02009R0073 — HU — 25.09.2014 — 014.003

Ez a dokumentum kizárólag tájékoztató jellegű és nem vált ki joghatást. Az EU intézményei semmiféle felelősséget nem vállalnak a tartalmáért. A jogi aktusoknak – ideértve azok bevezető hivatkozásait és preambulumbekezdéseit is – az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett és az EUR-Lex portálon megtalálható változatai tekintendők hitelesnek. Az említett hivatalos szövegváltozatok közvetlenül elérhetők az ebben a dokumentumban elhelyezett linkeken keresztül

Módosította:





Módosította:





Helyesbítette:









▼B

A TANÁCS 73/2009/EK RENDELETE

(2009. január 19.)

a közös agrárpolitika keretébe tartozó, mezőgazdasági termelők részére meghatározott közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott egyes támogatási rendszerek létrehozásáról, az 1290/2005/EK, a 247/2006/EK és a 378/2007/EK rendelet módosításáról, valamint az 1782/2003/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről







I. CÍM

HATÁLY ÉS FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK

1. cikk

Hatály

Ez a rendelet megállapítja a következőket:

a) a közvetlen kifizetések közös szabályai;

b) jövedelemtámogatási rendszer a mezőgazdasági termelők részére (a továbbiakban: egységes támogatási rendszer);

c) átmeneti egyszerűsített jövedelemtámogatási rendszer a 2. cikk g) pontjában meghatározott új tagállamok mezőgazdasági termelői részére (a továbbiakban: egységes területalapú támogatási rendszer);

d) támogatási rendszerek a rizst, burgonyakeményítőt, fehérjenövényeket, héjas gyümölcsűeket, vetőmagokat, gyapotot, cukrot, gyümölcsöt és zöldséget, juh- és kecskehúst, illetve marha- és borjúhúst termelő mezőgazdasági termelők részére;

e) a 2. cikk g) pontjában meghatározott új tagállamok számára a közvetlen kifizetések kiegészítését lehetővé tevő keretrendszer.

2. cikk

Fogalommeghatározások

E rendelet alkalmazásában:

a) „mezőgazdasági termelő”: olyan természetes vagy jogi személy, illetve természetes vagy jogi személyek csoportja – tekintet nélkül az ilyen csoport vagy tagjainak nemzeti jog szerinti jogállására – akinek, illetve amelynek a gazdasága a Közösség területén található a Szerződés 299. cikkében meghatározottak szerint, és aki, illetve amely mezőgazdasági tevékenységet folytat;

b) „gazdaság”: egy adott mezőgazdasági termelő által vezetett és egyazon tagállam területén található termelőegységek összessége;

c) „mezőgazdasági tevékenység”: mezőgazdasági termékek termelése, tenyésztése vagy termesztése, ideértve a betakarítást, a fejést, az állattenyésztést és a mezőgazdasági célból történő állattartást, valamint a földterületek jó mezőgazdasági és környezeti állapotának fenntartását a 6. cikkben meghatározottak szerint;

d) „közvetlen kifizetés”: az I. mellékletben felsorolt valamely támogatási rendszer alapján közvetlenül a mezőgazdasági termelő részére nyújtott támogatás;

e) „támogatások egy adott naptári évben” vagy „támogatások a reprezentatív időszakban”: az adott naptári év(ek)ben odaítélt vagy odaítélendő támogatások, ideértve az adott naptári év(ek)ben kezdődő, más időszakokra vonatkozóan odaítélt vagy odaítélendő valamennyi támogatást;

f) „mezőgazdasági termékek”: a Szerződés I. mellékletében felsorolt termékek, a halászati termékek kivételével, valamint a gyapot de;

▼A1

g) „új tagállamok”: Bulgária, a Cseh Köztársaság, Észtország, Horvátország, Ciprus, Lettország, Litvánia, Magyarország, Málta, Lengyelország, Románia, Szlovénia és Szlovákia;

▼B

h) „mezőgazdasági terület”: a szántóterületek, az állandó legelők vagy az állandó kultúrák által elfoglalt terület.

3. cikk

A közvetlen kifizetések finanszírozása

Az e rendelet I. mellékletében felsorolt támogatási rendszereket az 1290/2005/EK rendelet 3. cikke (1) bekezdésének c) pontjával összhangban kell finanszírozni.







II. CÍM

ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK A KÖZVETLEN KIFIZETÉSEKRŐL







1. FEJEZET

Kölcsönös megfeleltetés

4. cikk

Alapvető követelmények

(1) A közvetlen kifizetésben részesülő mezőgazdasági termelő köteles teljesíteni a II. mellékletben felsorolt, jogszabályban foglalt gazdálkodási követelményeket és a 6. cikkben említett, a jó mezőgazdasági és környezeti állapotra vonatkozó feltételeket.

Az első albekezdésben említett kötelezettségek csak annyiban alkalmazandók, amennyiben azok a mezőgazdasági termelő mezőgazdasági tevékenységét vagy a gazdaság mezőgazdasági területét érintik.

(2) Az illetékes nemzeti hatóság – többek között elektronikus eszközök felhasználásával – a mezőgazdasági termelő rendelkezésére bocsátja a jogszabályban foglalt gazdálkodási követelmények, valamint a jó mezőgazdasági és környezeti állapotra vonatkozó feltételek jegyzékét.

5. cikk

Jogszabályban foglalt gazdálkodási követelmények

(1) A II. mellékletben felsorolt, jogszabályban foglalt gazdálkodási követelményeket a közösségi jogszabályok a következő területeken állapítják meg:

a) köz-, állat- és növényegészségügy,

b) környezet,

c) állatjóllét.

(2) A II. mellékletben említett jogi aktusokat a hatályos változatnak, irányelv esetében pedig a tagállamok általi végrehajtásnak megfelelően kell alkalmazni.

6. cikk

Jó mezőgazdasági és környezeti állapot

(1) A tagállamok biztosítják valamennyi mezőgazdasági földterület, különösen a termelésből kivont termőterületek jó mezőgazdasági és környezeti állapotának fenntartását. A tagállamok a III. mellékletben létrehozott keret alapján nemzeti vagy regionális szinten meghatározzák a jó mezőgazdasági és környezeti állapotra vonatkozó minimumkövetelményeket, figyelembe véve az érintett területek olyan egyedi sajátosságait, mint a talaj- és az éghajlati viszonyok, a meglévő gazdálkodási rendszerek, a földhasználat, a vetésforgó, a gazdálkodási gyakorlat és a gazdaságok szerkezete. A tagállamok nem határozhatnak meg az említett keretben nem szereplő minimumkövetelményeket.

A III. melléklet harmadik oszlopában említett előírások választhatók, az alábbi esetek kivételével:

a) valamely tagállam egy ilyen előírás tekintetében 2009. január 1-je előtt a jó mezőgazdasági és környezeti állapotra vonatkozó minimumkövetelményt határozott meg, és/vagy

b) az adott tagállamban az előírásra épülő nemzeti szabályok vannak érvényben.

▼A1

(2) Az új tagállamokon kívüli tagállamok biztosítják, hogy a 2003. évre vonatkozó területalapú támogatás iránti kérelem benyújtására előírt időpontban állandó legelőként hasznosított földterületek továbbra is állandó legelők maradjanak. Az új tagállamok – Bulgária, Horvátország és Románia kivételével – biztosítják, hogy a 2004. május 1-jén állandó legelőként hasznosított földterületek továbbra is állandó legelők maradjanak. Bulgária és Románia biztosítja, hogy a 2007. január 1-jén állandó legelőként hasznosított földterületek továbbra is állandó legelők maradjanak. Horvátország biztosítja, hogy a 2013. július 1-jén állandó legelőként hasznosított földterületek továbbra is állandó legelők maradjanak.

▼B

A tagállamok azonban kellően megalapozott esetben eltérhetnek az első albekezdéstől, amennyiben intézkedést hoznak annak megakadályozására, hogy jelentős mértékben csökkenjen az állandó legelők összterülete.

Az első albekezdés nem alkalmazandó az erdősítésre szánt állandó legelőként hasznosított földterületek esetében, amennyiben az ilyen erdőtelepítés összeegyeztethető a környezettel, valamint kivételt képeznek a karácsonyfa-ültetvények és a gyorsan növő fafajok rövid távú telepítése.







2. FEJEZET

Moduláció és pénzügyi fegyelem

7. cikk

Moduláció

(1) Egy mezőgazdasági termelő részére egy adott naptári évben odaítélendő bármely 5 000 eurót meghaladó közvetlen kifizetés összegét 2012-ig minden évben csökkenteni kell az alábbi százalékokkal:

a) 2009-ben: 7 %-kal,

b) 2010-ben: 8 %-kal,

c) 2011-ben: 9 %-kal,

d) 2012-ben: 10 %-kal.

(2) Az (1) bekezdésben meghatározott csökkentéseket 4 százalékponttal meg kell növelni a 300 000 eurót meghaladó összegek esetében.

(3) Az (1) és (2) bekezdést nem kell alkalmazni Franciaország tengerentúli megyéi, az Azori-szigetek és Madeira, valamint a Kanári-szigetek és az égei-tengeri szigetek mezőgazdasági termelőinek nyújtott közvetlen kifizetésekre.

8. cikk

Nettó felső határok

▼M9

(1) E rendelet 11. cikkének sérelme nélkül, egy adott tagállamban a 2013-at megelőző naptári években az e rendelet 7. és 10. cikkének, valamint a 378/2007/EK rendelet 1. cikkének alkalmazását követően, a 2013-as naptári évben pedig az e rendelet 10a. és 10b. cikkének alkalmazását követően nyújtható közvetlen kifizetések teljes nettó összege – a 247/2006/EK rendelet és az 1405/2006/EK rendelet értelmében nyújtott közvetlen kifizetések kivételével – nem haladhatja meg az e rendelet IV. mellékletében meghatározott felső határokat. Szükség esetén a tagállamok – az e rendelet IV. mellékletében megállapított felső határok betartása céljából – lineáris kulcs alkalmazásával csökkentik a 2013-at megelőző naptári években az e rendelet 7. és 10. cikkében, valamint a 378/2007/EK rendelet 1. cikkében, a 2013-as naptári évben pedig az e rendelet 10a. és 10b. cikkében előírt csökkentés tárgyát képező közvetlen kifizetések összegét.

▼B

(2) A Bizottság az e rendelet 141. cikkének (2) bekezdésében említett eljárással összhangban felülvizsgálja az e rendelet IV. mellékletben meghatározott felső határokat a következők figyelembevétele érdekében:

a) az odaítélt közvetlen kifizetések teljes maximális összegeit érintő változások,

b) a 378/2007/EK rendeletben meghatározott önkéntes modulációs rendszert érintő változások,

c) a gazdaságokat érintő strukturális változások.

▼M9 —————

▼B

9. cikk

A modulációból eredő összegek

(1) Az új tagállamoktól eltérő tagállamokban az e rendelet 7. cikkében meghatározott csökkentések alkalmazásából eredő összegeket kiegészítő közösségi támogatásként rendelkezésre kell bocsátani az EMVA-ból finanszírozott vidékfejlesztési programozás keretébe tartozó intézkedésekre az 1698/2005/EK rendeletben meghatározottak szerint, az e cikkben szereplő feltételekkel összhangban.

(2) Egy százalékpontnak megfelelő összeget azon tagállamnak kell juttatni, ahol a vonatkozó összegek keletkeztek. A 4 százalékpontos csökkentésnek megfelelő összegeknek az érintett tagállamok közötti felosztására a 141. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően kerül sor a következő kritériumok alapján:

a) mezőgazdasági földterület,

b) mezőgazdasági foglalkoztatottság,

c) egy főre jutó bruttó hazai termék (GDP), vásárlóerő-paritásban kifejezve.

Mindazonáltal valamennyi érintett tagállam megkapja az adott tagállamban keletkezett, az első albekezdésben említett teljes összegek legalább 80 %-át.

(3) A (2) bekezdés második albekezdésétől eltérve, amennyiben egy adott tagállamban a 2000 és 2002 közötti időszakban a rozstermelés átlagos aránya meghaladta a teljes gabonatermelés 5 %-át, és az adott tagállam rozstermelése ugyanezen időszakban meghaladta a Közösség teljes rozstermelésének 50 %-át, 2013-ig bezárólag a modulációból eredően az érintett tagállamban keletkezett összegek legalább 90 %-át vissza kell juttatni az említett tagállamnak.

Ilyen esetben – a 68. cikkben meghatározott lehetőségek sérelme nélkül – az érintett tagállamnak juttatott összeg legalább 10 %-át az e cikk (1) bekezdésében említett intézkedések finanszírozására kell felhasználni a rozstermelő régiókban.

E bekezdés alkalmazásában „gabonafélék” az V. mellékletben felsorolt termékek.

(4) A 7. cikk (1) bekezdésének alkalmazásából és a 7. cikk (2) bekezdésének alkalmazásából eredő fennmaradó összeget a 141. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően annak a tagállamnak kell juttatni, ahol a vonatkozó összegek keletkeztek. Ezeket az összegeket az 1698/2005/EK rendelet 69. cikkének (5a) bekezdésével összhangban kell felhasználni.

10. cikk

A modulációt érintő különös szabályok az új tagállamokban

(1) Egy adott naptári évben a 7. cikk csak akkor alkalmazandó az új tagállamok mezőgazdasági termelőire, ha a közvetlen kifizetéseknek a 121. cikk szerinti, a szóban forgó tagállamban alkalmazandó szintje ugyanerre a naptári évre vonatkozóan nem kevesebb, mint az új tagállamoktól eltérő tagállamokban alkalmazandó szint, figyelembe véve a 7. cikk (1) bekezdése értelmében alkalmazott valamennyi csökkentést.

(2) Amennyiben a 7. cikket egy új tagállam mezőgazdasági termelői esetében alkalmazni kell, a 7. cikk (1) bekezdése értelmében alkalmazandó kulcs nem haladhatja meg a 121. cikk értelmében ebben a tagállamban alkalmazandó közvetlen kifizetések szintje és az új tagállamoktól eltérő tagállamokban alkalmazandó szint közötti különbséget, figyelembe véve a 7. cikk (1) bekezdése értelmében alkalmazott valamennyi csökkentést.

(3) A 7. cikk (1) és (2) bekezdésének alkalmazásából eredő összegeket a 141. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően annak az új tagállamnak kell juttatni, ahol a vonatkozó összegek keletkeztek. Ezeket az összegeket az 1698/2005/EK rendelet 69. cikkének (5a) bekezdésével összhangban kell felhasználni.

▼M9

10a. cikk

A közvetlen kifizetések kiigazítása 2013-ban

(1) Egy mezőgazdasági termelő részére a 2013-as naptári évben odaítélendő bármely közvetlen kifizetés 5 000 EUR-n felüli összegét 10 %-kal csökkenteni kell.

(2) Az (1) bekezdésben meghatározott csökkentést a 300 000 EUR-t meghaladó összegek esetében 4 százalékponttal növelni kell.

▼M11

(3) Az (1) és a (2) bekezdést nem kell alkalmazni Bulgária, Horvátország, Románia, Franciaország tengerentúli megyéi, az Azori-szigetek és Madeira, valamint a Kanári-szigetek és az égei-tengeri szigetek mezőgazdasági termelőinek nyújtott közvetlen kifizetésekre.

(4) Az (1) bekezdéstől eltérve a szóban forgó bekezdésben említett csökkentés mértéke az új tagállamokban – Bulgária, Horvátország és Románia kivételével – 0 %.

▼M9

10b. cikk

A közvetlen kifizetések önkéntes kiigazítása 2013-ban

(1) Bármely tagállam, amely a 2012-es naptári évre alkalmazta a 378/2007/EK rendelet 1. cikkét, csökkentést alkalmazhat (a továbbiakban: önkéntes kiigazítás) a 2013-as naptári évre vonatkozóan a területén közvetlen kifizetésként odaítélendő minden összegre. Az önkéntes kiigazítás a közvetlen kifizetésekre vonatkozóan az e rendelet 10a. cikkében megállapított kiigazításon felül alkalmazandó.

Az önkéntes kiigazítás régiónként eltérő lehet, amennyiben a tagállam élt a 378/2007/EK rendelet 3. cikke (1) bekezdésének b) pontjában megállapított lehetőséggel.

(2) A 10a. cikknek és az e cikk (1) bekezdésének együttes alkalmazásából eredő csökkentés maximális mértéke nem haladhatja meg azt a százalékos értéket, amelyet az e rendelet 7. cikkének és a 378/2007/EK rendelet 1. cikke (1) bekezdésének az adott régióban a 2012-es naptári évre vonatkozóan a mezőgazdasági termelőknek odaítélendő összegekre történő együttes alkalmazása eredményez.

(3) Az önkéntes kiigazítás alkalmazásából származó összegek nem haladhatják meg azokat a nettó összegeket, amelyeket a Bizottság a 378/2007/EK rendelet 4. cikkének (1) bekezdése alapján a 2012-es naptári évre megállapított.

(4) Az önkéntes kiigazítás alkalmazásából eredő összegek abban a tagállamban állnak rendelkezésre az EMVA keretében történő vidékfejlesztési programozás és finanszírozás vonatkozásában nyújtott uniós támogatásként, amelyben keletkeztek.

(5) A tagállamok 2012. október 8-ig döntenek a következőkről, és közlik a Bizottsággal az alábbiakat:

a) az önkéntes kiigazítás mértéke az egész területre és adott esetben az egyes régiókra vonatkozóan;

b) az önkéntes kiigazítás alapján levonandó teljes összeg az egész területre és adott esetben az egyes régiókra vonatkozóan.

10c. cikk

Az önkéntes kiigazításból és a 136. cikk alkalmazásából eredő összegek

(1) A tagállamok által a 10b. cikk (5) bekezdésének értelmében közölt összegek alapján a Bizottság – a 141. cikk (2) bekezdésében és a 141b. cikk (2) bekezdésében említett eljárás alkalmazása nélkül – az önkéntes kiigazításból eredő összegek megállapításáról szóló végrehajtási jogi aktusokat fogad el.

(2) Az (1) bekezdés szerint megállapított összegek, valamint a 136. cikknek a 2014-es pénzügyi évre való alkalmazásából eredő összegek hozzáadódnak a vidékfejlesztési programokhoz nyújtott EMVA-hozzájárulás tagállamonkénti éves bontásához.

(3) A tagállamok határozhatnak úgy, hogy a (2) bekezdésben említett tagállamonkénti éves bontáshoz hozzáadott összegek tekintetében túllépik az EMVA-hozzájárulás maximális mértékét.

A (2) bekezdésben említett tagállamonkénti éves bontáshoz hozzáadott összegekre nem vonatkozik a vidékfejlesztési programokat érintő egységes előfinanszírozási összeg kifizetése.

(4) A Bizottság végrehajtási jogi aktusok révén szabályokat állapít meg arra vonatkozóan, hogy a vidékfejlesztési programok finanszírozási terveiben hogyan kell szerepeltetni a (2) bekezdésben említett összegeket. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 141b. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.

10d. cikk

Nettó felső határ az EMGA esetében

(1) Az EMGA-kiadások esetében a 2014-es pénzügyi évre vonatkozó felső határ kiszámítása úgy történik, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés 312. cikkének (2) bekezdése alapján a Tanács által elfogadott rendeletben megállapított maximális összegekből le kell vonni az e rendelet 10c. cikkének (2) bekezdésében említett összegeket.

(2) A Bizottság az (1) bekezdésben említett adatok alapján – a 141. cikk (2) bekezdésében és a 141b. cikk (2) bekezdésében említett eljárás alkalmazása nélkül – az EMGA-kiadások számára a 2014-es pénzügyi évre rendelkezésre álló nettó egyenleg meghatározásáról szóló végrehajtási jogi aktusokat fogad el.

▼B

11. cikk

Pénzügyi fegyelem

▼M3

(1) Annak biztosítására, hogy a KAP szerinti, piachoz kapcsolódó kiadások és közvetlen kifizetések finanszírozása céljából jelenleg az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság közötti, a költségvetési fegyelemről és a pénzgazdálkodás hatékonyságáról és eredményességéről szóló intézményközi megállapodás ( 1 ) I. mellékletének 2. fejezete alá tartozó összegek megfeleljenek a tagállamok kormányainak a Tanács keretében ülésező képviselői által 2002. november 18-án elfogadott, a 2002. október 24–25-i brüsszeli Európai Tanács következtetéseiről szóló 2002/929/EK határozatban ( 2 ) megállapított éves felső határoknak, meg kell határozni a közvetlen kifizetések kiigazítását arra az esetre, ha egy adott pénzügyi év vonatkozásában a fent említett intézkedéseknek a 2. fejezetből történő finanszírozására vonatkozó előrejelzések – megnövelve azokat az 1234/2007/EK rendelet 190a. åcikkében szereplő összegekkel, az e rendelet 134. és 135. cikkében előírt, valamint 136. cikkében említett összegekkel, továbbá az e rendelet 7. és 10. cikkében és a 378/2007/EK rendelet 1. cikkének (1) bekezdésében előírt moduláció alkalmazása előtt – azt mutatják, hogy az alkalmazandó említett felső határt – a határ alatti 300 000 000 EUR összegű ráhagyás figyelembevételével – túl fogják lépni.

▼M9

A 2014-es pénzügyi évben azonban az első albekezdésben említett kiigazítás meghatározása úgy történik, hogy a közvetlen kifizetéseknek az e rendelet 10a. cikkében előírt kiigazítását megelőzően az Európai Unió működéséről szóló szerződés 312. cikkének (2) bekezdése alapján a Tanács által elfogadott rendeletben megállapított, a KAP szerinti, piachoz kapcsolódó kiadások és közvetlen kifizetések finanszírozására szóló előrejelzésekhez hozzá kell adni az e rendelet 10b. cikkében említett összegeket, valamint az e rendelet 136. cikkének a 2014-es pénzügyi év tekintetében történő alkalmazásából eredő összegeket, a 300 000 000 EUR összegű ráhagyás figyelembevétele nélkül.

▼M9

(2) A Bizottság legkésőbb azon naptári év március 31-ig előterjesztett javaslatára, amelyre az (1) bekezdésben említett kiigazításokat alkalmazni kell, az Európai Parlament és a Tanács rendes jogalkotási eljárás keretében, legkésőbb ugyanazon naptári év június 30-ig meghatározza ezeket a kiigazításokat.

▼B

(3) A 121. cikkben előírt növekedési ütemezésnek az új tagállamokban odaítélt összes közvetlen kifizetésre való alkalmazása keretében e cikk (1) bekezdését nem kell alkalmazni az új tagállamokra azon naptári év kezdetéig, amely tekintetében a közvetlen kifizetéseknek az új tagállamban alkalmazandó szintje legalább egyenlő az adott időpontban az ilyen kifizetésekre vonatkozóan az új tagállamokon kívüli tagállamokban alkalmazandó szinttel.

▼M9

11a. cikk

Felhatalmazás

A közvetlen kifizetések 2013-as kiigazításának optimális alkalmazása és a pénzügyi fegyelemnek a 2013-as pénzügyi évben való biztosítása céljából a Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 141a. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el, amelyekben megállapítja a 2013. évi kifizetések 10a. cikk szerinti kiigazítása és a 11. cikk szerinti pénzügyi fegyelem érdekében a tagállamok által a mezőgazdasági termelők esetében alkalmazandó csökkentések kiszámításának alapjára vonatkozó szabályokat.

▼B







3. FEJEZET

Mezőgazdasági tanácsadó rendszer

12. cikk

Mezőgazdasági tanácsadó rendszer

(1) A tagállamok a mezőgazdasági termelőket a földgazdálkodásban és a gazdaságokban folytatott gazdálkodásban segíteni hivatott tanácsadó rendszert (a továbbiakban: mezőgazdasági tanácsadó rendszer) működtetnek; az ezzel kapcsolatos feladatokat egy vagy több kijelölt hatóság vagy magánszerv látja el.

(2) A mezőgazdasági tanácsadó rendszernek ki kell terjednie legalább az 1. fejezetben említett, jogszabályban foglalt gazdálkodási követelményekre, valamint a mezőgazdasági földterületek jó mezőgazdasági és ökológiai állapotára.

(3) A mezőgazdasági termelők önkéntes alapon kapcsolódhatnak be a mezőgazdasági tanácsadó rendszerbe.

A tagállamok objektív kritériumok alapján meghatározhatják a gazdálkodók azon kiemelt kategóriáit, amelyek bekapcsolódhatnak a mezőgazdasági tanácsadó rendszerbe.

(4) A Bizottság 2010. december 31-ig jelentést nyújt be a Tanácsnak a mezőgazdasági tanácsadó rendszer alkalmazásáról, és a jelentést szükség szerint megfelelő javaslatokkal egészíti ki.

13. cikk

A kijelölt hatóságok és a magánszervek kötelezettségei

A dokumentumokhoz való nyilvános hozzáférésre vonatkozó nemzeti jogszabályok sérelme nélkül a tagállamok biztosítják, hogy a 12. cikk (1) bekezdésében említett kijelölt hatóságok és magánszervek ne hozzák a tanácsadói tevékenységük során megszerzett személyes vagy egyedi információkat és adatokat az érintett gazdaságot vezető mezőgazdasági termelőn kívüli személy tudomására, a tevékenységük során feltárt olyan szabálytalanságok vagy jogsértések esetének kivételével, amelyeket közösségi vagy nemzeti jogszabályban megállapított kötelezettségük jelenteni a megfelelő hatóságnak, különösen bűncselekmény esetén.







4. FEJEZET

Integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer

14. cikk

Hatály

Minden tagállam integrált igazgatási és ellenőrzési rendszert hoz létre és működtet (a továbbiakban: integrált rendszer).

Az integrált rendszert az I. mellékletben felsorolt támogatási rendszerekre kell alkalmazni.

Az integrált rendszert – a szükséges mértékben – az e cím 1. és 2. fejezetében megállapított szabályokkal kapcsolatos igazgatási és ellenőrzési vonatkozásokban is alkalmazni kell.

15. cikk

Az integrált rendszer elemei

(1) Az integrált rendszer a következő elemekből áll:

a) számítógépes adatbázis;

b) a mezőgazdasági parcellák azonosítására szolgáló rendszer;

c) a támogatási jogosultságok azonosítására és nyilvántartására szolgáló rendszer;

d) támogatási kérelmek;

e) integrált ellenőrzési rendszer;

f) a támogatás iránti kérelmet benyújtó egyes mezőgazdasági termelők személyazonosságának nyilvántartására szolgáló egységes rendszer.

(2) E rendelet 52. és 53. cikkének alkalmazása esetén az integrált rendszer magában foglal egy, az 1760/2000/EK és a 21/2004/EK rendelettel összhangban létrehozott, az állatok azonosítására és nyilvántartására létrehozott rendszert is.

(3) A tagállamok a mezőgazdasági parcellák azonosítására szolgáló rendszert kiegészíthetik egy olajbogyó-termesztési földrajzi információs rendszerrel is.

16. cikk

Számítógépes adatbázis

(1) A számítógépes adatbázis a támogatási kérelmekből nyert adatok gazdaságonként történő nyilvántartására szolgál.

Ezen adatbázis az érintett tagállam illetékes hatóságán keresztül lehetővé teszi különösen – a 2000. évvel kezdődően – a naptári és/vagy gazdasági évekre vonatkozó adatokba való betekintést. A megelőző négy évre vonatkozó adatokhoz pedig közvetlen, azonnali betekintést tesz lehetővé.

(2) A tagállamok decentralizált adatbázisokat is létrehozhatnak azzal a feltétellel, hogy azokat, valamint az adatok nyilvántartására és az adatokhoz való hozzáférésre vonatkozó igazgatási eljárásokat az egyes tagállamok területének egészén egységes módon és úgy alakítják ki, hogy azok keresztellenőrzés céljából kompatibilisek legyenek egymással.

17. cikk

A mezőgazdasági parcellák azonosítására szolgáló rendszer

A mezőgazdasági parcellák azonosítására szolgáló rendszert telekkönyvi térképek és dokumentumok, vagy más térképészeti források alapján kell létrehozni. Ennek során a számítógépes térinformatikai rendszereknél alkalmazott technológiákat kell alkalmazni, ideértve elsősorban az egységes szabványok alapján történő légi vagy műholdas ortokorrigált digitális felvételezést, amely legalább 1:10 000 léptékű térképészeti pontosságot biztosít.

18. cikk

A támogatási jogosultságok azonosítására és nyilvántartására szolgáló rendszer

(1) A támogatási jogosultságok azonosítására és nyilvántartására szolgáló rendszert úgy kell létrehozni, hogy lehetővé tegye a jogosultságok ellenőrzését és a támogatási kérelmek, valamint a mezőgazdasági parcellák azonosítására szolgáló rendszer adatainak keresztellenőrzését.

(2) Az (1) bekezdésben említett rendszernek lehetővé kell tennie legalább a négy megelőző, közvetlenül egymást követő naptári évre vonatkozó adatokba az érintett tagállam illetékes hatósága útján történő közvetlen és azonnali betekintést.

19. cikk

Támogatási kérelmek

(1) A mezőgazdasági termelőnek évente be kell nyújtania a közvetlen kifizetés iránti kérelmét, amelyben – az adott esetnek megfelelően – fel kell tüntetni a következőt:

a) a gazdaság minden mezőgazdasági parcellája, illetve amennyiben a tagállam alkalmazza a 15. cikk (3) bekezdését, az olajfák száma és elhelyezkedésük a parcellán,

b) az aktiválásra bejelentett támogatási jogosultságok,

c) az e rendeletben vagy az érintett tagállam által előírt minden más információ.

(2) Az egyes tagállamok előre kitöltött formanyomtatványokat biztosítanak – többek között elektronikus eszközök felhasználásával – az előző évben meghatározott területek alapján, továbbá grafikus anyagokat, amelyeken feltüntetik az érintett területek földrajzi elhelyezkedését és adott esetben az olajfák helyét. Az egyes tagállamok dönthetnek úgy, hogy a támogatási kérelemben csak az előző évben benyújtott támogatási kérelemhez képest megváltozott adatoknak kell szerepelniük.

(3) Az egyes tagállamok dönthetnek úgy, hogy az I. mellékletben felsorolt vagy más támogatási rendszerek közül többre vagy azok mindegyikére egyetlen támogatási kérelem vonatkozzon.

20. cikk

A jogosultsági feltételek ellenőrzése

(1) A támogatási kérelmek tekintetében a tagállamok igazgatási ellenőrzéseket végeznek a támogatásra vonatkozó jogosultsági feltételek teljesülésének ellenőrzése céljából.

(2) Az igazgatási ellenőrzést a támogatási jogosultság ellenőrzésére szolgáló helyszíni ellenőrzési rendszer egészíti ki. E célból a tagállamok mintavételi tervet készítenek a gazdaságokra vonatkozóan.

A tagállamok távérzékelési eljárásokat és a globális navigációs műholdrendszerre (GNSS) épülő technikákat is alkalmazhatnak a mezőgazdasági parcellák helyszíni ellenőrzésének módszeréül.

(3) Minden egyes tagállam kijelöl egy hatóságot az e fejezetben előírt ellenőrzések összehangolására.

Amennyiben a tagállam az e fejezet alapján elvégzendő munka egyes vonatkozásaival szakosított hivatalokat vagy vállalkozásokat bíz meg, a kijelölt hatóságnak fenn kell tartania az adott munka feletti ellenőrzés jogát és annak felelősségét.

21. cikk

Támogatáscsökkentés, illetve kizárás a támogatás köréből a jogosultsági szabályokkal kapcsolatos előírások megsértése esetén

(1) A 23. cikkben előírt támogatáscsökkentés, illetve a támogatás köréből való kizárás lehetőségének sérelme nélkül, amennyiben megállapítást nyer, hogy egy mezőgazdasági termelő nem felel meg a támogatási jogosultságra vonatkozóan e rendeletben előírt feltételeknek, a számára odaítélt vagy odaítélendő azon támogatás egy részének vagy egészének kifizetését, amelyre vonatkozóan a jogosultsági feltételek teljesültek, csökkenteni kell, vagy ki kell zárni a támogatás köréből a 141. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban megállapítandó módon.

(2) A támogatáscsökkentés százalékos mértéke az előírások feltárt megsértésének súlyától, mértékétől, továbbá tartós, illetve ismétlődő jellegétől függően progresszív módon változik, és a mezőgazdasági termelő egy vagy több naptári év tekintetében akár ki is zárható egy vagy több támogatási rendszer köréből.

22. cikk

A kölcsönös megfeleltetés ellenőrzése

(1) A tagállamok helyszíni ellenőrzést folytatnak annak ellenőrzésére, hogy az egyes mezőgazdasági termelők betartják-e az 1. fejezetben említett kötelezettségeket.

(2) A tagállamok igénybe vehetik meglévő igazgatási és ellenőrzési rendszereiket annak biztosítására, hogy a mezőgazdasági termelők megfeleljenek a jogszabályban foglalt gazdálkodási követelményeknek, valamint a jó mezőgazdasági és környezeti állapotra vonatkozó előírásoknak.

E rendszereknek, és különösen a sertések azonosításáról és nyilvántartásáról szóló, 2008. július 15-i 2008/71/EK irányelvvel ( 3 ), az 1760/2000/EK rendelettel és a 21/2004/EK rendelettel összhangban az állatok azonosítására és nyilvántartására létrehozott rendszernek e rendelet 26. cikkének (1) bekezdése értelmében kompatibilisnek kell lennie az integrált rendszerrel.

23. cikk

Támogatáscsökkentés, illetve a kifizetésből való kizárás a kölcsönös megfeleltetés szabályainak megsértése esetén

(1) Amennyiben egy adott naptári évben (a továbbiakban: az érintett naptári év) bármikor a jogszabályban foglalt gazdálkodási követelmények vagy a jó mezőgazdasági és környezeti állapotra vonatkozó előírások nem teljesülnek, és az előírások ezen megsértése az érintett naptári évben támogatási kérelmet benyújtó mezőgazdasági termelőnek közvetlenül felróható cselekmény vagy mulasztás eredménye, akkor a 7., 10. és 11. cikkben foglalt rendelkezések alkalmazását követően az említett mezőgazdasági termelő számára folyósított vagy folyósítandó közvetlen kifizetések teljes összegét a 24. cikkben meghatározott részletes szabályokkal összhangban csökkenteni kell, vagy az érintettet ki kell zárni a támogatottak köréből.

Az első albekezdést alkalmazni kell abban az esetben is, ha az előírások említett megsértése olyan cselekmény vagy mulasztás eredménye, amely közvetlenül annak a személynek róható fel, akinek a földterületet átruházták, vagy aki azt átruházta.

E bekezdés alkalmazásában az „átruházás”: bármely olyan ügylet, amelynek révén a mezőgazdasági földterület többé nem áll az átruházó rendelkezésére.

A második albekezdéstől eltérve, 2010-től kezdődően ha az a személy, akinek a cselekmény vagy mulasztás közvetlenül tulajdonítható, az érintett naptári évben támogatási kérelmet nyújtott be, a támogatáscsökkentést vagy a támogatás köréből való kizárást az ezen személynek nyújtott vagy nyújtandó közvetlen kifizetések teljes összegére kell alkalmazni.

(2) Az (1) bekezdés ellenére és az e rendelet 24. cikkének (1) bekezdésében említett részletes szabályokban megállapított feltételekkel összhangban a tagállamok dönthetnek úgy, hogy nem alkalmaznak csökkentést vagy kizárást, amennyiben annak összege mezőgazdasági termelőnként és naptári évenként legfeljebb 100 eurót tenne ki.

Amennyiben egy tagállam úgy határoz, hogy az első albekezdésben meghatározott lehetőséget veszi igénybe, akkor a következő évben az illetékes hatóság megteszi az annak biztosításához szükséges intézkedéseket, hogy a mezőgazdasági termelő orvosolja az előírások adott megsértésével kapcsolatos ténymegállapításokat. A ténymegállapításról és az előírások megsértésének orvosolására vonatkozó kötelezettségről értesíteni kell a mezőgazdasági termelőt.

24. cikk

A kölcsönös megfeleltetés szabályainak megsértése esetén alkalmazandó támogatáscsökkentés és kizárás részletes szabályai

(1) A 23. cikkben említett támogatáscsökkentésre, illetve a támogatás köréből való kizárásra vonatkozó részletes szabályokat a 141. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell megállapítani. Ennek során figyelembe kell venni az előírások megsértésének súlyát, mértékét, továbbá tartós, illetve ismétlődő jellegét, valamint az e cikk (2), (3) és (4) bekezdésében megállapított kritériumokat.

(2) Gondatlanság esetén a támogatáscsökkentés mértéke nem haladhatja meg az 5 %-ot, az előírások ismételt megsértése esetén pedig a 15 %-ot.

Kellően indokolt esetben a tagállamok dönthetnek úgy, hogy nem alkalmaznak csökkentést, amennyiben az előírások megsértése – súlyossága, mértéke, valamint fennállásának tartóssága alapján – kisebb jelentőségűnek minősül. Az előírások megsértésének azon esetei azonban, amelyek közvetlen veszélyt jelentenek a köz- vagy állategészségügy szempontjából, nem tekinthetők kisebb jelentőségűnek.

Amennyiben a mezőgazdasági termelő nem tette meg azonnal az előírások megállapított megsértését orvosló intézkedést, az illetékes hatóság meghozza az annak biztosításához szükséges intézkedést – amely adott esetben igazgatási ellenőrzésre korlátozódhat –, hogy a termelő orvosolja az előírások megsértését. Az előírások kisebb jelentőségű megsértésével kapcsolatos ténymegállapításokról és az előírások megsértésének orvosolására vonatkozó kötelezettségről értesíteni kell a mezőgazdasági termelőt.

(3) Az előírások szándékos megsértése esetén a támogatáscsökkentés mértéke elvben nem lehet kisebb 20 %-nál, és az érintett mezőgazdasági termelő egy vagy több naptári év tekintetében akár ki is zárható egy vagy több támogatási rendszer köréből.

(4) A támogatáscsökkentés, illetve a támogatás köréből való kizárás teljes összege egy adott naptári évre vonatkozóan nem haladhatja meg a 23. cikk (1) bekezdésében említett teljes összeget.

25. cikk

A kölcsönös megfeleltetés rendszeréből eredő összegek

Az 1. fejezetben szereplő előírások megsértése esetén alkalmazott csökkentésekből és kizárásokból eredő összegek az EMGA-nál kerülnek jóváírásra. A tagállamok ezekből az összegekből 25 %-ot tarthatnak vissza.

26. cikk

A támogatási rendszereknek az integrált rendszerrel való kompatibilitása

(1) A VI. mellékletben felsorolt támogatási rendszerek alkalmazása során a tagállamok biztosítják, hogy az e rendszerekre alkalmazott igazgatási és ellenőrzési eljárások kompatibilisek legyenek az integrált rendszerrel a következők tekintetében:

a) számítógépes adatbázis;

b) a mezőgazdasági parcellák azonosítására szolgáló rendszerek;

c) igazgatási ellenőrzések.

E célból az első albekezdés a), b) és c) pontjában említett adatbázist, rendszereket és ellenőrzéseket úgy kell létrehozni, hogy minden nehézség vagy összeütközés nélkül lehetővé váljék közös üzemeltetésük, illetve a különböző rendszerek közötti adatcsere.

(2) A VI. mellékletben felsoroltakon kívüli közösségi vagy nemzeti szintű támogatási rendszerek alkalmazása céljából a tagállamok beilleszthetik igazgatási és ellenőrzési eljárásaikba az integrált rendszer egy vagy több alkotóelemét.

27. cikk

Tájékoztatás és ellenőrzés

(1) A Bizottságot rendszeresen tájékoztatni kell az integrált rendszer alkalmazásáról.

A Bizottság véleménycserét szervez a tagállamokkal e tárgykörben.

(2) Az 1290/2005/EK rendelet 37. cikkével összhangban az érintett illetékes hatóságok kellő időben való tájékoztatását követően a Bizottság által felhatalmazott képviselők:

a) vizsgálatot és ellenőrzést folytathatnak az integrált rendszer létrehozására és megvalósítására hozott intézkedéseket illetően,

b) ellenőrzéseket végezhetnek a 20. cikk (3) bekezdésében említett szakosított hivataloknál és vállalkozásoknál.

(3) Az integrált rendszer megvalósításával és alkalmazásával kapcsolatos tagállami kötelezettségek sérelme nélkül a Bizottság szakosított szervezetek vagy személyek segítségét kérheti az integrált rendszer létrehozásának, felügyeletének és felhasználásának elősegítésére, különösen azzal a céllal, hogy – kérésre – megfelelő szakmai tanácsokkal lássák el a tagállamok illetékes hatóságait.







5. FEJEZET

Egyéb általános rendelkezések

28. cikk

A közvetlen kifizetések odaítélésének minimumkövetelményei

(1) A tagállamok 2010-től kezdődően a következő esetekben nem ítélnek oda közvetlen támogatást a mezőgazdasági termelőnek:

a) ha az adott naptári évben igényelt vagy odaítélendő közvetlen kifizetések teljes összege – figyelmen kívül hagyva a 21. és 25. cikkben meghatározott támogatáscsökkentést és a támogatás köréből való kizárást – kevesebb mint 100 EUR; vagy

b) ha a közvetlen kifizetés igénylésére vagy odaítélésére alapot teremtő gazdaság támogatható területe – figyelmen kívül hagyva a 21. cikkben meghatározott támogatáscsökkentést és a támogatás köréből való kizárást – kevesebb mint egy hektár.

A tagállamok mezőgazdaságuk szerkezetének figyelembevétele érdekében a VII. mellékletben megadott határokon belül kiigazíthatják az e bekezdés első albekezdésének a) és b) pontjában említett felső határokat.

A 44. cikk (1) bekezdésében említett különleges jogosultságokkal rendelkező mezőgazdasági termelők esetében az e bekezdés első albekezdése a) pontjában említett feltételt kell alkalmazni.

Az érintett tagállamok határozhatnak úgy, hogy e bekezdést nem alkalmazzák Franciaország tengerentúli megyéi, az Azori-szigetek és Madeira, illetve a Kanári-szigetek és az égei-tengeri szigetek tekintetében.

Ha a kifizetés összegét az e rendelet 121. cikkében, az 1782/2003/EK rendelet VII. mellékletének K. pontjában vagy az e rendelet IX. mellékletének C. pontjában előirányzottak szerint a közvetlen kifizetések fokozatos bevezetése következtében csökkentik, az igényelt vagy odaítélendő összeget a termelőnek juttatandó támogatás végső összege alapján kell kiszámítani.

(2) A tagállamok 2010-től kezdődően objektív, megkülönböztetésmentes kritériumokat határozhatnak meg annak biztosítására, hogy ne részesülhessenek közvetlen kifizetésben az olyan természetes vagy jogi személyek,

a) akik, illetve amelyek esetében a mezőgazdasági tevékenység csak elenyésző részét teszi ki a gazdasági tevékenység egészének; vagy

b) akik, illetve amelyek elsődleges üzleti tevékenysége nem mezőgazdasági tevékenység.

(3) Azok a támogatási jogosultságok, amelyek az (1) és (2) bekezdés alkalmazása következtében két egymást követő évben nem adnak alapot kifizetésre, visszaszállnak a nemzeti tartalékba.

29. cikk

Kifizetés

(1) Amennyiben e rendelet másként nem rendelkezik, az I. mellékletben felsorolt támogatási rendszerek keretében a támogatások teljes összegben kerülnek kifizetésre a kedvezményezetteknek.

(2) A támogatások kifizetésére évente legfeljebb két részletben, a december 1-je és a következő naptári év június 30-a közötti időszakban kerül sor.

(3) Az I. mellékletben felsorolt támogatási rendszerek keretében a támogatások kifizetésére nem kerül sor azt megelőzően, hogy a jogosultsági feltételeknek a 20. cikk értelmében a tagállamok által elvégezendő ellenőrzése lezárult volna.

(4) E cikk (2) bekezdésétől eltérve a Bizottság a 141. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban:

a) előlegfizetést írhat elő;

b) felhatalmazhatja a tagállamokat, hogy – a költségvetési helyzetre is figyelemmel – december 1-jét megelőzően előleget fizessenek az olyan régiókban, ahol rendkívüli körülmények következtében a mezőgazdasági termelők súlyos pénzügyi nehézségekkel küzdenek:

i. a kifizetések 50 %-ának erejéig,

vagy

ii. a kifizetések 80 %-ának erejéig, ha már rendelkeztek előlegfizetésről.

▼M13

(5) A (2) bekezdéstől eltérve a tagállamok 2014. október 16-tól az I. mellékletben felsorolt támogatási rendszerek keretében nyújtott közvetlen kifizetések legfeljebb 50 %-ának erejéig előleget fizethetnek a mezőgazdasági termelőknek a 2014-ben benyújtott kérelmekhez kapcsolódóan. A marha- és borjúhúsra vonatkozó, a IV. cím 1. fejezetének 11. szakaszában szabályozott támogatások esetében az említett százalékos arányt a tagállamok legfeljebb 80 %-ra növelhetik.

▼B

30. cikk

A szabályok kijátszására vonatkozó záradék

Az egyes támogatási rendszerekre alkalmazandó különös rendelkezések sérelme nélkül, nem teljesíthető kifizetés olyan kedvezményezett részére, akiről megállapították, hogy mesterségesen teremtette a támogatási jogosultság megszerzéséhez szükséges körülményeket azzal a céllal, hogy az adott támogatási rendszer céljaival ellentétes előnyhöz jusson.

31. cikk

Vis maior és rendkívüli körülmények

E rendelet alkalmazásában az illetékes hatóság például a következő eseteket ismeri el vis maior-ként vagy rendkívüli körülményként:

a) a mezőgazdasági termelő halála;

b) a mezőgazdasági termelő tartós munkaképtelensége;

c) a gazdaság földterületét nagy mértékben sújtó, súlyos természeti csapás;

d) a gazdaság részét képező, állattartásra szolgáló építmények véletlenszerű megsemmisülése;

e) a mezőgazdasági termelő állatállományának egy részét vagy egészét érintő járványos állatbetegség.

32. cikk

Felülvizsgálat

Az I. mellékletben felsorolt támogatási rendszerek működése nem érinti a gazdasági változások és a költségvetési helyzet figyelembevételével bármely időpontban elvégezhető felülvizsgálat lehetőségét.







III. CÍM

EGYSÉGES TÁMOGATÁSI RENDSZER







1. FEJEZET

Általános végrehajtás

33. cikk

Támogatási jogosultságok

(1) A mezőgazdasági termelők az egységes támogatási rendszer keretében támogatáshoz juthatnak, amennyiben:

a) az 1782/2003/EK rendelettel összhangban szerzett támogatási jogosultsággal rendelkeznek;

b) e rendelet szerinti támogatási jogosultságot szereznek:

i. átruházással,

ii. a nemzeti tartalékból,

iii. a IX. melléklet alapján,

▼A1

iv. a 47. cikk (2) bekezdése, az 57a. cikk, az 59. cikk, a 64. cikk (2) bekezdésének harmadik albekezdése, a 65. cikk és a 68. cikk (4) bekezdésének c) pontja alapján.

▼B

(2) A 47. cikk (2) bekezdésének, az 57. cikk (6) bekezdésének, a 64. cikk (2) bekezdésének és a 65. cikknek az alkalmazásában „támogatási jogosultsággal rendelkezőnek minősülő mezőgazdasági termelő”: olyan mezőgazdasági termelő, akinek támogatási jogosultságot osztottak ki vagy akire véglegesen ilyen jogosultságot ruháztak át.

(3) Az 1782/2003/EK rendelet 53. cikkének (2) bekezdésével, 63. cikkének (2) bekezdésével és 71j. cikkével összhangban létrehozott területpihentetési támogatás iránti jogosultságokra nem vonatkoznak korábbi területpihentetési kötelezettségek.

34. cikk

A támogatási jogosultságok aktiválása támogatható hektáronként

(1) A mezőgazdasági termelők az egységes támogatási rendszer keretében támogatáshoz juthatnak a támogatható hektárszámhoz kötött támogatási jogosultság aktiválásával. Az aktivált támogatási jogosultságok az abban meghatározott összegek kifizetésére jogosítanak fel.

(2) E cím alkalmazásában „támogatható hektár”:

a) a gazdaság bármely olyan mezőgazdasági földterülete, beleértve a rövid életciklusú erdei fákkal (ex 0602 90 41 KN-kód) beültetett területeket is, amelyet mezőgazdasági tevékenységre használnak, vagy ha a területeket nem mezőgazdasági tevékenységre is használják, amelyek használatában a mezőgazdasági tevékenység túlsúlyban van, és

b) bármely olyan földterület, amely 2008-ban az egységes támogatási rendszer vagy az egységes területalapú támogatási rendszer keretében kifizetési jogosultságot teremtett, és amely

i. már nem felel meg a „támogathatóság” meghatározásának a vadon élő madarak védelméről szóló, 1979. április 2-i 79/409/EGK tanácsi irányelv ( 4 ), a természetes élőhelyek, valamint a vadon élő állatok és növények védelméről szóló, 1992. május 21-i 92/43/EGK tanácsi irányelv ( 5 ) és a vízpolitika terén a közösségi fellépés kereteinek meghatározásáról szóló, 2000. október 23-i 2000/60/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv ( 6 ) végrehajtása következtében; vagy

ii. az egyéni gazdálkodó vonatkozó kötelezettségvállalásának időtartama alatt az Európai Mezőgazdasági Orientációs és Garanciaalapból (EMOGA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról szóló, 1999. május 17-i 1257/1999/EK tanácsi rendelet ( 7 ) 31. cikke vagy az 1698/2005/EK rendelet 43. cikke szerint, vagy egy olyan nemzeti rendszer alapján erdősített terület, amelynek feltételei összhangban vannak a rendelet 43. cikkének (1), (2) és (3) bekezdésével; vagy

iii. az egyéni gazdálkodó vonatkozó kötelezettségvállalásának időtartama alatt az 1257/1999/EK rendelet 22., 23. és 24. cikke vagy az 1698/2005/EK rendelet 39. cikke szerint pihentetett terület.

A Bizottság a 141. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban meghatározza a támogatható hektárok nem mezőgazdasági tevékenységek céljára való felhasználásával kapcsolatos részletes szabályokat.

A hektároknak – vis maior vagy rendkívüli körülmény esetének kivételével – a naptári év bármely időpontjában meg kell felelniük a támogathatósági feltételeknek.

35. cikk

A támogatható hektárok bejelentése

(1) A mezőgazdasági termelő nyilatkozik a bármely támogatási jogosultsághoz tartozó támogatható hektárszámnak megfelelő parcellákról. E parcelláknak – vis maior vagy rendkívüli körülmény esetének kivételével – a tagállam által meghatározandó időpontban, de legkésőbb a támogatási kérelem módosítására a tagállamban megállapított időpontban a mezőgazdasági termelő rendelkezésére kell állniuk.

(2) A tagállamok kellően megalapozott esetben engedélyezhetik a mezőgazdasági termelő számára a fent említett nyilatkozata módosítását azzal a feltétellel, hogy fenntartja a támogatási jogosultságának megfelelő hektárszámot, valamint a területre vonatkozó egységes támogatás odaítélésének egyéb feltételeit.

36. cikk

A támogatási jogosultságok módosítása

E rendelet eltérő rendelkezése hiányában a hektáronkénti támogatási jogosultság nem módosítható.

A Bizottság a 141. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban meghatározza a támogatási jogosultságok módosítására 2010-től kezdődően alkalmazandó részletes szabályokat, különös tekintettel a támogatási jogosultságok törtrészei esetére.

37. cikk

Többszörös kérelmek

E rendelet eltérő rendelkezése hiányában a támogatható hektárszámnak megfelelő olyan terület tekintetében, amelyre az egységes támogatási rendszer keretében támogatási kérelmet nyújtottak be, bármely egyéb közvetlen kifizetés, illetve e rendelet hatályán kívüli bármely egyéb támogatás iránti kérelem is benyújtható.

38. cikk

Földhasználat a gyümölcs- és zöldségágazat késleltetett integrációja esetében

Amennyiben egy tagállam úgy határozott, hogy igénybe veszi az 1782/2003/EK rendelet 51. cikkének második albekezdésében meghatározott lehetőséget (a továbbiakban: késleltetett integráció), a határozat által érintett régiókban található parcellák legkésőbb 2010. december 31-ig nem támogathatók, ha azokat a következő célokra használják:

a) gyümölcs- és zöldségtermesztés;

b) áruburgonya-termesztés; vagy

c) faiskolák.

Késleltetett integráció esetében a tagállamok határozhatnak úgy, hogy a támogatható hektárszámon lehetővé teszik másodvetésű növénykultúrák művelését egy minden év augusztus 15-én kezdődő, legfeljebb három hónapos időszakban. Valamely tagállam kérelmére azonban ez az időpont a 141. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően módosulhat azon régiók tekintetében, amelyekben a gabonaféléket rendes körülmények között éghajlati okokból korábban takarítják be.

39. cikk

A földterület kender termelésére való használata

(1) A kender termelésére használt területek csak abban az esetben támogathatók, ha a felhasznált fajták tetrahidrokannabinol-tartalma nem haladja meg a 0,2 %-ot. A tagállamok létrehoznak egy rendszert, amellyel a kendertermő területek legalább 30 %-án ellenőrzik a termesztett növények tetrahidrokannabinol-tartalmát. Azonban ha egy tagállam előzetes engedélyezési rendszert vezet be az ilyen növényi kultúra termelését illetően, a fenti minimumarány 20 %-ra változik.

(2) A 141. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban a támogatások odaítélésének feltételéül kell szabni bizonyos fajták minősített vetőmagjainak használatát.

▼M13

40. cikk

Nemzeti felső határok

(1) Az egyes tagállamok és az egyes évek esetében az összes kiosztott támogatási jogosultság, a 41. cikkben említett nemzeti tartalék és az 51. cikk (2) bekezdésének, a 69. cikk (3) bekezdésének és a 72b. cikknek megfelelően rögzített felső határok összértéke egyenlő a VIII. mellékletben megállapított nemzeti felső határával.

(2) A VIII. mellékletben meghatározott nemzeti felső határa betartásának biztosítására a tagállamok szükség esetén lineáris kulcs alkalmazásával csökkentik vagy növelik az összes támogatási jogosultság értékét vagy a 41. cikkben említett nemzeti tartalék összegét.

Azok a tagállamok, amelyek úgy határoznak, hogy nem hajtják végre e rendelet III. címének 5a. fejezetét, és nem élnek a 136a. cikk (1) bekezdésében foglalt lehetőséggel, a támogatási jogosultságok értékének az első albekezdésben említettek szerinti szükséges csökkentésének elérése érdekében dönthetnek úgy, hogy nem csökkentik azokat a támogatási jogosultságokat, amelyeket 2013-ban azok a mezőgazdasági termelők aktiváltak, akik 2013-ban egy az érintett tagállam által meghatározandó közvetlen kifizetések összegénél alacsonyabb támogatást igényeltek; az említett összeg nem haladhatja meg az 5 000 EUR-t.

(3) ►C3 Az ◄ 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet [a horizontális rendelet] ( 8 ) 26. cikkének sérelme nélkül a valamely tagállamban a 2014. naptári év tekintetében e rendelet 34., 52., 53., 68. és 72a. cikke alapján juttatható, valamint az 1234/2007/EK rendelet 111. cikke alapján a selyemhernyó-tenyésztők támogatására nyújtott közvetlen kifizetések összege nem lehet magasabb az e rendelet VIII. mellékletében arra az évre vonatkozóan meghatározott felső határoknak az e rendelet 136b. cikkének alkalmazásából a 2014. naptári évre vonatkozóan következő, az e rendelet VIIIa. mellékletében megállapított összegekkel csökkentett összegénél.

A tagállamok szükség esetén és az e rendelet VIII. mellékletében meghatározott felső határoknak az e rendelet 136b. cikkének alkalmazásából a 2014. naptári évre vonatkozóan következő, az e rendelet VIIIa. mellékletében megállapított összegekkel csökkentett összege betartása céljából lineáris kulcs alkalmazásával csökkentik a 2014. naptári évhez kapcsolódó közvetlen kifizetések összegét.

▼B

41. cikk

Nemzeti tartalék

(1) Az egyes tagállamok nemzeti tartalékot működtetnek, amely magában foglalja az alábbi kettő különbségét:

a) az e rendelet VIII. mellékletében meghatározott nemzeti felső határok; és

▼M13

b) a kiosztott valamennyi kifizetési jogosultság teljes értéke és az e rendelet 51. cikke (2) bekezdésében, 69. cikke (3) bekezdésében és 72b. cikkében foglaltak szerint meghatározott felső határok.

▼B

(2) A tagállamok arra használhatják fel a nemzeti tartalékot, hogy – sürgősséggel, objektív kritériumok alapján és a mezőgazdasági termelők közötti egyenlő bánásmódot, valamint a piac és a verseny torzulásának megakadályozását biztosító módon – támogatási jogosultságot ítéljenek oda a mezőgazdasági tevékenységüket megkezdő mezőgazdasági termelőknek.

(3) A 68. cikk (1) bekezdésének c) pontját nem alkalmazó tagállamok a nemzeti tartalékot arra használhatják fel, hogy – objektív kritériumok alapján és a mezőgazdasági termelők közötti egyenlő bánásmódot, valamint a piac és a verseny torzulásának megakadályozását biztosító módon – támogatási jogosultságokat határozzanak meg olyan területen működő mezőgazdasági termelők részére, amely az állami intervenció valamely formájához kapcsolódó szerkezetátalakítási és/vagy fejlesztési program hatálya alatt áll, a termőterületek termelésből való kivonásának megakadályozása és/vagy az adott területen a mezőgazdasági termelőket sújtó különleges hátrányok ellentételezése érdekében.

(4) A tagállamok arra használják fel a nemzeti tartalékot, hogy a Bizottság által a 141. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban meghatározandó különleges helyzetbe került mezőgazdasági termelőknek – objektív kritériumok alapján, a mezőgazdasági termelők közötti egyenlő bánásmódot, valamint a piac és a verseny torzulásának megakadályozását biztosító módon – támogatási jogosultságot utaljanak ki.

(5) E cikk alkalmazása során a tagállamok növelhetik a mezőgazdasági termelőknek kiosztott támogatási jogosultságok egységenkénti értékét és/vagy számát.

▼M3

(6) Amennyiben egy tagállam alkalmazza az 59. vagy 63. cikket, objektív kritériumok alapján és a mezőgazdasági termelők közötti egyenlő bánásmódot, valamint a piac és a verseny torzulásának megakadályozását biztosító módon rendelkezhet úgy, hogy egy mezőgazdasági üzem vagy a támogatási jogok bérbeadása, egészének vagy részének eladása, átruházása vagy lejárata esetén az érintett mezőgazdasági termelő számára kiosztandó támogatási jogosultságok vagy a támogatási jogosultságok által realizált értéknövekedés egy részét vagy egészét vissza kell utalni a nemzeti tartalékba, amennyiben a támogatási jogosultság megítélése vagy az értéknövekedés rendkívüli nyereséghez juttatná az érintett mezőgazdasági termelőt. A kritériumoknak legalább a következőket tartalmazniuk kell:

a) a bérbeadás minimális időtartama;

b) az az időszak, amelyen belül úgy tekinthető, hogy a bérlet eladása, átruházása vagy lejárta rendkívüli nyereséghez vezet. Ez az időszak legkorábban a támogatás termeléstől való elválasztása megfelelő bázisidőszakának elején kezdődik és legkésőbb akkor ér véget, amikor az érintett mezőgazdasági termelőt értesítették a támogatás termeléstől való elválasztásáról és a megfelelő feltételekről;

c) a kifizetett támogatás azon hányada, amelyet vissza kell utalni a nemzeti tartalékba.

▼B

42. cikk

Fel nem használt támogatási jogosultságok

A 34. cikknek megfelelően két évig nem aktivált támogatási jogosultságokat a nemzeti tartalékhoz kell hozzáadni, kivéve vis maior vagy rendkívüli körülmény esetén. A 2009. év tekintetében azonban a 2007–2008-as kétéves időszakban nem aktivált támogatási jogosultságokat nem lehet a nemzeti tartalékhoz hozzáadni, ha azok aktiválására 2006-ban sor került, a 2010. év tekintetében pedig a 2008–2009-es kétéves időszakban nem aktivált támogatási jogosultságokat nem lehet a nemzeti tartalékhoz hozzáadni, ha azok aktiválására 2007-ben sor került.

43. cikk

A támogatási jogosultság átruházása

(1) Támogatási jogosultság csak az ugyanazon tagállamban letelepedett mezőgazdasági termelők javára ruházható át, a tényleges vagy várható öröklés címén történő átszállás esetének kivételével.

Azonban a tényleges vagy várható öröklés esetén is csak abban a tagállamban használható fel az adott támogatási jogosultság, ahol az megállapításra került.

Az egyes tagállamok dönthetnek úgy, hogy a támogatási jogosultság csak egyazon régión belül legyen átruházható vagy felhasználható.

(2) Támogatási jogosultság adásvétel vagy bármely egyéb formában történő végleges átruházás útján ruházható át, földterülettel együtt vagy anélkül. Ezzel ellentétben, bérbeadás vagy más hasonló típusú ügylet csak abban az esetben engedhető meg, ha a támogatási jogosultság átruházását ennek megfelelő támogatható hektárszám átruházása kíséri.

(3) Támogatási jogosultság földterülettel együtt vagy anélkül történő eladása esetén a tagállamok – a közösségi jog általános elveivel összhangban – dönthetnek úgy, hogy az eladott támogatási jogosultságok egy része visszakerül a nemzeti tartalékba, vagy egységértékük – a Bizottság által a 141. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban meghatározandó kritériumoknak megfelelően – csökkentésre kerül a nemzeti tartalék javára.

44. cikk

A különleges jogosultságokra vonatkozó feltételek

(1) E rendelet eltérő rendelkezése hiányában az 1782/2003/EK rendelet III. címe 3. fejezetének 2. szakasza és 71m. cikke szerint, valamint e rendelet 60. cikke és 65. cikkének negyedik albekezdése szerint létrehozott támogatási jogosultságokra (a továbbiakban: különleges jogosultságok) az e cikk (2) és (3) bekezdésében meghatározott feltételeket kell alkalmazni.

(2) A 34. cikk (1) bekezdésétől eltérve a különleges jogosultsággal rendelkező mezőgazdasági termelő számára a tagállam engedélyezi a támogatási jogosultságnak a megegyező számú támogatható hektárral való aktiválására vonatkozó követelménytől történő eltérést, feltéve, hogy

a) a termelő fenntartja az 1782/2003/EK rendeletben említett referenciaidőszakban végzett, számosállat-egységben (SZÁE) kifejezett mezőgazdasági tevékenységének legalább 50 %-át; vagy

b) a 60. cikk alapján létrehozott különleges jogosultságok esetében az egységes támogatási rendszerre való áttérés előtt végzett mezőgazdasági tevékenységének számosállat-egységben (SZÁE) kifejezett 50 %-át; vagy

c) a 65. cikk esetében az 1782/2003/EK rendelet 67. és 68. cikkének alkalmazása idején végzett mezőgazdasági tevékenységének számosállat-egységben (SZÁE) kifejezett 50 %-át.

Amennyiben azonban egy mezőgazdasági termelőnek mind az 1782/2003/EK rendelet, mind e rendelet alapján juttattak különleges jogosultságokat, az első albekezdésben említett tevékenységek közül a legmagasabb szintet elérő tevékenység 50 %-át kell fenntartania.

Az első albekezdésben említett feltétel Málta esetében nem alkalmazandó.

(3) A különleges jogosultságok 2009-ben, 2010-ben és 2011-ben történő átruházása esetén a kedvezményezett csak abban az esetben élhet a (2) bekezdésben említett eltérés jogával, ha valamennyi különleges jogosultság átruházásra került. 2012-től kezdődően a kedvezményezett csak öröklés vagy várható öröklés esetén élhet az eltérés jogával.

Az első albekezdés Máltára nem alkalmazandó.

45. cikk

A támogatási jogosultság felülvizsgálata

(1) Kellően indokolt esetben és a közösségi jog általános elveivel összhangban eljárva az egységes támogatási rendszert az 1782/2003/EK rendelet III. címe 1–4. fejezetének megfelelően bevezető tagállamok dönthetnek úgy, hogy 2010-ben vagy azt követően közelíteni kezdik a támogatási jogosultságok értékét.

Amennyiben az említett határozat 2010-től alkalmazandó, azt 2009. augusztus 1-jéig el kell fogadni. Minden egyéb esetben azt 2010. augusztus 1-jéig kell azt elfogadni.

(2) Az (1) bekezdés első albekezdésének alkalmazásában a támogatási jogosultságokat objektív és megkülönböztetésmentes kritériumok alapján évente fokozatosan módosítani lehet. Ha a módosítás a támogatási jogosultságok értékének csökkenését eredményezi, azt legalább három, előre meghatározott évenkénti lépésben kell végrehajtani.

A támogatási jogosultság értékének csökkenése az első albekezdésben említett éves lépések egyikében sem haladhatja meg a kezdő és a záró érték közötti különbség 50 %-át. Amennyiben az értékcsökkenés mértéke a kezdő érték 10 %-ánál kevesebb, a tagállamok háromnál kevesebb lépést is alkalmazhatnak.

(3) A tagállamok határozhatnak úgy, hogy e cikket alkalmazzák:

a) a megfelelő földrajzi szinteken, amelyeket objektív és megkülönböztetésmentes kritériumok alapján állapítanak meg, azaz azok intézményi vagy igazgatási struktúrája és/vagy mezőgazdasági potenciálja alapján; vagy

b) a 46. cikk (4) bekezdésének alkalmazása esetén a 46. cikk (2) bekezdésével összhangban meghatározott régióban.







2. FEJEZET

Regionális és részleges végrehajtás







1. szakasz

Regionális szintű végrehajtás

46. cikk

A 40. cikkben említett nemzeti felső határok regionális felosztása

(1) Az egységes támogatási rendszert az 1782/2003/EK rendelet III. címének 1–4. fejezete alapján bevezető tagállamok határozhatnak úgy, hogy az egységes támogatási rendszert 2010-ben vagy azt követően regionális szinten alkalmazzák az e szakaszban meghatározott feltételekkel összhangban.

Amennyiben a határozat 2010-től alkalmazandó, azt 2009. augusztus 1-jéig el kell fogadni. Minden egyéb esetben 2010. augusztus 1-jéig kell azt elfogadni.

(2) A tagállamok a régiókat objektív és megkülönböztetésmentes kritériumok alapján határozzák meg, például azok intézményi vagy igazgatási struktúrája és regionális mezőgazdasági potenciálja alapján.

A tagállamok az egész területüket egyetlen régiónak tekinthetik.

(3) A tagállamok objektív és megkülönböztetésmentes kritériumok alapján osztják fel a régiók között a 40. cikkben említett nemzeti felső határokat. A tagállamok határozhatnak úgy, hogy a regionális felső határokat legfeljebb három, előre meghatározott évenkénti lépésben, objektív és megkülönböztetésmentes kritériumok alapján – mint például a mezőgazdasági potenciál vagy a környezetvédelmi kritériumok – évente fokozatosan módosítják.

(4) Amennyiben valamely, az e cikk (1), (2) és (3) bekezdését alkalmazó tagállam úgy határoz, hogy nem alkalmazza a 47. cikket, e tagállam az alkalmazandó regionális felső határoknak való megfeleléshez szükséges mértékben valamennyi régiójában kiigazítja a támogatási jogosultságok értékét. E célból a támogatási jogosultságok értékét lineárisan csökkentik vagy növelik. A támogatási jogosultságok értékének e bekezdés szerinti teljes csökkenési mértéke legfeljebb az eredeti értékük 10 %-a lehet.

(5) Ha valamely tagállam úgy határoz, hogy a 45. cikket és ezt a cikket is alkalmazza, a 45. cikk (2) bekezdésének második albekezdésében meghatározott határértékek kiszámítása során figyelembe kell venni a támogatási jogosultságok értékének az e cikk (4) bekezdésében említett csökkenését.

47. cikk

Az egységes támogatási rendszer regionalizálása

(1) Kellően megalapozott esetben a tagállamok dönthetnek úgy, hogy a 46. cikk szerint megállapított regionális felső határ legfeljebb 50 %-át felosztják az összes olyan mezőgazdasági termelő között, amelyeknek a gazdasága az érintett régióban található, ideértve azokat is, amelyek nem rendelkeznek támogatási jogosultsággal.

(2) A mezőgazdasági termelők olyan támogatási jogosultságot kapnak, amelynek egységenkénti értékét a 46. cikk szerint megállapított regionális felső határ vonatkozó részének regionális szinten megállapított támogatható hektárszámmal való elosztásával kell meghatározni.

Az említett támogatási jogosultságok értékét növelni kell, amennyiben a mezőgazdasági termelő e cikk alkalmazását megelőzően rendelkezik támogatási jogosultsággal. Ebből a célból a mezőgazdasági termelő valamennyi támogatási jogosultságának regionális egységértékét meg kell növelni a tagállam által meghatározandó időpontig a termelő birtokában lévő támogatási jogosultságok összértéke alapján kiszámított összeggel. Az említett növeléseket a regionális felső határból e cikk (1) bekezdésének alkalmazása után fennmaradó rész korlátain belül kell kiszámítani.

(3) A támogatási jogosultságok mezőgazdasági termelőnkénti száma megegyezik a mezőgazdasági termelő által az egységes támogatási rendszernek a 46. cikk (1) bekezdése szerinti regionális szintű alkalmazása évében a 34. cikk (2) bekezdésével összhangban bejelentett hektárok számával, vis maior vagy rendkívüli körülmény esetének kivételével.

(4) Az (1) és a (2) bekezdésben említett elosztás előtt a mezőgazdasági termelő birtokában lévő támogatási jogosultságokat törölni kell, és azokat a (3) bekezdésben említett új jogosultságokkal kell helyettesíteni.

48. cikk

A támogatási jogosultság felülvizsgálata

(1) Kellően indokolt esetben és a közösségi jog általános elveivel összhangban eljárva a 47. cikket alkalmazó tagállamok dönthetnek úgy, hogy az egységes támogatási rendszernek a 46. cikk (1) bekezdése szerinti, regionális szintű alkalmazását követő évben közelíteni kezdik az e szakasz szerint létrehozott támogatási jogosultságok értékét.

Amennyiben az említett határozat 2010-től alkalmazandó, azt 2009. augusztus 1-jéig el kell fogadni. Minden egyéb esetben 2010. augusztus 1-jéig kell azt elfogadni.

Az első albekezdés alkalmazásában a támogatási jogosultságokat objektív és megkülönböztetésmentes kritériumok alapján évente fokozatosan módosítani lehet. Ha a módosítás a támogatási jogosultságok értékének csökkenését eredményezi, azt legalább két, előre meghatározott évenkénti lépésben kell végrehajtani.

(2) Kellően indokolt esetben és a közösségi jog általános elveivel összhangban eljárva az egységes támogatási rendszert az 1782/2003/EK rendelet III. címe 5. fejezetének 1. szakaszával vagy 6. fejezetével összhangban bevezető tagállamok dönthetnek úgy, hogy 2010-ben vagy azt követően közelíteni kezdik a támogatási jogosultságok értékét.

Amennyiben a határozat 2010-től alkalmazandó, azt 2009. augusztus 1-jéig el kell fogadni. Minden egyéb esetben 2010. augusztus 1-jéig kell azt elfogadni.

Az (1) bekezdés alkalmazásában a támogatási jogosultságokat objektív és megkülönböztetésmentes kritériumok alapján évente fokozatosan módosítani kell. Ha a módosítás a támogatási jogosultságok értékének csökkenését eredményezi, azt legalább három, előre meghatározott évenkénti lépésben kell végrehajtani.

Az első albekezdést a tagállamok által az 1782/2003/EK rendelet 63. cikkének (3) bekezdése alapján meghozott határozatok sérelme nélkül kell alkalmazni. Az érintett tagállamok eltérhetnek az első albekezdésben előírt lépések minimális számától és az e cikk (3) bekezdésben megállapított határértékektől.

(3) A támogatási jogosultság értékének csökkenése az első és a második bekezdésben említett éves lépések egyikében sem haladhatja meg a kezdő és a záró érték közötti különbség 50 %-át. Amennyiben az értékcsökkenés mértéke a kezdő érték 10 %-ánál kevesebb, a tagállamok háromnál kevesebb lépést is alkalmazhatnak.

(4) A tagállamok határozhatnak úgy, hogy az (1), a (2) és a (3) bekezdést a megfelelő földrajzi szinteken alkalmazzák, amelyeket objektív és megkülönböztetésmentes kritériumok alapján állapítanak meg, például azok intézményi vagy igazgatási struktúrája és/vagy mezőgazdasági potenciálja alapján.

49. cikk

Gyepterület

A 47. cikk alkalmazásakor a tagállamok objektív és megkülönböztetésmentes kritériumok alapján a 46. cikkben meghatározott regionális felső határon vagy annak egy részén belül eltérő egységenkénti értékeket határozhatnak meg a mezőgazdasági termelők számára kiosztandó, a 47. cikk (1) bekezdésében említett támogatási jogosultságok vonatkozásában:

a) a 2008. évi területalapú támogatás iránti kérelmekre előírt időpontban gyepterületként használt és egyéb támogatható hektárok; vagy

b) a 2008. évi területalapú támogatás iránti kérelmekre előírt időpontban állandó legelőként használt és egyéb támogatható hektárok tekintetében.

50. cikk

Az e szakasz alapján megállapított támogatási jogosultságokra vonatkozó feltételek

(1) Az e szakasz, illetve az 1782/2003/EK rendelet III. címe 5. fejezetének 1. szakasza vagy 6. fejezete alapján megállapított támogatási jogosultságokat csak ugyanazon régión belül, vagy olyan régiók között lehet átruházni vagy felhasználni, ahol a hektáronkénti támogatási jogosultság megegyező.

(2) Amennyiben e szakasz másként nem rendelkezik, e cím többi rendelkezése alkalmazandó.







2. szakasz

Részleges végrehajtás

51. cikk

Általános rendelkezések

(1) Az 1782/2003/EK rendelet III. címe 5. fejezetének 2. szakaszával összhangban a juh- és kecskehús-ágazatra vonatkozó támogatást, valamint a marha- és borjúhúsra vonatkozó támogatást nyújtó tagállamok 2009. augusztus 1-jéig határozhatnak úgy, hogy e támogatásokat az e szakaszban meghatározott feltételek mellett továbbra is odaítélik. A tagállamok úgy is dönthetnek, hogy a nemzeti felső határuk összetevőjének azt a részét, amelyet e támogatások céljára kell felhasználni, az 1782/2003/EK rendelet 64. cikke (2) bekezdésével összhangban meghatározottaknál alacsonyabb értékben határozzák meg. Amennyiben egy tagállam nem hozza meg a vonatkozó határozatot, 2010-től a támogatásokat az e rendelet 66. cikkével összhangban az egységes támogatási rendszerbe kell integrálni.

A marha- és borjúhúsra vonatkozó, az e rendelet 53. cikkének (2) bekezdésében említett támogatások esetében a tagállamok 2010. augusztus 1-jéig úgy is határozhatnak, hogy nem ítélik oda ezeket a támogatásokat, hanem integrálják azokat 2011-től az e rendelet 66. cikkévell összhangban az egységes támogatási rendszerbe.

Amennyiben egy tagállam a gyümölcs- és zöldségtámogatások egy részét vagy egészét az 1782/2003/EK rendelet 68b. cikke alapján kizárta az egységes támogatási rendszerből, az alábbiakat teheti:

a) 2010-től odaítéli a gyümölcs- és zöldségtámogatásokat az e szakaszban foglalt feltételek mellett és az 1782/2003/EK rendelet 68b. cikkének (1) és (2) bekezdése, valamint 143bc. cikkének (1) és (2) bekezdése alapján meghozott határozattal összhangban, vagy

b) 2009. augusztus 1-jéig határoz az egységes támogatási rendszerből az 1782/2003/EK rendelet 68b. cikke alapján kizárt gyümölcs- és zöldségtámogatásoknak e rendelet 66. cikkével összhangban az egységes támogatási rendszerbe történő integrálásáról, vagy

c) 2009. augusztus 1-jéig határoz az átmeneti gyümölcs- és zöldségtámogatásnak az e szakaszban foglalt feltételek mellett, az 1782/2003/EK rendelet 68b. cikkével összhangban meghatározottnál alacsonyabb értékben történő odaítéléséről.

Az egységes területalapú támogatási rendszert alkalmazó új tagállamok az egységes támogatási rendszer bevezetésekor határozhatnak úgy, hogy az első albekezdésben említett támogatásokat az e szakaszban meghatározott feltételek mellett ítélik oda. Az 1782/2003/EK rendelet 143bc. cikkét nem alkalmazó új tagállamoknak az átmeneti gyümölcs- és zöldségtámogatás esetében nem alkalmazhatják e rendelet 54. cikkét. Ezen túlmenően, az átmeneti gyümölcs- és zöldségtámogatás esetében az új tagállamoknak adott esetben figyelembe kell venniük e rendelet 128. cikkének (3) bekezdését.

▼M3

Az 1782/2003/EK rendelet III. címe 5. fejezetének 2. szakaszában az egységes támogatási rendszer regionális szinten történő alkalmazására vonatkozóan biztosított lehetőséggel élő tagállamok az első és a második albekezdést is alkalmazhatják regionális szinten.

▼A1

Horvátország úgy dönthet, hogy él az e rendelet 52. cikkében és 53. cikkének (1) bekezdésében előírt választási lehetőséggel. Az erre vonatkozó döntéséről 2013. július 15-ig értesíti a Bizottságot.

▼B

(2) Az egyes tagállamok választása szerint a Bizottság – a 141. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban – felső határt határoz meg az 52., az 53. és az 54. cikkben említett minden egyes közvetlen kifizetést illetően.

Ez a felső határ a 40. cikkben említett nemzeti felső határoknak az egyes közvetlen kifizetéseknek megfelelő összetevője és a tagállamok által az 52., az 53. és az 54. cikkel összhangban alkalmazott csökkentési százalék szorzatával egyenlő.

▼A1

A második albekezdéstől eltérve Horvátország esetében ezt a felső határt a 104. cikk (4) bekezdésében és a 112. cikk (5) bekezdésében a juh- és kecskehúsra, illetve az 52. és 53. cikkében a marha- és borjúhúsra vonatkozó támogatás tekintetében meghatározott nemzeti felső határok alapján állapítják meg, figyelembe véve a közvetlen kifizetések bevezetésére vonatkozóan a 121. cikkben meghatározott ütemezést.

▼M13

2014-ben a közvetlen kifizetések 52. és 53. cikkben említett felső határai megegyeznek a 2013. évre meghatározott felső határok és egy olyan együttható szorzatával, amely minden érintett tagállam esetében a 2014. évre a VIII. mellékletben meghatározott nemzeti felső határ és a 2013. évre vonatkozó nemzeti felső határ hányadosaként számítható ki. Ez a szorzási művelet csak akkor alkalmazandó a tagállamokra, ha a VIII. mellékletben a 2014. évre meghatározott nemzeti felső határ alacsonyabb a 2013. évre vonatkozó nemzeti felső határnál.

▼M3

(3) Az (1) bekezdés ötödik albekezdésében említett lehetőséggel élő tagállamok 2009. december 1-jéig benyújtják a Bizottságnak a következő adatokat:

a) az érintett intézkedésekre előirányzott összegek régiónkénti bontása a 2010–2012-es időszakra, objektív kritériumok alapján;

b) az a) pontban említett összegek megállapítására használt statisztikai és egyéb háttéradatok.

Amennyiben a Bizottság a benyújtott adatokkal kapcsolatban további pontosítást kér, úgy a Bizottság kérésére a tagállamok egy hónapon belül válaszolnak.

A Bizottság az e bekezdés első albekezdésének a) pontjában említett összegeket veszi alapul az 52. és az 53. cikkben említett minden egyes közvetlen kifizetést illetően az érintett tagállamokra vonatkozó felső határ megállapításához, az ezen cikk (2) bekezdésében előírtaknak megfelelően.

▼B

52. cikk

Juh- és kecskehúsra vonatkozó támogatás

A tagállamok az e rendelet 40. cikkében említett nemzeti felső határoknak az 1782/2003/EK rendelet VI. mellékletében felsorolt, a juh- és a kecskehús-ágazatra vonatkozó támogatásoknak megfelelő összetevőjéből legfeljebb 50 %-ot tarthatnak vissza. Ez esetben e tagállamok évente kiegészítő támogatást fizetnek a mezőgazdasági termelőknek.

▼A1

Az első bekezdéstől eltérve Horvátország visszatarthatja az e rendelet 51. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdésében említett felső határból következő összeg legfeljebb 50 %-át annak érdekében, hogy évente kiegészítő támogatást fizessen a mezőgazdasági termelőknek.

▼B

Kiegészítő támogatásban a juh- és kecsketartással foglalkozó mezőgazdasági termelők részesülhetnek az e rendelet IV. címe 1. fejezetének 10. szakaszában meghatározott feltételek mellett és az e rendelet 51. cikkének (2) bekezdésében meghatározott felső határ erejéig.

53. cikk

Marha- és borjúhúsra vonatkozó támogatás

(1) Az 1782/2003/EK rendelet 68. cikke (2) bekezdése a) pontjának i. alpontját alkalmazó tagállamok, továbbá az egységes területalapú támogatási rendszert alkalmazó új tagállamok visszatarthatják az e rendelet 40. cikkében említett nemzeti felső határoknak az 1782/2003/EK rendelet VI. mellékletében említett, az anyatehénre vonatkozó támogatásoknak megfelelő összetevőjének egészét vagy egy részét. Ez esetben e tagállamok évente kiegészítő támogatást fizetnek a mezőgazdasági termelőknek.

▼A1

Az első albekezdéstől eltérve Horvátország visszatarthatja az e rendelet 51. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdésében említett felső határból következő összeg egészét vagy egy részét annak érdekében, hogy évente kiegészítő támogatást fizessen a mezőgazdasági termelőknek.

▼B

Kiegészítő támogatásban az anyatehén-tartással foglalkozó mezőgazdasági termelők részesülhetnek az e rendelet IV. címe 1. fejezetének 11. szakaszában meghatározott feltételek mellett és az e rendelet 51. cikkének (2) bekezdésében meghatározott felső határ erejéig.

(2) 2010-ben és 2011-ben az 1782/2003/EK rendelet 68. cikkének (1) bekezdését, 68. cikke (2) bekezdése a) pontjának ii. alpontját vagy 68. cikke (2) bekezdésének b) pontját alkalmazó tagállamok, továbbá az egységes területalapú támogatási rendszert alkalmazó új tagállamok visszatarthatják az e rendelet 40. cikkében említett nemzeti felső határoknak a borjúra vonatkozó vágási támogatásnak, a borjún kívüli szarvasmarhafélékre vonatkozó vágási támogatásnak vagy a hímivarú szarvasmarhára vonatkozó különleges támogatásnak megfelelő egy részét vagy azok egészét. Ez esetben e tagállamok kiegészítő támogatást fizetnek a mezőgazdasági termelőknek. A kiegészítő támogatást borjú vágása esetén, borjún kívüli szarvasmarhafélék vágása esetén és hímivarú szarvasmarhák tartása esetén kell nyújtani az e rendelet IV. címe 1. fejezetének 11. szakaszában meghatározott feltételek mellett és az e rendelet 51. cikke (2) bekezdésének megfelelően meghatározott határon belül.

54. cikk

Átmeneti gyümölcs- és zöldségtámogatás

(1) A tagállamok 2011. december 31-ig visszatarthatják a 40. cikkben említett nemzeti felső határok paradicsomtermelési támogatásnak megfelelő összetevőjének legfeljebb 50 %-át.

Ebben az esetben az érintett tagállam – az 51. cikk (2) bekezdésével összhangban meghatározott felső határon belül – évente kiegészítő támogatást fizet a mezőgazdasági termelőknek.

A paradicsomot termesztő mezőgazdasági termelők részére az e rendelet IV. címe 1. fejezetének 8. szakaszában megállapított feltételek mellett jár kiegészítő támogatás.

(2) A tagállamok visszatarthatják a következőket:

a) legkésőbb 2010. december 31-ig az e rendelet 40. cikkében említett nemzeti felső határok azon összetevőjének legfeljebb 100 %-át, amely a feldolgozásra szánt és a 2201/96/EK és a 2202/96/EK rendeletben foglalt támogatási rendszerek szerint támogatásra jogosult, az e bekezdés harmadik albekezdésében felsorolt egynyári kultúráktól eltérő gyümölcs- és zöldségkultúrákra vonatkozó termelési támogatásnak felel meg; valamint

b) 2011. január 1-jétől2012. december 31-ig az e rendelet 40. cikkében említett nemzeti felső határok azon összetevőjének legfeljebb 75 %-át, amely a feldolgozásra szánt és a feldolgozott gyümölcs- és zöldségtermékek piacának közös szervezéséről szóló, 1996. október 28-i 2201/96/EK tanácsi rendeletben ( 9 ) és az egyes citrusfélék termelői részére közösségi támogatási rendszer bevezetéséről szóló, 1996. október 28-i 2202/96/EK tanácsi rendeletben ( 10 ) foglalt támogatási rendszerek szerint támogatásra jogosult, az e bekezdés harmadik albekezdésében felsorolt egynyári kultúráktól eltérő gyümölcs- és zöldségkultúrákra vonatkozó termelési támogatásnak felel meg.

Ebben az esetben az érintett tagállam – az e rendelet 51. cikke (2) bekezdésével összhangban meghatározott felső határon belül – évente kiegészítő támogatást fizet a mezőgazdasági termelőknek.

A kiegészítő támogatást a IV. cím 1. fejezete 8. szakaszában meghatározott feltételek mellett azoknak a mezőgazdasági termelőknek kell megadni, akik a következő, az érintett tagállam által meghatározott egy vagy több gyümölcsöt és zöldséget termelnek:

a) friss füge,

b) friss citrusfélék,

c) csemegeszőlő,

d) körte,

e) őszibarack és nektarin, valamint

f) d'Ente szilva.

(3) A nemzeti felső határok (1) és (2) bekezdésben említett összetevői a X. mellékletben meghatározott összetevők.







3. FEJEZET

▼A1

Végrehajtás az egységes területalapú támogatási rendszert alkalmazó új tagállamokban és Horvátországban

▼B

55. cikk

▼A1

Az egységes támogatási rendszer bevezetése az egységes területalapú támogatási rendszert alkalmazó tagállamokban és Horvátországban

(1) Amennyiben e fejezet másként nem rendelkezik, e címet az V. cím 2. fejezetében meghatározott egységes területalapú támogatási rendszert alkalmazó új tagállamok és Horvátország esetében kell alkalmazni.

▼B

A 41. cikk és a 2. fejezet 1. szakasza nem alkalmazandó.

(2) Az egységes területalapú támogatási rendszert alkalmazó valamennyi új tagállam meghozza az 51. cikk (1) bekezdésében és a 69. cikk (1) bekezdésében említett döntéseket az azon évet megelőző év augusztus 1-jéig, amely tekintetében első alkalommal fogja alkalmazni az egységes támogatási rendszert.

(3) Az egységes területalapú támogatási rendszert alkalmazó bármely új tagállam – Bulgária és Románia kivételével – rendelkezhet úgy, hogy a 34. cikk (2) bekezdésében megállapított jogosultsági feltételeken kívül a „támogatható hektár” a gazdaság valamennyi olyan mezőgazdasági területe, amelyet 2003. június 30-án jó mezőgazdasági állapotban tartottak, függetlenül attól, hogy az említett időpontban művelés alatt állt-e.

56. cikk

Támogatási kérelem

(1) A mezőgazdasági termelők az új tagállamok által meghatározandó időpontig, de legkésőbb május 15-ig benyújtják az egységes támogatási rendszer keretében nyújtott támogatás iránti kérelmüket.

(2) Vis maior vagy rendkívüli körülmény esetének kivételével támogatási jogosultságot csak olyan mezőgazdasági termelő szerezhet, aki az egységes támogatási rendszer alkalmazása első évében május 15-ig támogatási kérelmet nyújtott be az egységes támogatási rendszer keretében.

57. cikk

Nemzeti tartalék

(1) Valamennyi új tagállam nemzeti tartalék létrehozása céljából lineáris kulcs alkalmazásával csökkenti a 40. cikkben említett saját nemzeti felső határát. ►A1 Horvátország esetében a csökkentés nem lehet nagyobb mértékű, mint a VIII. melléklet 3. táblázatában előírt éves felső határ 20 %-a. ◄

(2) Az új tagállamok arra használják fel a nemzeti tartalékot, hogy a Bizottság által a 141. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban meghatározandó különleges helyzetbe került mezőgazdasági termelőknek – objektív kritériumok alapján, a mezőgazdasági termelők közötti egyenlő bánásmódot, valamint a piac és a verseny torzulásának megakadályozását biztosító módon – támogatási jogosultságot utaljanak ki.

(3) Az egységes támogatási rendszer alkalmazásának első évében az új tagállamok felhasználhatják a nemzeti tartalékot arra, hogy – objektív és megkülönböztetésmentes kritériumok alapján, a mezőgazdasági termelők közötti egyenlő bánásmódot, valamint a piac és a verseny torzulásának megakadályozását biztosító módon – támogatási jogosultságokat adjanak meghatározott ágazatokban működő olyan mezőgazdasági termelők részére, akik az egységes támogatási rendszerre való áttérés eredményeképpen különleges helyzetbe kerültek. ►A1 Horvátország esetében a nemzeti tartalék felhasználásának feltétele, hogy azt a Bizottság – végrehajtási jogi aktus révén, a 141. cikkben említett bizottság közreműködése nélkül – jóváhagyja. A Bizottság különösen azt vizsgálja meg, hogy létrehoztak-e bármilyen, a csatlakozás időpontja előtt alkalmazandó nemzeti közvetlen kifizetési rendszert, valamint azt, hogy annak alkalmazására milyen feltételek vonatkoztak. Horvátország 2013. július 15-ig megküldi a Bizottságnak a nemzeti tartalék felhasználásának engedélyezésére vonatkozó kérelmet. ◄

(4) Az új tagállamok felhasználhatják a nemzeti tartalékot arra, hogy támogatási jogosultságot ítéljenek oda – objektív kritériumok alapján és a mezőgazdasági termelők közötti egyenlő bánásmódot, valamint a piac és a verseny torzulásának megakadályozását biztosító módon – olyan mezőgazdasági termelőknek, akik az egységes támogatási rendszer alkalmazása első évének január 1-je után kezdik meg mezőgazdasági tevékenységüket, anélkül hogy abban az évben közvetlen kifizetésben részesülnének.

(5) A 68. cikk (1) bekezdésének c) pontját nem alkalmazó új tagállamok felhasználhatják a nemzeti tartalékot arra, hogy – objektív kritériumok alapján és a mezőgazdasági termelők közötti egyenlő bánásmódot, valamint a piac és a verseny torzulásának megakadályozását biztosító módon – támogatási jogosultságokat osszanak szét olyan területen működő mezőgazdasági termelők között, amely az állami intervenció valamely formájához kapcsolódó szerkezetátalakítási és/vagy fejlesztési program hatálya alatt áll, a termőterületek termelésből való kivonásának megakadályozása és az adott térségben a mezőgazdasági termelőket sújtó különleges hátrányok ellentételezése érdekében.

(6) A (2)–(5) bekezdés alkalmazásában az új tagállamok 5 000 eurós határon belül növelhetik az érintett mezőgazdasági termelő birtokában lévő támogatási jogosultságok egységenkénti értékét, vagy új támogatási jogosultságokat ítélhetnek oda a mezőgazdasági termelőnek.

(7) Az új tagállamok a támogatási jogosultságok lineáris csökkentését alkalmazzák, amennyiben nemzeti tartalékuk nem elégséges a (2), (3) és (4) bekezdésben említett esetek fedezésére.

▼A1

57a. cikk

Aknamentesítéssel kapcsolatos külön nemzeti tartalék Horvátországban

(1) Horvátország egy aknamentesítéssel kapcsolatos külön nemzeti tartalékot hoz létre, amely arra használható fel, hogy a csatlakozás időpontját követő tízéves időszakban – objektív kritériumok alapján, a mezőgazdasági termelők közötti egyenlő bánásmódot, valamint a piac és a verseny torzulásának megakadályozását biztosító módon – támogatási jogosultságokat adjanak olyan mezőgazdasági termelők részére, akik aknamentesítést követően ismét mezőgazdasági tevékenység céljára használják a földjüket.

(2) Azokra a földterületekre, amelyekre vonatkozóan e cikk szerinti támogatási jogosultságok ítélhetők meg, nem ítélhetők meg az 59. és a 61. cikk szerinti támogatási jogosultságok.

(3) Az ezen cikk alapján megállapított támogatási jogosultságok értéke nem lehet nagyobb, mint az 59. cikk, illetve a 61. cikk alapján megállapított támogatási jogosultságok értéke.

(4) Az aknamentesítéssel kapcsolatos külön nemzeti tartalék maximális összege 9 600 000 EUR, és arra alkalmazni kell a közvetlen kifizetések bevezetésére vonatkozóan a 121. cikkben meghatározott ütemezést. A maximális éves összegeket a következő táblázat tartalmazza:







(1 000 EUR) Horvátország 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020 2021 2022 Az aknamentesítéssel kapcsolatos külön nemzeti tartalék maximális összege 2 400 2 880 3 360 3 840 4 800 5 760 6 720 7 680 8 640 9 600

(5) Az egységes támogatási rendszer alkalmazásának első évében Horvátország azon földterületek alapján osztja ki a támogatási jogosultságokat a mezőgazdasági termelők részére, amely földterületeket aknamentesítettek, a mezőgazdasági termelők azokat az egységes támogatási rendszer alkalmazásának első évében benyújtott támogatási kérelmekben bejelentették, és 2005. január 1. és 2012. december 31. között ismét mezőgazdasági célú használatba vették.

(6) A 2013 és 2022 közötti években a támogatási jogosultságokat azon földterületek alapján osztják ki a mezőgazdasági termelők részére, amely földterületeket aknamentesítettek és amelyeket a mezőgazdasági termelők az adott évben bejelentettek, feltéve, hogy az adott földterületet az előző naptári év folyamán vették ismét mezőgazdasági célú használatba, és erről a Bizottságot a (9) bekezdésnek megfelelően értesítették.

(7) Az uniós alapok megfelelő használatának biztosítása érdekében a Bizottság a 141. cikk (2) bekezdésében említett eljárás keretében módosítja a VIII. melléklet 3. táblázatában meghatározott felső határokat abból a célból, hogy azok tartalmazzák a 2022. december 31-ig az aknamentesítéssel kapcsolatos külön nemzeti tartalékból kiosztott összegeket is.

(8) Minden olyan földterületnek, amelyet e cikk alkalmazásában bejelentenek, meg kell felelnie a 34. cikk (2) bekezdésében foglalt, a támogatható hektárra vonatkozó fogalommeghatározásnak.

(9) Horvátország 2013. július 15-ig értesíti a Bizottságot az (5) bekezdéssel összhangban támogatásra jogosult földterületek nagyságáról, feltüntetve mind az 59. cikk szerinti támogatási szintekre jogosult földterületeket, mind pedig a 61. cikk szerinti támogatási szintekre jogosult földterületeket. Az értesítésben tájékoztatást kell adni az ezekhez rendelt költségvetési keretösszegekről és a fel nem használt összegekről is. 2014-től kezdődően az ugyanezeket az információkat tartalmazó értesítést legkésőbb minden év januárjának 31. napjáig kell megküldeni a Bizottságnak, és abban az előző naptári évre vonatkozóan tájékoztatást kell adni az ismét mezőgazdasági célú használatba vett földterületek nagyságáról és az azokhoz rendelt költségvetési keretösszegekről.

(10) 2012. december 31-ig minden olyan aknamentesített és nem aknamentesített földterületet, amelyre a mezőgazdasági termelők esetleg támogatást kaphatnak az aknamentesítéssel kapcsolatos külön nemzeti tartalékból, azonosítani kell a II. cím 4. fejezetével összhangban létrehozott integrált igazgatási és ellenőrzési rendszerben.

▼B

58. cikk

Az 40. cikkben említett nemzeti felső határok regionális felosztása

(1) Az új tagállamok az egységes támogatási rendszert alkalmazhatják regionális szinten.

(2) Az új tagállamok objektív és megkülönböztetésmentes kritériumok alapján határozzák meg a régiókat.

(3) Az új tagállamok objektív és megkülönböztetésmentes kritériumok alapján az 57. cikkben meghatározott csökkentések alkalmazása után adott esetben felosztják a 40. cikkben meghatározott nemzeti felső határt a régiók között.

59. cikk

A támogatási jogosultságok kiosztása

(1) A mezőgazdasági termelők számára támogatási jogosultságot kell kiosztani, amelynek egységenkénti értékét a 40. cikkben említett alkalmazandó nemzeti felső határ 57. cikkben előírt esetleges csökkentést követő értékének az e cikk (2) bekezdésével összhangban, nemzeti szinten megállapított támogatási jogosultságok számával való elosztásával kell kiszámítani.

(2) Vis maior vagy rendkívüli körülmény esetének kivételével az egyes mezőgazdasági termelők támogatási jogosultságainak száma megegyezik az egységes támogatási rendszer alkalmazásának első évében, a 35. cikk (1) bekezdésével összhangban általuk bejelentett hektárszámmal.

(3) Vis maior vagy rendkívüli körülmény esetének kivételével, a (2) bekezdéstől eltérve az új tagállamok határozhatnak úgy, hogy a támogatási jogosultságok mezőgazdasági termelőnkénti száma megegyezik az összes olyan hektár átlagos éves számával, amely a tagállamok által meghatározandó reprezentatív időszakban egy vagy két év során, de legkésőbb 2008-ban egységes területalapú támogatás igénybevételére jogosított.

Amennyiben azonban a mezőgazdasági termelő a reprezentatív időszakban kezdte meg mezőgazdasági tevékenységét, az átlagos hektárszám kiszámítása az azon naptári évben, illetve években részére odaítélt támogatások alapján történik, amely(ek) során mezőgazdasági tevékenységet folytatott.

▼A1

(4) A Bizottság a 141. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően elfogadja a támogatási jogosultságok Horvátországban történő kezdeti kiosztására vonatkozó szabályokat.

▼B

60. cikk

Támogatásra jogosult hektárokkal nem rendelkező mezőgazdasági termelők

A marha- és borjúhúságazatban, a tejágazatban vagy a juh- és a kecskehús-ágazatban tevékenykedő olyan mezőgazdasági termelő, aki az 57. cikk (3) bekezdésével és a 59. cikkel összhangban jogosult támogatási jogosultságban részesülni, de az egységes támogatási rendszer végrehajtásának első évében nem rendelkezik az ehhez szükséges támogatható hektárszámmal, a 44. cikkben említettek szerint speciális jogosultságban részesül, amelynek jogosultságonkénti összege nem haladhatja meg az 5 000 eurót.

61. cikk

Gyepterület

Az új tagállamok objektív és megkülönböztetésmentes kritériumok alapján az 58. cikkben megállapított regionális felső határon vagy annak egy részén belül eltérő egységenkénti értékeket is meghatározhatnak a mezőgazdasági termelők számára kiosztandó, az 59. cikk (1) bekezdésében említett támogatási jogosultságok vonatkozásában:

a) a 2008. június 30-án megállapított gyepterületek és egyéb támogatható hektárok esetében, vagy

b) a 2008. június 30-án megállapított állandó legelők és egyéb támogatható hektárok esetében.

▼A1

Horvátország esetében az első bekezdés a) és b) pontjában említett időpont 2011. június 30.

▼B

62. cikk

A támogatási jogosultságokkal kapcsolatos feltételek

(1) Az e fejezet alapján megállapított támogatási jogosultságok csak egyazon régión belül vagy olyan régiók között ruházhatók át, ahol a hektáronkénti jogosultságok azonosak.

(2) Az új tagállamok – a közösségi jog általános elveivel összhangban eljárva – dönthetnek úgy, hogy az e fejezet alapján megállapított támogatási jogosultságok értékét közelítik. Az erre vonatkozó határozatot az egységes támogatási rendszer alkalmazását megelőző év augusztus 1-jéig kell meghozni.

Az első albekezdés alkalmazásában a támogatási jogosultságokat objektív és megkülönböztetésmentes kritériumok alapján, előre meghatározott évenkénti lépésekben fokozatosan módosítani kell.

(3) Vis maior vagy rendkívüli körülmény esetének kivételével a mezőgazdasági termelő csak abban az esetben ruházhatja át támogatási jogosultságát földterület nélkül, ha a 34. cikk értelmében a támogatási jogosultságainak legalább 80 %-át legalább egy naptári évben aktiválta, vagy ha önkéntesen lemondott a nemzeti tartalék javára valamennyi olyan támogatási jogosultságáról, amelyet nem használt fel az egységes támogatási rendszer alkalmazásának első évében.







4. FEJEZET

A termeléshez kötött támogatás integrálása az egységes támogatási rendszerbe

63. cikk

A termeléshez kötött támogatás integrálása az egységes támogatási rendszerbe

(1) A XI. mellékletben említett, termeléshez kötött támogatási rendszereket a tagállamok 2010-től kezdődően a 64., 65., 66. és 67. cikkben meghatározott szabályokkal összhangban integrálják az egységes támogatási rendszerbe.

(2) Az (1) bekezdéstől eltérve:

a) Azok a tagállamok, melyek az 1782/2003/EK rendelet III. címének 1–4. fejezetével összhangban bevezették az egységes támogatási rendszert, dönthetnek úgy, hogy az (1) bekezdésben említett támogatás teljes egészét vagy egy részét támogatási jogosultságok létrehozására vagy a támogatási jogosultságok értékének növelésére használják a mezőgazdasági termelők által a 2005–2008-as időszakban egy vagy több éven át gyakorolt mezőgazdasági tevékenységek típusa alapján, valamint objektív és megkülönböztetésmentes kritériumok szerint, mint például a mezőgazdasági potenciál vagy környezetvédelmi kritériumok.

b) Amennyiben egy tagállam az 1782/2003/EK rendelet III. címe 5. fejezetének 1. szakaszával vagy 6. fejezetével összhangban bevezette az egységes támogatási rendszert, vagy él az e rendelet 47. cikkében előírt lehetőséggel, dönthet úgy, hogy az (1) bekezdésben említett támogatás egészét vagy egy részét arra használja fel, hogy megnövelje az összes támogatási jogosultság értékét egy, a regionális felső határ növelésének a támogatási jogosultságok teljes számával való elosztása útján kapott kiegészítő összeggel.

A tagállamok a támogatási jogosultságok értékét differenciáltan is növelhetik az e rendelet 64. cikkének (1) bekezdésében említett kritériumok figyelembevételével vagy a mezőgazdasági termelők által a 2005–2008-as időszakban egy vagy több éven át gyakorolt mezőgazdasági tevékenységek típusa alapján, valamint objektív és megkülönböztetésmentes kritériumok szerint, mint például a mezőgazdasági potenciál vagy környezetvédelmi kritériumok.

(3) Amennyiben egy tagállam él a (2) bekezdés a) pontjában meghatározott eltéréssel, megfelelő intézkedéseket tesz annak biztosítására, hogy az (1) bekezdésben említett támogatásból részesülő mezőgazdasági termelőket ne zárják ki az egységes támogatási rendszerből. Különösen azt biztosítja, hogy a termeléstől függő támogatási rendszerek (1) bekezdésben említett, az egységes támogatási rendszerbe történő integrálását követően a mezőgazdasági termelő által kapott támogatás teljes összege ne legyen kevesebb, mint a 64., 65. és 66. cikkben említett vonatkozó referencia-időszakok során az összes közvetlen kifizetés keretében kapott átlagos éves támogatás 75 %-a.

64. cikk

Az egységes támogatási rendszerből kizárt, termeléshez kötött támogatás integrálása

(1) A XII. mellékletben említett, a XI. melléklet 1. és 2. pontjában meghatározott rendszerek keretében termeléstől függő támogatás céljára rendelkezésre álló összegeket a tagállamok az érintett ágazatok mezőgazdasági termelői között objektív és megkülönböztetéstől mentes kritériumok alapján szétosztják, figyelembe véve különösen az említett termelők által a vonatkozó támogatási rendszerek keretében közvetlenül vagy közvetetten, a 2005 és 2008 közötti időszak során egy vagy több éven át kapott támogatásokat. A burgonyakeményítőre vonatkozó, a XI. melléklet 1. és 2. pontjában említett támogatási rendszerek esetében a tagállamok az e rendszerek keretében rendelkezésre álló összegeket szétoszthatják, figyelembe véve a burgonyatermelő és a keményítőgyártó között létrejött termeltetési szerződések hatálya alá tartozó burgonyamennyiséget, az 1234/2007/EK rendelet 84a. cikkében említettek szerint az adott évben az érintett burgonyatermelőnek odaítélt kvóta terhére.

(2) A tagállamok az (1) bekezdés alkalmazásának eredményeként kialakult összegek alapján megnövelik az érintett mezőgazdasági termelők birtokában lévő támogatási jogosultságok értékét.

A támogatási jogosultságonkénti és mezőgazdasági termelőnkénti értéknövekedést az első albekezdésben említett összegeknek az egyes érintett mezőgazdasági termelők támogatási jogosultságainak számával való elosztásával kell kiszámítani.

Ha azonban egy érintett ágazatba tartozó mezőgazdasági termelő nem rendelkezik támogatási jogosultsággal, akkor számára támogatási jogosultságokat kell kiosztani, amelynek

a) a száma megegyezik a mezőgazdasági termelő által a 35. cikk (1) bekezdésével összhangban arra az évre vonatkozóan bejelentett hektárok számával, amelynek során a termeléshez kötött támogatási rendszert integrálják az egységes támogatási rendszerbe,

b) az értékét az (1) bekezdés alkalmazásából fakadó összegnek az ezen albekezdés a) pontja alapján megállapított összeggel történő elosztásával kell kiszámítani.

▼M3

A harmadik albekezdéstől eltérve, amennyiben az érintett ágazat valamely mezőgazdasági termelője nem rendelkezik támogatási jogosultsággal, de a termeléstől függő támogatás integrálásának első évében bérbe vett támogatási jogosultságokat jelent be, az általa bejelentett támogatható hektárok száma és a bejelentett bérbe vett támogatási jogosultságok száma közötti különbözetnek megfelelő számú támogatási jogosultságot kell kiosztani számára. A kiosztott jogosultságok értékének kiszámítása úgy történik, hogy az (1) bekezdés alkalmazásának eredményeként kialakult összeget elosztják a kiosztandó jogosultságok számával. Ugyanakkor az egyes odaítélt jogosultságok értéke nem haladhatja meg az 5 000 EUR-t.

Annak érdekében, hogy biztosítsák az (1) bekezdés alkalmazása eredményeként kialakult összegnek az e bekezdés negyedik albekezdésének alkalmazását követő teljes kiosztását, az érintett ágazat mezőgazdasági termelője számára támogatási jogosultságot osztanak ki, jogosultságonként legfeljebb 5 000 EUR értékben. A 35. cikktől eltérve a támogatási jogosultság az egységes támogatási rendszer szerinti éves támogatásra jogosít fel a megfelelő hektárok bejelentése nélkül. Az eltérés alkalmazásával aktivált támogatási jogosultságok száma azonban egy adott évben nem haladhatja meg a mezőgazdasági termelő által a 35. cikkel összhangban aktivált támogatási jogosultságok számát. Ennek az eltérésnek az alkalmazását meg kell szüntetni az első évtől kezdődően, amelyben – és olyan mértékben, amennyiben – az érintett ágazat mezőgazdasági termelője a 35. cikknek megfelelően elegendő számú támogatható hektárt jelent be a támogatási jogosultságok vagy azok egy részének aktiválásához. A támogatási jogosultságokat a rendelkezésre álló támogatható hektárok száma alapján aktiválni kell még azelőtt, hogy a támogatási jogosultságok ezen albekezdés első mondata értelmében történő kiosztását követően támogatási jogosultságot ruháznának át a mezőgazdasági termelő javára.

A támogatási jogosultságoknak az e bekezdés ötödik albekezdésének eredményeképpen történő átruházása esetén – a tényleges vagy várható örökség és a jogi státus megváltozásának következményeként kialakult eseteket kivéve – a 35. cikk alkalmazandó, amennyiben az átruházás kedvezményezettje aktiválja a támogatási jogosultságokat.

▼B

(3) Ha azonban az összeg támogatási rendszerenként alacsonyabb 250 000 eurónál, az érintett tagállam dönthet úgy, hogy azt nem osztja szét, hanem a nemzeti tartalékba helyezi.

65. cikk

Az egységes támogatási rendszerből részlegesen kizárt, termeléshez kötött támogatás integrálása

A XI. melléklet 3. pontjában említett rendszerek keretében termeléshez kötött támogatás céljára rendelkezésre álló összegeket a tagállamok az érintett ágazatok mezőgazdasági termelői között annak a támogatásnak az arányában osztják el, amelyet a szóban forgó mezőgazdasági termelők az 1782/2003/EK rendeletben említett vonatkozó referencia-időszakokban a vonatkozó támogatási rendszerek keretében kaptak.

A tagállamok objektív és megkülönböztetéstől mentes kritériumok alapján, valamint ha egy tagállam az 1782/2003/EK rendelet III. címe 5. fejezetének 1. szakaszával vagy 6. fejezetével összhangban bevezette az egységes támogatási rendszert, vagy él az e rendelet 47. cikkében előírt lehetőséggel, az e rendelet 63. cikkének (2) bekezdése alapján azonban időben közelebbi reprezentatív időszakot is választhatnak.

A tagállamok az e rendelet 64. cikkének (2) bekezdésével összhangban megnövelik az érintett mezőgazdasági termelők támogatási jogosultságainak értékét, vagy számukra támogatási jogosultságokat ítélnek