02021O0830 — HU — 01.02.2022 — 001.001

Ez a dokumentum kizárólag tájékoztató jellegű és nem vált ki joghatást. Az EU intézményei semmiféle felelősséget nem vállalnak a tartalmáért. A jogi aktusoknak – ideértve azok bevezető hivatkozásait és preambulumbekezdéseit is – az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett és az EUR-Lex portálon megtalálható változatai tekintendők hitelesnek. Az említett hivatalos szövegváltozatok közvetlenül elérhetők az ebben a dokumentumban elhelyezett linkeken keresztül

Módosította:

▼B

AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK (EU) 2021/830 IRÁNYMUTATÁSA

(2021. március 26.)

a monetáris pénzügyi intézmények mérlegtétel-statisztikáiról és kamatláb-statisztikáiról (EKB/2021/11)

1. SZAKASZ

TÁRGY ÉS HATÁLY

1. cikk

Tárgy

Ez az iránymutatás meghatározza az NKB-ket terhelő adatszolgáltatási követelményeket a monetáris pénzügyi intézmények (MPI-k) mérlegtételeiről és kamatlábairól, a nem-MPI hitelintézetek mérlegtételeiről, a hitelintézetek kötelező tartalékairól és strukturális pénzügyi mutatóiról jelentendő statisztikai információk, valamint a postai zsíróintézményekre (POGI-k) és a központi kormányzatra vonatkozó, a monetáris aggregátumok és ellentételeik összeállításához szükséges statisztikai információk tekintetében. Ez az iránymutatás meghatározza különösen az NKB-k által az EKB részére jelentendő információkat, ezen információk kezelését, az adatszolgáltatás gyakoriságát és határidőit, valamint az adatszolgáltatásra alkalmazandó előírásokat.

2. cikk

Fogalommeghatározások

A jelen iránymutatás alkalmazásában az (EU) 2021/379 rendelet (EKB/2021/2) 2. cikkében, az 1072/2013/EU európai központi banki rendelet (EKB/2013/34) ( 1 ) 1. cikkében és az 1074/2013/EU európai központi banki rendelet (EKB/2013/39) ( 2 ) 1. cikkében szereplő fogalommeghatározásokat kell alkalmazni.

Ezenkívül a következő fogalommeghatározásokat is alkalmazni kell:

2. SZAKASZ

AZ MPI-K MÉRLEGTÉTELEI

3. cikk

A központi bankok mérlegtételeiről jelentendő statisztikai információk

4. cikk

Az egyéb MPI-k mérlegtételeiről jelentendő statisztikai információk

5. cikk

A pénzpiaci alapok (PPA-k) mérlegtételeiről jelentendő statisztikai információk

6. cikk

A le nem hívott MPI-hitelkeretekről jelentendő statisztikai információk

7. cikk

A nem pénzügyi vállalatoknak nyújtott MPI-hitelek gazdasági tevékenység szerinti megoszlásáról jelentendő statisztikai információk

8. cikk

Az MPI-mérlegtételek bruttósítása

9. cikk

Határidők

10. cikk

Revíziók

3. SZAKASZ

AZ MPI-K ÁLTAL ALKALMAZOTT KAMATLÁBAK

11. cikk

Az MPI-kamatlábstatisztikákról jelentendő statisztikai információk

▼M1

feltéve, hogy az 1072/2013/EU rendelet (EKB/2013/34) I. melléklete 2. függelékének 2. táblázatában szereplő 37-54. mutatóban meghatározottak szerinti megfelelő hitelméret-kategóriába és induláskori kamatlábrögzítési kategóriába tartozó összes hitelt magában foglaló, nemzeti összevont volumen kevesebb, mint

Az NKB-k által az e bekezdés szerint engedélyezett eltérések nem érintik az 1072/2013/EU rendelet (EKB/2013/34) 4. cikkét.

▼B

12. cikk

Az MPI-kamatlábstatisztikák bruttósítása

▼M1

▼B

13. cikk

Határidők

Az NKB-k a 11. cikkben említett statisztikai információkat az 1072/2013/EU rendelet (EKB/2013/34) 3. cikke (4) bekezdésének és a 32. cikkben említett adatszolgáltatási naptárnak megfelelően, a tárgyhónap végét követő 19. munkanap végéig jelentik az EKB részére.

14. cikk

Revíziók

Az NKB-k az EKB értesítését követően az érintett előállítási időszakban felülvizsgálhatják az e szakasz alapján jelentett statisztikai információkat, amennyiben a revíziók jelentősen javítják a statisztikai információk minőségét. Az EKB e revíziókat feldolgozhatja ezen előállítási időszakot követően. Az EKB tájékoztatja az érintett NKB-t, amennyiben e revíziók feldolgozását a havi előállítási időszak utánra halasztja el.

4. SZAKASZ

EGYEDI MPI-MÉRLEGTÉTELEK ÉS KAMATLÁBAK

15. cikk

Azon hitelintézetek azonosítása, amelyek vonatkozásában egyedi statisztikai információkat kell jelenteni

▼M1

▼B

16. cikk

Az egyedi MPI-mérlegtételekről és kamatlábakról jelentendő statisztikai információk

17. cikk

Határidők

18. cikk

Revíziók

5. SZAKASZ

A HITELINTÉZETEK KÖTELEZŐ TARTALÉKA

19. cikk

A tartalékalapról jelentendő statisztikai információk

A „kisebb” csoporthoz tartozó intézménynek minősülő hitelintézetek esetében az NKB-k a hó végi összevont tartalékalap kiszámítása során a jelen iránymutatás 4. cikke alapján gyűjtött negyedéves statisztikai információk EKB általi közzétételét követően elérhető legújabb negyedév végi statisztikai információkat használják fel.

Amennyiben valamely értesítő fél az (EU) 2021/378 rendelet (EKB/2021/1) 7. cikke (5) bekezdésének megfelelően felülvizsgálja a tartalékalapját, az NKB-k megfelelően felülvizsgálják az e cikk szerint jelentett statisztikai információkat.

20. cikk

A makroarány-statisztikákról jelentendő statisztikai információk

Az NKB-k jelentik az EKB részére a jelen iránymutatás V. mellékletének 2. részében szereplő táblázatban meghatározott makroarányra vonatkozó hó végi fennálló összegekről szóló statisztikai információkat.

Az NKB-k az első albekezdés alapján jelentett statisztikai információkat a hitelintézetektől az (EU) 2021/379 rendelet (EKB/2021/2) alapján gyűjtött, rendelkezésre álló havi statisztikai információkból vezetik le. Amennyiben a jelentendő statisztikai információ egy adott tagállamra nem alkalmazható, az érintett NKB a statisztikai információt nullaként jelenti.

21. cikk

Határidők

Az NKB-k a 19. és 20. cikkben említett vonatkozó havi statisztikai információkat a releváns tartalékperiódus kezdetét megelőző utolsó munkanap végéig, valamint a 32. cikkben említett adatszolgáltatási naptárnak megfelelően jelentik.

6. SZAKASZ

POSTAI ZSÍRÓINTÉZMÉNYEK (POGI-K) ÉS KÖZPONTI KORMÁNYZAT

22. cikk

A POGI-król és a központi kormányzatról jelentendő statisztikai információk

23. cikk

Határidők

Az NKB-k az e szakaszban említett statisztikai információkat az 1074/2013/EU rendelet (EKB/2013/39) 5. cikkének és a jelen iránymutatás 32. cikkében említett adatszolgáltatási naptárnak megfelelően, a tárgyhónap végét követő 15. munkanap végéig jelentik az EKB részére.

24. cikk

Revíziók

7. SZAKASZ

A HITELINTÉZETEK STRUKTURÁLIS PÉNZÜGYI MUTATÓI

25. cikk

A hitelintézetek strukturális pénzügyi mutatóiról jelentendő statisztikai információk

Az első albekezdéstől eltérően az NKB-k az ott említett statisztikai információkat alternatív adatforrások útján is szolgáltathatják. Az EKB ezeket az információkat az EKB és az NKB között megállapodásnak megfelelően felhasználhatja a hitelintézetek strukturális pénzügyi mutatói levezetéséhez.

Az NKB-k az első albekezdés céljára magyarázattal szolgálnak az EKB részére.

26. cikk

Határidők

Az NKB-k a 25. cikkben említett strukturális pénzügyi mutatók tekintetében az éves statisztikai információkat az előző év vonatkozásában minden év március végéig, valamint a 32. cikkben említett adatszolgáltatási naptárnak megfelelően jelentik az EKB részére, a „hitelintézetek munkavállalóinak száma” mutató kivételével, amelyet az előző év vonatkozásában minden év május végéig, valamint a 32. cikkben említett adatszolgáltatási naptárnak megfelelően kell szolgáltatni.

8. SZAKASZ

NEM-MPI HITELINTÉZETEK

27. cikk

A nem-MPI hitelintézetek mérlegtételeiről jelentendő statisztikai információk

28. cikk

Határidők

29. cikk

Revíziók

Az első albekezdés alapján benyújtott magyarázatokban fel kell tüntetni, hogy a jelentett adatsort érintő revíziók véglegesek-e vagy további revíziókra kerülhet sor.

9. SZAKASZ

ELLENŐRZÉS, VISSZAMENŐLEGES ADATSZOLGÁLTATÁS ÉS ADATTOVÁBBÍTÁS

30. cikk

Ellenőrzés és magyarázatok

Az NKB-k az EKB kérésére magyarázattal szolgálnak az ezen ellenőrzés során azonosított eltérésekről.

31. cikk

Az euro bevezetése esetén érvényesülő visszamenőleges adatszolgáltatási követelmények

32. cikk

Adatszolgáltatási naptár

Az EKB minden év szeptember végéig adatszolgáltatási naptár formájában tájékoztatja az NKB-kat a pontos adattovábbítási időpontokról. A NKB-k a jelen iránymutatás szerinti statisztikai információkat ezen adatszolgáltatási naptárnak megfelelően jelentik.

33. cikk

Adattovábbítás

10. SZAKASZ

EGYSZERŰSÍTETT MÓDOSÍTÁSI ELJÁRÁS ÉS KÖZZÉTÉTEL

34. cikk

Egyszerűsített módosítási eljárás

Az EKB Igazgatósága – a Statisztikai Bizottság véleményét figyelembe véve – végrehajtja a mellékleteket érintő szükséges technikai módosításokat, feltéve, hogy az ilyen módosítások nem változtatnak a mögöttes koncepcionális kereten és nem érintik a tagállami adatszolgáltatók adatszolgáltatási terhét. Az Igazgatóság indokolatlan késedelem nélkül tájékoztatja a Kormányzótanácsot az ilyen módosításokról.

35. cikk

Közzététel

Az NKB-k csak azt követően teszik közzé az euroövezet havi monetáris aggregátumaihoz és ellentételeikhez való nemzeti hozzájárulásukat, hogy az EKB ezeket az aggregátumokat közzétette. Ha az NKB-k ilyen információkat tesznek közzé, azoknak meg kell egyezniük az euroövezeti aggregátumok legutóbbi közzétételéhez való hozzájárulás információival. Amennyiben az NKB-k is közzéteszik az EKB által közzétett euroövezeti aggregátumokat, azokat változtatás nélkül kell közzétenniük.

11. SZAKASZ

ELSŐ ADATSZOLGÁLTATÁS ÉS ÁTMENETI RENDELKEZÉSEK

36. cikk

Első adatszolgáltatás

37. cikk

Átmeneti rendelkezések

12. SZAKASZ

ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK

38. cikk

Hatálybalépés

39. cikk

Címzettek

Ennek az iránymutatásnak címzettje az eurorendszer valamennyi központi bankja.

I. MELLÉKLET

A KIIGAZÍTÁSOK JELENTÉSE ÉS A TRANZAKCIÓK LEVEZETÉSE

1. RÉSZ

A tranzakciók levezetésére vonatkozó eljárás általános leírása

A pénzügyi tranzakciók a pénzügyi eszközök nettó beszerzését vagy a kötelezettségek keletkezésének nettó egyenlegét jelentik pénzügyi instrumentumtípusonként, azaz az érintett referencia-időszak alatt végrehajtott összes pénzügyi tranzakciók összegét. A monetáris pénzügyi intézmények (MPI-k) mérlegtételeire vonatkozó tranzakciók levezetésének kerete az 549/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel ( 9 ) létrehozott nemzeti és regionális számlák európai rendszerén (a továbbiakban: ESA 2010) alapul. Szükség esetén az e nemzetközi előírástól való eltérés kerül érvényesítésre mind az adatok tartalma, mind a statisztikai fogalmak megnevezése tekintetében. Ezt a mellékletet az ESA 2010-zel összhangban kell értelmezni, kivéve, ha az (EU) 2021/379 rendelet (EKB/2021/2) ( 10 ) vagy ez iránymutatás kifejezetten vagy hallgatólagosan eltérően rendelkezik.

A mérlegtétel-statisztikák esetében az EKB olyan módon számítja a tranzakciókat, hogy minden eszköz- és forrássorra megállapítja az időszakvégi adatszolgáltatási napokon érvényes fennálló összegek közötti különbséget, majd kiszűri a tranzakcióktól eltérő fejleményekből eredő hatásokat (kiigazítások). Ezeket az „átsorolási kiigazítások”, „átértékelési kiigazítások” és „árfolyamváltozás miatti kiigazítások” fő kategóriákba sorolják. A nemzeti központi bankok (NKB-k) „átsorolási kiigazításokat” és „átértékelési kiigazításokat” jelentenek az EKB-nak annak érdekében, hogy ezeket a nem tranzakciókból származó hatásokat a statisztikák kiszámításakor ki lehessen szűrni. Az „árfolyamváltozás miatti kiigazításokat” általában az EKB vezeti le. A tranzakciókat nettó alapon számítják ki, vagyis nincs szükség a pénzügyi tranzakciók vagy a forgalom bruttó értékének azonosítására. A pénzügyi tranzakciókat általában tranzakciós értéken – azon az értéken, amelyen az eszközöket megszerzik/elidegenítik és/vagy a kötelezettségeket létrehozzák, megszüntetik vagy cserélik – kell mérni, amely nem feltétlenül egyezik meg a piacon jegyzett árral vagy az eszköznek a tranzakció időpontjában fennálló valós értékével. A tranzakciós érték nem foglalja magában a kezelési költségeket, szolgáltatási díjakat, jutalékokat vagy a tranzakció végrehajtása során nyújtott szolgáltatások ellenértékeként kifizetett más hasonló összegeket.

Ez a melléklet áttekinti a mérlegtétel-statisztikák keretében a tranzakciók levezetésének módszertanát. A 2. rész a kiigazítások NKB-któl az EKB részére történő jelentésére vonatkozó elvekre összpontosít ( 11 ). A 3. rész ezt követően a mérlegtétel-statisztikák összeállításának keretében érvényesített különleges alkalmazásokkal foglalkozik.

Az EKB honlapján közzétett „Manual on MFI balance sheet statistics” (MPI-mérlegstatisztikai kézikönyv) című kiadványban további részletek és számszerű példák találhatók.

2. RÉSZ

A kiigazítások jelentése az NKB-któl az EKB részére

1. A kiigazításokra vonatkozó mögöttes elvek

Az átsorolási és az átértékelési kiigazításokat a fennálló összegekkel megegyezően kettős könyveléssel kell nyilvántartani, ezért azok egyensúlyban vannak. Amennyiben a számviteli mérleghez képest a statisztikai mérlegre alkalmazott különböző értékelések – vagyis „statisztikai/számviteli eltérés”– miatt egyenlegező tételre van szükség, úgy azt az „egyéb kötelezettségek” alatt (megfelelően pozitív vagy negatív összegként) kell nyilvántartani.

A betétek, hitelek és a kibocsátott és tartott, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok kamatait eredményszemléletben kell elszámolni, azonban azokat nem szabad az érintett instrumentummal végrehajtott tranzakcióként elszámolni. A hitelek és betétek esetében ezt az (EU) 2021/379 rendelet (EKB/2021/2) II. mellékletének 2. részében rögzített azon követelmény biztosítja, amely szerint az ezen instrumentumok után felhalmozott kamatokat az „egyéb eszközökön” és az „egyéb kötelezettségeken” belül kell nyilvántartani. A rendelet azonban nem tartalmaz a kibocsátott vagy tartott, hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok után felhalmozott kamatok kezelésére vonatkozó szabályt. A felhalmozott kamat valójában gyakran beletartozik a piaci árakba, és nehéz elkülöníteni a statisztikai mérlegben kimutatott számviteli ártól. A következetes és országok között összehasonlítható adatok érdekében a következőket kell alkalmazni:

E javasolt kezelési módot az ezen iránymutatásban rögzített adatszolgáltatási követelmények is tükrözik (lásd a II. melléklet 1. részét).

Amennyiben havi kiigazítást jelentenek, az érintheti a negyedévente jelentett tételek részletezéseit. A két adathalmaz közötti összhangot biztosítani kell, azaz – amennyiben alkalmazandó – a havi kiigazítások összegének egyenlőnek kell lennie a negyedéves kiigazítás összegével. Ha a negyedéves kiigazításokra küszöbértéket állapítanak meg, vagy ha a negyedéves kiigazításokat nem lehet teljes mértékben vagy a havi kiigazítással azonos részletezettséggel megállapítani, olyan módon kell a kiigazítást kiszámítani, hogy az a havi adatokra jelentett kiigazítással ne legyen ellentmondásban.

2. Átsorolási kiigazítások

Az „átsorolási kiigazítások” magukban foglalják a referenciaszektor mérlegében bekövetkező minden olyan változást, amelyek az adatszolgáltatói kör összetételének és szerkezetének változásából, a pénzügyi instrumentumok és a szerződő felek besorolásának változásából, a statisztikai meghatározások változásaiból és az adatszolgáltatási hibák (részleges) helyesbítéséből erednek, és amelyek törésekhez vezetnek a sorozatokban, és következésképpen hatással vannak két egymást követő időszak végi fennálló összeg összehasonlíthatóságára. Az euroövezet bővítései az átsorolás különleges esetének tekinthetők.

Az NKB-k az ezen iránymutatásban foglaltak szerinti átsorolási kiigazításokra vonatkozó adatokat a közvetlenül az adatszolgáltatói kör által jelentett adatok, felügyeleti tájékoztatás, hitelességi ellenőrzés, ad hoc kutatások (például kiugró értékekkel kapcsolatban), a nemzeti statisztikai követelmények, az adatszolgáltatói körbe belépőkre és onnan kiesőkre vonatkozó információk és bármely egyéb, rendelkezésükre álló forrás felhasználásával jelentik. Az NKB-k azonosítják a fennálló összegek átsorolásokból eredő változásait és a nettó összeget jelentik. A fennálló összegek átsorolásnak tulajdonítható nettó növekedését pozitív előjellel, a fennálló összegek nettó csökkenését negatív előjellel jegyezik fel.

Az NKB-k megbecsülhetik az átsorolási kiigazításokat, különösen, ha az információk nem könnyen elérhetőek vagy rossz minőségűek. Az EKB-nak nem feladata, hogy utólagos kiigazításokat végezzen, kivéve, ha az NKB-k a végleges adatokban az átsorolások miatti hirtelen változásokat azonosítanak, amelyeket az NKB-k nem tudnak időben kijavítani. Ebben az esetben az EKB az érintett NKB-val egyetértésben utólagos kiigazításokat végezhet.

Az NKB-k főszabály szerint a jelen iránymutatásban megjelölt minden tétel vonatkozásában jelentenek „átsorolási kiigazításokat”. Azokban az esetekben, amikor a becsült átsorolási összegek az NKB saját mérlege esetén 5 millió euro alatt, vagy az adatszolgáltatók összevont mérlege esetében 50 millió euro alatt vannak, az NKB-k az átsorolási kiigazítási összegeket jelenthetik nullaként vagy hiányzó értékként. E küszöbértékek célja, hogy segítsen az NKB-knak eldönteni, hogy indokolt-e a kiigazítások összeállítása. Ugyanakkor, ha a küszöbértéktől függetlenül viszonylag részletes információkat gyűjtenek, az ilyen küszöbérték alkalmazásának megkísérlése kedvezőtlen hatást eredményezhet. Ez a rugalmasság nem érinti a referencia-időszakra vonatkozóan jelentett adatokon belüli, valamint az alábbiakban leírtak szerinti, a havi és a negyedéves adatok közötti összhang követelményét.

A revíziós politika által kijelölt határokon belül az NKB-k a fennálló összegekben előforduló adatszolgáltatási hibákat a hibák feltárását követően haladéktalanul helyesbítik. Ideális esetben a helyesbítés által a hiba teljes mértékben kiküszöbölhető a fennálló összegekből, különösen abban az esetben, amikor a hiba egyetlen időszakot vagy egy korlátozott időtartamot érint. Ilyen esetben az adatsorokban nem keletkezik törés. Amikor azonban a hiba történeti adatokat érint, és a múltbeli adatokat nem vagy csak rövid időtartamra vonatkozóan helyesbítették, a javított adatokat tartalmazó első időszak és a hibás adatokat tartalmazó utolsó időszak adatsorai között törés lesz. Ebben az esetben az NKB-k megállapítják a keletkezett törés nagyságát, és az „átsorolási kiigazítások” sorban elvégzik a kiigazítást. Hasonló gyakorlatok alkalmazandók a statisztikai meghatározások jelentett adatokat érintő változásainak végrehajtására, valamint a bruttósítási módszerek bevezetése, megváltozása vagy elhagyása következtében adott esetben keletkező törések korrigálására.

Az eszközátruházások tranzakcióként történő kezelésének határát a két különálló gazdasági egység létezése határozza meg, amelyek kölcsönös megállapodás alapján járnak el. Ha azonban az átruházásokra gazdasági egység létrehozása vagy eltűnése eredményeként kerül sor, azokat „átsorolási kiigazításokként” kell kezelni. Így különösen, amennyiben az összeolvadás vagy befolyásszerzés egy vagy több gazdasági egység eltűnéséhez vezet, valamennyi keresztpozíció, amely az összeolvadó intézmények között fennállt, az egységek megszűnése időpontjában nettósításra kerül a rendszerből, és ennek megfelelő átsorolási kiigazításokat kell jelenteni. A vállalati szétválásokat ehhez hasonlóan kell kezelni.

3. Átértékelési kiigazítások

Az NKB-k a jelen iránymutatás alapján jelentendő „átértékelési kiigazításokat” általában az adatszolgáltatók által közvetlenül szolgáltatott adatok alapján állítják össze. Az NKB-k ugyanakkor ezeknek az adatszolgáltatási követelményeknek közvetett módon (például közvetlenül a tranzakciókra vonatkozó adatok gyűjtésével) vagy értékpapíronkénti adatok vagy az adatszolgáltatói kör által jelentett más adatok útján is eleget tehetnek, és mindenesetre megengedett számukra, hogy az adatszolgáltatóktól szükség szerint további adatokat gyűjtsenek.

4. Árfolyamváltozás miatti kiigazítások

Az időszakvégi adatszolgáltatási napok között fellépő, euróval szembeni árfolyammozgások a külföldi devizában denominált eszközök és források értékváltozását idézik elő az euróra történő átszámításkor. Az NKB-k a külföldi devizában denominált eszközöket és forrásokat az azon a napon érvényes EKB referencia-árfolyamon számítják át euróra, amelyre az adatok vonatkoznak. Mivel a fennálló összegekben az árfolyammozgások következtében bekövetkező változások az instrumentum tartásából eredő nyereséget/veszteséget jelentenek, azonban nem pénzügyi tranzakciók, az értékelési hatásokat azonosítani kell, hogy azokat ki lehessen zárni a tranzakciók közül. Az árfolyamváltozás miatti átértékelési kiigazítások tartalmazhatják az eszközök/kötelezettségek tranzakcióiból eredő értékelési változásokat is, például a realizált nyereséget/veszteséget; e tekintetben ugyanakkor eltérő nemzeti gyakorlatok léteznek.

A szükséges árfolyamváltozás miatti kiigazításokat általában az EKB vezeti le az NKB-k által szolgáltatott statisztikai információk alapján. Amennyiben az NKB-k olyan helyzetben vannak, hogy pontosabb árfolyamváltozás miatti kiigazításokat tudjanak összeállítani, ehelyett megállapodhatnak az EKB-val arról, hogy árfolyamváltozás miatti kiigazításokat továbbítanak, amelyeket az EKB felhasznál a tranzakciók levezetéséhez.

3. RÉSZ

Különös szabályok és alkalmazások

1. Pénzpiaci alapok

Az NKB-k az „átsorolási kiigazítások” és az „átértékelési kiigazítások” tekintetében fennálló adatszolgáltatási kötelezettségeik teljesítése során a pénzpiaci alapokra (PPA-k) vonatkozó kiigazításokat szolgáltatnak. E kiigazításokat a PPA-kra vonatkozóan külön is jelentik az erre szolgáló negyedéves adatszolgáltatási rendszerrel összhangban.

Az NKB-k átsorolási kiigazításokat jelentenek, amennyiben az (EU) 2021/379 rendelet (EKB/2021/2) 2. cikkében meghatározott PPA adatszolgáltatói körben az (EU) 2017/1131 európai parlamenti és tanácsi rendeletnek ( 12 ) megfelelően PPA-ként engedélyezett szervezetek körének módosításából eredő változás következik be. A PPA adatszolgáltatói körben bekövetkező, valamely alap befektetési politikájának megváltozásából eredő változás pénzügyi tranzakcióként és nem átsorolásként kerül rögzítésre. Ez abból következik, hogy a befektetési politikában bekövetkező bármely változást a befektetőknek a döntés előtt jóvá kell hagyniuk, ezért az aktív befektetési döntésnek tekintendő.

Az (EU) 2021/379 rendelet (EKB/2021/2) 9. cikkének (6) bekezdése úgy rendelkezik, hogy az NKB-k az átértékelési kiigazítások jelentése tekintetében eltéréseket engedélyezhetnek egyes PPA-k vagy valamennyi PPA részére. Ezekben az esetekben az NKB-knak mindazonáltal a jelen iránymutatás 5. cikke (2) bekezdésének megfelelően a legjobb becslés módszere alapján információt kell szolgáltatniuk, amennyiben a szóban forgó összegek jelentősek.

A PPA-k eszközeire vonatkozó átértékelési kiigazítások kiszámítása a valamennyi MPI-re alkalmazandó közös eljárásnak megfelelően történik. A forrásoldalon a PPA-k részvényei/befektetési jegyei értékében bekövetkező pozitív változásokat hagyományosan tranzakciónak tekintik, a betétek utáni kamat kifizetésével (és nem az elhatárolásával) párhuzamosan, ami azt jelenti, hogy az átértékelések ellentételezése az eszközoldalon nem a „pénzpiaci alapok részvényei/befektetési jegyei”, hanem az „egyéb kötelezettségek”. Ugyanakkor azon eseteket illetően, amikor a PPA-k részvényeinek/befektetési jegyeinek ára az alap eszközeit érintő veszteségek következtében csökken, ez nem hasonlítható a kamatfizetésekhez. Erre tekintettel az (EU) 2021/379 rendelet (EKB/2021/2) I. melléklete 4. részének 1A. táblázata a PPA-k részvényeire/befektetési jegyeire vonatkozó átértékelési kiigazításokra vonatkozó követelményeket tartalmaz; az NKB-knak ezt a tételt adott esetben az eszközoldali átértékelések ellentételezésére kell használniuk. Az elosztást oly módon kell elvégezni, hogy az csak azokra a tényleges árváltozás miatti átértékelésekre terjedjen ki, amelyek a PPA részvényei/befektetési jegyei értékében bekövetkezett változásként megmutatkoznak.

2. Egyedi MPI-mérlegtételstatisztikák

A jelen iránymutatás 16. cikke (2) bekezdésének megfelelően az NKB-k a legnagyobb gondosság elve alapján az átértékelési és az átsorolási kiigazításokra (lásd e melléklet 2. részét) és a hitelátruházásokra kiterjedő kiegészítő adatsorokat jelentenek.

Az adatszolgáltatási teher csökkentése érdekében az NKB-k a kiegészítő adatsorok levezetése során küszöbérték szerinti megközelítést alkalmazhatnak. Így különösen, amikor a jelentendő kiegészítő adatsor abszolút értéke alacsonyabb, mint az 50 millió eurós maximális összeg, valamint a vonatkozó fennálló összeg 1 %-a, vagyis küszöbérték = max(50 millió EUR, a fennálló összeg 1 %-a), az NKB-k ehelyett az összeget jelenthetik nullaként vagy hiányzó értékként. Ez a hitelintézeti csoportokra is alkalmazandó küszöbérték indikatív jellegű, és célja, hogy segítse az NKB-ket annak eldöntésében, hogy kiigazítást végezzenek-e. Amennyiben az információk nem könnyen elérhetőek vagy rossz minőségűek, az NKB-k dönthetnek úgy, hogy vagy becslést végeznek, vagy hiányzó értéket jelentenek.

Ezen túlmenően és a jelen iránymutatásnak megfelelően az NKB-knak az alapvető intézménynek nem minősülő hitelintézetek vonatkozásában csak akkor kell kiegészítő adatsorokat jelenteniük, amennyiben a statisztikai információkat az (EU) 2021/379 rendelet (EKB/2012/2) alapján e hitelintézetektől gyűjtik. Amennyiben a kiegészítő adatsor jelentéséhez szükséges statisztikai információk egyike sem áll rendelkezésre az alapvető intézménynek nem minősülő hitelintézetekről, az NKB-k jelenthetnek hiányzó értéket.

3. A POGI-k és a központi kormányzat

Az NKB-k adott esetben a POGI-kra és a központi kormányzatra vonatkozó statisztikai információkat jelentenek, amelyek a jelen iránymutatás 6. szakaszának megfelelően kiterjednek ezeknek az euroövezetben rezidens nem monetáris pénzügyi intézményekkel szemben fennálló monetáris kötelezettségeire, valamint a készpénzállományukra és az euroövezeti MPI-k által kibocsátott értékpapírokból tartott állományukra. A tranzakciók összeállításának céljára a kiigazításokat főszabály szerint szintén az MPI-mérlegstatisztikákra vonatkozó követelményeknek megfelelően kell szolgáltatni, azonban a gyakorlatban az árfolyamváltozások vagy a piaci árak változásai miatti kiigazítások előfordulása valószínűtlen. Ezeket az adatokat a VI. mellékletben ismertetett módon kell jelenteni.

II. MELLÉKLET

1 RÉSZ

2 RÉSZ

1. táblázat

A belföldi MPI-k által a jelentett hitelállományra (1) hatást gyakorlóan átruházott, nem MPI-k által kezelt hitelek

Fennálló összegek és pénzügyi tranzakciók, a hitelátruházások hatása nélkül (havi)

2. táblázat

Az átruházótól eltérő belföldi MPI által kezelt, átruházott hitelek (1)

Nettó átruházások, fennálló összegek, átsorolási kiigazítások és átértékelési kiigazítások (havi) (2)

3 RÉSZ

1. táblázat

PPA-k mérlegtételeiről jelentendő statisztikai információk

Fennálló összegek, átértékelési kiigazítások és átsorolási kiigazítások (negyedéves)

4 RÉSZ

5. RÉSZ

A nem pénzügyi vállalatoknak nyújtott hitelek gazdasági tevékenység szerint

Az NKB-k az I. sablonnak megfelelően jelentik az egyes szakaszokra vonatkozó adatokat, illetve, ha nem állnak rendelkezésekre adatok az egyes szakaszok vonatkozásában, a II. sablonnak megfelelően.

Az NKB-k a fennálló összegeket külön jelentik a belföldi nem pénzügyi vállalatoknak és (ha azok rendelkezésre állnak) a más euroövezeti tagállamok nem pénzügyi vállalatainak nyújtott hitelek tekintetében. Minden adatot millió euróban kell jelenteni.

Megjegyzés: A betűk a megfelelő NACE Rev.2 besorolásra utalnak.

III. MELLÉKLET

1. RÉSZ

Kiegészítő havi MPI-kamatlábstatisztikák

2. rész

A tényleges adatszolgáltatói kör kiválasztása és a minta karbantartása az MPI-kamatlábstatisztikák céljára

1. szakasz: A tényleges adatszolgáltatói kör kiválasztása

1. Általános kiválasztási eljárás

2. Teljes körű adatfelvétel vagy mintavétel

5. Mintavétel esetén a referencia-adatszolgáltatói körbe tartozó MPI-knek csak egy részét kérik fel adatszolgáltatásra. A mintavétel útján megbecsülendő változók az új szerződések kamatlábai és összegei, valamint a fennálló összegek kamatlábai. Ezekre mintavételi változókként hivatkozunk. Azon kockázat minimalizálása érdekében, hogy a mintavételes felmérés eredményei eltérnek a referencia-adatszolgáltatói körben fennálló valós (ismeretlen) értékektől, a mintát oly módon kell kialakítani, hogy az reprezentatív legyen a referencia-adatszolgáltatói körre nézve. Az MPI-kamatlábstatisztikák céljára valamely minta akkor minősül reprezentatívnak, ha az MPI-kamatlábstatisztikák szempontjából releváns és a referencia-adatszolgáltatói körben fennálló valamennyi jellemzőt a minta is tükrözi. Az eredeti mintavételezéshez az NKB-k használhatnak megfelelő helyettesítő értékeket és modelleket a mintavételi rendszer előállításához, akkor is, ha az alapul szolgáló adatok, amelyek létező forrásokból származnak, nem felelnek meg tökéletesen az 1072/2013/EU rendeletben (EKB/2013/34) szereplő meghatározásoknak.

3. A referencia-adatszolgáltatói kör rétegzése

N1 + N2 + N3 + … + NL = N

4. A minta elosztása a rétegek között és az adatszolgáltatók kiválasztása

n1 + n2 + n3 + … + nL = n.

5. Minimális nemzeti mintaméret

ahol:

a szintetikus MAE

Bc , Bk a mennyiség egy adott MPI-kamatláb kategóriában

ic 1 a becsült átlagos kamatláb a c kategóriában

a MAE egy adott MPI-kamatláb kategória vonatkozásában, a becslőfüggvény alapján

Bj 0 az adott j rétegben a tényleges nem adatszolgáltatásnak megfelelő mennyiség

Bj 1 az adott j rétegben a tényleges adatszolgáltatásnak megfelelő mennyiség. Amennyiben mintavételezés alkalmazására kerül sor, a Bj 1 a bruttósított mennyiségekre utal. A bruttósítás folyamata a 4. szakaszban részletesebben bemutatásra kerül

B az összes rétegre vonatkozó teljes mennyiség, vagyis Bj 0 és Bj 1 összege az összes rétegben

a teljes hiba becslése a j rétegen belül

ij 1 az adott j rétegben a tényleges adatszolgáltatásnak megfelelő súlyozott átlagos kamatláb

a becslőfüggvény értéke a j réteg azon alrétegében, amelyből nem származik minta.

Valamely jelentett rétegben nulla mennyiségű lefedettség esetén a másik réteg átlagát kell használni a nullával egyenlő MAE elkerülése érdekében.

a rétegen belüli első és harmadik kvartilis átlaga, amelyek az MPI-kamatlábkategóriára vonatkozóan jelentett azon kamatlábként kerülnek meghatározásra, amelynek tekintetében a jelentett kamatlábak 25 %-a (illetve 75 %a) alacsonyabb, mint az adott szám. Az első és a harmadik kvartilis úgy kerül kiszámításra, hogy előbb az adott kategória mennyiségét a réteget alkotó intézményekkel súlyozzák. Így a két MAE becslőfüggvény – az első és a harmadik kvartilis – közötti átlagot a paraméter becsléseként használják ( 19 ).

2. szakasz: A tényleges adatszolgáltatói körből vett minta karbantartása

6. A minta karbantartása

29. A mintát idővel frissíteni kell, figyelembe véve a referencia- és tényleges adatszolgáltatói körből kilépőket. Ha az Nd referencia-adatszolgáltatói körből kilépők száma arányos az nd mintából kilépők számával, akkor nincs szükség kiigazításra (1. eset). Amennyiben olyan intézmények lépnek ki a referencia-adatszolgáltatói körből, amelyek nem szerepelnek a mintában, a minta a referencia-adatszolgáltatói kör méretéhez képest túl naggyá válik (2. eset). Amennyiben a mintából több intézmény lép ki, mint a referencia-adatszolgáltatói körből, a minta idővel túl kicsivé válik, és reprezentatív jellege megszűnhet (3. eset). A 2. és 3. esetben, amennyiben a tényleges adatszolgáltató intézmények kiválasztásához véletlenszerű mintavételt alkalmaznak, a mintában szereplő egyes intézményekhez kapcsolódó súlyozást a mintavételi elméletből levezetett, igazolt statisztikai módszer alkalmazásával kell kiigazítani. Az egyes adatszolgáltatókhoz kapcsolódó súly az adott intézmény kiválasztási valószínűségének fordítottja, és emiatt lép fel a bővítési tényező. A 2. esetben, amelyben a minta az adatszolgáltatói körhöz képest viszonylag nagyobb, a mintából nem kell adatszolgáltatót kivenni. A 3. esetben, amennyiben a legnagyobb intézmények kerültek kiválasztásra, a mintát méretük alapján további intézmények kiválasztása útján kell kiigazítani.

3. szakasz: További mintavételi kérdések

7. Összhang

8. Pénzügyi innováció

4. szakasz: Nemzeti súlyozott átlagkamatlábak és nemzeti teljes szerződésvolumen

ahol:

B a szerződések teljes volumene

Bi az i intézmény új szerződéseinek összege

πi az i intézmény kiválasztásának valószínűsége

ahol:

a j rétegen belüli teljes volumen

az egyes j rétegeken belüli az i intézményre vonatkozó volumen

Nj 0 a j rétegben a mintába be nem került hitelintézetek száma

Nj 1 a j rétegben a mintába bekerült hitelintézetek száma.

3. RÉSZ

Egyes termékek kezelése az MPI-kamatlábstatisztikák céljára

8. Az (EU) 2021/379 rendelet (EKB/2021/2) II. mellékletének 2. részében meghatározott két éven túli lejáratú betétek tartalmazhatnak nyugdíj-előtakarékossági számlákat. A nyugdíj-előtakarékossági számlák nagyobb részét értékpapírokban helyezik el, és ezért a számlák kamatlába a kapcsolódó értékpapírok hozamától függ. A nyugdíj-előtakarékossági számlák fennmaradó részét készpénzben tarthatják, és a hitelintézet vagy egyéb intézmény határozza meg a kamatot ugyanúgy, mint egyéb betétek esetén. A betét elhelyezésének idején a nyugdíj-előtakarékossági számla háztartásnak járó teljes hozama nem ismert, és az akár negatív is lehet. Emellett a betét elhelyezésének idején a háztartás és a hitelintézet vagy egyéb intézmény olyan kamatlábról állapodik meg, amely csak a betétrészre alkalmazandó; ez nem vonatkozik az értékpapírokba befektetett részre. Ezért az MPI-kamatlábstatisztika csak az értékpapírokba be nem fektetett betétrészre terjed ki. Az új szerződésekre vonatkozó AAR-ként a háztartás és az adatszolgáltató között a betét elhelyezésének idején a betétrészre vonatkozóan megállapodott kamatlábat kell jelenteni. A fennálló összegekre vonatkozó AAR az adatszolgáltató által az MPI-kamatláb kiszámításakor a nyugdíj-előtakarékossági számla betét részére alkalmazott kamatláb.

10. Az (EU) 2021/379 rendelet (EKB/2021/2) II. melléklete 2. részével összhangban a francia szabályozott lakáscélú konstrukció, a plan d'épargne-logement (PEL) konstrukció alapján elhelyezett betéteket két évnél hosszabb futamidőre lekötött betétként sorolják be. Az ilyen PEL-konstrukciók feltételeit a kormány szabályozza és kamatlábát a kormány határozza meg, amely kamatláb a betét teljes futamideje során változatlan, azaz a PEL-konstrukciók minden egyes „generációjához” azonos kamatláb kapcsolódik. A PEL-konstrukciókat legalább négy évig tartják fenn, és az ügyfél minden évben egy előre meghatározott minimumösszeget betétként elhelyez a PEL-konstrukcióban, de a szerződés futamideje alatt bármikor növelheti a befizetések összegét. Az új PEL-konstrukció megnyitásakor az induló betétet az adatszolgáltatók új szerződésként jelentik. A PEL-konstrukció keretében induláskor elhelyezett összeg lehet nagyon alacsony is, ami azt jelenti, hogy az új szerződési kamathoz kapcsolódó súlyozás is viszonylag alacsony. Ez a megközelítés biztosítja, hogy az új szerződési kamat mindig tükrözi a PEL-konstrukciók aktuális generációjának feltételeit. Az új PEL-konstrukciókra alkalmazott kamatláb változásait az új szerződési kamatláb tükrözi. A fogyasztók olyan jellegű reakciója, amely során egyéb hosszú lejáratú betétekből már létező PEL-konstrukciókba mozdítják el portfoliójukat, nem tükröződik az új szerződéses kamatlábakban, csak a fennálló összegek kamatlábaiban. A négyéves időszak végén az ügyfél igénybe veheti a kedvezményes kamatú hitelt, vagy megújíthatja a szerződést. Mivel a PEL-konstrukció ilyen megújítása automatikusan, az ügyfél aktív részvétele nélkül történik, és mivel a szerződés feltételeit, köztük a kamatlábat nem tárgyalják újra, az 1072/2013/EU rendelet (EKB/2013/34) I. melléklete 2. részének megfelelően az ilyen megújítás nem minősül új szerződésnek. A szerződés megújításakor az ügyfél további betéteket helyezhet el, feltéve hogy a fennálló összeg nem haladja meg a meghatározott felső értéket, és a szerződés nem hosszabb, mint a lejáratra meghatározott évek legnagyobb száma. Amennyiben a szerződés eléri a felső összeghatárt vagy a leghosszabb futamidőt, a szerződés teljesítése megszűnik. A háztartás vagy nem pénzügyi vállalat továbbra is jogosult a hitelfelvételre, és kamatot is kap a PEL-konstrukció megnyitásakor érvényes feltételek szerint mindaddig, amíg a betét a bank könyveiben kerül nyilvántartásra. A kormány – a hitelintézet vagy egyéb intézmény által kínált kamatlábon felül – további kamatfizetés formájában nyújt támogatást. Az 1072/2013/EU rendelet (EKB/2013/34) I. melléklete 1. részével összhangban az MPI-kamatlábstatisztikában a kamatnak csak a hitelintézet vagy egyéb intézmény által fizetett részét tüntetik fel. A kormánytól származó támogatást, amelyet a hitelintézeten vagy egyéb intézményen keresztül, de nem annak terhére fizetnek, figyelmen kívül kell hagyni.