02014R1302 — HU — 04.07.2018 — 002.001

Ez a dokumentum kizárólag tájékoztató jellegű és nem vált ki joghatást. Az EU intézményei semmiféle felelősséget nem vállalnak a tartalmáért. A jogi aktusoknak – ideértve azok bevezető hivatkozásait és preambulumbekezdéseit is – az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett és az EUR-Lex portálon megtalálható változatai tekintendők hitelesnek. Az említett hivatalos szövegváltozatok közvetlenül elérhetők az ebben a dokumentumban elhelyezett linkeken keresztül

►B A BIZOTTSÁG 1302/2014/EU RENDELETE (2014. november 18.) az Európai Unió vasúti rendszerének „járművek – mozdonyok és személyszállító járművek” alrendszerére vonatkozó átjárhatósági műszaki előírásról (EGT-vonatkozású szöveg) (HL L 356, 2014.12.12., 228. o)

Módosította:





Helyesbítette:









▼B

A BIZOTTSÁG 1302/2014/EU RENDELETE

(2014. november 18.)

az Európai Unió vasúti rendszerének „járművek – mozdonyok és személyszállító járművek” alrendszerére vonatkozó átjárhatósági műszaki előírásról

(EGT-vonatkozású szöveg)







1. cikk

A Bizottság elfogadja a mellékletben előírt, az Európai Unió teljes vasúti rendszerének „járművek – mozdonyok és személyszállító járművek” alrendszerére vonatkozó átjárhatósági műszaki előírást (ÁME).

2. cikk

(1) Az ÁME a 2008/57/EK irányelv II. mellékletének 2.7. pontjában ismertetett, a melléklet 1.2. pontjában meghatározott vasúti hálózaton jelenleg üzemeltetett vagy üzemeltetni tervezett következő típusok valamelyikébe tartozó vasútijármű-alrendszerekre vonatkozik:

a) önjáró belsőégésű vagy villamos vonatok;

b) belsőégésű vagy villamos vontatójárművek;

c) személyszállító kocsik;

d) a vasúti infrastruktúra építését és karbantartását szolgáló mobil berendezések.

(2) Az ÁME-t az (1) bekezdésben említett olyan vasúti járművekre kell alkalmazni, amelyeket a melléklet 2.3.2. pontjában meghatározottak szerint 1 435 mm, 1 520 mm, 1 524 mm, 1 600 mm és 1 668 mm névleges nyomtávval rendelkező vágányok valamelyikén kívánnak üzemeltetni.

3. cikk

(1) A 8. és 9. cikke, valamint a melléklet 7.1.1. pontjának sérelme nélkül, az ÁME az Unió vasúti rendszerén 2015. január 1-jétől üzembe helyezett, a 2. cikk (1) bekezdésében meghatározott valamennyi új vasúti járműre alkalmazandó.

(2) Az ÁME nem vonatkozik az Európai Unió vasúti rendszerének azon járműveire, amelyek 2015. január 1-jén valamely tagállam teljes hálózatán vagy annak egy részén már forgalomban vannak, kivéve, ha azokat a 2008/57/EK irányelv 20. cikkével vagy a melléklet 7.1.2. pontjával összhangban felújítják vagy korszerűsítik.

(3) E rendelet műszaki alkalmazási körét és földrajzi hatályát a melléklet 1.1. és 1.2. pontja határozza meg.

(4) A melléklet 4.2.8.2.8 pontjában meghatározott fedélzeti villamosenergiafogyasztás-mérő rendszerrel való ellátás kötelező azon új, korszerűsített és felújított járművek esetében, amelyeket olyan hálózaton kívánnak üzemeltetni, amelyek az 1301/2014/EU bizottsági rendelet ( 1 ) (energiaellátására vonatkozó ÁME) 4.2.17. pontja szerinti pályamenti energiafogyasztási adatgyűjtő rendszerrel (DCS) vannak felszerelve.

4. cikk

(1) Az e rendelet mellékletének I. függelékében nyitott kérdésként meghatározott szempontok tekintetében a kölcsönös átjárhatóságnak a 2008/57/EK irányelv 17. cikkének (2) bekezdése szerinti hitelesítése kapcsán teljesítendő feltételek az ebben a rendeletben szabályozott alrendszer üzembe helyezését engedélyező tagállamokban használt, alkalmazandó nemzeti szabályok.

(2) E rendelet hatálybalépését követő hat hónapon belül valamennyi tagállam megküldi a többi tagállamnak és a Bizottságnak a következő információkat, amennyiben azokat a 2008/232/EK vagy a 2011/291/EU határozat hatálya alatt még nem küldték meg:

a) az (1) bekezdésben említett nemzeti szabályok;

b) az (1) bekezdésben említett nemzeti szabályok alkalmazása érdekében elvégzendő megfelelőségértékelési és hitelesítési eljárások;

c) a nyitott kérdések tekintetében a megfelelőségértékelési és hitelesítési eljárások elvégzésére a 2008/57/EK irányelv 17. cikke (3) bekezdésének megfelelően kijelölt szervek.

5. cikk

(1) Az e rendelet mellékletének 7.3. pontjában meghatározott különleges esetek tekintetében a kölcsönös átjárhatóságnak a 2008/57/EK irányelv 17. cikkének (2) bekezdése szerinti hitelesítése kapcsán teljesítendő feltételek az e rendelet hatálya alá tartozó alrendszer üzembe helyezését engedélyező tagállamban használt, alkalmazandó nemzeti szabályok.

(2) E rendelet hatálybalépését követő hat hónapon belül valamennyi tagállam értesíti a többi tagállamot és a Bizottságot a következőkről:

a) az (1) bekezdésben említett nemzeti szabályok;

b) az (1) bekezdésben említett nemzeti szabályok alkalmazása érdekében elvégzendő megfelelőségértékelési és hitelesítési eljárások;

c) a melléklet 7.3. pontjában meghatározott különleges esetek tekintetében a megfelelőségértékelési és hitelesítési eljárások elvégzésére a 2008/57/EK irányelv 17. cikke (3) bekezdésének megfelelően kijelölt szervek.

6. cikk

(1) Azon megállapodások sérelme nélkül, amelyek értesítésére a 2008/232/EK bizottsági határozat szerint már sor került, és amelyekről nem kell ismételten értesítést küldeni, az e rendelet hatálybalépését követő hat hónapon belül a tagállamok értesítik a Bizottságot minden olyan meglévő nemzeti, kétoldalú, többoldalú és nemzetközi megállapodásról, amelyek alapján az e rendelet hatálya alá tartozó vasúti járműveket üzemeltetik.

(2) A tagállamok haladéktalanul értesítik a Bizottságot minden jövőbeli megállapodásról és a meglévő megállapodások módosításairól.

7. cikk

A 2008/57/EK irányelv 9. cikkének (3) bekezdésével összhangban az e rendelet hatálybalépését követő egy éven belül az egyes tagállamok megküldik a Bizottságnak a területükön megvalósítás alatt álló, előrehaladott állapotban lévő projektek listáját.

8. cikk

(1) A melléklet 6.3. pontjában meghatározott rendelkezések teljesülése esetén a 2017. május 31-én végződő átmeneti időszak alatt EK hitelesítési tanúsítvány állítható ki olyan alrendszerek tekintetében, amelyek EK megfelelőségi nyilatkozattal vagy EK alkalmazhatósági nyilatkozattal nem rendelkező, kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelemeket tartalmaznak.

(2) A kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő, nem hitelesített rendszerelemeket alkalmazó alrendszer gyártásának vagy korszerűsítésének/felújításának – az üzembe helyezést is beleértve – az (1) bekezdés szerinti átmeneti időszakon belül be kell fejeződnie.

(3) Az (1) bekezdésben meghatározott átmeneti időszakban:

a) a bejelentett szervezet a 2008/57/EK irányelv 18. cikke szerinti EK-tanúsítvány megadása előtt megfelelően beazonosítja a kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelem hitelesítése elmaradásának okait;

b) a 2004/49/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv ( 2 ) 16. cikke (2) bekezdésének c) pontja szerint a nemzeti biztonsági hatóság a 2004/49/EK irányelv 18. cikkében említett éves beszámolójában jelentést tesz a kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő, nem hitelesített rendszerelemeknek az engedélyezési eljárásokkal összefüggésben történő alkalmazásáról.

(4) E rendelet hatálybalépése után egy évvel az újonnan kidolgozott rendszerelemeknek rendelkezniük kell a szükséges EK megfelelőségi nyilatkozattal vagy EK alkalmazhatósági nyilatkozattal.

9. cikk

A 2008/57/EK irányelv 16–18. cikkében említett alrendszerek olyan hitelesítési nyilatkozatát és/vagy az új járműtípusok 2008/57/EK irányelv 26. cikkében említett megfelelőségi nyilatkozatát, amelyet a 2008/232/EK határozattal vagy a 2011/291/EU határozattal összhangban állítottak ki, mindaddig érvényesnek kell tekinteni, amíg a tagállam nem dönt az említett határozatokban előírt módon történő megújításukról.

10. cikk

(1) Ahhoz, hogy a műszaki fejlődéssel lépést lehessen tartani, olyan innovatív megoldásokra lehet szükség, amelyek nem felelnek meg a melléklet előírásainak, és/vagy amelyek esetében nem alkalmazhatóak a mellékletben előirányzott értékelési módszerek. Ebben az esetben új előírásokat és/vagy új értékelési módszereket kell kifejleszteni az ilyen innovatív megoldásokhoz kapcsolódóan.

(2) Az innovatív megoldások kapcsolódhatnak a vasútijármű-alrendszerhez, annak részeihez és kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelemeihez.

(3) Amennyiben innovatív megoldásra tesznek javaslatot, a gyártó vagy annak az Unióban székhellyel rendelkező felhatalmazott képviselője nyilatkozik arról, hogy az adott megoldás mennyiben tér el az ÁME vonatkozó rendelkezéseitől, illetve miként egészíti ki az, és az eltéréseket be kell nyújtania a Bizottsághoz értékelésre. A Bizottság kikérheti az Európai Vasúti Ügynökség (a továbbiakban: az ügynökség) véleményét a javasolt innovatív megoldásról.

(4) A Bizottság véleményt nyilvánít a javasolt innovatív megoldásról. Ha a vélemény kedvező, az innovatív megoldás alkalmazása érdekben ki kell alakítani az ÁME-be felveendő, a rendszerelemek működésére és kapcsolódási pontjaira vonatkozó megfelelő előírásokat, valamint az értékelési módszert, és azt a későbbiekben, a 2008/57/EK irányelv 6. cikke szerinti felülvizsgálati folyamat során be kell építeni az ÁME-be. Ha a vélemény kedvezőtlen, a javasolt innovatív megoldást nem lehet alkalmazni.

(5) Az ÁME felülvizsgálatáig a Bizottság kedvező véleményét a 2008/57/EK irányelv alapvető követelményeinek való megfelelés igazolására elfogadható eszköznek kell tekinteni, és ezért azt fel lehet használni az alrendszer értékeléséhez.

11. cikk

(1) A 2008/232/EK és a 2011/291/EU bizottsági határozat 2015. január 1-jétől hatályát veszti.

Továbbra is alkalmazni kell őket azonban a következők tekintetében:

a) az említett határozatoknak megfelelően engedélyezett alrendszerek;

b) az e rendelet 9. cikkében említett esetek;

c) az e rendelet mellékletének 7.1.1.2. pontjában említett olyan új, felújított vagy korszerűsített alrendszerekkel kapcsolatos projektek, amelyek e rendelet közzétételekor előrehaladott állapotban vannak, vagy valamely végrehajtás alatt álló szerződés tárgyát képezik.

(2) A 2008/232/EK bizottsági határozatot – az e rendelet mellékletének 7.1.1.6. és 7.1.1.7. pontjában említett feltételekkel – továbbra is alkalmazni kell a zajkibocsátással és az oldalszéllel kapcsolatos követelmények tekintetében.

12. cikk

Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.

Ezt a rendeletet 2015. január 1-jétől kell alkalmazni. Üzembehelyezési engedély azonban már 2015. január 1-je előtt is kiadható az e rendelet mellékletében meghatározott ÁME alapján.

Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.









MELLÉKLET

TARTALOMJEGYZÉK 1. Bevezetés 1.1. Műszaki hatály 1.2. Földrajzi hatály 1.3. Ezen ÁME tartalma 2. A vasútijármű-alrendszer és funkciói 2.1. A vasútijármű-alrendszer mint az uniós vasúti rendszer része 2.2. A vasúti járművekre vonatkozó fogalommeghatározások 2.2.1. Vonat-összeállítás 2.2.2. Vasúti jármű 2.3. Az ÁME hatálya alá tartozó vasúti járművek 2.3.1. A vasúti járművek típusai 2.3.2. Nyomtáv 2.3.3. Legnagyobb sebesség 3. Alapvető követelmények 3.1. A vasútijármű-alrendszer alapvető követelményeknek megfelelő elemei 3.2. Az ÁME hatálya alá nem tartozó alapvető követelmények 3.2.1. Általános követelmények, valamint karbantartáshoz és üzemeltetéshez kapcsolódó követelmények 3.2.2. A többi alrendszerre vonatkozó követelmények 4. A vasútijármű-alrendszer jellemzése 4.1. Bevezetés 4.1.1. Általános előírások 4.1.2. Az ÁME alkalmazási körébe tartozó vasúti járművek leírása 4.1.3. A vasúti járművek ÁME-követelmények alkalmazása tekintetében történő fő kategóriákba sorolása 4.1.4. A vasúti járművek tűzbiztonsági kategóriákba sorolása 4.2. Az alrendszer működési és műszaki előírásai 4.2.1. Általános előírások 4.2.2. Szerkezet és mechanikus részek 4.2.3. A jármű–vágány kölcsönhatás és a méretezés 4.2.4. Fékezés 4.2.5. Személyszállítási elemek 4.2.6. Környezeti feltételek és aerodinamikai hatások 4.2.7. Külső világítás, valamint fény- és hangjelző eszközök 4.2.8. Vontatási és elektromos berendezések 4.2.9. A vezetőfülke és a mozdonyvezető–gép közötti kapcsolódási pont 4.2.10. Tűzbiztonság és evakuálás 4.2.11. Szervizelés 4.2.12. Üzemeltetési és karbantartási dokumentáció 4.3. A kapcsolódási pontok működési és műszaki előírásai 4.3.1. Kapcsolódási pontok az energiaellátási alrendszerrel 4.3.2. Kapcsolódási pontok az infrastruktúra-alrendszerrel 4.3.3. Kapcsolódási pontok az üzemeltetési alrendszerrel 4.3.4. Kapcsolódási pontok az ellenőrző-irányító és jelző alrendszerrel 4.3.5. Kapcsolódási pontok a személyszállítási telematikai alkalmazások alrendszerrel 4.4. Üzemeltetési szabályok 4.5. Karbantartási szabályok 4.6. Szakmai alkalmasság 4.7. Egészségvédelmi és biztonsági feltételek 4.8. Az engedélyezett járműtípusok európai nyilvántartása 5. A kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelemek 5.1. Meghatározás 5.2. Innovatív megoldások 5.3. A kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelemre vonatkozó előírások 5.3.1. Automatikus középső ütközős kapcsolókészülék 5.3.2. Kézi kapcsolókészülék a vonat végén 5.3.3. Mentésre szolgáló kapcsolókészülékek 5.3.4. Kerekek 5.3.5. Csúszásgátló rendszer 5.3.6. Fényszórók 5.3.7. Jelzőlámpák 5.3.8. Zárjelző lámpák 5.3.9. Kürtök 5.3.10. Áramszedő 5.3.11. Csúszóbetétek 5.3.12. Főmegszakító 5.3.13. Vezetőülés 5.3.14. Illemhelyürítés csatlakozása 5.3.15. Víztartályok beömlőcsatlakozója 6. A megfelelőség vagy alkalmazhatóság értékelése és EK-hitelesítés 6.1. A kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelemek 6.1.1. Megfelelőségértékelés 6.1.2. Modulok alkalmazása 6.1.3. A kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelemek sajátos értékelési eljárásai 6.1.4. Értékelendő projektszakaszok 6.1.5. Innovatív megoldások 6.1.6. Az alkalmazhatóság értékelése 6.2. Vasútijármű-alrendszer 6.2.1. EK-hitelesítés (általános előírások) 6.2.2. Modulok alkalmazása 6.2.3. Az alrendszerek sajátos értékelési eljárásai 6.2.4. Értékelendő projektszakaszok 6.2.5. Innovatív megoldások 6.2.6. Az üzemeltetés és karbantartás tekintetében kért dokumentáció értékelése 6.2.7. Általános üzemre használni kívánt egységek értékelése 6.2.8. Előre meghatározott összeállítás(ok)ban használni kívánt egységek értékelése 6.2.9. Különleges eset: meglévő fix összeállításban használni kívánt egységek értékelése 6.3. Kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő, EK-nyilatkozattal nem rendelkező rendszerelemeket tartalmazó alrendszer 6.3.1. Feltételek 6.3.2. Dokumentáció 6.3.3. A 6.3.1. pont szerint hitelesített alrendszerek karbantartása 7. Végrehajtás 7.1. A végrehajtás általános szabályai 7.1.1. Alkalmazás újonnan épült vasúti járművekre 7.1.2. Meglévő vasúti járművek korszerűsítése vagy felújítása 7.1.3. A típus- vagy konstrukcióvizsgálati tanúsítványokra vonatkozó szabályok 7.2. Kompatibilitás más alrendszerekkel 7.3. Különleges esetek 7.3.1. Általános előírások 7.3.2. Különleges esetek 7.4. Különleges környezeti feltételek 7.5. A felülvizsgálatkor vagy az ügynökség más tevékenységei során figyelembe veendő szempontok 7.5.1. Az ÁME alapvető paramétereihez kapcsolódó szempontok 7.5.2. Az ÁME alapvető paramétereihez nem kapcsolódó, de kutatási projektek tárgyát képező szempontok 7.5.3. Az uniós vasúti rendszer szempontjából jelentős, de ezen ÁME alkalmazási körén kívül eső szempontok ▼C1 A. FÜGGELÉK – Ütközők és csavaros kapcsolórendszer B. FÜGGELÉK – 1 520 mm-es nyomtávú rendszer („T”) C. FÜGGELÉK – Vasúti munkagépekre vonatkozó különleges rendelkezések D. FÜGGELÉK – Fedélzeti villamosenergiafogyasztás-mérő rendszer E. FÜGGELÉK – A mozdonyvezető testméretei F. FÜGGELÉK – Kilátás előre G. FÜGGELÉK – Szervizelés H. FÜGGELÉK – A vasútijármű-alrendszer értékelése I. FÜGGELÉK – Műszaki előírással nem szabályozott szempontok (nyitott kérdések) J. FÜGGELÉK – Az ebben az ÁME-ben említett műszaki előírások ▼B

1. BEVEZETÉS

1.1. Műszaki hatály

Az ebben a dokumentumban szereplő átjárhatósági műszaki előírás (ÁME) olyan előírás, amely a 2008/57/EK irányelv 1. cikkében ismertetett alapvető követelmények teljesítése, valamint az uniós vasúti rendszer kölcsönös átjárhatóságának a biztosítása érdekében egy adott alrendszerre vonatkozik.

A szóban forgó alrendszer az uniós vasúti rendszer 2008/57/EK irányelv II. mellékletének 2.7. pontjában említett vasútijármű-alrendszere.

Ez az ÁME azon vasúti járművekre vonatkozik,

— amelyeket az ÁME 1.2. pontjában („Földrajzi hatály”) meghatározott vasúti hálózaton üzemeltetnek vagy kívánnak üzemeltetni; — és

— amelyek az alábbi típusok valamelyikébe tartoznak (a 2008/57/EK irányelv I. mellékletének 1.2. és 2.2. pontjában meghatározottak szerint): — — önjáró belsőégésű vagy villamos vonatok, — belsőégésű vagy villamos vontatójárművek, — személyszállító kocsik, — a vasúti infrastruktúra építését és karbantartását szolgáló mobil berendezések.

A 2008/57/EK irányelv 1. cikkének (3) bekezdésében említett alábbi járműtípusok nem tartoznak ezen ÁME hatálya alá:

— metrók, villamosok és más városi és helyiérdekű vasúti járművek,

— a vasúti rendszer többi részétől működésükben különálló hálózatokon a helyi, városi vagy elővárosi személyszállítás üzemeltetésére szolgáló járművek,

— a kizárólag az olyan, magántulajdonban álló vasúti infrastruktúrán használt járművek, amelyeket csak a tulajdonos használ saját teheráru-fuvarozási tevékenységei ellátására,

— a szigorúan helyi, történelmi vagy turisztikai célból használt járművek.

Az ezen ÁME hatálya alá tartozó vasúti járművekről a 2. fejezet tartalmaz bővebb információkat.

1.2. Földrajzi hatály

Ezen ÁME földrajzi hatálya kiterjed az alábbiakból álló teljes vasúti rendszerre:

— a 2008/57/EK irányelv I. mellékletének 1.1. pontjában ismertetett hagyományos transzeurópai vasúti rendszer hálózata,

— a 2008/57/EK irányelv I. mellékletének 2.1. pontjában ismertetett nagysebességű transzeurópai vasúti rendszer hálózata,

— a hatály kiterjesztését követően a teljes vasúti rendszer hálózatának a 2008/57/EK irányelv I. mellékletének 4. pontjában ismertetett egyéb részei,

azonban nem terjed ki a 2008/57/EK irányelv 1. cikkének (3) bekezdésében említett járművekre.

1.3. Ezen ÁME tartalma

A 2008/57/EK irányelv 5. cikkének (3) bekezdésével összhangban ez az ÁME:

a) ismerteti tervezett hatályát (2. fejezet);

b) alapvető követelményeket állapít meg a „járművek – mozdonyok és személyszállító járművek” vasútijármű-alrendszerre és annak más alrendszerekkel való kapcsolódási pontjaira vonatkozóan (3. fejezet);

c) megállapítja az alrendszer és annak más alrendszerekkel való kapcsolódási pontjai által teljesítendő működési és műszaki előírásokat (4. fejezet);

d) meghatározza azokat az európai előírásokat, köztük az európai szabványok hatálya alá tartozó, kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelemeket és kapcsolódási pontokat, amelyek az Európai Unió vasúti rendszerén belüli kölcsönös átjárhatóság megvalósításához szükségesek (5. fejezet);

e) valamennyi figyelembe vett esetben megállapítja egyrészről, hogy mely eljárásokat kell alkalmazni a kölcsönös átjárhatóságot lehetővé tevő rendszerelemek megfelelőségének vagy alkalmazhatóságának értékelése, illetve másrészről az alrendszerek EK-hitelesítése érdekében (6. fejezet);

f) ismerteti az ÁME végrehajtásának stratégiáját (7. fejezet);

g) az érintett személyzet esetében megállapítja az alrendszer működéséhez és karbantartásához, valamint az ÁME végrehajtásához szükséges szakmai képesítéseket, illetve a munkahelyi egészségvédelmi és biztonsági feltételeket (4. fejezet).

A 2008/57/EK irányelv 5. cikkének (5) bekezdésével összhangban valamennyi ÁME tekintetében rendelkezni lehet különleges esetekről; a 7. fejezet ezeket ismerteti.

2. A VASÚTIJÁRMŰ-ALRENDSZER ÉS FUNKCIÓI

2.1. A vasútijármű-alrendszer mint az uniós vasúti rendszer része

Az uniós vasúti rendszer a 2008/57/EK irányelv II. mellékletében (1. pont) meghatározott következő alrendszerekre oszlik.

a) Strukturális területek:

— infrastruktúra,

— energia,

— pálya menti ellenőrző-irányító és jelző alrendszerek,

— fedélzeti ellenőrző-irányító és jelző alrendszerek,

— vasúti járművek.

b) Funkcionális területek:

— forgalmi szolgálat és forgalomirányítás,

— karbantartás,

— telematikai alkalmazások a személyszállítási és teheráru-szállítási szolgáltatások céljára.

A karbantartás kivételével minden egyes alrendszerrel külön ÁME foglalkozik.

Az ebben az ÁME-ben tárgyalt (az 1.1. pontban meghatározott) vasútijármű-alrendszernek az uniós vasúti rendszer összes fent említett alrendszerével vannak kapcsolódási pontjai; ezeket az alrendszereket az összes vonatkozó ÁME-nek megfelelő integrált rendszernek kell tekinteni.

Ezenkívül van két olyan ÁME, amely a vasúti rendszer sajátos szempontjait írja le és érint több alrendszert, melyek egyike a vasútijármű-alrendszer:

a) a vasúti alagutak biztonságára vonatkozó ÁME;

b) a mozgáskorlátozott személyekre vonatkozó ÁME;

továbbá két ÁME foglalkozik a vasútijármű-alrendszer konkrét szempontjaival:

c) a zajra vonatkozó ÁME;

d) a teheráru-szállító kocsikra vonatkozó ÁME.

A vasútijármű-alrendszerre vonatkozóan e négy ÁME-ben megjelenő követelményeket ez az ÁME nem ismétli meg. A szóban forgó négy ÁME a vasútijármű-alrendszerre is vonatkozik a hatályuk és végrehajtásuk tekintetében alkalmazandó szabályok szerint.

2.2. A vasúti járművekre vonatkozó fogalommeghatározások

Ezen ÁME alkalmazásában az alábbi fogalommeghatározásokat kell alkalmazni:

2.2.1. Vonat-összeállítás:

a) Egység: az ezen ÁME alkalmazási hatálya alá tartozó és emiatt EK-hitelesítéshez kötött vasúti járművek megjelölésére használt általános kifejezés.

b) Az egység a 2008/57/EK irányelv 2. cikkének c) pontjában meghatározott több járműből állhat; ezen ÁME a „jármű” kifejezést az 1. fejezetben meghatározott módon, a vasútijármű-alrendszerre vonatkozóan használja.

c) Vonat: egy vagy több egységből álló üzemi összeállítás.

d) Személyszállító vonat: utasok számára rendelkezésre álló üzemi összeállítás (a személyszállító vasúti járművekből álló, de utasok által igénybe nem vehető vonat nem minősül személyszállító vonatnak).

e) Fix összeállítás: olyan vonat-összeállítás, amelynek módosítása csak műhelyi környezetben lehetséges.

f) Előre meghatározott összeállítás(ok): több összekapcsolt egységből álló vonat-összeállítás(ok), mely(ek)et a tervezési szakaszban határoztak meg, és amely(ek) üzem közben módosítható(ak).

g) Többes üzem: egynél több egységből álló üzemi összeállítás:

— a szerelvényeket úgy tervezik, hogy belőlük (az értékelt típusból) több is összekapcsolható legyen egymással abból a célból, hogy egyetlen, vezetőfülkéből irányított vonatként üzemeljenek,

— a mozdonyokat úgy tervezik, hogy belőlük (az értékelt típusból) több is beilleszthető legyen egyetlen, vezetőfülkéből irányított vonatba.

h) Általános üzem: az egységet általános üzemre tervezték, ha azt a tervezési szakaszban meg nem határozott vonat-összeállításban történő üzemelés céljából más egységgel (egységekkel) való összekapcsolásra szánják.

2.2.2. Vasúti jármű:

A fogalommeghatározások az alábbiakban a 2008/57/EK irányelv I. mellékletének 1.2. pontjában meghatározottak szerint négy csoportba sorolhatók.

A. Önjáró belsőégésű és/vagy villamos vonatok:

a) Szerelvény : olyan fix összeállítás, amely vonatként üzemeltethető; jellegéből adódóan csak műhelyi körülmények között lehet átkonfigurálni. Állhat egyaránt csak motoros, illetve motoros és motorral nem rendelkező járművekből.

b) Villamos és/vagy dízel többrészes egység : olyan szerelvény, amelynek valamennyi járműve alkalmas szállítmány (utasok vagy poggyász/postai küldemények vagy teheráru) szállítására.

c) Motorkocsi : olyan jármű, amely képes önálló működésre és alkalmas szállítmány (utasok vagy poggyász/postai küldemények vagy teheráru) szállítására.

B. Belsőégésű és/vagy villamos vontatójárművek:

Mozdony : nem hasznos teher szállítására tervezett vontatójármű (vagy több jármű kombinációja), amely normál üzemben leválasztható a vonatról és önálló működésre is képes.

Tolatómozdony : csak rendező pályaudvarokon, állomásokon és járműszínekben való használatra szánt vontatójármű.

A vonat vonóerejét vezetőfülkével ellátott vagy anélküli, normál üzem közben nem lekapcsolható hajtott jármű is adhatja. Az ilyen jármű megnevezése általánosságban hajtott egység (vagy hajtott kocsi), illetve vonófej, amennyiben a szerelvény egyik végén található és vezetőfülkével van ellátva.

C. Személyszállító kocsik és más kapcsolódó kocsik:

Kocsi : olyan nem vontatójármű fix vagy változtatható összeállításban, amely utasok szállítására alkalmas (az ebben az ÁME-ben a kocsira meghatározott követelményeket kiterjesztett értelmezéssel az étkezőkocsikra, hálókocsikra, fekvőhelyes kocsikra stb. is alkalmazni kell).

Poggyászkocsi : olyan nem vontatójármű, amely nem személyek, hanem más hasznos teher, például poggyász vagy postai küldemények szállítására szolgál, és amelyet a személyszállításra szánt fix vagy változtatható összeállításba való beillesztésre terveztek.

Vezethető kocsi : vezetőfülkével ellátott, nem vontatásra szolgáló jármű. A vezetőfülkével rendelkező személyszállító kocsit vezérlőkocsinak nevezzük. Poggyászkocsi is ellátható vezetőfülkével, ebben az esetben a kocsit poggyászteres vezérlőkocsinak nevezzük.

Személygépjármű-szállító kocsi : utasok nélküli személygépjárművek szállítására alkalmas, nem vontatásra szolgáló jármű, amelyet személyszállító vonatba történő beillesztésre terveztek.

Fix egységként működő kocsicsoport : több, „félig állandó jelleggel” összekapcsolt kocsikból álló, illetve csak üzemen kívül módosítható összeállítás.

D. A vasúti infrastruktúra építését és karbantartását szolgáló mobil berendezések

Vasúti munkagépek: kifejezetten a vágányok és az infrastruktúra építésére és karbantartására tervezett járművek. A vasúti munkagépeket különböző üzemmódokban használják: munkavégzési üzemmódban, vonatban vagy vonatként továbbított üzemmódban.

Az infrastruktúra-ellenőrző járműveket az infrastruktúra állapotának figyelemmel kísérésére használják. Üzemük megegyezik a teher- vagy személyszállító vonatok üzemével; nincs különbség a munkavégzési és a vonatban/vonatként továbbított üzemmód között.

2.3. Az ÁME hatálya alá tartozó vasúti járművek

2.3.1. A vasúti járművek típusai

Ezen ÁME alkalmazási köre a 2008/57/EK irányelv I. mellékletének 1.2. pontjában meghatározott, négy csoportba besorolt járművekre vonatkozóan a következő:

A. Önjáró belsőégésű és/vagy villamos vonatok:

Ebbe a típusba tartozik minden – személyszállító és/vagy nem személyszállító – fix vagy előre meghatározott összeállítású vonat.

A vonat egyes járműveibe belsőégésű vagy villamos hajtómű van építve, és a vonat vezetőfülkével rendelkezik.

Kizárás az ÁME hatálya alól:

— A vasúti rendszer többi részétől funkcionálisan elválasztott, kifejezetten meghatározott helyi (városi vagy elővárosi) vonalakon történő üzemre szánt motorkocsik, illetve villamos és/vagy dízel többrészes egységek nem tartoznak ezen ÁME hatálya alá.

— Az elsődlegesen városi metró-, villamos- vagy egyéb helyiérdekű vasútvonalakon való üzemre tervezett vasúti járművek nem tartoznak ezen ÁME hatálya alá.

Az uniós vasúti hálózat egyes, az infrastruktúra-nyilvántartásra hivatkozással (a vasúti hálózat helyi konfigurációja miatt) erre a célra meghatározott szakaszain e vasútijármű-típusok működése engedélyezhető.

Ebben az esetben a 2008/57/EK irányelv (nemzeti szabályok alkalmazására utaló) 24. és 25. cikkét kell alkalmazni, feltéve, hogy a járműveket nem zárják ki a 2008/57/EK irányelv hatálya alól,.

B. Belsőégésű és/vagy villamos vontatójárművek:

Ebbe a típusba tartoznak azok a vontatójárművek, amelyek nem képesek rakomány szállítására, vagyis a belsőégésű vagy villamos mozdonyok, illetve hajtott egységek.

Az érintett vontatójárművek teheráru- és/vagy utasszállítási célokat szolgálnak.

Kizárás az ÁME hatálya alól:

A (2.2. pontban meghatározott) tolatómozdonyok nem tartoznak ezen ÁME hatálya alá; amennyiben ezeket az uniós vasúti hálózaton (rendező pályaudvarok, állomások és járműszínek közötti mozgásra) kívánják üzemeltetni, a 2008/57/EK irányelv (nemzeti szabályok alkalmazására utaló) 24. és 25. cikkét kell alkalmazni.

C. Személyszállító kocsik és más kapcsolódó kocsik:

— Személyszállító kocsik: — Ebbe a típusba tartoznak az utasokat szállító nem vontatójárművek (a 2.2. pontban meghatározott kocsik), amelyeket a vontatási funkció ellátása céljából a fent meghatározott „belsőégésű vagy villamos vontatójárművekkel” változó összeállításban üzemeltetnek.

— Személyszállító vonatba épített nem személyszállító vasúti járművek: — Ebbe a típusba tartoznak a személyszállító vonatba épített nem vontatójárművek (például poggyász- vagy postakocsik, személygépjármű-szállító kocsik, szolgálati járművek stb.), melyek személyszállító kocsikként ezen ÁME hatálya alá esnek.

Kizárás az ÁME hatálya alól:

— A teheráru-szállító kocsik nem tartoznak ezen ÁME hatálya alá; ezekre a „teheráru-szállító kocsikra” vonatkozó ÁME irányadó abban az esetben is, ha személyszállító vonatba illesztik őket (a vonat összeállítása ilyen esetben üzemeltetési kérdés).

— A közúti gépjárművek (és az azokban tartózkodó személyek) szállítására tervezett járművek nem tartoznak ezen ÁME hatálya alá; amennyiben ezeket az uniós vasúti hálózaton kívánják üzemeltetni, a 2008/57/EK irányelv (nemzeti szabályok alkalmazására utaló) 24. és 25. cikkét kell alkalmazni.

D) A vasúti infrastruktúra építését és karbantartását szolgáló mobil berendezések

Az e típusba tartozó vasúti járművek csak akkor tartoznak az ÁME hatálya alá, ha azok(at):

— saját kerekeiken, sínen működtethetők, valamint

— úgy tervezték meg, és arra szánták, hogy jelenlétüket forgalomirányítási célokból a sínbe épített vonatérzékelő rendszer érzékelje, és

— vasúti munkagépek esetében szállítási (üzemeltetett) összeállításban sínen működtethetők, önjárók vagy vontatottak.

Kizárás az ÁME hatálya alól:

Vasúti munkagépek esetében a munkavégzési összeállítás nem tartozik ezen ÁME hatálya alá.

2.3.2. Nyomtáv

Az ÁME-t olyan vasúti járművekre kell alkalmazni, amelyeket 1 435 mm nyomtávú hálózatokon vagy az 1 520 mm-es, 1 524 mm-es, 1 600 mm-es és 1 668 mm-es névleges nyomtávok valamelyikén kívánnak üzemeltetni.

2.3.3. Legnagyobb sebesség

Mivel az integrált vasúti rendszer több alrendszerből (különösen helyhez kötött berendezésekből) áll (lásd a 2.1. pontot), a vasúti járművek legnagyobb tervezési sebessége legfeljebb 350 km/h lehet.

Ezeket a műszaki előírásokat a 350 km/h feletti legnagyobb tervezési sebesség esetében is alkalmazni kell, de azokat ki kell egészíteni a 10. cikkben az innovatív megoldásokra ismertetett eljárás alkalmazásával a 350 km/h feletti sebességtartomány (vagy ha a 4.2. pont vonatkozó pontjában meghatározták, akkor egy adott paraméterhez kötött legnagyobb sebesség) vonatkozásában.

3. ALAPVETŐ KÖVETELMÉNYEK

3.1. A vasútijármű-alrendszer alapvető követelményeknek megfelelő elemei

Az alapvető követelményeket a 2008/57/EK irányelv III. mellékletének meghatározása és számozása szerint, valamint az ezen ÁME 4. fejezetében meghatározott követelmények figyelembevételével a következő táblázat tartalmazza.

Az alapvető követelményeknek megfelelő vasútijármű-elemek

Megjegyzés: A 4.2. pontból csak a követelményeket tartalmazó alpontok kerülnek felsorolásra.







Hivatkozott pont A vasútijármű-alrendszer elemei Biztonság Megbízhatóság – rendelkezésre állás Egészség Környezetvédelem Műszaki kompatibilitás 4.2.2.2.2. Belső kapcsoló 1.1.3. 2.4.1. 4.2.2.2.3. Kapcsolókészülék 1.1.3. 2.4.1. 4.2.2.2.4. Mentésre szolgáló kapcsolókészülék 2.4.2. 2.5.3. 4.2.2.2.5. A személyzet hozzáférése össze- és szétkapcsolást biztosító berendezésekhez 1.1.5. 2.5.1. 2.5.3. 4.2.2.3. Közlekedők 1.1.5. 4.2.2.4. A jármű szerkezetének szilárdsága 1.1.3. 2.4.1. 4.2.2.5. Passzív biztonság 2.4.1. 4.2.2.6. Emelés 2.5.3. 4.2.2.7. Berendezések rögzítése a kocsiszekrényhez 1.1.3. 4.2.2.8. Peronajtók a személyzet és a rakomány számára 1.1.5. 2.4.1. 4.2.2.9. Üvegek mechanikai jellemzői 2.4.1. 4.2.2.10. Terhelési körülmények és mérlegelt tömeg 1.1.3. 4.2.3.1. Méretezés 2.4.3. 4.2.3.2.1. Tengelyterhelési paraméter 2.4.3. 4.2.3.2.2. Kerékterhelés 1.1.3. 4.2.3.3.1. A vasúti járművek jellemzői a vonatérzékelő rendszerekkel való kompatibilitás tekintetében 1.1.1. 2.4.3. 2.3.2. 4.2.3.3.2. A tengelycsapágy állapotának figyelemmel kísérése 1.1.1. 1.2. 4.2.3.4.1. Kisiklással szembeni biztonság vágánykivetődésen való áthaladáskor 1.1.1. 1.1.2. 2.4.3. 4.2.3.4.2. Menetdinamikai viselkedés 1.1.1. 1.1.2. 2.4.3. 4.2.3.4.2.1. Futásbiztonsági határértékek 1.1.1. 1.1.2. 2.4.3. 4.2.3.4.2.2. Vágányterhelési határértékek 2.4.3. 4.2.3.4.3. Egyenértékű kúposság 1.1.1. 1.1.2. 2.4.3. 4.2.3.4.3.1. Új kerékprofilok tervezési értékei 1.1.1. 1.1.2. 2.4.3. 4.2.3.4.3.2. A kerékpár egyenértékű kúposságának üzemi értékei 1.1.2. 1.2. 2.4.3. 4.2.3.5.1. A forgóvázkeret szerkezeti kialakítása 1.1.1. 1.1.2. 4.2.3.5.2.1. A kerékpárok mechanikai és geometriai jellemzői 1.1.1. 1.1.2. 2.4.3. 4.2.3.5.2.2. A kerekek mechanikai és geometriai jellemzői 1.1.1. 1.1.2. 4.2.3.5.2.3. Változtatható nyomtávú kerékpárok 1.1.1. 1.1.2. 4.2.3.6. Legkisebb ívsugár 1.1.1. 1.1.2. 2.4.3. 4.2.3.7. Pályakotró 1.1.1. 4.2.4.2.1. Fékezésre vonatkozó funkcionális követelmények 1.1.1. 2.4.1. 2.4.2. 1.5. 4.2.4.2.2. Fékezésre vonatkozó biztonsági követelmények 1.1.1. 1.2. 2.4.2. 4.2.4.3. A fékrendszer típusa 2.4.3. 4.2.4.4.1. Vészfékezési utasítás 2.4.1. 2.4.3. 4.2.4.4.2. Üzemifék-vezérlés 2.4.3. 4.2.4.4.3. Direkt fék vezérlése 2.4.3. 4.2.4.4.4. Dinamikus fékezés vezérlése 1.1.3. 4.2.4.4.5. Rögzítőfék vezérlése 2.4.3. 4.2.4.5.1. Fékhatásosságra vonatkozó általános követelmények 1.1.1. 2.4.1. 2.4.2. 1.5. 4.2.4.5.2. Vészfékezés 1.1.2. 2.4.1. 2.4.3. 4.2.4.5.3. Üzemi fékezés 2.4.3. 4.2.4.5.4. Hőtechnikai számítások 2.4.1. 2.4.3. 4.2.4.5.5. Rögzítőfék 2.4.1. 2.4.3. 4.2.4.6.1. Kerék és sín közötti tapadási határ 2.4.1. 1.2. 2.4.2. 4.2.4.6.2. Csúszásgátló rendszer 2.4.1. 1.2. 2.4.2. 4.2.4.7. Dinamikus fék – hajtásrendszerhez kapcsolódó fékrendszerek 2.4.1. 1.2. 2.4.2. 4.2.4.8.1. A tapadási feltételektől független fékrendszerekre vonatkozó általános előírások 2.4.1. 1.2. 2.4.2. 4.2.4.8.2. Mágneses sínfék 2.4.3. 4.2.4.8.3. Örvényáramú fék 2.4.3. 4.2.4.9. Fékállapot- és fékhibajelzés 1.1.1. 1.2. 2.4.2. 4.2.4.10. Mentési célú fékkövetelmények 2.4.2. 4.2.5.1. Egészségügyi rendszerek 1.4.1 4.2.5.2. Hangosbemondó-rendszer: hallható kommunikációs rendszer 2.4.1. 4.2.5.3. Utastéri vészjelző 2.4.1. 4.2.5.4. Utasok által használható kommunikációs eszközök 2.4.1. 4.2.5.5. Külső ajtók: a vasúti jármű be- és kijáratai 2.4.1. 4.2.5.6. Külső ajtók: rendszer-kialakítás 1.1.3. 2.4.1. 4.2.5.7. Egységeket összekötő ajtók 1.1.5. 4.2.5.8. A belső levegő minősége 1.3.2. 4.2.5.9. A vasúti jármű oldalablakai 1.1.5. 4.2.6.1. Környezeti feltételek 2.4.2. 4.2.6.2.1. Az elhaladó vonatok miatt a peronon tartózkodó utasokat és a vágány mentén dolgozókat érő légörvényhatás 1.1.1. 1.3.1. 4.2.6.2.2. Légnyomásimpulzus 2.4.3. 4.2.6.2.3. Maximális nyomásingadozás alagutakban 2.4.3. 4.2.6.2.4. Oldalszél 1.1.1. 4.2.6.2.5. Zúzottkő-ágyazatú vágányokat érő aerodinamikai hatás 1.1.1. 2.4.3. 4.2.7.1.1. Fényszórók 2.4.3. 4.2.7.1.2. Helyzetjelző lámpák 1.1.1. 2.4.3. 4.2.7.1.3. Zárjelző lámpák 1.1.1. 2.4.3. 4.2.7.1.4. A lámpák vezérlőszervei 2.4.3. 4.2.7.2.1. A kürtre vonatkozó általános előírások 1.1.1. 2.4.3. 2.6.3. 4.2.7.2.2. A jelzőkürt hangnyomásszintjei 1.1.1. 1.3.1. 4.2.7.2.3. Védelem 2.4.3. 4.2.7.2.4. A kürt vezérlőszerve 1.1.1. 2.4.3. 4.2.8.1. Vontatási teljesítmény 2.4.3. 2.6.3. 4.2.8.2. 4.2.8.2.1–4.2.8.2.9 Energiaellátás 1.5. 2.4.3. 2.2.3. 4.2.8.2.10. A vonat elektromos védelme 2.4.1. 4.2.8.3. Dízel- és más belsőégésű vontatási rendszerek 2.4.1. 1.4.1. 4.2.8.4. Elektromos veszélyekkel szembeni védelem 2.4.1. 4.2.9.1.1. A vezetőfülkére vonatkozó általános követelmények — — — — — 4.2.9.1.2. Fel- és leszállás 1.1.5. 2.4.3. 4.2.9.1.3. Kilátás 1.1.1. 2.4.3. 4.2.9.1.4. Belső elrendezés 1.1.5. 4.2.9.1.5. Vezetőülés 1.3.1. 4.2.9.1.6. A vezetőasztal ergonómiai kialakítása 1.1.5. 1.3.1. 4.2.9.1.7. Klíma szabályozása és levegőminőség 1.3.1. 4.2.9.1.8. Belső világítás 2.6.3. 4.2.9.2.1. A szélvédő mechanikai jellemzői 2.4.1. 4.2.9.2.2. A szélvédő optikai jellemzői 2.4.3. 4.2.9.2.3. A szélvédőhöz tartozó berendezések 2.4.3. 4.2.9.3.1. A mozdonyvezető aktivitását ellenőrző funkció 1.1.1. 2.6.3. 4.2.9.3.2. Sebesség kijelzése 1.1.5. 4.2.9.3.3. A vezetőállás kijelzői és képernyői 1.1.5. 4.2.9.3.4. Vezérlőszervek és jelzőműszerek 1.1.5. 4.2.9.3.5. Feliratozás 2.6.3. 4.2.9.3.6. Személyzet által, távirányítással irányított tolatási műveletek 1.1.1. 4.2.9.4. Fedélzeti eszközök és hordozható berendezések 2.4.1. 2.4.3. 2.6.3. 4.2.9.5. A személyzet számára rendelkezésre álló tárolóhelyek — — — — — 4.2.9.6. Adatrögzítő berendezés 2.4.4. 4.2.10.2. Tűzbiztonság – Tűzmegelőzési intézkedések 1.1.4. 1.3.2. 1.4.2 4.2.10.3. Tűzérzékelés/tűzoltás 1.1.4. 4.2.10.4. Vészhelyzetekkel kapcsolatos követelmények 2.4.1. 4.2.10.5. Evakuálással kapcsolatos követelmények 2.4.1. 4.2.11.2. A vonat külső tisztítása 1.5. 4.2.11.3. Illemhelyürítő rendszer csatlakozása 1.5. 4.2.11.4. Vízfeltöltő berendezés 1.3.1. 4.2.11.5. Vízfeltöltő csatlakozás 1.5. 4.2.11.6. A vonatok tárolására vonatkozó külön követelmények 1.5. 4.2.11.7. Üzemanyagtöltő berendezés 1.5. 4.2.11.8. A vonatok belső takarításához szükséges energiaellátás 2.5.3. 4.2.12.2. Általános dokumentáció 1.5. 4.2.12.3. Karbantartási dokumentáció 1.1.1. 2.5.1. 2.5.2. 2.6.1. 2.6.2. 4.2.12.4. Üzemi dokumentáció 1.1.1. 2.4.2. 2.6.1. 2.6.2. 4.2.12.5. Emelési diagram és utasítások 2.5.3. 4.2.12.6. Mentési dokumentáció 2.4.2. 2.5.3.

3.2. Az ÁME hatálya alá nem tartozó alapvető követelmények

A 2008/57/EK irányelv III. mellékletében „általános követelményként” vagy „más alrendszerekre jellemzőként” besorolt alapvető követelmények hatást gyakorolnak a vasútijármű-alrendszerre; az ezen ÁME hatálya alá nem vagy csak korlátozásokkal tartozó követelmények ismertetésére az alábbiakban kerül sor.

3.2.1. Általános követelmények, valamint karbantartáshoz és üzemeltetéshez kapcsolódó követelmények

A pontok és az alapvető követelmények számozása megegyezik a 2008/57/EK irányelv III. mellékletében meghatározott számozással.

Az ezen ÁME hatálya alá nem tartozó alapvető követelmények a következők.

1.4. Környezetvédelem

1.4.1. „A vasúti rendszer létrehozásának és üzemeltetésének környezeti hatásait a rendszer tervezési szakaszában a Közösség érvényben levő rendelkezéseivel összhangban kell vizsgálni és figyelembe venni.”

Ezt az alapvető követelményt a vonatkozó hatályos európai rendelkezések szabályozzák.

1.4.3. „A járműveket és az energiaellátó rendszereket úgy kell megtervezni és megépíteni, hogy biztosított legyen elektromágneses összeférhetőségük azokkal a vasúti berendezésekkel, eszközökkel és nyilvános vagy magánhálózatokkal, amelyeket zavarhatnak.”

Ezt az alapvető követelményt a vonatkozó hatályos európai rendelkezések szabályozzák.

1.4.4. „A vasúti rendszer működtetésénél tiszteletben kell tartani a zajártalomra vonatkozó hatályos rendelkezéseket.”

Ezt az alapvető követelményt a vonatkozó hatályos európai rendelkezések (különösen a zajra vonatkozó ÁME és – az összes vasúti járműnek a zajra vonatkozó ÁME hatálya alá kerüléséig – a nagysebességű járművekre vonatkozó 2008-as ÁME) szabályozzák.

1.4.5. „A vasúti rendszer üzemeltetése átlagos karbantartási állapot esetén nem okozhat megengedhetetlen mértékű talajrezgést a pálya közelében elhelyezkedő területeken.”

Ez az alapvető követelmény az infrastruktúrára vonatkozó ÁME alkalmazási körébe tartozik.

2.5. Karbantartás

Ezen ÁME 3.1. pontja szerint az említett alapvető követelmények csak a vasútijármű-alrendszer műszaki karbantartási dokumentációja tekintetében érintik ezen ÁME alkalmazási körét, a karbantartást végző berendezések vonatkozásában azonban nem tartoznak annak alkalmazási körébe.

2.6. Üzemeltetés

Ezen ÁME 3.1. pontja szerint az említett alapvető követelmények csak a vasútijármű-alrendszer üzemeltetési dokumentációja (a 2.6.1. és 2.6.2. pont szerinti alapvető követelmények) és a vasúti járművek üzemeltetési szabályokkal való műszaki kompatibilitása (2.6.3. pont szerinti alapvető követelmények) tekintetében érintik ezen ÁME alkalmazási körét.

3.2.2. A többi alrendszerre vonatkozó követelmények

A többi alrendszerre vonatkozó követelmények az alapvető követelményeknek az egész vasúti rendszer tekintetében történő betartásához szükségesek.

A vasútijármű-alrendszerre vonatkozó, a szóban forgó alapvető követelmények teljesítéséhez hozzájáruló követelményeket ezen ÁME 3.1. pontja tartalmazza; hasonlóan lényeges követelmények szerepelnek a 2008/57/EK irányelv III. mellékletének 2.2.3. és 2.3.2. pontjában.

Más alapvető követelményekre ezen ÁME hatálya nem terjed ki.

4. A VASÚTIJÁRMŰ-ALRENDSZER JELLEMZÉSE

4.1. Bevezetés

4.1.1. Általános előírások

(1) A 2008/57/EK irányelv tárgyát képező uniós vasúti rendszer, amelynek része a vasútijármű-alrendszer, olyan integrált rendszer, amelynek egységességét igazolni kell. Ezt az egységességet különösen a vasútijármű-alrendszer műszaki előírásai, az uniós vasúti rendszer más alrendszereihez való kapcsolódási pontjai és az üzemeltetési és karbantartási szabályok szempontjából kell ellenőrizni.

(2) A vasútijármű-alrendszer alapvető paramétereit ezen ÁME 4. fejezete határozza meg.

(3) Az alrendszer funkcionális és műszaki előírásai, valamint kapcsolódási pontjai, amelyek leírása a 4.2. és a 4.3. pontban található, nem teszik kötelezővé meghatározott technológiák vagy műszaki megoldások alkalmazását, kivéve, ha ez az uniós vasúti rendszer átjárhatóságához mindenképpen szükséges.

(4) Az ÁME 4.2. és 6.2. pontja a vasúti járművek néhány olyan jellemzőjét ismerteti, amelyeket fel kell tüntetni (a vonatkozó bizottsági határozat szerint) az engedélyezett járműtípusok európai nyilvántartásában. Ezeket a jellemzőket a vasúti jármű ezen ÁME 4.2.12. pontjában ismertetett műszaki dokumentációjában is meg kell adni.

4.1.2. Az ÁME alkalmazási körébe tartozó vasúti járművek leírása

(1) Az ÁME alkalmazási körébe tartozó (az ÁME-vel összefüggésben egységként megjelölt) vasúti járműveket az EK hitelesítési tanúsítványban a következő jellemzők egyikével kell leírni:

— fix összeállítású vonatszerelvény, és szükség esetén a többes üzem vonatkozásában értékelt típusba tartozó több vonatból álló szerelvény előre meghatározott összeállítása(i),

— egyetlen jármű vagy előre meghatározott összeállítás(ok)ra szánt járművek fix egysége,

— egyetlen jármű vagy általános üzemre szánt járművek fix egysége, és szükség esetén a többes üzem tekintetében értékelt típusba tartozó több jármű (mozdony) előre meghatározott összeállítása(i).

Megjegyzés: Az értékelt típus más típusú vasúti járművel megvalósuló többes üzeme nem tartozik ezen ÁME hatálya alá.

(2) A vonat-összeállításhoz és az egységhez kapcsolódó fogalommeghatározások az ÁME 2.2. pontjában találhatók.

(3) Amennyiben fix vagy előre meghatározott összeállítás(ok)ra szánt egység értékelésére kerül sor, az értékelést kérő félnek meg kell adnia az értékelés tárgyát képező összeállítás(oka)t, amelyeket fel kell tüntetnie az EK hitelesítési nyilatkozatban. Az egyes összeállítások meghatározásának tartalmaznia kell az egyes járművek (vagy csuklós fix összeállítások esetében a kocsik és a kerékpárok) típusmegjelölését, és a járművek összeállításban elfoglalt helyét. További részletek a 6.2.8. és a 6.2.9. pontban találhatók.

(4) Az általános üzemre használni kívánt egység egyes jellemzéseihez vagy értékeléseihez vonat-összeállításokkal kapcsolatos, meghatározott határértékek alkalmazása szükséges. Ezeket a határértékeket a 4.2. és a 6.2.7. pont határozza meg.

4.1.3. A vasúti járművek ÁME-követelmények alkalmazása tekintetében történő fő kategóriákba sorolása

(1) Az adott egységre alkalmazandó követelmények meghatározásához a vasúti járművek műszaki kategóriába sorolási rendszere használatos az ÁME következő pontjaiban.

(2) Az értékelést kérő félnek kell megadnia azt a műszaki kategóriát (kategóriákat), amely jelentőséggel bír az ÁME tárgyát képező egység tekintetében. Az értékelést végző bejelentett szervezet ezt a kategorizálást használja az ÁME vonatkozó követelményeinek értékeléséhez, amelyet fel kell tüntetnie az EK hitelesítési nyilatkozatban.

(3) A vasúti járművek műszaki kategóriái a következők:

— utasok szállítására szolgáló egység,

— utasok tárgyainak (poggyász, autók stb.) szállítására tervezett egység,

— önjáró vonatokban a rakomány (postai küldemények, teheráru stb.) szállítására tervezett egység,

— vezetőfülkével ellátott egység,

— vonóerő kifejtésére képes egység,

— villamos egység, amelynek energiaellátása az energiaellátásra vonatkozó ÁME-ben meghatározott villamosítási rendszerrel (rendszerekkel) történik,

— belsőégésű vontatójármű,

— tehervonati mozdony: teherszállító kocsik vontatására tervezett egység,

— személyvonati mozdony: személyszállító kocsik vontatására tervezett egység,

— vasúti munkagépek,

— infrastruktúra-ellenőrző járművek.

Az egységeket a fenti kategóriák közül egy vagy több jellemezheti.

(4) A 4.2. pont eltérő rendelkezésének hiányában az ebben az ÁME-ben meghatározott rendelkezések a vasúti járművek valamennyi fenti műszaki kategóriájára vonatkoznak.

(5) Értékeléskor figyelembe kell venni az egység üzemi összeállítását, és meg kell különböztetni a következőket:

— vonatként üzemeltethető egységek,

— önmagukban nem üzemeltethető egységek, amelyeket a vonatként történő üzemeltetéshez más egységgel (egységekkel) kell összekapcsolni (lásd még a 4.1.2., 6.2.7. és 6.2.8. pontot).

(6) Az értékelést kérő félnek meg kell adnia az ÁME tárgyát képező egység legnagyobb tervezési sebességét; a 60 km/h-nál nagyobb megadott sebességnek 5 km/h-val oszthatónak kell lennie (lásd még a 4.2.8.1.2. pontot); az értékelést végző bejelentett szervezet ezt használja az ÁME követelményeinek értékeléséhez, amelyet fel kell tüntetnie az EK hitelesítési tanúsítványban.

4.1.4. A vasúti járművek tűzbiztonsági kategóriákba sorolása

(1) Tűzbiztonsági követelmények tekintetében a vasúti alagutak biztonságára vonatkozó ÁME négy vasútijármű-kategóriát határoz meg és ismertet.

— A. kategóriájú személyszállító vasúti járművek (beleértve a személyvonati mozdonyt),

— B. kategóriájú személyszállító vasúti járművek (beleértve a személyvonati mozdonyt),

— tehervonati mozdony és a személyektől eltérő rakomány (postai küldemények, teheráru, infrastruktúra-ellenőrző járművek stb.) szállítására tervezett önjáró egységek,

— vasúti munkagépek.

(2) Az egységek kategóriái közötti kompatibilitással és azok alagutakban való üzemeltetésével a vasúti alagutak biztonságára vonatkozó ÁME foglalkozik.

(3) A személyek szállítására vagy személyszállító kocsik vontatására szolgáló és ezen ÁME alkalmazási körébe tartozó egységek tekintetében az értékelést kérő félnek legalább az A. kategóriát kell választania; a B. kategória választására vonatkozó szempontokat a vasúti alagutak biztonságára vonatkozó ÁME tartalmazza.

(4) Az értékelést végző bejelentett szervezet ezt a kategorizálási módot használja ezen ÁME 4.2.10. pontja követelményeinek értékeléséhez, amelyet fel kell tüntetnie az EK hitelesítési nyilatkozatban.

4.2. Az alrendszer működési és műszaki előírásai

4.2.1. Általános előírások

4.2.1.1. Részletezés

(1) A vasútijármű-alrendszer funkcionális és műszaki jellemzőit e pont alábbi pontjai szerint csoportosították és osztályozták:

— szerkezetek és mechanikus részek,

— a jármű–vágány kölcsönhatás és a méretezés,

— fékezés,

— személyszállítási elemek,

— környezeti feltételek,

— külső világítás és figyelmeztető hang- és fényjelző eszközök,

— vontatási és elektromos berendezések,

— vezetőfülke és a mozdonyvezető–gép közötti kapcsolódási pont,

— tűzbiztonság és evakuálás,

— szervizelés,

— üzemeltetési és karbantartási dokumentáció.

(2) A 4., 5. és 6. pontban meghatározott működési és műszaki előírások – a 2008/57/EK irányelv 5. cikkének (8) bekezdésében megengedettek szerint – adott műszaki szempontok kapcsán EN-szabvány vagy más műszaki dokumentum pontjára hivatkoznak; ezeket a hivatkozásokat ezen ÁME J. függeléke tartalmazza.

(3) A vonaton szolgálatot teljesítő személyzet számára a vonat üzemi állapotának (átlagos állapot, üzemen kívüli berendezés, meghibásodás stb.) ismerete tekintetében szükséges tájékoztatást az adott funkciót ismertető pont, valamint a 4.2.12. pont („Üzemeltetési és karbantartási dokumentáció”) tartalmazza.

4.2.1.2. Nyitott kérdések

(1) Ha egy adott műszaki szempont tekintetében még nem alakították ki az alapvető követelmények teljesítéséhez szükséges működési és műszaki előírásokat, és emiatt azok ebben az ÁME-ben nem szerepelnek, ezt a szempontot az adott pont nyitott kérdésként tünteti fel. Az I. függelék a 2008/57/EK irányelv 5. cikke (6) bekezdésének előírása szerint az összes nyitott kérdést felsorolja.

Az I. függelék megemlíti azt is, hogy a nyitott kérdések a hálózattal való műszaki kompatibilitáshoz kapcsolódnak-e; ezért az I. függelék két részre tagolódik:

— a jármű és az adott hálózat között műszaki kompatibilitáshoz kapcsolódó nyitott kérdések,

— a jármű és a hálózat műszaki kompatibilitásához nem kapcsolódó nyitott kérdések.

(2) A 2008/57/EK irányelv 5. cikkének (6) bekezdésében és 17. cikkének (3) bekezdésében előírtak szerint a nyitott kérdéseket a nemzeti műszaki szabályok alkalmazásával kell kezelni.

4.2.1.3. Biztonsági szempontok

(1) A biztonsági szempontból alapvető funkciókat ezen ÁME 3.1. pontja ismerteti, bemutatva, hogyan kapcsolódnak e funkciók az alapvető biztonsági követelményekhez.

(2) Az e funkciókkal kapcsolatos biztonsági követelményeket a 4.2. pont vonatkozó rendelkezései tárgyalják (például passzív biztonság, kerekek).

(3) Amennyiben ezeket a műszaki előírásokat ki kell egészíteni a biztonságra vonatkozó követelményekkel (súlyossági szint), azokat a 4.2. pont megfelelő rendelkezése is ismerteti.

(4) Az alapvető biztonsággal kapcsolatos funkciók végzésére használt elektronikus eszközök és szoftverek fejlesztését és értékelését a biztonsággal kapcsolatos elektronikus eszközökre és szoftverekre alkalmazandó módszer szerint kell elvégezni.

4.2.2. Szerkezet és mechanikus részek

4.2.2.1. Általános előírások

(1) Ez a rész a jármű szerkezeti felépítményére (a jármű szerkezetének szilárdsága), valamint a járművek vagy egységek közötti mechanikus csatlakozásokra (mechanikus kapcsolódási pontok) vonatkozó követelményeket ismerteti.

(2) E követelmények többségének célja a vonat épségének üzem és mentési műveletek közbeni biztosítása, valamint az utas- és személyzeti terek ütközés vagy kisiklás esetén történő védelme.

4.2.2.2. Mechanikai kapcsolódási pontok

4.2.2.2.1. Általános követelmények és fogalommeghatározások

A (2.2. pontban meghatározott) vonat kialakításához a járműveket olyan módon kapcsolják össze, hogy együttesen üzemeltethetők legyenek. A kapcsolókészülék az ezt lehetővé tevő mechanikai kapcsolódási pont. A kapcsolókészülékeknek több típusa létezik:

(1) Belső kapcsolókészülék („köztes” kapcsolókészülék) : a több járműből álló egység (például fix egységként működő kocsicsoport vagy vonatszerelvény) összekapcsolására szolgáló, a járművek között található ütköző-vonó készülék.

(2) Kapcsolókészülék az egység végén („külső” kapcsolókészülék) : a két (vagy több) egység vonat kialakítása céljából történő összekapcsolására használt ütköző-vonó készülék. Az egység végén lévő kapcsolókészülék lehet „automata”, „félautomata” vagy „kézi”. A kapcsolókészülék használható mentési célokra (lásd a 4.2.2.2.4. pontot). Ezen ÁME alapján a kézi kapcsolókészülék a vonat végén lévő olyan kapcsolórendszer, amely az egységek mechanikus kapcsolásának elvégzése érdekében (egy vagy több) személy jelenlétét igényli az össze- vagy szétkapcsolandó egységek között.

(3) Mentésre szolgáló kapcsolókészülék : olyan kapcsolókészülék, amely lehetővé teszi az egységnek 4.2.2.2.3. pont szerinti szabványos kézi kapcsolókészülékkel felszerelt hajtott egységgel való mentését, ha a mentésre szoruló egységet másféle kapcsolórendszerrel szerelték fel, illetve nem látták el kapcsolórendszerrel.

4.2.2.2.2. Belső kapcsolókészülék

(1) Az egység különböző (teljes mértékben saját kerekeikre támaszkodó) járművei közötti belső kapcsolókészülék olyan egységet tartalmaz, amely képes ellenállni a rendeltetésszerű üzemi körülmények által keltett erőknek.

(2) Amennyiben a járművek közötti belső kapcsolórendszer hosszirányú szilárdsága kisebb, mint az egység végén lévő kapcsolókészüléké, a belső kapcsolókészülék meghibásodása esetére rendelkezéseket kell előírni az egység mentése céljából. Ezeket a rendelkezéseket a 4.2.12.6. pontban előírt dokumentációban kell ismertetni.

(3) Csuklós egységek esetében az azonos futóművön osztozó két jármű közötti csatlakozásnak meg kell felelnie a J-1. függelék 1. hivatkozásában említett előírásoknak.

4.2.2.2.3. Kapcsolókészülék a vonat végén

a) Általános előírások

a-1) A vonat végén lévő kapcsolókészülék jellemzőire vonatkozó előírások

(1) Ha az egység bármelyik végén rendelkezik kapcsolókészülékkel, valamennyi típusú (automata, félautomata vagy kézi) kapcsolókészüléknek meg kell felelnie a következő követelményeknek:

— Olyan rugalmas kapcsolórendszert kell tartalmaznia, amely képes ellenállni a rendeltetésszerű üzemi körülmények által keltett erőknek.

— A mechanikus kapcsolókészülék típusát a húzó- és nyomóerőknek való ellenállás legnagyobb névleges tervezési értékeivel és a középvonalnak a sín szintjétől számított magasságával együtt (menetkész egység új kerekekkel) fel kell tüntetni a 4.2.12. pontban meghatározott műszaki dokumentációban.

(2) Amennyiben az egység egyik végén sincs kapcsolókészülék, az ilyen végekre olyan eszközt kell felszerelni, amely lehetővé teszi a mentésre szolgáló kapcsolókészülék felhelyezését.

a-2) A vonat végén lévő kapcsolókészülék típusára vonatkozó előírások

(1) A legalább 250 km/h-s legnagyobb tervezési sebességű fix vagy előre meghatározott összeállításban értékelt egységeket az összeállítás mindkét végén fel kell szerelni olyan automatikus középső ütközős kapcsolókészülékkel, amely geometrikusan és funkcionálisan kompatibilis a (5.3.1. pontban meghatározott) „10-es típusú reteszes rendszerű automatikus középső ütközős kapcsolókészülékkel”; a készülék középvonalának a sín szintjétől számított magassága 1 025 mm + 15/– 5 mm („tervezési tömeg menetkész állapotban” terhelési körülmények közt, új kerekekkel mérve).

(2) Az általános üzemre tervezett és értékelt egységeket, és a kizárólag 1 520 mm-es rendszeren való üzemeltetésre tervezett egységeket olyan középső ütközős kapcsolókészülékkel kell felszerelni, amely geometrikusan és funkcionálisan kompatibilis az „SA3 típusú automatikus kapcsolókészülékkel”; a készülék középvonalának a sín szintjétől számított magassága 980–1 080 mm (minden kerékállapot és terhelés esetében).

b) Kézi kapcsolórendszerre vonatkozó előírások

B-1) Az egységekre vonatkozó rendelkezések

(1) A következő rendelkezések specifikusan a kézi kapcsolórendszerrel felszerelt egységekre vonatkoznak:

— A kapcsolórendszert olyan módon kell kialakítani, hogy az összekapcsolandó/lekapcsolandó egységek mozgása közben se legyen szükség emberi jelenlétre.

— Az általános üzemre vagy előre meghatározott összeállításban tervezett és értékelt, kézi kapcsolórendszerrel felszerelt egységek esetében a kapcsolórendszernek (az 5.3.2. pontban meghatározott) UIC típusú rendszernek kell lennie.

(2) Ezeknek az egységeknek meg kell felelniük a b-2) pont további előírásainak is.

B-2) Az egységek közötti kompatibilitás

Az (5.3.2. pontban ismertetett) UIC típusú kézi kapcsolórendszerrel és az UIC típussal kompatibilis (4.2.4.3. pontban ismertetett) fékrendszerrel felszerelt egységekre a következő előírások vonatkoznak:

(1) Az ütközőket és a csavaros kapcsolókészüléket az A. függelék A.1–A.3. pontja szerint kell felszerelni.

(2) A fékvezetékek és a féktömlők, valamint a kapcsolókészülékek és a csapok méreteire és elrendezésére a következő előírások vonatkoznak:

— a fékvezeték csatlakozásának és a fő légtartály csőcsatlakozásának meg kell felelnie a J-1. függelék 2. hivatkozásában említett előírásoknak,

— az automatikus légfék csatlakozófej-nyílásának a jármű vége felől nézve balra kell állnia,

— a fő légtartály csatlakozófej-nyílásának a jármű vége felől nézve jobbra kell állnia,

— az elzárócsapoknak összhangban kell lenniük a J-1. függelék 3. hivatkozásában említett előírásokkal,

— a fékcsövek és csapok oldalsó elhelyezkedésének összhangban kell lennie a J-1. függelék 4. hivatkozásában említett előírásokban meghatározott követelményekkel.

4.2.2.2.4. Mentésre szolgáló kapcsolókészülék

(1) Előírásokat kell kidolgozni annak érdekében, hogy meghibásodás esetén a vonal a mentésre szoruló egység vontatása vagy meghajtása révén felszabadítható legyen.

(2) Amennyiben a mentésre szoruló egység végén van kapcsolókészülék, a mentés végrehajtható azonos típusú (ideértve a középvonala sín feletti magasságának kompatibilitását is) kapcsolórendszerrel felszerelt hajtott egységgel.

(3) A mentésnek minden egység esetében végrehajthatónak kell lennie vontatóegységgel, azaz olyan hajtott egységgel, amely ahhoz, hogy mentésre alkalmas legyen, mindkét végén a következő jellemzőkkel rendelkezik:

a) az 1 435 mm-es, 1 524 mm-es, 1 600 mm-es vagy 1 668 mm-es rendszerek esetében:

— az (4.2.2.2.3. és 5.3.2. pontban ismertetett) UIC típusú kézi kapcsolórendszer és az UIC típussal kompatibilis (4.2.4.3. pontban ismertetett) fékrendszer megléte,

— a J-1. függelék 5. hivatkozásában említett előírások szerinti oldalsó elhelyezkedésű fékcsövek és csapok megléte,

— a horog középvonala felett 395 mm szabad hely, amely lehetővé teszi a mentőadapter alábbiakban ismertetett felszerelését;

b) az 1 520 mm-es rendszer esetében:

— olyan középső ütközős kapcsolókészülék megléte, amely geometrikusan és funkcionálisan kompatibilis az „SA3 típusú automatikus kapcsolókészülékkel”; a készülék középvonalának a sín szintjétől számított magassága 980–1 080 mm (minden kerékállapot és terhelés esetében).

Ez állandó jelleggel felszerelt kompatibilis kapcsolórendszerrel vagy (mentőadapternek is nevezett) mentésre szolgáló kapcsolókészülékkel valósítható meg. Utóbbi esetben az ezen ÁME szerint értékelendő egységet úgy kell kialakítani, hogy a mentésre szolgáló kapcsolókészülék az egység fedélzetén szállítható legyen.

(4) Az (5.3.3. pontban meghatározott) mentésre szolgáló kapcsolókészüléknek a következő követelményeknek kell megfelelnie:

— kialakításának köszönhetően alkalmasnak kell lennie a legalább 30 km/h sebesség mellett történő mentésre,

— a vontatóegységre való felszerelését követően olyan módon kell rögzíteni, hogy ne váljon le a mentési művelet közben,

— ellen kell állnia a végezni kívánt mentési művelet során fellépő erőknek,

— kialakításának olyannak kell lennie, hogy a vontató és a mentésre szoruló egységek egyikének mozgása közben se legyen szükség emberi jelenlétre,

— sem a mentésre szolgáló kapcsolókészülék, sem a féktömlők nem gátolhatják a vontatóegységre szerelt horog oldalirányú mozgását.

(5) A mentési céllal alkalmazott járművek fékjeivel kapcsolatos követelményre ezen ÁME 4.2.4.10. pontjának követelményei vonatkoznak.

4.2.2.2.5. A személyzet hozzáférése össze- és szétkapcsolást biztosító berendezésekhez

(1) Az egységeket és a vonat végén lévő kapcsolórendszereket úgy kell kialakítani, hogy a személyzet ne legyen kitéve indokolatlan kockázatnak az össze- és szétkapcsolás vagy a mentési műveletek során.

(2) E követelmény teljesítése érdekében a 4.2.2.2.3. pont szerinti UIC típusú kézi kapcsolórendszerrel felszerelt egységeknek a következő követelményeknek kell megfelelniük (a „berni négyszög”):

— Csavaros kapcsolókészülékekkel és oldalütközőkkel felszerelt egységeken a személyzeti műveletek helyének összhangban kell lennie a J-1. függelék 6. hivatkozásában említett előírásokkal.

— Amennyiben kombinált automatikus és csavaros kapcsolókészülék van felszerelve, megengedhető, hogy az automatikus készülék feje a bal oldali berni négyszögön belül legyen vontatáskor és a csavaros kapcsolókészülék használata közben.

— Valamennyi ütköző alján kapaszkodónak kell lennie; a kapaszkodónak legalább 1,5 kN erővel kell terhelhetőnek lennie.

(3) A 4.2.12.4. és 4.2.12.6. pontban meghatározott üzemeltetési és mentési dokumentációnak ismertetnie kell az előírás teljesítéséhez szükséges intézkedéseket. E követelménynek teljesítését a tagállamok is előírhatják.

4.2.2.3. Közlekedők

(1) Az utasok kocsik vagy vonatszerelvények közötti átjárásának lehetővé tételéhez biztosított közlekedőknek a járművek normál üzeme során előforduló összes elmozduláshoz igazodniuk kell, anélkül, hogy az utasok indokolatlan kockázatnak lennének kitéve.

(2) Ha csatlakoztatott közlekedők nélküli üzem is lehetséges, akkor ügyelni kell arra, hogy az utasok közlekedőre való kijutása megakadályozható legyen.

(3) A használaton kívüli közlekedők ajtajaival kapcsolatos követelményeket a 4.2.5.7. pont („Személyszállítási elemek – Egységeket összekötő ajtók”) tartalmazza.

(4) A további követelményeket a mozgáskorlátozott személyekre vonatkozó ÁME írja elő.

(5) Ennek a pontnak a követelményei nem vonatkoznak a járművek végére, amennyiben ezek nem utasok általi rendszeres használatra szolgálnak.

4.2.2.4. A jármű szerkezetének szilárdsága

(1) Ez a pont a vasúti munkagépek kivételével valamennyi egységre vonatkozik.

(2) A vasúti munkagépek tekintetében az e pontban meghatározott követelmények helyett a statikus terhelés, kategória és gyorsulás tekintetében a C. függelék C.1. pontjában meghatározott követelmények irányadók.

(3) A járművek statikus és dinamikus szilárdsága (fáradás) az abban tartózkodók számára szükséges biztonság garantálása, valamint a vontatási és tolatási műveletekben részt vevő jármű szerkezeti épsége tekintetében bír jelentőséggel. Ezért minden jármű szerkezetének meg kell felelnie a J-1. függelék 7. hivatkozásában említett előírásoknak. A figyelembe veendő vasútijármű-kategóriáknak meg kell felelniük az L. kategóriájú mozdonyoknak és vonófejeknek, valamint az ezen ÁME hatálya alá tartozó minden más PI. vagy PII. kategóriájú járműtípusnak a J-1. függelék 7. hivatkozásának 5.2. pontjában említett előírásokban meghatározottak szerint.

(4) A kocsiszekrény szerkezetének szilárdsága elsősorban számítással és/vagy vizsgálattal igazolható a J-1. függelék 7. hivatkozásának 9.2. pontjában említett előírásokban meghatározott feltételek szerint.

(5) Amennyiben az egységet a J-1. függelék 7. hivatkozásában említett előírásokban (fentebb minimumként előírt) kategóriákra meghatározottnál nagyobb nyomóerőre tervezték, ez az előírás nem tér ki a javasolt műszaki megoldásra; ilyen esetben megengedett a más, nyilvánosan elérhető normatív dokumentumokban szereplő nyomóerő alkalmazása.

Ebben az esetben a bejelentett szervezetnek ellenőriznie kell, hogy a normatív dokumentum a járműszerkezet tervezésére, kialakítására és tesztelésére alkalmazandó, műszakilag egységes szabálycsomag részét alkotja-e.

A nyomóerő értékének szerepelnie kell a 4.2.12. pontban meghatározott műszaki dokumentációban.

(6) A vizsgálandó terhelési körülményeknek összhangban kell állniuk az ezen ÁME 4.2.2.10. pontjában meghatározott körülményekkel.

(7) Az aerodinamikai terhelésre vonatkozó feltételeket ezen ÁME 4.2.6.2.2. pontja tartalmazza (két vonat elhaladása egymás mellett).

(8) A fenti követelmények kiterjednek a kapcsolási technikákra is. Hitelesítési eljárást kell meghatározni a gyártási szakaszban annak biztosítása érdekében, hogy a szerkezet mechanikai jellemzőit gyengítő hibák elháruljanak.

4.2.2.5. Passzív biztonság

(1) Az ebben a pontban meghatározott előírások minden egységre vonatkoznak az üzem közben nem utasok vagy személyzet szállítására szolgáló egységek és a vasúti munkagépek kivételével.

(2) Az 1 520 mm-es rendszeren való üzemre tervezett egységek tekintetében az ebben a pontban a passzív biztonsággal kapcsolatban ismertetett előírások alkalmazása önkéntes. Ha a jóváhagyást kérő az ebben a pontban a passzív biztonsággal kapcsolatban ismertetett előírások alkalmazását választja, a tagállamoknak ezt el kell ismerniük. A tagállamok elő is írhatják ezen előírások alkalmazását.

(3) Az 1 524 mm-es rendszeren való üzemre tervezett mozdonyok tekintetében az ebben a pontban a passzív biztonsággal kapcsolatban ismertetett előírások alkalmazása önkéntes. Ha a jóváhagyást kérő az ebben a pontban a passzív biztonsággal kapcsolatban ismertetett előírások alkalmazását választja, a tagállamoknak ezt el kell ismerniük.

(4) Az alábbi ütközési esetekben meghatározott ütközési sebességre nem felgyorsítható egységek mentesülnek az adott ütközési esetre vonatkozó rendelkezések alól.

(5) A passzív biztonság célja az aktív biztonság kiegészítése olyan esetekben, amikor minden más intézkedés kudarcot vallott. Ezért ütközés esetén a járművek mechanikai szerkezetének védelmet kell nyújtania a járműben tartózkodók számára a következők révén:

— a lassulás mérséklése,

— a tartózkodási területek túlélési terének és szerkezeti integritásának fenntartása,

— a járművek egymásra futási kockázatának csökkentése,

— a kisiklás kockázatának csökkentése,

— a vágányon lévő akadállyal való ütközés következményeinek mérséklése.

E funkcionális követelmények teljesítéséhez az egységeknek – eltérő további rendelkezés hiányában – meg kell felelniük a J-1. függelék 8. hivatkozásában említett előírásokban a C-I törésbiztonsági tervezési kategóriára meghatározott részletes követelményeknek (a J-1. függelék 8. hivatkozása 4. pontjának 1. táblázata szerint).

A következő négy ütközési referenciaesetet kell vizsgálni:

— 1. eset : frontális ütközés két azonos egység között,

— 2. eset : frontális ütközés teheráru-szállító kocsival,

— 3. eset : teherautóval való ütközés szintbeli vasúti átjáróban,

— 4. eset : az egység alacsony akadállyal (például szintbeli vasúti átjáróban autóval, állattal, kőtömbbel stb.) való ütközése.

Ezeket az eseteket a J-1. függelék 8. hivatkozása 5. pontjának 2. táblázatában említett előírás sorolja fel.

(6) Ezen ÁME alkalmazási körében a fenti (5) pontban említett előírás 2. táblázatában szereplő alkalmazási szabályok a következőkkel egészülnek ki: nyitott kérdések esetén az 1. és a 2. esethez kapcsolódó követelmények:

— automatikus középső ütközős kapcsolókészülékkel felszerelt,

— és 300 kN-nál nagyobb vonóerőre képes

mozdonyokra való alkalmazása.

Megjegyzés: Ilyen nagy vonóerő a nehéz tehervonati mozdonyoknál szükséges.

(7) A középső vezetőfülkével rendelkező mozdonyok esetében – tekintettel azok sajátos kialakítására – a 3. eset követelményei teljesítésének igazolása helyett megengedett a következő szempontok teljesítésének igazolása:

— a mozdony vázát a J-1. függelék 8. hivatkozásának L. kategóriájában említett előírás szerint tervezték (ezen ÁME 4.2.2.4. pontjában már megadott módon),

— az ütközők és a vezetőfülke szélvédője közötti távolság legalább 2,5 méter.

(8) Ez az ÁME meghatározza az alkalmazási körében használatos törésbiztonsági követelményeket, ezért nem kell alkalmazni a J-1. függelék 8. hivatkozásában említett előírás A. mellékletét. A J-1. függelék 8. hivatkozásának 6. pontjában említett előírás követelményeit a fent megadott ütközési referenciaesetekkel kapcsolatban kell alkalmazni.

(9) A vágányon lévő akadállyal való ütközés következményeinek mérséklése érdekében a mozdonyok, vonófejek, vezérlőkocsik és vonatszerelvények menetirány szerinti elejét terelőlappal kell felszerelni. A terelőlap által teljesítendő követelményeket a J-1. függelék 8. hivatkozása 5. pontjának 3. táblázatában és 6.5. pontjában szereplő előírások határozzák meg.

4.2.2.6. Emelés

(1) Ez a pont valamennyi egységre vonatkozik.

(2) A vasúti munkagépek emelésére vonatkozó további rendelkezéseket a C. függelék C.2. pontja határozza meg.

(3) Biztosítani kell az egységet alkotó valamennyi jármű vontatási (kisiklás, baleset vagy váratlan esemény után) és karbantartási célból történő biztonságos emelését. E célra megfelelő kocsiszekrény-kapcsolódási (emelési) pontokat kell kialakítani, amelyek lehetővé teszik a függőleges vagy csaknem függőleges erőhatások kifejtését. A jármű tervezésekor biztosítani kell a teljes, futóművel együtt történő emelést (például a forgóvázak kocsiszekrényhez rögzítésével). A jármű egyik végénél fogva (akár a futóműnél is) történő emelését úgy kell végrehajtani, hogy a jármű másik vége a többi futóművön (futóműveken) maradjon.

(4) Az emelési pontokat ajánlott olyan módon megtervezni, hogy azokat a jármű alvázához rögzített összes futóművel együtt való emeléshez is használni lehessen.

(5) Az emelési pontoknak úgy kell elhelyezkedniük, hogy azok lehetővé tegyék a jármű biztos és biztonságos emelését. Megfelelő helyet kell hagyni minden emelési pont mellett és alatt a mentőberendezések egyszerű felszerelhetősége érdekében. Az emelési pontokat olyan módon kell kialakítani, hogy a személyzet normál üzemben vagy a mentőberendezés használatakor ne legyen indokolatlan kockázatnak kitéve.

(6) Amennyiben a kocsiszekrény alsó szerkezete nem teszi lehetővé állandóan beépített emelési pontok kialakítását, a szerkezetet olyan szerelvényekkel kell felszerelni, amelyek lehetővé teszik a sínre való visszahelyezés közben a változtatható helyű emelési pontok rögzítését.

(7) A fix helyű emelési pontok geometriai elhelyezkedésének meg kell felelnie a J-1. függelék 9. hivatkozásának 5.3. pontjában említett előírásnak; a változtatható helyű emelési pontok geometriai elhelyezkedésének meg kell felelnie a J-1. függelék 9. hivatkozásának 5.4. pontjában említett előírásnak.

(8) Az emelési pontok jelölését a J-1. függelék 10. hivatkozásában említett előírásoknak megfelelő jelzésekkel kell megoldani.

(9) A mechanikai szerkezetet a J-1. függelék 11. hivatkozásának 6.3.2. és 6.3.3. pontjában említett előírásokban meghatározott terhelések figyelembevételével kell kialakítani; a járműszekrény szerkezetének szilárdsága számítással és/vagy vizsgálattal igazolható a J-1. függelék 11. hivatkozásának 9.2. pontjában említett előírásokban meghatározott feltételek mellett.

A 4.2.2.4. pontban meghatározott feltételek teljesítésével felhasználhatók alternatív normatív dokumentumok.

(10) Az egység minden járműve tekintetében emelési diagramot és megfelelő utasításokat kell mellékelni az ÁME 4.2.12.5. és 4.2.12.6. pontjában ismertetett műszaki dokumentációban. Az utasításokat lehetőség szerint piktogramokkal kell szemléltetni.

4.2.2.7. Berendezések rögzítése a kocsiszekrényhez

(1) Ez a pont a vasúti munkagépek kivételével valamennyi egységre vonatkozik.

(2) A vasúti munkagépek szerkezeti szilárdságára vonatkozó rendelkezéseket a C. függelék C.1. pontja határozza meg.

(3) A rögzített berendezéseket – az utastérben is – oly módon kell a kocsiszekrényhez rögzíteni, hogy a kocsiszekrény megakadályozza a rögzített berendezések meglazulását, ami az utasok számára sérülési kockázattal járhat, illetve kisikláshoz vezethet. A szóban forgó berendezéseket ezért a J-1. függelék 12. hivatkozásában meghatározott előírás szerint kell kialakítani, a mozdonyok tekintetében az L. kategória, a személyszállító vasúti járművek tekintetében a P-I vagy P-II kategória figyelembevételével.

A 4.2.2.4. pontban meghatározott feltételek teljesítésével felhasználhatók alternatív normatív dokumentumok.

4.2.2.8. Peronajtók a személyzet és a rakomány számára

(1) Az utasok által használt ajtókra ezen ÁME 4.2.5.pontja („Személyszállítási elemek”) vonatkozik. A vezetőfülke ajtajaival ezen ÁME 4.2.9. pontja foglalkozik. Ez a pont a rakományhoz használt ajtókkal, és a vezetőfülke ajtajai kivételével a vonat személyzete által használt ajtókkal foglalkozik.

(2) A vonat személyzete vagy a rakomány számára fenntartott térrel ellátott járműveket fel kell szerelni az ajtók becsukására és bezárására szolgáló eszközzel. Az ajtóknak mindaddig zárt állapotban kell maradniuk, amíg azokat a vonat személyzete szándékosan ki nem nyitja.

4.2.2.9. (Nem szélvédő) üvegek mechanikai jellemzői

(1) Amennyiben az üvegezéshez üveget használnak (ideértve a tükröket is), a minőség és a felhasználási terület szempontjából nyilvánosan elérhető, a vonatkozó szabványoknak megfelelő, vasúti felhasználásra alkalmas rétegelt vagy edzett üveg használatával a lehető legkisebbre kell csökkenteni annak kockázatát, hogy az utasokat és a személyzetet üvegtörés miatt sérülés érje.

4.2.2.10. Terhelési körülmények és mérlegelt tömeg

(1) A J-1. függelék 13. hivatkozásának 2.1. pontjában említett előírásokban meghatározott következő terhelési körülményeket kell megállapítani:

— tervezési tömeg rendkívüli hasznos teher mellett,

— tervezési tömeg átlagos hasznos teher mellett,

— tervezési tömeg menetkész állapotban.

(2) A fent meghatározott terhelési körülményekhez szükséges feltételezéseket a 4.2.12.2. pontban ismertetett általános dokumentációban kell indokolni és dokumentálni.

Ezeket a feltételezéseket a J-1. függelék 13. hivatkozásában említett előírásoknak megfelelően a vasúti jármű kategóriákba sorolására (nagysebességű és helyközi vonat, egyéb) és a rakomány megnevezésére (utasok, egy négyzetméterre jutó rakomány az állótérben és szolgálati térben) kell alapozni; a különböző paraméterek értékei indokolt esetben eltérhetnek ettől az előírástól.

(3) A szerelvényen található választható berendezések figyelembevétele érdekében a vasúti munkagépek esetében eltérő terhelési körülmények (minimum tömeg, maximum tömeg) használhatók.

(4) A megfelelőségértékelési eljárást ezen ÁME 6.2.3.1. pontja ismerteti.

(5) A fent meghatározott terhelési feltételek mindegyike tekintetében a következő információkat kell megadni a 4.2.12. pontban ismertetett műszaki dokumentációban:

— teljes járműtömeg (az egység minden járművére),

— tengelyterhelés (mindegyik tengelyre),

— kerékterhelés (mindegyik kerékre).

Megjegyzés: Az önállóan forgó kerekekkel felszerelt egységek esetében a „tengely” kifejezést geometriai fogalomként, nem pedig fizikai részegységként kell értelmezni; ez eltérő rendelkezés hiányában a teljes ÁME-re érvényes.

4.2.3. A jármű–vágány kölcsönhatás és a méretezés

4.2.3.1. Méretezés

(1) Ez a pont az egy vagy több infrastruktúrán akadály nélkül üzemeltethető vasúti járművek méretezését szolgáló számítások és ellenőrzések szabályaival foglalkozik.

A nem 1 520 mm-es nyomtávú rendszere(ke)n történő üzemre tervezett egységek:

(2) A kérelmező választja ki a kívánt referenciaprofilt, többek között a hordmű referenciaprofilját is. A referenciaprofilt fel kell tüntetni az ÁME 4.2.12. pontjában ismertetett műszaki dokumentációban.

(3) A J-1. függelék 14. hivatkozásában említett előírásokban meghatározott módszerek egyikével kell meghatározni, hogy az egység megfelel-e a kívánt referenciaprofilnak.

Az ezen ÁME alkalmazási időpontját követő 3. év végéig tartó átmeneti időszak során a meglévő nemzeti hálózattal való műszaki kompatibilitás érdekében megengedett, hogy az egység referenciaprofilja alternatívaként az e célra bejelentett nemzeti szabályoknak feleljen meg.

Ez nem zárja ki, hogy az ÁME-nek megfelelő vasúti járművek a nemzeti hálózat vonalait használják.

(4) Amennyiben az egységet a G1., GA., GB., GC. vagy DE3. referenciakontúrok közül egynek vagy többnek megfelelőnek nyilvánítják, beleértve a GI1, GI2 vagy GI3 hordműhöz kapcsolódó kontúrokat is, a J-1. függelék 14. hivatkozásában említett előírásokban meghatározottak szerint, a megfelelést a J-1. függelék 14. hivatkozásában említett előírásokban meghatározott módon kinematikus módszerrel kell megállapítani.

Fel kell tüntetni az ÁME 4.2.12. pontjában ismertetett műszaki dokumentációban, hogy az egység megfelel-e az említett referenciakontúr(ok)nak.

(5) Villamos egységek esetében az áramszedő szelvényét számítással kell ellenőrizni a J-1. függelék 14. hivatkozásának A.3.12. pontjában említett előírások szerint annak érdekében, hogy az áramszedő szelvénye megfeleljen a nagysebességű vasút energiaellátására vonatkozó ÁME D. függelékében meghatározott mechanikai kinematikus szelvény paramétereinek, amely függ az áramszedőfej választott geometriájától: a két választható lehetőséget ezen ÁME 4.2.8.2.9.2. pontja ismerteti.

Az áramszedő és a helyhez kötött berendezések közötti megfelelő szigetelési távolságok biztosítása érdekében figyelembe veszik az energiaellátás feszültségét az infrastruktúra-szelvény kialakításakor.

(6) A nagysebességű vasút energiaellátására vonatkozó ÁME 4.2.10. pontjában meghatározott és a mechanikai kinematikus szelvényszámításhoz használt áramszedőlengést a J-1. függelék 14. hivatkozásában említett előírásokban meghatározott számításokkal vagy mérésekkel kell igazolni.

Az 1 520 mm-es nyomtávú rendszeren történő üzemre tervezett egységek:

(7) A jármű statikus kontúrjának az egységes „T” szelvényen belül kell lennie; az infrastruktúra referenciakontúrja megegyezik az „S” szelvénnyel. Ezt a kontúrt a B. függelék határozza meg.

(8) Villamos egységek esetében az áramszedő szelvényét számítással kell ellenőrizni annak érdekében, hogy az áramszedő szelvénye megfeleljen a nagysebességű vasút energiaellátására vonatkozó ÁME D. függelékében meghatározott mechanikai statikus szelvény paramétereinek. Az áramszedőfej választott geometriáját figyelembe kell venni: a választható lehetőségeket ezen ÁME 4.2.8.2.9.2. pontja határozza meg.

4.2.3.2. Tengelyterhelés és kerékterhelés

4.2.3.2.1. Tengelyterhelési paraméter

(1) A tengelyterhelés az egység és az infrastruktúra közötti kapcsolódási paraméter. A tengelyterhelés a vasúti infrastruktúrára vonatkozó ÁME 4.2.1. pontjában meghatározott teljesítményparaméter, és függ a vonal forgalmi kódjától. Értékelésekor figyelembe kell venni a tengelytávot, a vonat hosszát és az egység vizsgált vonalon megengedett legnagyobb sebességét.

(2) Az egység értékeléskor készített és a 4.2.12.2. pontban ismertetett általános dokumentációban az infrastruktúra kapcsolódási pontjaként használatos alábbi jellemzőket kell használni:

— az egy tengelyre jutó terhelés (mindegyik tengely esetében) mindhárom terhelési körülményt vizsgálva (a 4.2.2.10. pontban meghatározottak szerint, amely előírja ezen adatok műszaki dokumentációba való felvételét),

— a tengelyek helyzete az egységben (tengelytáv),

— az egység hossza,

— a legnagyobb tervezési sebesség (a 4.2.8.1.2. pont előírja a tervezési sebesség műszaki dokumentációba való felvételét).

(3) Az adatokat üzemeltetési szinten kell használni a vasúti jármű és az infrastruktúra kompatibilitásának (ezen ÁME hatályán kívül eső) ellenőrzéséhez:

Az egység egyes tengelyeinek az infrastruktúrához való kapcsolódási paraméterként használandó tengelyterhelését a vasúttársaságnak kell meghatároznia a vasút üzemeltetésére vonatkozó ÁME 4.2.2.5. pontjában előírtak szerint, figyelemmel a végezni kívánt szolgáltatással járó várható terhelésre (ezt az egység értékelésekor nem határozzák meg). A „tervezési tömeg rendkívüli hasznos teher mellett” terhelési körülmények melletti tengelyterhelés a fent említett tengelyterhelés legmagasabb lehetséges értéke. A fékrendszer tervezésekor alkalmazott, a 4.2.4.5.2. pontban meghatározott legnagyobb terhelést is figyelembe kell venni.

4.2.3.2.2. Kerékterhelés

(1) A Δqj = (Ql – Qr)/(Ql + Qr) tengelyenkénti kerékterhelési eltérés arányát a „tervezési tömeg menetkész állapotban” terhelési körülmények figyelembevételével kerékterhelés-méréssel kell értékelni. A tengelyterhelés 5 %-ánál nagyobb kerékterhelés-eltérés csak akkor megengedett az ellenőrzött kerekeken, ha a biztonság elfogadható mértékét igazolják azok a vizsgálatok, amelyek az ÁME 4.2.3.4.1. pontjában meghatározott, a vágánykivetődésen való áthaladáskor való kisiklással szembeni biztonságra vonatkoznak.

(2) A megfelelőségértékelési eljárást ezen ÁME 6.2.3.2. pontja ismerteti.

(3) Azon egységek esetében, amelyek a „tervezési tömeg átlagos hasznos teher mellett” terhelési körülmények melletti tengelyterhelése legfeljebb 22,5 tonna és a használt kerék átmérője legalább 470 mm, a kerékátmérőhöz viszonyított kerékterhelés (Q/D) legfeljebb 0,15 kN/mm lehet, a legkisebb használt kerékátmérő és a „tervezési tömeg átlagos hasznos teher mellett” terhelési körülmény mellett.

4.2.3.3. A vasúti járművek földi vonatfigyelő rendszereket befolyásoló paraméterei

4.2.3.3.1. A vasúti járművek jellemzői a vonatérzékelő rendszerekkel való kompatibilitás tekintetében

(1) Az 1 520 mm-estől eltérő rendszeren történő üzemre tervezett egységek esetében a vonatérzékelő rendszerekkel való kompatibilitást befolyásoló vasútijármű-jellemzők a 4.2.3.3.1.1., 4.2.3.3.1.2. és 4.2.3.3.1.3. pontban kerülnek meghatározásra.

Figyelembe kell venni ezen ÁME J-2. függelékének 1. hivatkozásában (és a vasúti ellenőrző-irányító és jelző rendszerre vonatkozó ÁME A. mellékletének 77. hivatkozásában) említett előírás pontjait.

(2) Fel kell tüntetni az ÁME 4.2.12. pontjában meghatározott műszaki dokumentációban azon jellemzők csoportját, amelyekkel a vasúti jármű kompatibilis.

4.2.3.3.1.1. A vasúti járművek jellemzői a sínáramkörös vonatérzékelő rendszerrel való kompatibilitás tekintetében

— A jármű geometriai adatai — (1) A két egymást követő tengely közötti legnagyobb távolságot az ellenőrző-irányító és jelző alrendszerre vonatkozó ÁME J-2. függeléke 1. hivatkozásának 3.1.2.1. pontjában említett előírások határozzák meg (az 1. ábrán az a1 távolság). (2) Az ütközővég és az első tengely közötti legnagyobb távolságot a J-2. függelék 1. hivatkozásának 3.1.2.5. és 6. pontjában említett előírások határozzák meg (az 1. ábrán a b1 távolság). (3) Az egység végén lévő tengelyek közötti legkisebb távolságot a J-2. függelék 1. hivatkozásának 3.1.2.4. pontjában említett előírások határozzák meg.

— A jármű felépítése — (4) A legkisebb tengelyterhelést minden terhelési körülményre vonatkozóan a J-2. függelék 1. hivatkozásának 3.1.7. pontjában említett előírások határozzák meg. (5) Az egy tengelyen lévő kerekek futófelületei közötti elektromos ellenállás értéke a J-2. függelék 1. hivatkozásának 3.1.9. pontjában említett előírásokban szerepel, és ugyanez a pont határozza meg a mérési módszert is. (6) Áramszedővel felszerelt villamos egységek esetében az áramszedő és a vonat egyes kerekei közötti legkisebb impedancia a J-2. függelék 1. hivatkozásának 3.2.2.1. pontjában említett előírásokban van meghatározva.

— A kibocsátás izolálása — (7) A homokszóró berendezés használatának korlátait a J-2. függelék 1. hivatkozásának 3.1.4. pontjában említett előírások határozzák meg, mint ahogy a „homok jellemzőit” is. Ha az egységen automatikus homokszórási funkció található, a jármű vezetője megszakíthatja a szórást a pálya azon pontjain, amelyeken az üzemeltetési szabályok szerint a homokszórás nem megengedett. (8) A kompozit féktuskók használatának korlátait a J-2. függelék 1. hivatkozásának 3.1.6. pontjában említett előírások határozzák meg.

— Elektromágneses összeférhetőség — (9) Az elektromágneses összeférhetőséggel kapcsolatos követelményeket a J-2. függelék 1. hivatkozásának 3.2.1. és 3.2.2. pontjában említett előírások határozzák meg. (10) A vontatási áramokból eredő elektromágneses zavar határértékeit a J-2. függelék 1. hivatkozásának 3.2.2. pontjában említett előírások határozzák meg.

4.2.3.3.1.2. A járművek jellemzői a tengelyszámlálón alapuló vonatérzékelő rendszerrel való kompatibilitás tekintetében

— A jármű geometriai adatai — (1) A két egymást követő tengely közötti legnagyobb távolságot az ellenőrző-irányító és jelző alrendszerre vonatkozó ÁME J-2. függeléke 1. hivatkozásának 3.1.2.1. pontjában említett előírások határozzák meg. (2) A vonat két egymást követő tengelye közötti legkisebb távolságot az ellenőrző-irányító és jelző alrendszerre vonatkozó ÁME J-2. függeléke 1. hivatkozásának 3.1.2.2. pontjában említett előírások határozzák meg. (3) Az összekapcsolni kívánt egység végén az egység vége és az első tengely közötti legkisebb távolság a J-2. függelék 1. hivatkozásának 3.1.2.2. pontjában említett előírásokban megadott távolság fele. (4) Az egység vége és az első tengely közötti legnagyobb távolságot (b1 távolság az 1. ábrán) a J-2. függelék 1. hivatkozásának 3.1.2.5. és 3.1.2.6. pontjában említett előírások határozzák meg.

— Kerékgeometria — (5) A kerékgeometriát ezen ÁME 4.2.3.5.2.2. pontja határozza meg. (6) A legkisebb (sebességfüggő) kerékátmérőt a J-2. függelék 1. hivatkozásának 3.1.3. pontjában említett előírások határozzák meg.

— A jármű felépítése — (7) A kerekek körüli fémmentes teret minden terhelési körülményre vonatkozóan a J-2. függelék 1. hivatkozásának 3.1.3.5. pontjában említett előírások határozzák meg. (8) A kerék anyagának mágneses mezőre vonatkozó jellemzőit a J-2. függelék 1. hivatkozásának 3.1.3.6. pontjában említett előírások határozzák meg.

— Elektromágneses összeférhetőség — (9) Az elektromágneses összeférhetőséggel kapcsolatos követelményeket a J-2. függelék 1. hivatkozásának 3.2.1. és 3.2.2. pontjában említett előírások határozzák meg. (10) Az örvényáramú sínfékek vagy a mágneses sínfékek használatából eredő elektromágneses zavar határértékeit a J-2. függelék 1. hivatkozásának 3.2.3. pontjában említett előírások határozzák meg.

4.2.3.3.1.3. A vasúti jármű hurokberendezésen alapuló vonatérzékelési rendszerrel való kompatibilitási jellemzői

— A jármű felépítése — (1) A jármű fémszerkezetének felépítését a J-2. függelék 1. hivatkozásának 3.1.7.2. pontjában említett előírások határozzák meg.

4.2.3.3.2. A tengelycsapágy állapotának figyelemmel kísérése

(1) A tengelycsapágy állapotának figyelemmel kísérése azt a célt szolgálja, hogy a hibás kerékcsapágyak felfedezhetők legyenek.

(2) A legalább 250 km/h legnagyobb tervezési sebességű egységeket fel kell szerelni fedélzeti érzékelőberendezéssel.

(3) A legfeljebb 250 km/h legnagyobb tervezési sebességű, nem 1 520 mm-es rendszeren való üzemre tervezett egységek esetében a tengelycsapágy állapotának figyelemmel kíséréséről (a 4.2.3.3.2.1. pont előírásainak megfelelő) fedélzeti berendezéssel vagy (a 4.2.3.3.2.2. pont előírásainak megfelelő) pálya menti berendezéssel kell gondoskodni.

(4) A fedélzeti rendszer beszerelését és/vagy az egységnek a pálya menti berendezéssel való kompatibilitását fel kell tüntetni az ÁME 4.2.12. pontjában meghatározott műszaki dokumentációban.

4.2.3.3.2.1. A fedélzeti érzékelőberendezésre vonatkozó követelmények

(1) Ennek a berendezésnek ki kell tudnia mutatni az egység bármely tengelycsapágyának meghibásodását.

(2) A csapágy állapotát a hőmérsékletének vagy a dinamikus frekvenciájának, illetve más alkalmas csapágyjellemző tulajdonságnak a figyelemmel kísérésével kell értékelni.

(3) Az érzékelőrendszert teljes mértékben a fedélzeten kell elhelyezni, és diagnosztikai üzeneteinek a fedélzeten kell megjelenniük.

(4) A diagnosztikai üzeneteket az ÁME 4.2.12.4. pontja szerinti üzemeltetési dokumentációban, és az ÁME 4.2.12.3. pontja szerinti karbantartási dokumentációban kell ismertetni és feltüntetni.

4.2.3.3.2.2. A vasúti jármű vágány mellett elhelyezett berendezéssel való kompatibilitására vonatkozó követelmények

(1) Az 1 435 mm-es rendszeren történő üzemre tervezett egységek esetében a vasúti jármű vágány mellett elhelyezett berendezése által látható résznek a J-1. függelék 15. hivatkozásában említett előírásban meghatározott területnek kell lennie.

(2) A más nyomtávon történő üzemre tervezett egységek esetében adott esetben a konkrét esetet kell feltüntetni (az érintett hálózatra vonatkozó harmonizált szabály).

4.2.3.4. A vasúti járművek dinamikai viselkedése

4.2.3.4.1. Kisiklással szembeni biztonság vágánykivetődésen való áthaladáskor

(1) Az egységet úgy kell megtervezni, hogy a vágánykivetődésen való áthaladáskor is menetbiztos legyen, figyelembe véve különösen a döntött és vízszintes vágány közötti átmeneti szakaszt és a keresztezések szintbeli eltéréseit.

(2) A megfelelőségértékelési eljárást ezen ÁME 6.2.3.3. pontja ismerteti.

Ez a megfelelőségértékelési eljárás vonatkozik a vasúti infrastruktúrára vonatkozó ÁME 4.2.1. pontjában és a J-1. függelék 16. hivatkozásában említett tengelyterhelés- tartományokra.

Nem vonatkozik a magasabb tengelyterhelésre tervezett járművekre, ezekre az esetekre a nemzeti szabályok vagy az ezen ÁME 10. cikkében és 6. fejezetében ismertetett, az innovatív megoldásra vonatkozó eljárás alkalmazható.

4.2.3.4.2. Menetdinamikai viselkedés

(1) Ez a pont a vasúti munkagépek kivételével, melyek követelményeit a C. függelék C.3. pontja tartalmazza, illetve az 1 520 mm-es nyomtávon történő üzemre tervezett egységek kivételével, melyek esetében a vonatkozó követelmények nyitott kérdésnek tekintendők, a 60 km/h-t meghaladó tervezési sebességű egységekre vonatkozik.

(2) A jármű dinamikai viselkedése jelentős hatással van a futásbiztonságra és a vágányterhelésre. Ez a funkció lényeges az ebben a pontban szereplő követelmények tárgyát képező biztonság szempontjából.

a) Műszaki követelmények

(3) Az egységnek biztonságosan kell üzemelnie, és csak elfogadható mértékű vágányterhelést okozhat, amikor a sebesség és túlemelés-hiány együttese által meghatározott határértékeken belül olyan referenciafeltételek mellett üzemeltetik, amelyeket a J-2. függelék 2. hivatkozása szerinti műszaki dokumentáció előír.

Az ezen ÁME 4.2.3.4.2.1. és 4.2.3.4.2.2. pontjában megadott határértékek betartásának ellenőrzésével értékelhető; a megfelelőségértékelési eljárást ezen ÁME 6.2.3.4. pontja ismerteti.

(4) A (3) pontban említett határértékek és megfelelőségértékelés vonatkozik a vasúti infrastruktúrára vonatkozó ÁME 4.2.1. pontjában és a J-1. függelék 16. hivatkozásában említett tengelyterhelés-tartományokra.

Nem vonatkozik a magasabb tengelyterhelésre tervezett járművekre, mivel nincs meghatározott harmonizált vágányterhelési határérték; ezekre az esetekre a nemzeti szabályok vagy az ezen ÁME 10. cikkében és 6. fejezetében ismertetett, az innovatív megoldásra vonatkozó eljárás alkalmazható.

(5) A menetdinamikai viselkedésre (köztük a használati határértékekre és a vágányparaméterekre) vonatkozó vizsgálati jegyzőkönyvet fel kell tüntetni az ÁME 4.2.12. pontjában meghatározott műszaki dokumentációban.

A feljegyzendő vágányterhelési paramétereket (beleértve adott esetben az Ymax, Bmax és Bqst további paramétert) a J-1. függelék 16. hivatkozásában említett előírással együttesen a J-2. függelék 2. hivatkozásában említett műszaki dokumentációban megadott módosítások határozzák meg.

b) További követelmények aktív rendszer használata esetén

(6) Aktív (szoftveren vagy programozható szabályozóval vezérelt működtető berendezésen alapuló) rendszerek használata során funkcionális meghibásodás esetén tipikusan fennáll a halálos kimenetelű baleset lehetősége mindkét alábbi esetben:

1. az aktív rendszernek a futásbiztonság (4.2.3.4.2.1. és 4.2.3.4.2.2. pontnak megfelelően meghatározott) határértékeinek be nem tartása miatti meghibásodása;

2. az aktív rendszer olyan meghibásodása, amely miatt a jármű kitér a kocsiszekrény és az áramszedő kinematikus referenciakontúrjából, a 4.2.3.1. pontban meghatározott tervezési értékeknek nem megfelelő billenési szög (kilengés) következtében.

Tekintve e meghibásodás következményeinek súlyosságát, igazolni kell, hogy a kockázatot megfelelő szintre korlátozták.

E megfelelőség igazolását (a megfelelőségértékelési eljárást) ezen ÁME 6.2.3.5. pontja ismerteti.

c) További követelmények (opcionális) instabilitásjelző rendszer beszerelése esetén

(7) Az instabilitásjelző rendszer, amelyet a műszaki dokumentációban ismertetni kell, az operatív intézkedések (így a sebesség csökkentése) szükségességéről ad tájékoztatást. Az operatív intézkedéseket az ÁME 4.2.12.4. pontjában előírt műszaki dokumentációban kell ismertetni.

4.2.3.4.2.1. Futásbiztonsági határértékek

(1) Az egység által teljesítendő futásbiztonsági határértékeknek a J-1. függelék 17. hivatkozásában említett előírásokban meghatározott értékek mellett a 165 mm-t meghaladó túlemelés-hiány melletti üzemre tervezett vonatok esetében a J-2. függelék 2. hivatkozásában említett műszaki dokumentációban megadott módosításokkal együtt meg kell felelniük a J-1. függelék 18. hivatkozásában említett előírásokban meghatározott értékeknek.

4.2.3.4.2.2. Vágányterhelési határértékek

(1) Azokat a vágányterhelési határértékeket, amelyeknek (a szokásos módszerrel történő értékeléskor) az egységnek meg kell felelnie, a J-2. függelék 2. hivatkozásában említett műszaki dokumentációban megadott módosítások és a J-1. függelék 19. hivatkozásában említett előírások határozzák meg.

(2) Ha a becsült értékek túllépik a fent ismertetett határértékeket, a vasúti jármű üzemi feltételei (például legnagyobb sebesség, túlemelés-hiány) módosíthatók a vágányjellemzők (például ívsugár, a sín keresztmetszete, keresztaljak távolsága, pályakarbantartási időköz) figyelembevételével.

4.2.3.4.3. Egyenértékű kúposság

4.2.3.4.3.1. Új kerékprofilok tervezési értékei

(1) A 4.2.3.4.3. pont valamennyi egységre vonatkozik az 1 520 mm-es vagy 1 600 mm-es nyomtávon történő üzemre tervezett egységek kivételével, amelyek tekintetében ezek a követelmények nyitott kérdésnek minősülnek.

(2) Ellenőrizni kell az új kerékprofilt és a kerekek aktív felületének távolságát az egyenértékű kúposság célértéke szempontjából az ezen ÁME 6.2.3.6. pontja szerinti számítási forgatókönyvek alapján annak igazolása érdekében, hogy a javasolt új kerékprofil a vasúti infrastruktúrára vonatkozó ÁME-nek megfelelően összeegyeztethető legyen az infrastruktúrával.

(3) Az önállóan forgó kerekekkel felszerelt egységek mentesülnek e követelmények alól.

4.2.3.4.3.2. A kerékpár egyenértékű kúposságának üzemi értékei

(1) Az üzemi feltételek tekintetében meg kell határozni a jármű kombinált, az ezen ÁME 6.2.3.4. pontjában meghatározott menetdinamikai viselkedési megfelelőség igazolásával ellenőrzött tervezési egyenértékű kúposságát a 4.2.12.3.2. pontban megadott karbantartási dokumentációban, a kerekek és sínprofilok közrehatásának figyelembevételével.

(2) Ha menet közben instabilitást jelentenek, a vasúttársaság és a pályahálózat-működtető közös vizsgálattal megállapítja a vonalszakasz helyét.

(3) A vasúttársaság leméri a szóban forgó kerékpárok kerékprofiljait és az előoldalak közötti távolságot (az aktív felületek távolságát). Az egyenértékű kúposságot a 6.2.3.6. pontban megadott számítási forgatókönyvek használatával kell kiszámítani annak ellenőrzése érdekében, hogy betartották-e azt a legnagyobb egyenértékű kúposságot, amelyre a járművet tervezték. Ha az egyenértékű kúposság nem megfelelő, korrigálni kell a kerékprofilokat.

(4) Ha a kerékpár kúpossága megfelel annak a legnagyobb egyenértékű kúposságnak, amelyre a járművet tervezték, a vasúttársaság és a pályahálózat-működtető közös vizsgálatot végez az instabilitást okozó jellemzők megállapítására.

(5) Az önállóan forgó kerekekkel felszerelt egységek mentesülnek e követelmények alól.

4.2.3.5. Futómű

4.2.3.5.1. A forgóvázkeret szerkezeti kialakítása

(1) A forgóvázas egységek vonatkozásában a forgóváz, a forgóváz kerete, a tengelycsapágyház és minden ezekhez csatlakozó berendezés sértetlenségét a J-1. függelék 20. hivatkozásában említett előírásban meghatározott módszerek alapján kell igazolni.

(2) A forgóvázat és a kocsiszekrényt összekapcsoló szerkezetnek meg kell felelnie a J-1. függelék 21. hivatkozásában említett előírásoknak.

(3) A forgóváz mozgásából eredő terhelés értékeléséhez a J-1. függelék 20. hivatkozásában említett előírásnak megfelelően tett feltevéseket (képleteket és együtthatókat) indokolni és dokumentálni kell az ezen ÁME 4.2.12. pontjában ismertetett műszaki dokumentációban.

4.2.3.5.2. Kerékpárok

(1) Ezen ÁME alkalmazásában a kerékpárok meghatározásában ismertetni kell a vágánnyal való mechanikus kapcsolódást biztosító fő alkatrészeket (kerekek és összekötő elemek, például kerékpártengely és független keréktengely) és a kiegészítő alkatrészeket (tengelycsapágyak, tengelyágyak, hajtóművek és féktárcsák).

(2) A kerékpárt az ezen ÁME 4.2.2.10. pontjában meghatározott terhelési körülményeknek megfelelő terhelési eseteket használva következetes módszertan alapján kell megtervezni és előállítani.

4.2.3.5.2.1. A kerékpárok mechanikai és geometriai jellemzői

(1) A kerékpárok mechanikai viselkedésének biztosítania kell a jármű biztonságos mozgását.

A mechanikai jellemzők körébe a következők tartoznak:

— a jármű felépítése,

— mechanikai ellenállás és fáradási jellemzők.

A megfelelőségértékelési eljárást ezen ÁME 6.2.3.7. pontja ismerteti.

(2) A tengelyek jellemzői biztosítják az erő- és nyomaték-átvitelt.

A megfelelőségértékelési eljárást ezen ÁME 6.2.3.7. pontja ismerteti.

(3) A tengelyvégek (a kerék és a futómű kapcsolódása) jellemzői biztosítják az erő- és nyomaték-átvitelt.

A megfelelőségértékelési eljárást ezen ÁME 6.2.3.7. pontjának (7) alpontja ismerteti.

(4) A tengelyágyat a mechanikai ellenállási és kifáradási jellemzők figyelembevételével kell megtervezni.

A megfelelőségértékelési eljárást ezen ÁME 6.2.3.7. pontja ismerteti.

(5) A hőmérsékleti határértékeket vizsgálati úton kell meghatározni, és azokat fel kell tüntetni az ÁME 4.2.12. pontjában ismertetett műszaki dokumentációban.

A tengelycsapágy állapotának figyelemmel kísérését az ÁME 4.2.3.3.2. pontja határozza meg.

(6) A kerékpárok (1. ábrán meghatározott) geometriai méreteinek meg kell felelniük az 1. táblázat vonatkozó nyomtávra meghatározott határértékeinek.

Ezeket a határértékeket kell tervezési értéknek (új kerékpár esetében) és (karbantartási célokra használatos) üzemi határértéknek tekinteni (lásd még ezen ÁME 4.5. pontját).







1. táblázat A kerékpárok geometriai méreteinek üzemi határértékei Megnevezés Kerékátmérő D [mm] Legkisebb érték [mm] Legnagyobb érték [mm] 1 435 mm Futófelületek közötti távolság (SR) SR = AR + Sd,bal + Sd, jobb 330 ≤ D ≤ 760 1 415 1 426 760 < D ≤ 840 1 412 D > 840 1 410 A két hátoldal közötti távolság (AR) 330 ≤ D ≤ 760 1 359 1 363 760 < D ≤ 840 1 358 D > 840 1 357 1 524 mm Futófelületek közötti távolság (SR) SR = AR + Sd,bal + Sd, jobb 400 ≤ D < 725 1 506 1 509 D ≥ 725 1 487 1 514 A két hátoldal közötti távolság (AR) 400 ≤ D < 725 1 444 1 446 D ≥ 725 1 442 1 448 1 520 mm Futófelületek közötti távolság (SR) SR = AR + Sd,bal + Sd, jobb 400 ≤ D ≤ 1 220 1 487 1 509 A két hátoldal közötti távolság (AR) 400 ≤ D ≤ 1 220 1 437 1 443 1 600 mm Futófelületek közötti távolság (SR) SR = AR + Sd,bal + Sd, jobb 690 ≤ D ≤ 1 016 1 573 1 592 A két hátoldal közötti távolság (AR) 690 ≤ D ≤ 1 016 1 521 1 526 1 668 mm Futófelületek közötti távolság (SR) SR = AR + Sd,bal + Sd, jobb 330 ≤ D < 840 1 648 1 659 840 ≤ D ≤ 1 250 1 643 1 659 A két hátoldal közötti távolság (AR) 330 ≤ D < 840 1 592 1 596 840 ≤ D ≤ 1 250 1 590 1 596

Az AR méretet a sínkoronán kell mérni. A megrakodott és üres vonatnak is meg kell felelnie az AR és az SR értéknek. A gyártó a karbantartási dokumentációban az üzemi értékek tekintetében a fenti értékeken belüli kisebb tűrést is meghatározhat. Az SR méreteket (a 2. ábra szerinti módon) a futófelület alapsíkja felett 10 mm-rel kell mérni.

4.2.3.5.2.2. A kerekek mechanikai és geometriai jellemzői

(1) A kerekek jellemzői biztosítják a vasúti jármű biztonságos mozgását, és hozzájárulnak a jármű irányításához.

A megfelelőségértékelési eljárást ezen ÁME 6.1.3.1. pontja ismerteti.

(2) A kerékpárok (2. ábrán meghatározott) geometriai méreteinek meg kell felelniük az 2. táblázat vonatkozó nyomtávra meghatározott határértékeinek. Ezeket a határértékeket kell tervezési értéknek (új kerék esetében) és (karbantartási célokra használatos) üzemi határértéknek tekinteni (lásd még a 4.5. pontot).







2. táblázat A kerekek geometriai méreteinek üzemi határértékei Megnevezés D kerékátmérő (mm) Legkisebb érték (mm) Legnagyobb érték (mm) A kerékkoszorú szélessége (BR + sorja) D ≥ 330 133 145 A nyomkarima vastagsága (Sd) D > 840 22 33 760 < D ≤ 840 25 330 ≤ D ≤ 760 27,5 A nyomkarima magassága (Sh) D > 760 27,5 36 630 < D ≤ 760 29,5 330 ≤ D ≤ 630 31,5 A nyomkarima felülete (qR) ≥ 330 6,5

(3) Az önállóan forgó kereke