A. módszer: egyetlen karcolás sem ≥ 0,30 mm 5N terhelés alkalmazása esetén, vagy B. módszer: a megtekintő sablon ≥ 6 nyílásában karcolás nem látható 5N terhelés alkalmazása esetén

Értékelés és ellenőrzés: A kérelmezőnek be kell nyújtania egy megfelelőségi nyilatkozatot, amely megadja, hogy a megfelelést azért sikerült elérni, mert a bútortermék mentesül a kritérium alól, vagy azért, mert ellenőrzött a VOC-k felhasználása a bevonási eljárásban.

Az utóbbi esetben a kérelmező nyilatkozatát a festék, alapozó vagy lakk beszállítójának információjával kell alátámasztani, amely megadja a VOC-tartalmat és a festék, alapozó vagy lakk sűrűségét (mindkettőt g/l mértékegységben), valamint a tényleges százalékos VOC-tartalmat.

Ha a festék, alapozó vagy lakk VOC-tartalma meghaladja az 5 %-ot (tartályon belüli koncentráció), akkor a kérelmezőnek:

— be kell nyújtania azokat a számításokat, amelyek igazolják, hogy a VOC-knek a végső összeszerelt bútortermék bevont felületén alkalmazott tényleges mennyisége nem éri el a 30 g/m 2 mértéket, összhangban az I. függelékben foglalt iránymutatással;

— be kell nyújtania azokat a számításokat, amelyek igazolják, hogy a VOC-knek a végső összeszerelt bútortermék bevont felületén alkalmazott tényleges mennyisége nem éri el a 60 g/m 2 mértéket, összhangban az I. függelékben foglalt iránymutatással, valamint be kell nyújtania a felületek 7. táblázatban foglalt követelményeknek való megfelelését igazoló vizsgálati jelentéseket.

6. kritérium – Kárpitozási burkolóanyagok

Vinil-klorid monomer (VCM) felhasználásával gyártott kárpitozási burkolóanyagok használata a bútortermékek egyik részében sem megengedett.

6.1. Fizikai minőségi követelmények

A kárpitozási burkolóanyagként használt bőröknek meg kell felelniük a II. függelékben foglalt fizikai minőségi követelményeknek.

A kárpitozási burkolóanyagként használt textileknek meg kell felelniük a 8. táblázatban foglalt fizikai minőségi követelményeknek.

A kárpitozási burkolóanyagként használt bevont szöveteknek meg kell felelniük a 9. táblázatban megállapított fizikai minőségi követelményeknek.







8. táblázat A bútorkárpitokban használt textilszövet burkolóanyagokkal szembeni fizikai követelmények Vizsgált tényező Módszer Eltávolítható és mosható burkolatok Nem eltávolítható és mosható burkolatok Méretváltozás mosás és szárítás során Otthoni mosás: ISO 6330 + EN ISO 5077 (három mosás a terméken megadott hőmérsékleten, szárítás szárítógépben minden mosási ciklust követően) Kereskedelmi mosás: ISO 15797 + EN ISO 5077 (minimum 75 °C hőmérsékleten) szőtt bútorkárpitok: ± 2,0 % szőtt bútor angin szövet: ± 3,0 % nem szőtt bútor angin: ± 5,0 % nem szőtt bútorkárpitok: ± 6,0 % Nem alkalmazandó Színtartóság mosással szemben Otthoni mosás: ISO 105-C06 Kereskedelmi mosás: ISO 15797 + ISO 105-C06 (minimum 75 °C hőmérsékleten) ≥ 3-4. szint (színváltozás) ≥ 3-4. szint (foltosodás) Nem alkalmazandó Színtartóság nedves dörzsöléssel szemben (*1) ISO 105 X12 ≥ 2-3. fokozat ≥ 2-3. fokozat Színtartóság száraz dörzsöléssel szemben (*1) ISO 105 X12 ≥ 4. fokozat ≥ 4. fokozat Színtartóság fénnyel szemben ISO 105 B02 ≥ 5. fokozat (*2) ≥ 5. fokozat (*2) Szövet ellenállása göbösödéssel és dörzshatással szemben Kötött és nem szőtt termékek: ISO 12945-1 Szövetek: ISO 12945-2 ISO 12945-1 eredmény > 3 ISO 12945-2 eredmény > 3 ISO 12945-1 eredmény > 3 ISO 12945-2 eredmény > 3 ( *1 ) Nem vonatkozik a fehér termékekre, valamint a nem festett, nem nyomott termékekre. ( *2 ) A 4. fokozat megengedhető azonban akkor, ha a bútor fedőszövetnek szánt szövetek enyhén színezettek (szabvány színmélység < 1/12), és 20 %-nál több gyapjúból vagy egyéb keratinszálból, vagy 20 %-nál több lenből vagy egyéb rostszálból készültek.







9. táblázat A bútorkárpitokban használt bevont szövet burkolóanyagokkal szembeni fizikai követelmények Tulajdonság Módszer Követelmény Húzószilárdság ISO 1421 CH ≥ 35 daN és TR ≥ 20 daN Bevont szövetek szakítószilárdsága nadrágtépési módszerrel ISO 13937/2 CH ≥ 2,5 daN és TR ≥ 2 daN Színtartóság mesterséges időjárással szemben – xenonívlámpás vizsgálat EN ISO 105-B02 Beltéri használat ≥ 6; Kültéri használat ≥ 7 Textil – kopásállóság Martindale-módszerrel ISO 5470/2 ≥ 75 000 Bevonat tapadásának meghatározása EN 2411 CH ≥ 1,5 daN és TR ≥ 1,5 daN Ahol: daN = deka newton, CH = láncfonal és TR = vetülékfonal

Értékelés és ellenőrzés: A kérelmezőnek be kell nyújtania a bőr, a textilszövet vagy a bevont szövet beszállítójának nyilatkozatát, adott esetben vonatkozó vizsgálati jelentésekkel alátámasztva, amelyek kimondják, hogy a kárpitozási burkolóanyag megfelel a bőrrel, szövettel vagy bevont szövettel szemben a II. függelékben, a 8. táblázatban vagy a 9. táblázatban meghatározott fizikai követelményeknek.

Úgy kell tekinteni, hogy azok a textilalapú anyagok, amelyeknek a 2014/350/EU bizottsági határozat alapján ítélték oda az uniós ökocímkét, megfelelnek e kritériumnak, azonban az uniós ökocímke tanúsítványának egy példányát mellékelni kell hozzájuk.

6.2. Kémiai vizsgálati követelmények

Ez a kritérium a kárpitozási burkolóanyagok azon végső kezelt formájára vonatkozik, amelyben a burkolóanyagokat a bútortermékben fel fogják használni. A veszélyes anyagokra tekintetében a 2. kritériumban megállapított általános követelmények mellett a kárpitozási burkolóanyagok esetében a 10. táblázatban felsorolt következő feltételeket kell kifejezetten alkalmazni:







10. táblázat A bőr, textil és bevont szövet burkolóanyagokkal szembeni kémiai vizsgálati követelmények Vegyi anyag Alkalmazhatóság Határértékek (mg/kg) Vizsgálati módszer Az azoszínezékek hasításából származó arilaminok korlátozása (*1) Bőr ≤ 30 minden amin esetébenrfn (*1) EN ISO 17234-1 Textilek és bevont szövetek EN ISO 14362-1 és EN ISO 14362-3 Króm VI Bőr < 3 (*2) EN ISO 17075 Szabad formaldehid Bőr ≤ 20 (gyermekbútorok esetében) (*3) vagy ≤ 75 egyéb bútorok esetében EN ISO 17226-1 Textilek és bevont szövetek EN ISO 14184-1 Extrahálható nehézfémek Bőr Arzén ≤ 1,0 Antimon ≤ 30,0 EN ISO 17072-1 Króm ≤ 200,0 Kadmium ≤ 0,1 Kobalt ≤ 4,0 Réz ≤ 50,0 Ólom ≤ 1,0 Higany ≤ 0,02 Nikkel ≤ 1,0 Textilek és bevont szövetek Arzén ≤ 1,0 Antimon ≤ 30,0 (*4) EN ISO 105 E04 Króm ≤ 2,0 Kadmium ≤ 0,1 Kobalt ≤ 4,0 Réz ≤ 50,0 Ólom ≤ 1,0 Higany ≤ 0,02 Nikkel ≤ 1,0 Klórfenolok Bőr Pentaklór ≤ 0,1 mg/kg Tetraklór ≤ 0,1 mg/kg EN ISO 17070 Alkil-fenolok: Bőr, textilek és bevont szövetek Nonil-fenol, kevert izomerek (CAS-szám: 25154-52-3); 4-nonil-fenol (CAS-szám: 104-40-5) 4-nonil-fenol, elágazó (CAS-szám: 84852-15-3) Oktil-fenol (CAS-szám: 27193-28-8) 4-oktil-fenol (CAS-szám: 1806-26-4) 4-terc-oktil-fenol (CAS-szám: 140-66-9) Alkil-fenol-etoxilátok (APEO-k) és származékaik: Polioxietilált oktil-fenol (CAS-szám: 9002-93-1) Polioxietilált nonil-fenol (CAS-szám: 9016-45-9) Polioxietilált p-nonil-fenol (CAS-szám: 26027-38-3) Összesített határérték: ≤ 25 mg/kg – textíliák vagy bevont szövetek ≤ 100 mg/kg – bőr Bőrhöz: EN ISO 18218-2 (közvetett módszer) Textilekhez és bevont szövetekhez: EN ISO 18254 alkil-fenol-etoxilátok esetében, az alkil-fenolok esetében a végtermék vizsgálatát oldószeres extrakcióval, majd folyadékkromatográfiás-tömegspektometriás vagy gázkromatográfiás-tömegspektometriás módszerrel kell elvégezni Policiklusos aromás szénhidrogének Textil, bevont szövet vagy bőr Az 1907/2006/EK rendelet szerint korlátozott PAH-ok: Krizén (CAS-szám: 218-01-9) Benz[a]anthracén (CAS-szám: 56-55-3) Benz(k)fluorantrén (CAS-szám: 207-08-9) Benz[e]pyrén (CAS-szám: 50-32-8) Dibenz[a,h]anthracén (CAS-szám: 53-70-3) Benz[j]fluorantrén (CAS-szám: 205-82-3) Benz[j]fluorantrén (CAS-szám: 205-99-2) Benz[e]pyrén (CAS-szám: 192-97-2) A fent felsorolt 8 PAH egyéni határértékei: ≤ 1 mg/kg További, korlátozás alá tartozó PAH-ok: Naftalin (CAS-szám: 91-20-3) Acenaftilén (CAS-szám: 208-96-8) Acenaftén (CAS-szám: 83-32-9) Fluorén (CAS-szám: 86-73-7) Fenantrén (CAS-szám: 85-1-8) Antracén (CAS-szám: 120-12-7) Fluorantén (CAS-szám: 206-44-0) Pirén (CAS-szám: 129-00-0) Indeno[1,2,3-c,d]pirén (CAS-szám: 193-39-5) Benzo[g,h,i]perilén (CAS-szám: 191-24-2) A fent felsorolt 18 PAH összesített határértéke: ≤ 10 mg/kg AfPS GS 2014:01 PAK N,N-dimetil-acetamid (CAS-szám: 127-19-5) Elasztán- vagy akrilalapú textíliák Eredmény ≤ 0,005 tömeg% (≤ 50 mg/kg) Oldószeres extrakció, majd gázkromatográfiás-tömegspektometriás módszer vagy folyadékkromatográfiás-tömegspektometriás módszer Klóralkánok Bőr C10-C13 (rövid lánchosszúságú klórozott paraffinok) klóralkánok nem mutathatók ki C14-C17 (közepes lánchosszúságú klórozott paraffinok) klóralkánok ≤ 1 000 mg/kg; EN ISO 18219 ( *1 ) Az 1907/2006/EK rendelet XVII. mellékletének 43. bejegyzésében felsorolt összesen 22 arilamin, plusz két másik vegyület (a vizsgálandó arilaminok teljes jegyzékét lásd a III. függelék 1. táblázatában). Az EN ISO 17234-1 kimutatási határa 30 mg/kg. ( *2 ) Az EN ISO 17075 kimutatási határát általában 3 mg/kg-nak tekintik. ( *3 ) Kifejezetten csecsemők és 3 évesnél fiatalabb gyermekek számára tervezett bútorok. ( *4 ) Ha a vizsgált textíliát kölcsönhatás-fokozóként ATO-val kezelték, összhangban az ATO használatára vonatkozó, a 2. táblázat c) bejegyzésében foglalt feltételekkel, akkor az mentesül az antimon kimosódási határértéke alól.

Értékelés és ellenőrzés: A kérelmezőnek nyilatkozatot kell benyújtania, hogy a kárpitozási burkolóanyagként használt bőr, textilszövet vagy bevont szövet megfelel a 10. táblázatban előírt határértéknek, amit vizsgálati jelentésekkel kell alátámasztani.

Úgy kell tekinteni, hogy azok a textilalapú anyagok, amelyeknek a 2014/350/EU határozat alapján ítélték oda az uniós ökocímkét, megfelelnek ennek a kritériumnak, azonban az uniós ökocímke tanúsítványának egy példányát mellékelni kell hozzájuk.

6.3. Korlátozások a termelési folyamatok során

Ha a kárpitozási burkolóanyagok a bútortermék tömegének több mint 1,0 tömegszázalékát kiteszik (csomagolás nélkül), az anyag beszállítójának be kell tartania a veszélyes anyagoknak a gyártás során való használatára vonatkozó, a 11. táblázatban meghatározott korlátozásokat.







11. táblázat A bőrök, textilek és bevont szövetek gyártási fázisaiban használt korlátozott anyagok 1 — Veszélyes anyagok a különböző gyártási szakaszokban a) Tisztítószerek, felületaktív anyagok, lágyítószerek és komplexképző anyagok Alkalmazhatóság: A textilek, bőrök és bevont szövetek előállításának festési és felületkezelési szakaszaiban A nem ionos és kationos tisztítószereknek és felületaktív anyagoknak anaerob viszonyok mellett biológiailag teljesen lebonthatónak kell lenniük. Értékelés és ellenőrzés: A kérelmezőnek be kell nyújtania a bőr, textil vagy bevont szövet gyártójának nyilatkozatát, amelyet a vegyi anyag beszállító(k) nyilatkozatával, a vonatkozó biztonsági adatlapokkal és az EN ISO 11734 vagy ECETOC No 28 OECD 311 vizsgálatok eredményeivel kell alátámasztani. vizsgálati jelentések benyújtásának alternatívájaként is elfogadható. http://ec.europa.eu/environment/ecolabel/documents/did_list/didlist_part_a_hu.pdf A termelési folyamatokban hosszú szénláncú perfluor-szulfonátok (≥ C6) és perfluor-tartalmú karboxilsavak (≥ C8) használata nem megengedett. Értékelés és ellenőrzés: A kérelmezőnek be kell nyújtania a bőr, textil vagy bevont szövet gyártójának nyilatkozatát – alátámasztva a vegyi anyag beszállító(k) nyilatkozatával és a vonatkozó biztonsági adatlapokkal – annak igazolására, hogy ezeket az anyagokat egyetlen gyártási fázisban sem használták. b) Kiegészítő anyagok (keverékekben, készítményekben és ragasztókban) Alkalmazhatóság: Bőr, textil vagy bevont szövet termékek festése és befejező műveletei A következő anyagok használata nem engedélyezett a bőrök, textilek vagy bevont szövetek festése és a befejező munkálatok során: bisz(hidrogénezett faggyú-alkil)-dimetil-ammónium-klorid (DTDMAC) disztearil-dimetil-ammónium-klorid (DSDMAC) di(keményített zsír)-dimetil-ammónium-klorid (DHTDMAC) etilén-diamin-tetra-acetát (EDTA) dietilén-triamin-penta-acetát (DTPA) 4-(1,1,3,3-tetra-metil-butil)fenol nitrilo-triecetsav (NTA) Értékelés és ellenőrzés: A kérelmezőnek be kell nyújtania a bőr, textil vagy bevont szövet beszállítójának nyilatkozatát – alátámasztva a vonatkozó biztonsági adatlapokkal – annak igazolására, hogy ezeket a vegyületeket a bőr, textil vagy bevont szövetek festési és befejezési műveleteinek egyetlen fázisában sem használták. c) Oldószerek Alkalmazhatóság: Bőr, textil és bevont szövet anyagok feldolgozása A következő anyagok használata nem engedélyezett bőr, textil vagy bevont szövet anyagok feldolgozása során alkalmazott keverékekben vagy összeállításokban: 2-metoxi-etanol N,N-dimetil-formamid 1-metil-2-pirrolidon Bisz(2-metoxietil)-éter 4,4′-diamino-difenil-metán 1,2,3-triklórpropán 1,2-diklór-etán (etilén-diklorid) 2-etoxi-etanol Benzén-1,4-diamin-dihidroklorid Bisz(2-metoxietil)-éter Formamid N-metil-2-pirrolidon Triklór-etilén Értékelés és ellenőrzés: A kérelmezőnek be kell nyújtania a bőr, textil vagy bevont szövet gyártójának nyilatkozatát, alátámasztva a vonatkozó biztonsági adatlapokkal, amelyben kijelenti, hogy ezeket az oldószereket a bőr, textil vagy bevont szövet előállításának egyetlen gyártási eljárásában sem használták. 2 — A festési és nyomási eljárások során használt színezékek i. A festési eljárások során használt hordozók Alkalmazhatóság: Festési és nyomási eljárások Diszperziós festékek használata esetén halogénezett festésgyorsítók (hordozók) használata nem engedélyezett (például 1,2-diklór-benzol, 1,2,4-triklór-benzol, klór-fenoxi-etanol). Értékelés és ellenőrzés: A kérelmezőnek be kell nyújtania egy nyilatkozatot – alátámasztva a bőrök, textilek vagy bevont szövetek gyártóinak nyilatkozataival, azok vegyi anyag beszállítóinak nyilatkozataival és a vonatkozó biztonsági adatlapokkal –, amelyben kijelenti, hogy a bútortermékben használt egyetlen bőr, textil vagy bevont szövet előállításának festési eljárásában sem használtak halogénezett hordozókat. ii. Krómsótartalmú pácszínezékek Alkalmazhatóság: Festési és nyomási eljárások Krómsótartalmú pácszínezékek nem használhatók. Értékelés és ellenőrzés: A kérelmezőnek be kell nyújtania egy nyilatkozatot – alátámasztva a bőrök, textilek vagy bevont szövetek gyártóinak nyilatkozataival, azok vegyi anyag beszállítóinak nyilatkozataival és a vonatkozó biztonsági adatlapokkal –, amelyben kijelenti, hogy a bútortermékben használt egyetlen bőr, textil vagy bevont szövet előállításának festési eljárásában sem használtak krómsótartalmú pácszínezékeket. iii. Pigmentek Alkalmazhatóság: Festési és nyomási eljárások A kadmium-, ólom-, króm VI-, higany-, arzén- és antimonalapú pigmentek használata nem engedélyezett. Értékelés és ellenőrzés: A kérelmezőnek be kell nyújtania egy nyilatkozatot – alátámasztva a bőrök, textilek vagy bevont szövetek gyártóinak nyilatkozataival, azok vegyi anyag beszállítóinak nyilatkozataival és a vonatkozó biztonsági adatlapokkal –, amelyben kijelenti, hogy a bútortermékben használt egyetlen bőr, textil vagy bevont szövet festési és nyomási eljárásában sem használták az említett nehézfémeken alapuló pigmenteket. 3 — Felületkezelési folyamatok Fluorozott vegyületek Alkalmazhatóság: Kárpitozási burkolóanyagok integrált vízlepergető vagy folttaszító funkcióval Fluorozott vegyületek nem impregnálhatók a bútorkárpit burkolóanyagának felületkezelésébe vízlepergető, illetve folt- és olajtaszító tulajdonság kialakítása céljából. Ez a korlátozás a perfluorozott és a polifluorozott anyagokra egyaránt vonatkozik. Azok a nem fluorozott kezelések engedélyezettek, amelyek biológiailag könnyen vagy potenciálisan lebontható és vízi környezetben alacsony bioakkumulációs potenciált mutató anyagokat használnak. Értékelés és ellenőrzés: A kérelmezőnek be kell nyújtania egy megfelelőségi nyilatkozatot – alátámasztva a bőrök, textilek és bevont szövetek gyártóinak nyilatkozataival, a vegyi anyag beszállító(k) nyilatkozataival és a vonatkozó biztonsági adatlapokkal –, amelyben kijelenti, hogy a bőrök, textilek és bevont szövetek felületkezelési folyamataiban nem használtak fluorozott, perfluorozott vagy polifluorozott anyagokat. Elfogadható nyilatkozat hiányában az illetékes testület a burkolóanyagnak a CEN/TS 15968 szabványban foglalt módszerek szerinti vizsgálatát kérheti. Nem fluorozott kezelések esetében a könnyű vagy potenciális biológiai lebonthatóság a következő módszerek szerint végzett vizsgálatokkal is igazolható: OECD 301 A, ISO 7827, OECD 301 B, ISO 9439, OECD 301 C, OECD 301 D, ISO 10708, OECD 301 E, OECD 301 F, ISO 9408. Az alacsony bioakkumulációs potenciált olyan vizsgálatokkal kell igazolni, amelyek < 3,2 oktanol-víz megoszlási együtthatót (log Kow) vagy < 100 biokoncentrációs tényezőt (BKF) mutatnak ki. A nem fluorozott kezelések esetében a biológiai lebonthatóság tekintetében a mosó- és tisztítószer összetevők adatbázisának legújabb verzióját kell hivatkozási alapként használni, és – az illetékes testület döntése alapján – az adatbázis a vizsgálati jelentések benyújtásának alternatívájaként is elfogadható. http://ec.europa.eu/environment/ecolabel/documents/did_list/didlist_part_a_hu.pdf 4 — A bőripari szennyvíz minősége és a fajlagos vízfelhasználás Alkalmazhatóság: Bőrgyártási folyamat i. A cserzőüzemekből származó szennyvíz COD-értéke – ha a kezelést követően felszíni vizekbe bocsátják ki (akár a helyszínen, akár máshol) – nem haladhatja meg a 200 mg/l értéket. Értékelés és ellenőrzés: a kérelmezőnek vagy adott esetben az anyagbeszállítónak részletes dokumentációval és az ISO 6060 szabvány szerinti vizsgálati jelentésekkel alátámasztott megfelelőségi nyilatkozatot kell benyújtania, amelyek a kérelmet megelőző hat hónap havi átlagai alapján igazolják a kritériumnak való megfelelést. Az adatoknak igazolniuk kell, hogy az üzem vagy a szennyvíz üzemen kívüli kezelése esetén a szennyvíztisztító telep üzemeltetője teljesíti a követelményeket. ii. A bőrgyári szennyvíz összes krómkoncentrációja a kezelés után nem haladhatja meg az 1,0 mg/l értéket, a 2013/84/EU végrehajtási határozatban (1) foglaltak szerint. Értékelés és ellenőrzés: A kérelmezőnek vagy adott esetben az anyagbeszállítónak megfelelőségi nyilatkozatot kell benyújtania, amelyet az alábbi vizsgálati módszerek egyikével végzett vizsgálati jelentéssel kell alátámasztani: a króm kimutatása az ISO 9174, EN 1233 vagy EN ISO 11885 szabvány szerint, amely a kérelmet megelőző hat hónap havi átlagai alapján igazolja a kritériumnak való megfelelést. A kérelmezőnek be kell nyújtania egy nyilatkozatot arról, hogy megfelel a 2013/84/EU bizottsági végrehajtási határozat szerinti, a szennyvízkibocsátás krómtartalmának csökkentésére irányuló BAT 10, illetve vagy a BAT 11 vagy a BAT 12 feltételeinek. iii. Az egy tonna nyersbőrrel és irhával kapcsolatban éves átlagban elfogyasztott víz mennyiségében kifejezett vízfogyasztás nem haladhatja meg az alábbi határértékeket: Nyersbőr 28 m3/t Irha 45 m3/t Növényi cserzett bőr 35 m3/t Sertésbőr 80 m3/t Báránybőr 180 l/bőr Értékelés és ellenőrzés: a kérelmezőnek be kell nyújtania a bőr beszállítója vagy – adott esetben – a bőrgyártó cég megfelelőségi nyilatkozatát. A nyilatkozatnak tartalmaznia kell a bőrtermelés éves mennyiségét és a kapcsolódó vízfogyasztást a kérelmet megelőző tizenkét hónap havi átlagos értékei alapján, a kibocsátott szennyvíz mennyiségében mérve. Ha a bőrgyártási folyamat különböző földrajzi helyeken zajlik, a kérelmezőnek vagy a félkész bőr beszállítójának be kell nyújtania egy dokumentációt, amely tartalmazza a kibocsátott víz mennyiségét (m3) a feldolgozott félkész bőr mennyiségére (tonnában) vagy – báránybőr esetében – a bőrök számára vonatkoztatva, a kérelmet megelőző tizenkét hónap havi átlagos értékei alapján. ( 1 ) A Bizottság 2013. február 11-i 2013/84/EU végrehajtási határozata az ipari kibocsátásokról szóló 2010/75/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv szerinti elérhető legjobb technikákkal (BAT) kapcsolatos következtetéseknek a nyersbőr és irha cserzése tekintetében történő meghatározásáról (az értesítés a C(2013) 618. számú dokumentummal történt) (HL L 45., 2013.2.16., 13. o.).

Értékelés és ellenőrzés: A kérelmezőnek össze kell gyűjtenie az összes vonatkozó nyilatkozatot, biztonsági adatlapot, valamint a bőrök, textilek és bevont szövetek gyártóinak, illetve ezek beszállítóinak alátámasztó vizsgálati jelentéseit, amelyek lényegesek annak bizonyítása szempontjából, hogy megfeleltek a 11. táblázatban felsorolt veszélyes anyagok használatának tilalmára vonatkozó követelménynek.

Úgy kell tekinteni, hogy azok a textilből készült kárpitozási burkolóanyagok, amelyeknek a 2014/350/EU határozat alapján ítélték oda az uniós ökocímkét, megfelelnek a jegyzékben szereplő veszélyes anyagok használatának tilalmára vonatkozó kritériumnak, azonban az uniós ökocímke tanúsítványának egy példányát mellékelni kell hozzájuk.

6.4. Pamut és egyéb természetes cellulóz magszálak

A 70 tömegszázalék vagy annál több újrafeldolgozott anyagot tartalmazó pamut mentesül a 6.4. kritérium követelményei alól.

A pamut és egyéb természetes cellulóz magszálaknak (továbbiakban: pamut), amelyek nem újrafeldolgozott szálak, az előírt legkisebb mennyiségben biogyapotot (lásd a 6.4. a) kritériumot) vagy integrált növényvédelmi eljárás (IPM) szerint termesztett gyapotot (lásd a 6.4. b) kritériumot) kell tartalmazniuk.

Azok a textilek, amelyek a 2014/350/EU határozatban megállapított ökológiai kritériumok alapján kapták az uniós ökocímkét, úgy tekintendők, mint amelyek megfelelnek a 6.4. kritériumnak.

Értékelés és ellenőrzés: A kérelmező vagy adott esetben az anyagbeszállító megfelelőségi nyilatkozatot nyújt be.

Uniós ökocímkével rendelkező textilek használata esetén a kérelmezőnek be kell nyújtania az uniós ökocímke tanúsítványának egy példányát, amely tanúsítja, hogy azt a 2014/350/EU határozat alapján ítélték oda.

Az újrafeldolgozott tartalomnak adott esetben visszakövethetőnek kell lennie az alapanyagok újrafeldolgozásáig. Ezt a felügyeleti láncba tartozó független harmadik fél általi tanúsítással vagy az alapanyag-beszállítók és az újrafeldolgozást végző szolgáltatók által nyújtott dokumentációkkal kell igazolni.

6.4. a) Biotermelési követelmény

A kárpitozási anyagokban használt nem újrafeldolgozott pamutszál legalább 10 tömegszázalékát a 834/2007/EK tanácsi rendeletben ( 11 ) foglalt előírások, az USA National Organic Programme (NOP), illetve az unió kereskedelmi partnerei által meghatározott egyenértékű jogi kötelezettségek szerint kell termeszteni. A biogyapot-tartalom tartalmazhat ökológiai termesztésű gyapotot és ellenőrzött ökológiai gazdálkodásból származó gyapotot is.

Ha a biogyapotot hagyományos gyapottal vagy integrált növényvédelmi eljárás (IPM) szerint termesztett gyapottal keverik, ehhez csak genetikailag nem módosított fajták használhatók.

Csak akkor állítható, hogy egy termék bio, ha legalább 95 %-ban ökológiai termeléssel előállított anyagokból áll.

Értékelés és ellenőrzés: A kérelmezőnek vagy adott esetben az anyagbeszállítónak nyilatkozatot kell benyújtania az ökológiai termeléssel előállított anyagtartalomra vonatkozó követelménynek való megfelelésről, olyan, független ellenőrző szerv által tanúsított bizonyítékkal alátámasztva, amely szerint a termék a 834/2007/EK rendeletben, az USA National Organic Programme-ban (NOP) lefektetett és más kereskedelmi partnerek által meghatározott gyártási és ellenőrzési követelmények szerint készült. Az ellenőrzést minden származási ország vonatkozásában el kell végezni.

A kérelmezőnek vagy adott esetben az anyagbeszállítónak a végtermék(ek) legyártása céljából beszerzett éves gyapotmennyiséggel minden termékcsalád vonatkozásában igazolnia kell, hogy teljesül a ökológiai termeléssel előállított anyagtartalomra vonatkozó követelmény. Tranzakciós nyilvántartást és/vagy számlákat kell bemutatni, amelyek dokumentálják a megvásárolt tanúsított gyapot mennyiségét.

A biogyapottal való keverékekben használt hagyományos vagy IPM-gyapot esetében a szokásos genetikai módosításokat kiszűrő vizsgálat elfogadható a gyapotfajtára vonatkozó előírásnak való megfelelés bizonyítékaként.

6.4. b) Gyapottermesztés az integrált növényvédelmi eljárásra (IPM) vonatkozó irányelvek szerint és a peszticidek korlátozása

A kárpitozási burkolóanyagokban használt pamut (az újrafeldolgozott pamutszálakat nem számítva) legalább 20 tömegszázalékát az ENSZ Élelmezésügyi és Mezőgazdasági Szervezetének (FAO) IPM-programjában meghatározott IPM-irányelvek vagy az IPM-irányelveket magukba foglaló integrált növénytermesztési (ICM) rendszerek szerint kell termeszteni.

A végtermékben történő használatra szánt IPM-gyapotot az alábbi anyagok használata nélkül kell termeszteni: aldikarb, aldrin, kamfeklór (toxafén), kaptafol, klórdán, 2,4,5-T, klórdimeform, cipermetrin, DDT, dieldrin, dinoseb és sói, endoszulfán, endrin, heptaklór, hexaklórbenzol, hexaklórciklohexán (minden izomer), metamidofosz, metil-paration, monokrotofosz, neonikotinoidok (klotianidin, imidakloprid, tiametoxám) paration, pentaklórfenol.

Értékelés és ellenőrzés: A kérelmezőnek vagy adott esetben az anyagbeszállítónak nyilatkozatot kell benyújtania arról, hogy megfelel a 6.4. b) kritériumnak, és bizonyítania kell, hogy a termékben található nem újrafeldolgozott gyapot legalább 20 tömegszázalékát olyan gazdálkodók termesztették, akik részt vettek az ENSZ FAO hivatalos képzési programjain, illetve az állami IPM- és ICM-programokban, és/vagy amelyeket harmadik fél által hitelesített IPM-rendszerek részeként auditáltak. Az ellenőrzést vagy származási országonként évente vagy a termék gyártásához vásárolt valamennyi IPM-gyapot tanúsítványa alapján kell elvégezni.

A kérelmezőnek vagy adott esetben az anyagbeszállítónak ki kell jelentenie azt is, hogy az IPM-gyapotot a 6.4. b) kritérium alatt felsorolt anyagok használata nélkül termesztette. Azok az IPM tanúsítási rendszerek, amelyek kizárják a felsorolt anyagok használatát, elfogadhatók a megfelelőség igazolására.

7. kritérium – Kárpitozási párnázóanyagok

7.1. Latexhab

7.1. a) Korlátozott anyagok

Az alábbiakban felsorolt anyagok latexhabban lévő koncentrációja nem haladhatja meg a 12. táblázatban megadott határértékeket:







12. táblázat Korlátozott anyagok a bútorkárpitok párnázóanyagához használt latexhabokban Anyagcsoport Anyag Határérték (ppm) Értékelési és ellenőrzési feltételek Klórfenolok Mono- és diklór-fenolok (sók és észterek) 1 A. Egyéb klórfenolok 0,1 A. Nehézfémek As (arzén) 0,5 B. Cd (kadmium) 0,1 B. Co (kobalt) 0,5 B. Cr (króm) összesen 1 B. Cu (réz) 2 B. Hg (higany) 0,02 B. Ni (nikkel) 1 B. Pb (ólom) 0,5 B. Sb (antimon) 0,5 B. Növényvédő szerek (csak a legalább 20 tömegszázalékban természetes latexből álló habok esetében). Aldrin 0,04 C. o,p-DDE 0,04 C. p,p-DDE 0,04 C. o,p-DDD 0,04 C. p,p-DDD 0,04 C. o,p-DDT 0,04 C. p,p-DDT 0,04 C. Diazinon 0,04 C. Diklórfention 0,04 C. Diklórfosz 0,04 C. Dieldrin 0,04 C. Endrin 0,04 C. Heptaklór 0,04 C. Heptaklór-epoxid 0,04 C. Hexaklór-benzol 0,04 C. Hexaklór-ciklohexán 0,04 C. α-hexaklór-ciklohexán 0,04 C. β-hexaklór-ciklohexán 0,04 C. γ-hexaklór-ciklohexán (lindán) 0,04 C. δ-hexaklór-ciklohexán 0,04 C. Malation 0,04 C. Metoxiklór 0,04 C. Mirex 0,04 C. Paration-etil 0,04 C. Paration-metil 0,04 C. Egyéb korlátozott anyagok Butadién 1 D.

Értékelés és ellenőrzés: A kérelmezőnek be kell nyújtania a 7.1. a) kritériumnak való megfelelésről szóló nyilatkozatot, valamint adott esetben a következő módszerek szerint készített vizsgálati jelentéseket:

A. Klórfenolok esetében a kérelmezőnek olyan jelentést kell benyújtania, amely ismerteti a következő vizsgálati eljárás eredményeit. 5 g mintát meg kell őrölni, és a klórfenolokat fenol (PCP), nátriumsó (SPP) vagy észterek formájában kell extrahálni. A kivonatokon gázkromatográfiás (GC) elemzést kell végezni. A kimutatáshoz tömegspektrométert vagy elektronbefogásos detektort (ECD) kell használni.

B. Nehézfémek esetében a kérelmezőnek olyan jelentést kell benyújtania, amely ismerteti a következő vizsgálati eljárás eredményeit. A megőrölt mintaanyagot a DIN 38414-S4 vagy azzal egyenértékű szabványnak megfelelően 1:10 arányban eluálni kell. Az így kapott szűrletet át kell vezetni egy 0,45 μm-es membránszűrőn (szükség esetén nyomás alatti szűréssel). Ezután meg kell vizsgálni az így nyert oldat nehézfémtartalmát induktív csatolású plazma optikai emissziós spektrometriával (ICP-OES), más néven induktív csatolású plazma atomemissziós spektrometriával (ICP-AES), illetve hidrid- vagy hideggőzeljárást alkalmazó atomabszorpciós spektrometriával.

C. Peszticidek esetében a kérelmezőnek olyan jelentést kell benyújtania, amely ismerteti a következő vizsgálati eljárás eredményeit. 2 g mintát kell extrahálni ultrahangos fürdőben hexán/diklór-metán keverékkel (85/15 arányban). A kivonatot acetonitriles keveréssel vagy florisil feletti adszorpciós kromatográfiával kell megtisztítani. A méréshez és a mennyiség meghatározásához elektronbefogásos detektorral végzett gázkromatográfiát vagy gázkromatográfiával kombinált tömegspektrometriát kell alkalmazni. A peszticidek vizsgálatát a legalább 20 tömegszázalékban természetes latexből álló latexhabok esetében kell végrehajtani.

D. Butadién esetében a kérelmezőnek olyan jelentést kell benyújtania, amely ismerteti a következő vizsgálati eljárás eredményeit. A latexhab őrlése és mérése után gőztér-mintavételt kell végezni. A butadiéntartalmat lángionizációs gázkromatográfiával kell megállapítani.

7.1. b) 24 órás VOC-kibocsátás

Az alábbiakban felsorolt VOC-k vizsgálókamrában lévő koncentrációja 24 óra után nem haladhatja meg a 13. táblázatban megadott határértékeket.







13. táblázat Latexhabok VOC-kibocsátási határértékei Anyag Határérték (mg/m3) 1,1,1-triklóretán 0,2 4-fenil-ciklohexén 0,02 Szén-diszulfid 0,02 Formaldehid 0,005 Nitrózaminok (*1) 0,0005 Sztirol 0,01 Tetraklór-etilén 0,15 Toluol 0,1 Triklór-etilén 0,05 Vinil-klorid 0,0001 Vinil-ciklohexén 0,002 Aromás szénhidrogének (összesen) 0,3 VOC-k (összesen) 0,5 ( *1 ) N-nitróz-dimetil-amin (NDMA), N-nitróz-dietil-amin (NDEA), N-nitróz-metil-etil-amin (NMEA), N-nitróz-di-i-propilamin (NDIPA), N-nitróz-di-n-propilamin (NDPA), N-nitróz-di-n-butilamin (NDBA), N-nitróz-pirrolidinon (NPYR), N-nitróz-piperidin (NPIP), N-nitróz-morfolin (NMOR).

Értékelés és ellenőrzés: A kérelmezőnek be kell nyújtania a 7.1. b) kritériumnak való megfelelésről szóló nyilatkozatot, amelyet adott esetben az ISO 16000-9 szabvány szerint elvégzett kamravizsgálat eredményeit bemutató vizsgálati jelentéssel kell alátámasztani.

A becsomagolt mintát szobahőmérsékleten legalább 24 órán át kell tárolni. Ezt követően a mintát ki kell csomagolni, és haladéktalanul be kell helyezni a vizsgálati kamrába. A mintát a mintatartóra kell helyezni, amely lehetővé teszi, hogy a levegő minden oldalról érje. A klimatikus tényezőket az ISO 16000-9 szabvány szerint kell beállítani. A vizsgálati eredmények egybevethetősége érdekében a területre vonatkozó légcsere száma (q = n/l) 1 kell legyen. A légcsere számának 0,5 és 1 között kell lennie. A levegő-mintavételt a kamra betöltése után 24 ± 1 órával, 1 óra leforgása alatt kell elvégezni DNPH-patronokon a formaldehid és más aldehidek elemzése, illetve Tenax TA-n az egyéb illékony szerves vegyületek elemzése érdekében. Más vegyületek esetében a mintavétel időtartama lehet hosszabb, de azt a kamra betöltése után legfeljebb 30 órával be kell fejezni.

A formaldehid és más aldehidek elemzését az ISO 16000-3 szabvány szerint kell elvégezni. Eltérő rendelkezés hiányában az egyéb illékony szerves vegyületek elemzését az ISO 16000-6 szabvány szerint kell elvégezni.

A CEN/TS 16516 szabvány szerinti vizsgálat egyenértékűnek tekintendő az ISO 16000 szabványsorozatnak megfelelően végzett elemzésekkel.

A nitrózaminok elemzéséhez hőenergia-vizsgálati detektorral kombinált gázkromatográfiát (GC-TEA) kell alkalmazni a BGI 505-23 (korábban: ZH 1/120.23) vagy azzal egyenértékű módszer szerint.

7.2. Poliuretán (PUR) hab

7.2(a) Korlátozott anyagok és keverékek

Az alábbiakban felsorolt anyagok és keverékek PUR-habban lévő koncentrációja nem haladhatja meg a 14. táblázatban megadott határértékeket:







14. táblázat A PUR-habban korlátozott anyagok és keverékek jegyzéke Anyagcsoport Anyag (betűszó, CAS-szám, vegyjel) Határérték Módszer Biocid termékek nem szándékosan hozzáadott A. Égésgátló anyagok nem hozzáadott (kivéve, ha a 2. táblázat b) és c) bejegyzésében megadott feltételek szerint történt) A. Nehézfémek As (arzén) 0,2 ppm B. Cd (kadmium) 0,1 ppm B. Co (kobalt) 0,5 ppm B. Cr (króm) összesen 1,0 ppm B. Cr VI (króm VI) 0,01 ppm B. Cu (réz) 2,0 ppm B. Hg (higany) 0,02 ppm B. Ni (nikkel) 1,0 ppm B. Pb (ólom) 0,2 ppm B. Sb (antimon) 0,5 ppm B. Se (szelén) 0,5 ppm B. Lágyítószerek Dibutil-ftalát (DBP, 84-74-2) (*1) 0,01 tömegszázalék (a 6 ftalát összes mennyisége a 3 évnél fiatalabb gyermekek részére készített bútorokban) C. Di-n-oktil-ftalát (DNOP, 117-84-0) (*1) Di-(2-etil-hexil)-ftalát (DEHP, 117-81-7) (*1) Butil-benzil-ftalát (BBP, 85-68-7) (*1) Diizodecil-ftalát (DIDP, 26761-40-0) Diizononil-ftalát (DINP, 28553-12-0) ECHA Candidate List (*2) ftalátok nem szándékosan hozzáadott A. TDA és MDA 2,4-toluoldiamin (2,4-TDA, 95-80-7) 5,0 ppm D. 4,4′-diamino-difenil-metán (4,4′-MDA, 101-77-9) 5,0 ppm D. Ónorganikus anyagok Tributil-ón (TBT) 50 ppb E. Dibutil-ón (DBT) 100 ppb E. Monobutil-ón (MBT) 100 ppb E. Tetrabutil-ón (TeBT) — — Monooktil-ón (MOT) — — Dioktil-ón (DOT) — — Triciklohexil-ón (TcyT) — — Trifenil-ón (TPhT) — — Összesen 500 ppb E. Egyéb korlátozott anyagok Klórozott vagy brómozott dioxinok vagy furánok nem szándékosan hozzáadott A. Klórozott szénhidrogének: (1,1,2,2-tetraklór-etán, pentaklór-etán, 1,1,2-triklór-etán, 1,1-diklór-etilén) nem szándékosan hozzáadott A. Klórozott fenolok (PCP, TeCP, 87-86-5) nem szándékosan hozzáadott A. Hexaklór-ciklohexán (58-89-9) nem szándékosan hozzáadott A. Monometil-dibróm-difenil-metán (99688-47-8) nem szándékosan hozzáadott A. Monometil-diklór-difenil-metán (81161-70-8) nem szándékosan hozzáadott A. Nitritek nem szándékosan hozzáadott A. Polibrómozott bifenilek (PBB, 59536-65-1) nem szándékosan hozzáadott A. Pentabróm-difenil-éter (PeBDE, 32534-81-9) nem szándékosan hozzáadott A. Oktabróm-difenil-éter (OBDE, 32536-52-0) nem szándékosan hozzáadott A. Poliklórozott bifenilek (PCB, 1336-36-3) nem szándékosan hozzáadott A. Poliklórozott terfenilek (PCT, 61788-33-8) nem szándékosan hozzáadott A. Trisz-(2,3-dibróm-propil)-foszfát (TRIS, 126-72-7) nem szándékosan hozzáadott A. Trimetil-foszfát (512-56-1) nem szándékosan hozzáadott A. Trisz-(aziridinil)-foszfinoxid (TEPA, 545-55-1) nem szándékosan hozzáadott A. Trisz-(2-klóretil)-foszfát (TCEP, 115-96-8) nem szándékosan hozzáadott A. Dimetil-metilfoszfonát (DMMP, 756-79-6) nem szándékosan hozzáadott A. ( *1 ) 0,01 tömegszázalék (4 ftalát összes mennyisége az egyéb bútortermékekben). ( *2 ) Hivatkozással az ECHA Candidate List kérelem benyújtásának időpontjában érvényes a legújabb verziójára.

Értékelés és ellenőrzés: A kérelmezőnek nyilatkozatot kell benyújtania arról, hogy megfelel a 7.2. a) kritériumnak. Amennyiben vizsgálatokra van szükség, a kérelmezőnek be kell nyújtania a 14. táblázatban foglalt határértékeknek való megfelelést igazoló vizsgálati eredményeket. A B., C., D. és E. módszer esetében, ha elemzésre van szükség, az illetékes laboratóriumba beküldött anyag felszínétől legfeljebb 2 cm maximális mélységben kell 6 kompozit mintát venni.

A. Biocid termékek, ftalátok és egyéb konkrét korlátozott anyagok esetében a kérelmező köteles nyilatkozatot benyújtani a hab szállítóinak nyilatkozataival megerősítve arról, hogy azokat nem adták hozzá szándékosan a habkészítményhez.

B. Nehézfémek esetében a kérelmezőnek olyan jelentést kell benyújtania, amely ismerteti a következő vizsgálati eljárás eredményeit. A megőrölt mintaanyagot a DIN 38414-S4 vagy azzal egyenértékű szabványnak megfelelően 1:10 arányban eluálni kell. Az így kapott szűrletet át kell vezetni egy 0,45 μm-es membránszűrőn (szükség esetén nyomás alatti szűréssel). Ezután meg kell vizsgálni az így nyert oldat nehézfémtartalmát induktív csatolású plazma atomemissziós spektrometriával (ICP-AES vagy ICP-OES), illetve hidrid- vagy hideggőz-eljárást alkalmazó atomabszorpciós spektrometriával.

C. A lágyítószerek teljes mennyiségéről a kérelmezőnek olyan jelentést kell benyújtania, amely ismerteti a következő vizsgálati eljárás eredményeit. Az extrahálást validált módszerrel kell elvégezni, például 0,3 g mintát egy ampullában 9 ml terc-butil-metil-éterben 1 órán át szubszonikusan extrahálva, majd a ftalátokat gázkromatográfia segítségével, egyedi ionkövetéses tömegszelektív detektálás (SIM Modus) alkalmazásával meghatározva.

D. TDA és MDA esetében a kérelmezőnek olyan jelentést kell benyújtania, amely ismerteti a következő vizsgálati eljárás eredményeit. 0,5 g kompozit mintát kell 5 ml-es fecskendőben 2,5 ml 1 %-os vizes ecetsav-oldattal extrahálni. A fecskendőt össze kell nyomni, és a folyadékot vissza kell szívni a fecskendőbe. E műveletet 20-szor meg kell ismételni, majd a végső extraktumot kell elemzésre megtartani. Ezután új 2,5 ml 1 %-os vizes ecetsavat kell a fecskendőbe bevinni, és újabb 20 ciklust végezni. Ezt követően az extraktumot egyesíteni kell az első kivonattal, és mérőlombikban ecetsavval 10 ml-re felhígítani. A kivonatokat nagy teljesítményű folyadékkromatográfiával (HPLC-UV) vagy nagy teljesítményű folyadék-kromatográfiával kombinált tömegspektrometriával (HPLC-MS) kell elemezni. Ha a nagy teljesítményű folyadékkromatográfia (HPLC-UV) alkalmazása esetén az interferencia gyanúja merül fel, akkor meg kell ismételni az elemzést nagy teljesítményű folyadék-kromatográfiával kombinált tömegspektrometriával (HPLC-MS).

E. Ónorganikus anyagok esetében a kérelmezőnek olyan jelentést kell benyújtania, amely ismerteti a következő vizsgálati eljárás eredményeit. 1–2 g tömegű kompozit mintát legalább 30 ml extraháló szerrel kell elkeverni 1 órán át, szobahőmérsékleten, ultrahangos fürdőben. Az extraháló szer a következő anyagokból álló keverék: 1 750 ml metanol + 300 ml ecetsav + 250 ml puffer (pH 4,5). A puffernek 164 g nátrium-acetátból, 1 200 ml vízből és 165 ml ecetsavból álló oldatnak kell lennie, amelyet vízzel 2 000 ml-re kell hígítani. Extrahálás után az alkil-ón képződményeket derivatizálni kell tetrahidro-furánban (THF) oldott 100 μl nátrium-tetraetil-borát hozzáadásával (200 mg/ml THF). A származékot n-hexánnal kell extrahálni, a mintát pedig második extrahálásnak kell alávetni. A két hexánkivonatot egyesíteni kell, és a továbbiakban szerves ónvegyületek SIM módban tömegszelektív detektálással kombinált gázkromatográfiával történő meghatározására kell használni.

7.2. b) 72 órás VOC-kibocsátás

Az alábbiakban felsorolt anyagok vizsgálókamrában lévő koncentrációja 72 óra után nem haladhatja meg a 15. táblázatban megadott határértékeket.







15. táblázat PUR-habok 72 órás VOC-kibocsátási határértékei Anyag (CAS-szám) Határérték (mg/m3) Formaldehid (50-00-0) 0,005 Toluol (108-88-3) 0,1 Sztirol (100-42-5) 0,005 Az 1272/2008/EK rendelet értelmében a C1A. vagy a C1B. kategóriába sorolt kimutatható vegyületek mindegyike 0,005 Az 1272/2008/EK rendelet értelmében a C1A. vagy a C1B. kategóriába sorolt kimutatható vegyületek összege 0,04 Aromás szénhidrogének 0,5 VOC-k (összesen) 0,5

Értékelés és ellenőrzés: A kérelmezőnek nyilatkozatot kell benyújtania arról, hogy megfelel a 7.2. b) kritériumnak. Adott esetben a nyilatkozatot a 15. táblázatban megállapított határértékeknek való megfelelést igazoló vizsgálati eredményekkel kell alátámasztani. A vizsgálati minta és a kamra kombinációja a következők valamelyike lehet:

1 db 25 × 20 × 15 cm méretű mintát kell egy 0,5 m 3 -es tesztkamrába helyezni vagy

2 db 25 × 20 × 15 cm méretű mintát kell egy 1,0 m 3 -es tesztkamrába helyezni.

A habmintát a kibocsátásvizsgáló kamra alján kell elhelyezni, majd 3 napon át 23 °C-on és 50 % relatív páratartalom mellett kondicionálni, a levegőcsere mértékének n = 0,5/órának, a kamra terhelésének (amely a minta exponált összfelületének és a kamra zárószegélyek és hátsó rész nélküli méreteinek az aránya) pedig L = 0,4 m2/m3-nek kell lennie az ISO 16000-9 és ISO 16000-11 szabványnak megfelelően.

A mintavételt a kamra betöltése után 72 ± 2 órával, 1 óra leforgása alatt kell elvégezni Tenax TA-n az illékony szerves vegyületek elemzése, illetve DNPH-patronokon a formaldehid elemzése érdekében. A kibocsátott illékony szerves vegyületeket a Tenax TA szorbenscsővel kell felfogni, majd hődeszorpciós, gázkromatográfiával kombinált tömegspektrometriával kell elemezni az ISO 16000-6 szabványnak megfelelően.

Az eredményeket félkvantitatívan, toluol-egyenértékként kell kifejezni. Minden olyan meghatározott analitról be kell számolni, amelynek koncentrációja legalább 1 μg/m3. Az illékony szerves vegyületek összmennyisége így a legalább 1 μg/m3 koncentrációjú analitok összege, amelyek a retenciós időn belül n-hexánból (C6) n-hexadekánná (C16) eluálódnak. Az 1272/2008/EK rendelet értelmében a C1A. vagy a C1B. kategóriába sorolt kimutatható vegyületek összege mindezeknek a legalább 1 μg/m3 koncentrációjú anyagoknak az összege. Amennyiben a vizsgálati eredmény értékei túllépik a szabványban előírt határértékeket, akkor anyagspecifikus mennyiségi meghatározást kell végezni. A formaldehid úgy határozható meg, hogy a levegőmintát DNPH-patronra gyűjtik, majd HPLC/UV elemzést végeznek rajta az ISO 16000-3 szabványnak megfelelően.

A CEN/TS 16516 szabvány szerinti vizsgálat egyenértékűnek tekint