02001R0999 — HU — 11.02.2022 — 058.001

Ez a dokumentum kizárólag tájékoztató jellegű és nem vált ki joghatást. Az EU intézményei semmiféle felelősséget nem vállalnak a tartalmáért. A jogi aktusoknak – ideértve azok bevezető hivatkozásait és preambulumbekezdéseit is – az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett és az EUR-Lex portálon megtalálható változatai tekintendők hitelesnek. Az említett hivatalos szövegváltozatok közvetlenül elérhetők az ebben a dokumentumban elhelyezett linkeken keresztül

Módosította:





Módosította:





Helyesbítette:









▼B

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 999/2001/EK RENDELETE

(2001. május 22.)

egyes fertőző szivacsos agyvelőbántalmak megelőzésére, az ellenük való védekezésre és a felszámolásukra vonatkozó szabályok megállapításáról







I. FEJEZET

ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK

1. cikk

Hatály

(1) Ez a rendelet meghatározza az állatokban előforduló fertőző szivacsos agyvelőbántalmak (TSE-k) megelőzésére, az ellenük való védekezésre és a felszámolásukra vonatkozó szabályokat. Hatálya kiterjed az élő állatok és az állati eredetű termékek előállítására és forgalomba hozatalára, valamint bizonyos különleges esetekben ezek kivitelére.

(2) Ez a rendelet nem alkalmazható: a) kozmetikai termékekre vagy gyógyszerkészítményekre vagy orvostechnikai eszközökre vagy azok alapanyagaira vagy félkész termékeire; b) azokra a termékekre, amelyeket nem emberi élelmiszerben, állati takarmányban vagy trágyában szándékoznak felhasználni, vagy azok alapanyagaira vagy félkész termékeire; c) azokra az állati eredetű termékekre, amelyeket kiállítás, oktatás, tudományos kutatás, különleges vizsgálatok vagy analízisek céljára szándékoznak felhasználni, feltéve hogy ezeket a termékeket végül nem emberek vagy állatok fogyasztják el vagy használják fel, kivéve az utóbbiak esetében, ha az érintett kutatási folyamatok céljára tartják azokat; d) kutatásokban használt vagy kutatási célokra szánt élő állatokra.

2. cikk

Az élő állatok és állati eredetű termékek elkülönítése

Azért, hogy elkerülhetővé váljék az 1. cikk (1) bekezdésében említett élő állatok vagy állati eredetű termékek és az 1. cikk (2) bekezdésének a), b) és c) pontjában említett állati eredetű termékek vagy az 1. cikk (2) bekezdésének d) pontjában említett élő állatok közötti keresztfertőzés vagy elcserélődés, mindig elkülönítve kell azokat tartani, hacsak az ilyen élő állatokat vagy állati eredetű termékeket nem – a TSE-k szempontjából legalább ugyanolyan – egészségvédelmi feltételek mellett nevelik, illetve állítják elő.

Ezen cikk végrehajtási szabályait a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárás alapján kell elfogadni.

3. cikk

Fogalommeghatározások

(1) E rendelet alkalmazásában: a) „TSE-k”: valamennyi fertőző szivacsos agyvelőbántalom az emberben előfordulók kivételével; b) „forgalomba hozatal”: minden olyan művelet, amelynek célja, hogy az e rendelet hatálya alá eső élő állatok vagy állati eredetű termékek eladásra kerüljenek valamely harmadik félnek a Közösségen belül, vagy bármely más formában történő, fizetés ellenében vagy ingyenesen járó juttatás ilyen harmadik fél számára, vagy tárolás azzal a céllal, hogy el lehessen látni az ilyen harmadik felet; c) „állati eredetű termékek”: minden, a 89/662/EGK ( 1 ) vagy a 90/425/EGK ( 2 ) irányelv rendelkezéseinek hatálya alá eső állatokból származó termék vagy az abból készült terméket tartalmazó termék; d) „alapanyagok”: nyersanyagok vagy bármely más olyan állati eredetű termékek, amelyekből vagy amelyeknek segítségével az 1. cikk (2) bekezdésének a) és b) pontjában említett termékeket előállítják; e) „illetékes hatóság”: valamely tagállam központi hatósága, amely e rendelet előírásainak betartását illetékes biztosítani, vagy valamely olyan hatóság, amelyhez a központi hatóság ezt az illetékességet telepítette, különösen a takarmányok ellenőrzését illetően; adott esetben valamely harmadik ország megfelelő hatósága is; f) „kategória”: a II. melléklet C. fejezetében említett osztályozási kategóriák egyike; g) „különleges fertőzési veszélyt jelentő anyag”: az V. mellékletben meghatározott szövetek; egyéb rendelkezés hiányában azok a termékek nem tartoznak e fogalom körébe, amelyek ilyen szöveteket tartalmaznak vagy azokból származnak; h) „TSE-fertőzésre gyanús állat”: élő, levágott vagy elhullott állatok, amelyek idegi vagy viselkedésbeli rendellenességet vagy az általános állapotnak a központi idegrendszer károsodására visszavezethető előrehaladó leromlását mutatják vagy mutatták, és amelyeknél a klinikai vizsgálat, a kezelésre adott válasz, a kórbonctani vizsgálat vagy a levágás előtti és utáni laboratóriumi analízis alapján összegyűjtött adatok nem teszik lehetővé alternatív diagnózis felállítását. A szarvasmarhafélék szivacsos agyvelőbántalmára (BSE-re) gyanúsak azok a szarvasmarhafélék, amelyek a specifikusan a BSE kimutatására szolgáló gyorstesztre pozitív reakciót adtak; i) „gazdaság”: olyan hely, ahol az ezen rendelet hatálya alá eső állatokat tartják, tenyésztik, kezelik vagy bemutatják a nyilvánosságnak; j) „mintavételezés”: statisztikailag megfelelő reprezentációt biztosító minták vétele állatokból, azok környezetéből vagy állati eredetű termékekből, betegség diagnózisának felállítása, rokoni kapcsolatok meghatározása, egészségügyi ellenőrzés vagy állati eredetű termékek folyamatos ellenőrzése céljából arra vonatkozóan, hogy nem tartalmaznak mikrobiológiai ágenseket vagy bizonyos anyagokat; k) „trágyák”: állati eredetű termékeket tartalmazó anyagok, amelyeket a vegetáció növekedésének elősegítésére használnak a földeken; tartalmazhat biogáztermelésből vagy komposztálásból származó feltárási maradékokat is; ▼M30 l) gyorstesztek: a X. mellékletben felsorolt vizsgálati módszerek, melyek 24 órán belül eredményt adnak; ▼B m) „alternatív tesztek”: a 8. cikk (2) bekezdésében említett tesztek, amelyek a különleges fertőzési veszélyt jelentő anyagok elvonásának alternatívájaként használatosak; ▼M30 n) mechanikai úton elválasztott hús vagy „MEH”: a húsnak az izomhoz tapadó csontokról való eltávolításával kicsontozás után, mechanikai eszközökkel nyert termék, melynek izomrostszerkezete elvész vagy módosul; o) passzív ellenőrzés: valamennyi, TSE-fertőzés-gyanús állat bejelentése, valamint, amennyiben a TSE klinikai vizsgálattal nem zárható ki, úgy az ilyen állatok laboratóriumi tesztelése is; p) aktív ellenőrzés: baleset miatt vagy kényszerből levágott állatok, vágás előtti vizsgálat során klinikai tüneteket mutató állatok, elhullott állatok, egészségesen levágott állatok és BSE-esettel kapcsolatosan szelektált állatok tesztelése, különösen a TSE-nek egy országban vagy annak egy régiójában való kialakulásának és elterjedtségének meghatározása érdekében. ▼B

(2) Alkalmazni kell az I. mellékletben felsorolt különleges fogalommeghatározásokat is.

(3) Amennyiben e rendelet kifejezései nem kerültek meghatározásra az (1) bekezdésben vagy az I. mellékletben, az 1760/2000/EK ( 3 ) rendelet és a 64/432/EGK ( 4 ), a 89/662/EGK, a 90/425/EGK és a 91/68/EGK ( 5 ) irányelv vagy az azok értelmében megadott, ide vonatkozó fogalommeghatározásokat kell használni, amennyiben ezekre a szövegben utalás történik.

4. cikk

Védelmi intézkedések

(1) Tekintettel a védelmi intézkedések végrehajtására, a 89/662/EGK irányelv 9. cikkében, a 90/425/EGK irányelv 10. cikkében, a 91/496/EGK ( 6 ) irányelv 18. cikkében és a 97/78/EK ( 7 ) irányelv 22. cikkében felsorolt alapelveket és rendelkezéseket kell alkalmazni.

(2) A védelmi intézkedéseket a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően kell elfogadni és ezzel egy időben, indoklásukkal együtt, be kell jelenteni azokat az Európai Parlamentnek.







II. FEJEZET

A BSE-STÁTUS MEGHATÁROZÁSA

5. cikk

Besorolás

▼M30

(1) Valamely tagállam vagy harmadik ország vagy ezek régiói (a továbbiakban: az országok vagy régiók) BSE-státusát az alábbi három kategória alapján kell meghatározni: — elhanyagolható BSE-kockázat a II. mellékletben meghatározottak szerint, — ellenőrzött BSE-kockázat a II. mellékletben meghatározottak szerint, — meghatározatlan BSE-kockázat a II. mellékletben meghatározottak szerint;

Az országok vagy régiók BSE státusa csak a II. melléklet A. fejezetében megállapított feltételek alapján határozható meg. Ezen feltételek magukban foglalják a szarvasmarhafélék szivacsos agyvelőbántalma előfordulásának a II. melléklet B. fejezetében meghatározott valamennyi lehetséges tényezője alapján végzett kockázatelemzés eredményét és ezek időbeli alakulását, valamint az ország vagy régió kockázati kategóriáját figyelembe vevő átfogó aktív és passzív ellenőrzési intézkedéseket.

Azok a tagállamok, valamint harmadik országok, amelyek azon a harmadik országokat tartalmazó listán kívánnak maradni, amelyek számára engedélyezett az e rendelet hatálya alá eső élő állatok és állati eredetű termékek Közösségbe történő kivitele, kötelesek kérelmet benyújtani a Bizottságnak BSE-státusuk megállapítására, amely kérelemhez a II. melléklet A. fejezetében felsorolt kritériumokra és a II. melléklet B. fejezetében meghatározott lehetséges kockázati tényezőkre, továbbá ezek időbeni alakulására vonatkozó lényeges információkat kell csatolni.

▼B

(2) Valamennyi kérelemről a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően kell döntést hozni, figyelembe véve az (1) bekezdésben felsorolt kritériumokat és lehetséges kockázati tényezőket, és be kell sorolni a kérelmet benyújtó tagállamot vagy harmadik országot, illetve a tagállam vagy a harmadik ország régióját a II. melléklet C. fejezetében meghatározott kategóriák egyikébe.

Ezt a döntést a kérelem és az (1) bekezdés második albekezdésében említett lényeges információk benyújtását követő hat hónapon belül kell meghozni. Ha a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a kérelmet támogató bizonyítékok nem tartalmazzák a II. melléklet A. és B. fejezetében meghatározott információkat, meghatározott időtartamon belül további információk megadását kéri. A végleges döntést valamennyi információ benyújtását követő hat hónapon belül kell meghozni.

Miután a Nemzetközi Állatjárványügyi Hivatal (OIE) kialakított egy eljárást az országok kategóriákba való besorolására, és ha besorolta a kérelmező országot e kategóriák valamelyikébe, adott esetben a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően döntés születhet az érintett ország közösségi besorolásának az ennek a bekezdésnek az első albekezdése szerinti átértékeléséről.

(3) Ha a Bizottság megállapítja, hogy valamely tagállam vagy harmadik ország által a II. melléklet A. és B. fejezete szerint benyújtott információk nem elégségesek vagy nem egyértelműek, a 24. cikk (2) bekezdésében meghatározott eljárásnak megfelelően egy átfogó kockázatelemzés alapján meghatározhatja az érintett tagállam vagy harmadik ország BSE-státusát.

Az ilyen kockázatelemzésnek tartalmaznia kell egy bizonyító erejű statisztikai adatfelvételt a TSE-kkel kapcsolatos járványügyi helyzetről, amelyet szűrővizsgálat keretében, gyorstesztek felhasználásával végeznek a kérelmező tagállamban vagy harmadik országban. A Bizottságnak figyelembe kell vennie az OIE osztályozási kritériumait.

▼M44

A gyorsteszteket a 24. cikk (3) bekezdésében említett ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárásnak megfelelően kell e célra engedélyeztetni és felvezetni a X. melléklet C. fejezetének 4. pontjában megállapított listára.

▼B

Az ilyen szűrővizsgálatot olyan tagállamok vagy harmadik országok is elvégezhetik, amelyek szeretnék a saját maguk által elvégzett besorolást a Bizottsággal jóváhagyatni a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően.

Az ilyen szűrővizsgálat költségét az érintett tagállam vagy harmadik ország viseli.

▼M30

(4) Azoknak a tagállamoknak és harmadik országoknak, amelyek nem nyújtottak be kérelmet az (1) bekezdés harmadik albekezdésének megfelelően, az élő állatoknak és állati eredetű termékeknek a területükről való kiszállítása szempontjából a BSE vonatkozásában meghatározatlan fertőzési kockázatot képviselő országokra vonatkozó import követelményeket kell teljesíteniük mindaddig, amíg ilyen kérelmet be nem nyújtanak, és BSE státusukról végleges döntés nem születik.

▼B

(5) A tagállamok – késedelem nélkül – értesítik a Bizottságot minden olyan járványügyi tényről vagy más információról, amely a BSE-státus megváltozásához vezethet, különösen a 6. cikkben előírt ellenőrző programok eredményeiről.

(6) Valamely harmadik országnak a közösségi szabályokban előírt listák valamelyikén maradásáról – abból a célból, hogy olyan élő állatokat és állati eredetű termékeket vihessen a Közösségbe, amelyekre vonatkozóan ez a rendelet különleges szabályokat ír elő – a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően kell dönteni, és a döntést – figyelembe véve a rendelkezésre álló információkat, vagy amennyiben TSE feltételezhetően előfordul – az (1) bekezdésben előírt és benyújtott információktól kell függővé tenni. Amennyiben a Bizottság felkérésének időpontjától számított három hónapon belül nem adják meg az említett információkat, e cikk (4) bekezdésének rendelkezéseit kell alkalmazni, amíg ezeket az információkat a (2) vagy (3) bekezdéseknek megfelelően be nem nyújtják és ki nem értékelik.

Harmadik országok jogosultságát arra, hogy a Bizottság által megállapított kategóriájuk szerinti feltételek mellett olyan élő állatokat vagy állati eredetű termékeket vihessenek a Közösségbe, amelyekre vonatkozóan e rendelet különleges szabályokat ír elő, attól kell függővé tenni, vállalják-e, hogy a Bizottságot – amilyen hamar csak lehet – írásban tájékoztatják bármilyen járványügyi vagy egyéb tényről, amely a BSE-státusz megváltozásához vezethet.

(7) A 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárás értelmében arról is születhet döntés, hogy a 21. cikkben előírt ellenőrzések eredményének megfelelően megváltozzék-e valamely tagállam vagy harmadik ország, illetve valamelyik régiójuk BSE szerinti besorolása.

(8) A (2), (3), (4), (6) és (7) bekezdésben említett döntéseknek kockázatbecslésen kell alapulniuk, a II. melléklet A. és B. fejezetében megadott ajánlott kritériumok figyelembevételével.







III. FEJEZET

A TSE MEGELŐZÉSE

6. cikk

Ellenőrző rendszer

▼M30

(1) Valamennyi tagállam évente ismétlődő programot futtat a TSE ellenőrzése céljából aktív és passzív ellenőrzés alapján a III. melléklettel összhangban. Ha állatfajok számára rendelkezésre áll, a program gyorstesztek felhasználásán alapuló szűrővizsgálatot is magában foglal.

E célra a gyorsteszteket a 24. cikk (3) bekezdésében említett és a X. mellékletben felsorolt eljárással összhangban hagyják jóvá.

▼M30

(1a) Az (1) bekezdésben említett éves nyomon követési program legalább az alábbi alpopulációkra vonatkozik: a) valamennyi 24 hónaposnál idősebb szarvasmarha, melyet biztonsági vágásra küldtek, vagy melynek esetében levágás előtti vizsgálatokat végeztek el; b) valamennyi 30 hónaposnál idősebb szarvasmarha, melyet szokványos módon emberi fogyasztás céljából vágtak le; c) valamennyi 24 hónaposnál idősebb szarvasmarha, melyet nem emberi fogyasztás céljából vágtak le szokványos eljárás szerint, és amely a mezőgazdasági üzemben, szállítás közben vagy a vágóhídon pusztult el (elhullott állomány).

A tagállamok a c) pont rendelkezéseitől eltérhetnek olyan, alacsony állatsűrűséggel rendelkező távoli területeken, ahol nem szervezik meg az elhullott állatok begyűjtését. Az ezen lehetőséggel élni kívánó tagállamok erről értesítik a Bizottságot, és listát nyújtanak be az érintett területekről az eltérés indoklásával együtt. Az eltérés egy tagállam szarvasmarha-állományának legfeljebb 10 %-át érintheti.

(1b) A megfelelő tudományos bizottsággal való konzultációt követően az (1a) bekezdés a) és c) pontjában megállapított életkor kiigazítható a tudományos fejlődésnek megfelelően, összhangban a 24. cikk (3) bekezdésében említett eljárással.

Olyan tagállam kérelmére, amely bizonyítani tudja az ország járványügyi helyzetének javulását a 24. cikk (3) bekezdésében említett eljárással összhangban megállapítandó egyes feltételek szerint, az adott tagállamra vonatkozó, éves nyomon követési programok felülvizsgálhatók.

Az érintett tagállam átfogó kockázati elemzés alapján bizonyítja a meghozott intézkedések hatékonyságának megítélésére és az emberi és állati egészség védelmének biztosítására való alkalmasságát. A tagállamnak különösen az alábbiakat kell bizonyítania:

a) a BSE jelenlétének egyértelműen csökkenő vagy állandóan alacsony szintjét korszerű vizsgálati eredmények alapján;

b) hogy legalább hat éve teljes BSE-vizsgálati rendszert hajt végre és alkalmaz (az élőállatok nyomon követhetőségére és azonosítására és a BSE-ellenőrzésre vonatkozó közösségi jogszabályok);

c) hogy az állati fehérjékkel való takarmányozást a haszonállatokra vonatkozóan teljes mértékben megtiltó közösségi jogszabályokat legalább hat éve átültette és végrehajtja.

▼B

(2) Valamennyi tagállam tájékoztatja a Bizottságot és a többi tagállamot az Állat-egészségügyi Állandó Bizottság keretein belül a BSE-n kívüli egyéb TSE előfordulásáról.

(3) Valamennyi hatósági és laboratóriumi vizsgálatot fel kell jegyezni a III. melléklet B. fejezetének megfelelően.

(4) A tagállamok éves jelentést nyújtanak be a Bizottságnak, amely kiterjed legalább a III. melléklet B. fejezetének I. részében említett információkra. Az egyes naptári évekre vonatkozó jelentést legkésőbb a következő év március 31-ig kell benyújtani. A Bizottság az említett jelentések benyújtását követő három hónapon belül ismerteti az Állat-egészségügyi Állandó Bizottság előtt a nemzeti jelentések összefoglalását, amelyek legalább a III. melléklet B. fejezetének II. részében említett információkra terjednek ki.

▼M30

(5) E cikk végrehajtásának szabályait a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban fogadják el.

6a. cikk

Tenyésztési programok

(1) A tagállamok bevezethetnek TSE-vel szembeni rezisztenciára szolgáló tenyésztési programokat juh- és birkaállományuk esetében. E programoknak olyan keretfeltételeket kell tartalmazniuk, melyek alapján felismerhető bizonyos állományok TSE rezisztens státusa és kiterjeszthetők más állatfajokra, amely fajok bizonyos genotípusainál, a tudományos bizonyítékok által igazoltan, a TSE-vel szembeni rezisztencia fennáll.

(2) E cikk (1) bekezdésében megállapított programok konkrét szabályait a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell elfogadni.

(3) Azok a tagállamok, amelyek tenyésztési programokat vezetnek be, rendszeres jelentéseket nyújtanak be a Bizottságnak a programok tudományos értékelése céljából, különös tekintettel a TSE-k előfordulására, továbbá a genetikai sokszínűségre és változatosságra, valamint régi vagy ritka juh- és birkafélékre, illetve olyan juh- és birkafélékre gyakorolt hatásukra, amelyek jól alkalmazkodtak egy adott térséghez. A tenyésztési programok tudományos eredményeit és általános következményeit rendszeresen értékelik, és szükség esetén e programokat megfelelően módosítják.

▼B

7. cikk

Az állatok takarmányozását érintő tilalmak

▼M30

(1) Állati eredetű fehérjét tilos kérődzők takarmányozására használni.

(2) Az (1) bekezdésben előírt tilalmat ki kell terjeszteni a nem kérődző állatokra, és ezen állatok takarmányozása tekintetében az állati eredetű termékekre kell korlátozni, a IV. melléklettel összhangban.

(3) Az (1) és a (2) bekezdést az ezen bekezdésekben foglalt tilalmak alóli felmentéseket meghatározó IV. mellékletben megállapított rendelkezések sérelme nélkül kell alkalmazni.

A Bizottság a 24. cikk (3) bekezdésében említett eljárással összhangban – az e cikk végrehajtására vonatkozóan az e cikk (5) bekezdésében előírt szabályok tárgyát képező kérődzők fiatal egyedei táplálkozási szükségleteinek tudományos felmérése alapján, valamint az ezen felmentés ellenőrzési vonatkozásainak felmérését követően – határozhat arról, hogy engedélyezi a kérődző fajták fiatal egyedeinek halakból származó állati fehérjékkel történő takarmányozását.

(4) A meghatározatlan BSE-kockázatot jelentő tagállamok vagy azok ilyen régiói nem exportálhatnak vagy tárolhatnak haszonállatoknak szánt, emlősökből származó fehérjét tartalmazó takarmányt, illetve emlősöknek szánt olyan állateledelt – kivéve a kutya-, macska- és prémesállat-eledelt –, amely emlősökből származó, feldolgozott fehérjét tartalmaz.

A meghatározatlan BSE-kockázatot jelentő harmadik országok vagy azok ilyen régiói nem exportálhatnak a Közösségbe haszonállatoknak szánt, emlősökből származó fehérjét tartalmazó takarmányt, illetve emlősöknek szánt olyan állateledelt – kivéve a kutya-, macska- és prémesállat-eledelt –, amely emlősökből származó, feldolgozott fehérjét tartalmaz.

Egy tagállam vagy harmadik ország kérelmére – a 24. cikk (3) bekezdésében említett eljárással összhangban megállapítandó részletes szempontok alapján, – a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban határozat hozható az e bekezdésben említett korlátozások alóli egyedi mentességek megadásáról. Minden kivétel esetében figyelembe kell venni az e cikk (3) bekezdésében előírt intézkedéseket.

▼M30

(4a) A fertőzésnek legalább a mértékét és a lehetséges forrását figyelembe vevő kedvező kockázatelemzés és a szállítmány végcélja alapján, a 24. cikk (3) bekezdésében említett eljárás alkalmazásával határozatot lehet hozni egy olyan tűrésszint bevezetéséről, amely az állati fehérjék takarmányokban – véletlen és technikailag elkerülhetetlen szennyeződés miatt – található nem jelentős mennyiségére vonatkozik.

▼M30

(5) E cikk végrehajtási szabályait, különösen a kölcsönös szennyezés megakadályozására és az e cikknek való megfeleléshez szükséges mintavétel és elemzés módszereire vonatkozó szabályokat a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell elfogadni. Ezeket a szabályokat az állati eredetű takarmányok eredetére, feldolgozására, ellenőrzésére és nyomon követhetőségére vonatkozó bizottsági jelentésre kell alapozni.

▼B

8. cikk

Különleges fertőzési veszélyt jelentő anyagok

▼M30

(1) A különleges fertőzési veszélyt jelentő anyagokat e rendelet V. mellékletével és a 1774/2002/EK rendelettel összhangban kell eltávolítani és ártalmatlanítani. Ilyen anyag nem vihető be a Közösség területére. Az V. melléklet alapján különleges fertőzési veszélyt jelentő anyagok listáján mindenképpen kell, hogy szerepeljen a 12 hónaposnál idősebb szarvasmarhafélék agya, gerincvelője, szeme és mandulája, valamint a 24. cikk (3) bekezdésében foglalt eljárás szerint megállapítandó életkor fölötti szarvasmarhák gerincoszlopa. Tekintettel az 5. cikk (1) bekezdésének első albekezdésében meghatározott különböző kockázati besorolásokra, valamint a 6. cikk (1a) bekezdésének és (1b) bekezdése b) pontjának követelményeire, az V. mellékletben meghatározott különleges fertőzési veszélyt jelentő anyagok listája ennek megfelelően módosul.

(2) E cikk (1) bekezdése nem vonatkozik az olyan állatokból származó szövetekre, amelyek az erre az egyedüli célra a 24. cikk (3) bekezdésében említett eljárással összhangban engedélyezett és a X. mellékletben szereplő listára felvett, valamint az V. mellékletben felsorolt feltételek mellett alkalmazott alternatív vizsgálaton mentek keresztül, és a vizsgálat eredménye negatív volt.

Azon tagállamok, amelyek e bekezdés értelmében alternatív vizsgálat alkalmazását engedélyezik, értesítik arról a többi tagállamot és a Bizottságot.

(3) A BSE vonatkozásában fennálló ellenőrzött vagy meghatározatlan fertőzési kockázatot képviselő tagállamokban vagy azok régióiban a kábítás után a központi idegrendszer szöveteinek egy megnyúlt rúd alakú eszköz koponyaüregbe vezetésével vagy a kábítással összefüggésben a koponyaüregbe befecskendezett gázzal történő roncsolása nem végezhető olyan szarvasmarhafélék, juh- vagy kecskefélék esetében, amelyek húsát emberi vagy állati fogyasztásra szánják.

(4) Az V. mellékletben az életkorra vonatkozó adatok kiigazíthatók. Az ilyen kiigazításokat azon legutóbbi bizonyított tudományos eredményekre kell alapozni, amelyek a TSE-nek a Közösség szarvasmarha-, juh- és kecskepopulációjának megfelelő korcsoportjaiban való előfordulása statisztikai valószínűségére vonatkoznak.

(5) E cikk (1)–(4) bekezdése alól mentességet biztosító szabályok fogadhatók el a 24. cikk (3) bekezdésében említett eljárással összhangban arra vonatkozóan is – tekintettel a 7. cikk (1) bekezdésében előírt takarmányban való felhasználási tilalom tényleges érvényesítésének időpontjára, vagy adott esetben a BSE vonatkozásában ellenőrzött fertőzési kockázatot képviselő harmadik országokban vagy ezek régióiban, az emlősökből származó fehérjéknek a kérődzők takarmányában történő felhasználási tilalma tényleges érvényesítésének időpontjára –, hogy a különleges fertőzési veszélyt jelentő anyagok eltávolításának és megsemmisítésének egyedi követelményeit korlátozzák azokra az állatokra, amelyek e dátum előtt születtek az érintett az országokban vagy régiókban.

▼B

(6) Ezen cikk végrehajtási szabályait a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell elfogadni.

9. cikk

Kérődzőkből származó anyagokat tartalmazó vagy abból előállított állati eredetű termékek

▼M30

(1) A VI. mellékletben felsorolt állati eredetű termékeket a 24. cikk (3) bekezdésében említett eljárással összhangban jóváhagyott gyártási folyamatok szerint kell előállítani.

(2) Ellenőrzött vagy meghatározatlan BSE-kockázatot jelentő országokból vagy azok régióiból származó szarvasmarhafélék, juh- és kecskefélék csontjai nem használhatók fel mechanikai úton elválasztott hús előállítására. A tagállamok 2008. július 1-ig jelentést nyújtanak be a Bizottságnak a mechanikai úton elválasztott hús területükön történő felhasználására és termelési módszereire vonatkozóan. Ez a jelentés nyilatkozatot tartalmaz arra vonatkozóan, hogy a tagállam szándékában áll-e a mechanikai úton elválasztott hús további előállítása.

A Bizottság ez alapján közleményt intéz az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz a mechanikai úton elválasztott húsnak a Közösségben való jövőbeli szükségességéről és felhasználásáról, beleértve a fogyasztók tájékoztatására vonatkozó politikát is.

▼M44

(3) Az V. melléklet 5. pontjában meghatározott kritériumokra figyelemmel az (1) és (2) bekezdés nem alkalmazandó az olyan kérődzők esetén, amelyek a 24. cikk (3) bekezdésében említett ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban elismert, a X. mellékletben lévő listán szereplő alternatív vizsgálaton estek át, ha a vizsgálat eredménye negatív volt.

▼B

(4) Ezen cikk végrehajtási szabályait a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell elfogadni.

10. cikk

Oktatási programok

(1) A tagállamok biztosítják, hogy az illetékes hatóság személyzete, a diagnosztikai laboratóriumok munkatársai, valamint az agrártudományi és állatorvos-tudományi oktatási intézmények hallgatói, a hatósági állatorvosok, a gyakorló állatorvosok, a vágóhídi személyzet és az állattenyésztők, -tartók és -kereskedők képzésben részesüljenek a klinikai tüneteket, a járványmenetet, valamint – az ellenőrzések végzéséért felelős személyi állomány esetében – a TSE-kre vonatkozó laboratóriumi eredmények értelmezését illetően.

(2) Az (1) bekezdésben előírt oktatási program hatékony végrehajtásának biztosítására a Közösség pénzügyi támogatást adhat. Az ilyen támogatás nagyságát a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell meghatározni.







IV. FEJEZET

A TSE-K ELLENI VÉDEKEZÉS ÉS FELSZÁMOLÁSUK

11. cikk

Bejelentés

A 82/894/EGK ( 8 ) irányelv sérelme nélkül a tagállamok biztosítják, hogy minden TSE-fertőzöttségre gyanús állatot azonnal bejelentsenek az illetékes hatóságnak.

A tagállamok rendszeresen tájékoztatják egymást és a Bizottságot a bejelentett TSE-esetekről.

Az illetékes hatóság haladéktalanul meghozza az e rendelet 12. cikkében meghatározott intézkedéseket a többi szükséges intézkedéssel együtt.

12. cikk

A fertőzöttségre gyanús állatokkal kapcsolatos intézkedések

▼M30

(1) Valamennyi TSE-fertőzés-gyanús állatot vagy hatósági forgalmi korlátozás alá kell helyezni, amíg ismertté nem válnak az illetékes hatóság által végzett klinikai és járványügyi vizsgálatok eredményei, vagy hatósági felügyelet mellett az állatot laboratóriumi vizsgálat céljából le kell ölni.

Ha valamely tagállam egy gazdaságában hivatalosan TSE-fertőzés-gyanús szarvasmarhafélét találnak, az abban a gazdaságban található összes szarvasmarhafélét – amíg rendelkezésre nem állnak a vizsgálat eredményei – hatósági forgalmi korlátozás alá kell helyezni. Ha valamely tagállam egy gazdaságában hivatalosan TSE-fertőzés-gyanús juh- vagy kecskefélét találnak, az abban a gazdaságban található összes juh- vagy kecskefélét – amíg rendelkezésre nem állnak a vizsgálat eredményei – hatósági forgalmi korlátozás alá kell helyezni.

Azonban ha igazolást nyer, hogy az állat feltehetően nem abban a gazdaságban fertőződhetett meg, ahol a TSE-fertőzés gyanújának megállapításakor tartották, az illetékes hatóság dönthet úgy is, hogy csak a fertőzés-gyanús állat kerüljön hatósági forgalmi korlátozás alá.

A rendelkezésre álló járványügyi információk alapján az illetékes hatóság – ha szükségesnek tartja – döntést hozhat arról is, hogy más gazdaságok is vagy csak a fertőzés helyéül szolgáló gazdaság kerüljön hatósági ellenőrzés alá.

A 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban és e bekezdésben előírt szállítási tilalomtól eltérve a tagállam felmenthető e korlátozások alkalmazása alól, ha ezzel egyenértékű védelmi intézkedéseket foganatosít, amelyek alapja az emberi és állati egészségre vonatkozó lehetséges kockázatok megfelelő felmérése.

▼B

(2) Ha az illetékes hatóság úgy dönt, hogy nem zárható ki a TSE-vel való fertőzöttség lehetősége, az állatot – amennyiben még életben van – le kell ölni; agyát és az illetékes hatóság által meghatározott valamennyi szövetet ki kell venni és be kell küldeni egy hatóságilag jóváhagyott laboratóriumba, a 19. cikk (1) bekezdésében előírt nemzeti referencialaboratóriumba vagy a 19. cikk (2) bekezdésében előírt közösségi referencialaboratóriumba a 20. cikkben meghatározott vizsgálati módszereknek megfelelően végzett vizsgálatra.

▼M30

(3) A fertőzés-gyanús állat valamennyi testrészét vagy hatósági ellenőrzés alatt kell tartani, amíg negatív eredményű diagnózis nem születik, vagy ártalmatlanítani kell a 1774/2002/EK rendeletnek megfelelően.

▼B

(4) Ezen cikk végrehajtási szabályait a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell elfogadni.

13. cikk

A TSE előfordulásának igazolását követő intézkedések

(1) Amint valamely TSE jelenlétét hatóságilag megállapítják, a következő intézkedéseket kell késedelem nélkül alkalmazni: ▼M30 a) az állat testének valamennyi részét ártalmatlanítani kell a 1774/2002/EK rendelettel összhangban, kivételt képez e rendelet III. mellékletének B. fejezetével összhangban, nyilvántartások céljából visszatartott anyag; ▼B b) vizsgálatot kell folytatni, hogy meg lehessen határozni valamennyi veszélyeztetett állatot a VII. melléklet 1. pontjának megfelelően; ▼M30 c) e rendelet VII. melléklet 2. pontjában említett valamennyi veszélyeztetett állatot és állati eredetű terméket – amelyet a b) pontban említett vizsgálat során veszélyeztetettnek találtak – le kell ölni, illetve ártalmatlanítani a 1774/2002/EK rendeletnek megfelelően.

▼M30

Valamely tagállam kérésére és különösen az adott tagállamban tett ellenőrzési intézkedéseket figyelembe vevő kedvező kockázatértékelés alapján a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban határozat hozható az ezen bekezdésben említett szarvasmarhák termékenységük ideje alatti felhasználásának engedélyezéséről.

▼M44

E bekezdés rendelkezéseitől eltérve a tagállamok egyéb, a 24a. és a 25. cikk szerinti – különösen az érintett tagállamban meglévő védelmi intézkedéseket figyelembe vevő – kedvező kockázatértékelésen alapuló, azonos szintű védelmet nyújtó intézkedéseket is alkalmazhatnak, amennyiben ezen intézkedéseket az adott tagállam vonatkozásában a 24. cikk (2) bekezdésében említett szabályozási bizottsági eljárással összhangban jóváhagyták.

▼B

(2) Az (1) bekezdés b) és c) pontjában említett intézkedések végrehajtása során azt a gazdaságot, ahol az állatot valamely TSE előfordulásának igazolásakor tartották, hatósági ellenőrzés alá kell vonni és a TSE-kre gyanús állatok, valamint az ezekből származó termékek összes, a gazdaságból kifelé és oda befelé irányuló forgalmát az illetékes hatóság engedélyéhez kell kötni azzal a céllal, hogy az érintett állatokat és állati eredetű termékeket közvetlenül nyomon lehessen követni és azonnal azonosítani lehessen.

Ha igazolást nyer, hogy feltehetően nem abban a gazdaságban fertőződött meg a kérdéses állat, ahol a TSE megállapításakor tartották, az illetékes hatóság eldöntheti, hogy mindkét gazdaság vagy csak a fertőzés helyéül szolgáló gazdaság kerüljön hatósági ellenőrzés alá.

(3) Azok a tagállamok, amelyek a 12. cikk (1) bekezdésének ötödik albekezdésében meghatározott, egyenértékű védelmet biztosító helyettesítő rendszert alkalmaznak, az (1) bekezdés b) és c) pontjának követelményeitől eltérve, a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően felmentést kaphatnak azon előírások alól, hogy hatósági korlátozásokat rendeljenek el az állatforgalommal kapcsolatban, valamint hogy leöljék és megsemmisítsék az állatokat.

(4) A tulajdonosokat haladéktalanul kártalanítani kell azokért a károkért, amelyek a 12. cikk (2) bekezdésének és e cikk (1) bekezdése a) és c) pontjával összhangban az állatok leölése és az állati eredetű termékek megsemmisítése során keletkeztek.

(5) A 82/894/EGK irányelv sérelme nélkül, a BSE-n kívüli egyéb TSE-k igazolt előfordulását évente egyszer kell bejelenteni a Bizottságnak.

(6) Ezen cikk végrehajtási szabályait a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell elfogadni.

14. cikk

Vészhelyzeti intézkedési terv

(1) A tagállamoknak – az állatbetegségek elleni védekezésre vonatkozó közösségi szabályok általános kritériumainak megfelelően – olyan iránymutatásokat dolgoznak ki, amelyek meghatározzák az országonként végrehajtandó intézkedéseket és megadják az illetékességi és felelősségi viszonyokat a TSE igazolt előfordulásának eseteire.

(2) Amennyiben szükség van arra, hogy a közösségi jogszabályokat egységesen lehessen alkalmazni, az iránymutatások a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően harmonizálhatók.







V. FEJEZET

FORGALOMBA HOZATAL ÉS KIVITEL

15. cikk

Élő állatok, azok spermája, embriói és petesejtjei

(1) A szarvasmarhafélék, juh- vagy kecskefélék, illetve azok spermájának, embrióinak és petesejtjeinek forgalomba hozatala, adott esetben kivitele a VIII. mellékletben meghatározott feltételek, behozatal esetén pedig a IX. mellékletben meghatározott feltételek teljesítéséhez kötött. Az élő állatokat és embrióikat, valamint petesejtjeiket a 17. cikknek, illetve behozatal esetén a 18. cikknek megfelelően a közösségi jogszabályok által megkövetelt megfelelő állat-egészségügyi bizonyítványnak kell kísérnie.

(2) A TSE-re gyanús vagy igazoltan fertőzött állatok első generációs utódainak, spermájának, embrióinak és petesejtjeinek forgalomba hozatala a VIII. melléklet B. fejezetében meghatározott feltételekhez kötött.

▼M30

(3) A 24. cikk (3) bekezdésében említett eljárással összhangban az (1) és (2) bekezdés rendelkezései kiterjeszthetők más állatfajokra.

(4) E cikk végrehajtására a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban szabályok fogadhatók el.

▼B

16. cikk

Állati eredetű termékek forgalomba hozatala

(1) A következő, egészséges kérődzőkből származó állati eredetű termékeket e cikk, a VIII. melléklet C. és D. fejezete, valamint a IX. melléklet A., C., F. és G. fejezete értelmében nem kell forgalomba hozatali vagy – adott esetben – exportkorlátozások alá vonni: a) a 15. cikkben említett állati eredetű termékek, különösen a sperma, az embriók és a petesejtek; ▼M30 b) tej és tejtermékek, nyersbőr és irha, és nyersbőrből és irhából készült zselatin és kollagén.

(2) A BSE vonatkozásában fennálló ellenőrzött vagy meghatározatlan fertőzési kockázatot képviselő harmadik országokból importált állati eredetű termékeket olyan egészséges szarvasmarhafélékből, juh- és kecskefélékből kell előállítani, amelyek esetében nem alkalmazták a központi idegrendszer szöveteinek a roncsolását, vagy a koponyaüregbe befecskendezett gázt a 8. cikk (3) bekezdésében említett módon.

(3) Meghatározatlan BSE-kockázatot jelentő országból vagy régióból származó, szarvasmarhából nyert anyagot tartalmazó állati eredetű élelmiszeripari termékek csak akkor hozhatók piaci forgalomba, ha az alábbiakból származnak: a) azon időpont után nyolc évvel született állatok, amikor a kérődzőknek emlősökből származó állati fehérjével való takarmányozása tilalmát ténylegesen végrehajtották; és b) olyan állatok, melyek olyan csordában születtek, nevelkedtek és tartózkodtak, melyek bizonyíthatóan legalább hét éve BSE-mentesek.

Emellett kérődző állatokból származó élelmiszeripari termékek nem szállíthatók el meghatározatlan BSE-kockázatot jelentő tagállamból vagy annak valamely régiójából másik tagállamba, illetve nem importálhatók meghatározatlan BSE-kockázatot jelentő harmadik országból.

Ezt a tilalmat nem kell alkalmazni a VIII. melléklet C. fejezetében felsorolt és a VIII. melléklet C. fejezetének előírásait teljesítő állati eredetű termékekre.

Ezeket hivatalos állatorvos által kiadott állat-egészségügyi bizonyítvánnyal kell ellátni, melyben igazolják, hogy az említett termékeket e rendelettel összhangban állították elő.

▼B

(4) Ha egy állatot valamely országból vagy régióból egy másik kategóriába sorolt országba vagy régióba szállítanak, azt annak a legmagasabb kategóriájú országnak vagy régiónak az osztályozása alapján kell besorolni, ahol huszonnégy óránál hosszabb ideig tartózkodott, hacsak megfelelő garanciák nem adhatók, amelyek igazolják, hogy az állat nem részesült a legmagasabb kategóriába sorolt országból vagy régióból származó takarmányból.

(5) Azokhoz az állati eredetű termékekhez, amelyekre vonatkozóan e cikk különleges szabályokat állapít meg, megfelelő állat-egészségügyi bizonyítványt vagy kereskedelmi okmányt kell csatolni, ahogy ezt a közösségi jogszabályok a 17. és 18. cikknek megfelelően megkövetelik; vagy ha a közösségi jogszabályok nem írnak elő ilyen bizonyítványt vagy okmányokat, egy olyan egészségügyi bizonyítvány vagy kereskedelmi okmány szükséges, amelynek mintapéldányait a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően kell megalkotni.

(6) Az állati eredetű termékeknek a Közösségbe való behozataluk során meg kell felelniük a IX. melléklet A., C., F. és G. fejezetében meghatározott feltételeknek.

▼M44

(7) A 24. cikk (3) bekezdésében említett ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárásnak megfelelően az (1)–(6) bekezdés rendelkezéseit ki lehet terjeszteni más állati eredetű termékekre is. Az e cikk végrehajtására vonatkozó szabályokat a 24. cikk (2) bekezdésében említett szabályozási bizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.

▼B

17. cikk

A 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően a 64/432/EGK irányelv F. mellékletében, a 91/68/EGK irányelv E. mellékletének II. és III. mintájában említett egészségügyi bizonyítványokat és a szarvasmarhafélék, juh- és kecskefélék spermájának, embrióinak és petesejtjeinek kereskedelmére vonatkozó közösségi jogszabályok által meghatározott megfelelő egészségügyi bizonyítványokat ki kell egészíteni – amennyiben szükséges – a kategóriára való utalással, amely megadja az adott kiindulási tagállam vagy régió az 5. cikknek megfelelő besorolását.

Amennyiben szükséges, az állati eredetű termékek kereskedelmére vonatkozó megfelelő kereskedelmi dokumentumokat ki kell egészíteni a kategóriára való utalással, amely megadja az adott származási tagállam vagy régió az 5. cikknek megfelelő besorolását.

18. cikk

A közösségi jogszabályokban előírt megfelelő behozatali egészségügyi bizonyítványokat a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárás szerint ki kell egészíteni a IX. mellékletben meghatározott különleges előírásokkal az 5. cikk alapján valamelyik kategóriába besorolt harmadik országokat illetően, amint meghozták a besorolásról szóló döntést.







VI. FEJEZET

REFERENCIALABORATÓRIUMOK, MINTAVÉTELEZÉS, VIZSGÁLATOK ÉS ELLENŐRZÉSEK

▼M57 —————

▼B

20. cikk

Mintavételezés és laboratóriumi módszerek

(1) A mintavételezést és a TSE kimutatására szolgáló laboratóriumi vizsgálatot a X. melléklet C. fejezetében meghatározott módszerek és vizsgálati tervek felhasználásával kell végezni.

▼M44

(2) Amennyiben az e cikk egységes alkalmazásának biztosításához szükséges, a 24. cikk (2) bekezdésében említett szabályozási bizottsági eljárásnak megfelelően végrehajtási szabályokat kell elfogadni. A BSE juh- és kecskeféléknél történő megállapítására szolgáló módszert a 24. cikk (3) bekezdésében említett ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.

▼M57 —————

▼B







VII. FEJEZET

ÁTMENETI ÉS JOGERŐS RENDELKEZÉSEK

22. cikk

A különleges fertőzési veszélyt jelentő anyagokra vonatkozó átmeneti intézkedések

(1) A XI. melléklet A. részének rendelkezéseit 2001. július 1-jétől kezdődően legalább egy hat hónapos időtartamig kell alkalmazni, és azonnal meg kell szüntetni az alkalmazásukat az 5. cikk (2) vagy (4) bekezdésének megfelelő határozat elfogadását követően, amely időpontban a 8. cikk lép hatályba.

(2) Az 5. cikk (3) bekezdésének megfelelően az átmeneti időszakban végzett, bizonyító erejű statisztikai adatfelvétel eredményeit kell felhasználni – az OIE által meghatározott osztályozási kritériumok figyelembevételével – az 5. cikk (1) bekezdésében említett kockázatelemzés következtetéseinek megerősítésére vagy megdöntésére.

(3) A megfelelő tudományos bizottsággal történő konzultációt követően a 24. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell elfogadni a statisztikai adatfelvételre vonatkozó részletes szabályokat.

(4) E statisztikai adatfelvételnek a XI. melléklet B. részében meghatározott minimális feltételeknek kell megfelelnie.

23. cikk

A mellékletek módosítása és átmeneti intézkedések

▼M44

A megfelelő tudományos bizottsággal a közegészségügyre esetleg kiható kérdésekről folytatott konzultációt követően a mellékleteket a 24. cikk (3) bekezdésében említett ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban kell módosítani vagy kiegészíteni, továbbá megfelelő átmeneti intézkedéseket elfogadni.

▼M21

Az eljárásnak megfelelően hozott átmeneti intézkedéseket legkésőbb a 2007. július 1-jéig terjedő időszakra kell elfogadni a célból, hogy lehetővé váljon a jelenlegi rendelkezésekről az e rendelet által megállapított rendelkezésekre való átállás.

▼M30

23a. cikk

Az e rendelet nem alapvető fontosságú elemeinek módosítására vonatkozó intézkedések közül, beleértve a kiegészítéssel történő módosítást is, az alábbiakat kell a 24. cikk (3) bekezdésében említett, ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárásnak megfelelően elfogadni:

▼M44

a) az 5. cikk (3) bekezdésének harmadik albekezdésében, a 6. cikk (1) bekezdésében, a 8. cikk (2) bekezdésében és a 9. cikk (3) bekezdésében említett gyorstesztek jóváhagyása,

▼M30

b) az életkor 6. cikk (1b) bekezdésében említett kiigazítása,

c) a 6. cikk (1b) bekezdésében említett, a járványügyi helyzet javulásának bizonyításához szükséges szempontok,

d) a 7. cikk (3) bekezdésében említett, a kérődző fajták fiatal egyedeinek halakból származó fehérjékkel történő takarmányozásának engedélyezésére vonatkozó határozat,

e) a 7. cikk (4) bekezdésében említett korlátozások alóli mentesség megadásának szempontjai,

f) a 7. cikk (4a) bekezdésében említett, tűrésszint bevezetésére vonatkozó határozat,

g) a 8. cikk (1) bekezdésében említett, életkorra vonatkozó határozat,

h) a 8. cikk (5) bekezdésében említett meghatározott kockázatot jelentő anyag eltávolítása és megsemmisítése alóli mentesség megadásának szabályai,

i) a 9. cikk (1) bekezdésében említett gyártási folyamatok jóváhagyása,

j) a 15. cikk (3) bekezdésében említett, az egyes rendelkezések más fajokra való kiterjesztésére vonatkozó határozat,

▼M44

k) a 16. cikk (1)–(6) bekezdésében foglalt rendelkezések más állati eredetű termékekre való kiterjesztése;

l) a BSE juh- és kecskeféléknél történő megállapítására szolgáló, a 20. cikk (2) bekezdésében említett módszer elfogadása;

m) a mellékletek módosítása vagy kiegészítése, valamint a 23. cikkben említett megfelelő átmeneti intézkedések elfogadása.

▼M30

24. cikk

A bizottságok

(1) A Bizottság munkáját az élelmiszerlánc- és állategészségügyi állandó bizottság segíti. A 6a. cikk vonatkozásában azonban a Bizottság az állattenyésztéstechnikai állandó bizottsággal is konzultációt folytat.

(2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor az 1999/468/EK határozat 5. és 7. cikkét kell alkalmazni, annak 8. cikke rendelkezéseire is figyelemmel.

A határozat 5. cikkének (6) bekezdésében meghatározott határidő három hónap, az e rendelet 4. cikkének (2) bekezdésében említett védintézkedések esetében 15 nap.

(3) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor az 1999/468/EK határozat 5a. cikkének (1)–(4) bekezdését és 7. cikkét kell alkalmazni, annak 8. cikke rendelkezéseire figyelemmel.

▼M30

24a. cikk

A 24. cikkben említett valamely eljárással összhangban elfogadandó határozatokat az emberi és állategészségügyre vonatkozó lehetséges kockázatok megfelelő értékelésére kell alapozni, figyelembe véve a hozzáférhető tudományos bizonyítékokat, megtartva, vagy ha tudományosan indokolt, akkor növelve az emberi és az állati egészségnek a Közösségben biztosított védelmi szintjét.

▼B

25. cikk

Konzultáció a tudományos bizottságokkal

A megfelelő tudományos bizottságokkal kell konzultálni a rendelet hatályán belül minden olyan kérdésről, amelynek közegészségügyi kihatása lehet.

26. cikk

Hatálybalépés

Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.

Ezt a rendeletet 2001. július 1-jétől kell alkalmazni.

Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.

▼M10









I. MELLÉKLET

KÜLÖNLEGES FOGALMAK MEGHATÁROZÁSA

1. ▼M66 E rendelet alkalmazásában az 1069/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben ( 9 ), a 142/2011/EU bizottsági rendeletben ( 10 ), a 178/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben ( 11 ), a 767/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben ( 12 ), a 2006/88/EK tanácsi irányelvben ( 13 ) és az (EU) 2016/1012 európai parlamenti és tanácsi rendeletben ( 14 ) szereplő következő fogalommeghatározásokat kell alkalmazni: ▼M48 a) a „haszonállat” fogalmának meghatározása az 1069/2009/EK rendelet 3. cikkének (6) bekezdésében; b) a következő fogalommeghatározások a 142/2011/EU rendelet I. mellékletében: i. „prémes állatok” az 1. pontban; ii. „vértermékek” a 4. pontban; iii. „feldolgozott állati fehérje” az 5. pontban; iv. „halliszt” a 7. pontban; v. „kollagén” a 11. pontban; vi. „zselatin” a 12. pontban; vii. „hidrolizált fehérjék” a 14. pontban; viii. „kedvtelésből tartott állatok konzervált eledele” a 16. pontban; ix. „kedvtelésből tartott állatok eledele” a 19. pontban; x. „kedvtelésből tartott állatok feldolgozott eledele” a 20. pontban; c) a „takarmány” fogalmának meghatározása az 178/2002/EK rendelet 3. cikkének (4) bekezdésében; d) 767/2009/EK rendelet: i. a „takarmány-alapanyagok” fogalmának meghatározása a 3. cikk (2) bekezdésének g) pontjában; ii. az „összetett takarmány” fogalmának meghatározása a 3. cikk (2) bekezdésének h) pontjában; iii. a „teljes értékű takarmány” fogalmának meghatározása a 3. cikk (2) bekezdésének i. pontjában; ▼M59 iv. a „címke” fogalmának meghatározása a 3. cikk (2) bekezdésének t) pontjában; ▼M48 e) 2006/88/EK irányelv: i. a „tenyésztett víziállatok” fogalmának meghatározása a 3. cikk (1) bekezdésének b) pontjában; ii. a „víziállatok” fogalmának meghatározása a 3. cikk (1) bekezdésének e) pontjában; ▼M66 f) a „veszélyeztetett fajta” fogalmának meghatározása az (EU) 2016/1012 rendelet 2. cikkének 24. pontjában.

▼M50

2. E rendelet alkalmazásában az alábbi fogalommeghatározásokat is alkalmazni kell: a) „a BSE honi előfordulása”: a szarvasmarhafélék szivacsos agyvelőbántalmának olyan esetét jelenti, amelyről nem mutatták ki egyértelműen, hogy az élő állatként való behozatal előtti megfertőződés következménye; b) „kohort”: a szarvasmarhafélék olyan együttese, amely magában foglalja: i. mindazokat az állatokat, amelyek ugyanabban az állományban születtek, mint a fertőzött szarvasmarha, mégpedig a fertőzött szarvasmarha születését megelőző vagy azt követő 12 hónapon belül, valamint ii. mindazokat az állatokat, amelyek életük első évében bármikor együtt nevelkedtek a fertőzött állattal annak első életéve során; c) „jelző eset”: az első olyan állat, amelyen egy gazdaságban vagy egy járványtanilag meghatározott csoportban a TSE-fertőzést kimutatták; d) „kiskérődzőknél előforduló TSE”: rendellenes PrP-fehérje előfordulását megerősítő vizsgálatot követően juh- vagy kecskefélében kimutatott fertőző szivacsos agyvelőbántalom; e) „surlókór”: juh- vagy kecskefélében kimutatott fertőző szivacsos agyvelőbántalom, amelynél a európai uniós referencialaboratóriumnak a kiskérődzőkben előforduló TSE-törzs jellemzéséről szóló kézikönyvében ( 15 ) foglalt kritériumok alapján a BSE diagnózisát kizárták; f) „klasszikus surlókór”: az európai uniós referencialaboratóriumnak a kiskérődzőkben előforduló TSE-törzs jellemzéséről szóló kézikönyvében foglalt kritériumok alapján a surlókór klasszikus surlókórként kimutatott előfordulása; g) „atipikus surlókór”: az európai uniós referencialaboratóriumnak a kiskérődzőkben előforduló TSE-törzs jellemzéséről szóló kézikönyvében foglalt kritériumok alapján a surlókórnak a klasszikus surlókórtól elkülöníthető, kimutatott előfordulása; h) „juhfélék prionfehérje-genotípusa”: két, a 2002/1003/EK bizottsági határozat ( 16 ) I. mellékletének 1. pontjában leírt allél kombinációja; i) „BSE”: a BSE nemzeti referencialaboratóriumban a X. melléklet C. fejezete 3.1. pontjának a) és b) alpontjában meghatározott módszerek és vizsgálati tervek szerint megerősített előfordulása; j) „klasszikus BSE”: az európai uniós referencialaboratóriumnak a szarvasmarhafélék TSE-izolátumai osztályozására szolgáló módszerében ( 17 ) foglalt kritériumok alapján klasszikus BSE-ként besorolt BSE előfordulás; k) „atipikus BSE”: az európai uniós referencialaboratóriumnak a szarvasmarhafélék TSE-izolátumai osztályozására szolgáló módszerében foglalt kritériumok alapján klasszikus BSE-ként nem besorolható BSE előfordulás; l) „18 hónaposnál idősebb juh- és kecskeféle egyedek”: olyan juh- és kecskeféle egyedek: i. amelyek életkorát a 21/2004/EK tanácsi rendelet ( 18 ) 3. cikke (1) bekezdésének b), c) és d) pontjában említett nyilvántartások vagy szállítási okmányok igazolják, vagy ii. amelyek kettőnél több, a fogínyen kibújt maradandó metszőfoggal rendelkeznek; ▼M59 m) „tenyésztett rovarok”: az 1069/2009/EK rendelet 3. cikke (6) bekezdésének a) pontjában szereplő fogalommeghatározás szerinti, azon rovarfajokhoz tartozó haszonállatok, amelyeket a 142/2011/EU rendelet X. melléklete II. fejezete 1. szakasza A. részének 2. pontjával összhangban feldolgozott állati fehérje előállítására engedélyeztek; n) „saját célra fenntartott takarmánykeverőt üzemeltető gazdálkodók”: azon állattenyésztők, akik az összetett takarmányt kizárólag saját gazdaságukban való felhasználás céljára keverik össze; ▼M61 o) „tenyésztett és fogságban tartott szarvasok”: a Cervidae családba tartozó, elkerített területen emberek által tartott állatok; p) „vadon élő szarvasok”: a Cervidae családba tartozó, emberek által nem tartott állatok; q) „félig háziasított szarvasok”: a Cervidae családba tartozó, emberek által tartott, de el nem kerített területen élő állatok.

▼M31









II. MELLÉKLET

A BSE-STÁTUS MEGHATÁROZÁSA

A. FEJEZET

Kritériumok

▼M55

A tagállamok, harmadik országok vagy azok régiói (a továbbiakban: országok vagy régiók) BSE-státusát az a)–e) pontban meghatározott kritériumok szerint kell megállapítani. E melléklet alkalmazásában a BSE fogalmából ki kell zárni az atípusos BSE-t, ez utóbbi ugyanis vélhetően nagyon kis arányban minden szarvasmarha-állományban spontán előfordulhat.

▼M31

Az ország vagy régió esetében:

a) a B. fejezet rendelkezései alapján kockázatelemzést végeznek, amely a BSE-előfordulás valamennyi potenciális tényezőjét, valamint az országban vagy a régióban való eddigi előfordulását azonosítja;

b) a BSE folyamatos ellenőrzését és nyomon követését lehetővé tevő rendszert vezetnek be, amely elsősorban a B. fejezetben ismertetett kockázatokra vonatkozik, és amely megfelel a D. fejezetben meghatározott minimális ellenőrzési követelményeknek;

c) az állatorvosok, mezőgazdasági termelők, valamint a szarvasmarhafélék szállításával, forgalmazásával és levágásával foglalkozó munkavállalók számára folyamatos ismertető program szervezése annak érdekében, hogy ösztönözzék az e melléklet D. fejezetében meghatározott célzott szubpopulációkban a BSE-vel egyező klinikai tünetek eseteinek jelentését;

d) kötelezettség hatályba léptetése arra vonatkozóan, hogy a BSE-vel egyező klinikai tünetekkel rendelkező szarvasmarhafélék esetében bejelentést tegyenek és vizsgálatot indítsanak;

e) a b) pontban említett ellenőrzési és nyomonkövetési rendszer keretében összegyűjtött agy- vagy egyéb szöveteken az egyik engedélyezett laboratórium vizsgálatot végez el.

B. FEJEZET

Kockázatelemzés

▼M51

1. A kockázatelemzés struktúrája

A kockázatelemzések a megjelenés kockázatának felméréséből és expozíciós felmérésből állnak.

2. A megjelenés kockázatának felmérése (külső kihívás)

2.1. A megjelenés kockázatának felmérése annak valószínűségét állapítja meg, hogy a BSE kórokozója már bekerült-e az országba vagy régióba a BSE kórokozójával esetlegesen fertőzött árucikkek által, vagy már jelen van-e az adott országban vagy régióban.

Az alábbi kockázati tényezőket kell figyelembe venni:

a) a BSE kórokozójának jelenléte vagy hiánya az adott országban vagy régióban, és amennyiben a kórokozó jelen van, előfordulási aránya az ellenőrzési tevékenységek eredménye alapján;

b) hús- és csontliszt vagy tepertő készítése a belföldi, BSE-vel fertőzött kérődzőpopulációból;

c) importált hús- és csontliszt vagy tepertő;

d) szarvasmarha-, juh- és kecskefélék behozatala;

e) importált takarmány és takarmány-összetevők;

f) kérődzőkből származó, emberi fogyasztásra szánt importált termékek, amelyek tartalmazhatnak az V. melléklet 1. pontjában felsorolt szöveteket, és amelyekkel a szarvasmarhaféléket etethették;

g) kérődzőkből származó, a szarvasmarhaféléknél történő in vivo használatra szánt importált termékek.

2.2. A 2.1. pontban felsorolt kockázati tényezőkkel összefüggő különleges felszámolási programokat, ellenőrzést és más járványügyi vizsgálatokat (különös tekintettel a szarvasmarha-populációban végzett BSE-ellenőrzésre) a megjelenés kockázatának felmérésekor figyelembe kell venni.

▼M31

3. Expozíciós felmérés

Az expozíciós felmérés felméri annak valószínűségét, hogy a szarvasmarhafélék a BSE kórokozójával fertőződtek-e, a következők figyelembevételével:

a) a BSE-kórokozó ismételt felbukkanása és felerősödése azáltal, hogy a szarvasmarhafélét kérődzőkből származó hús- vagy csontliszttel, tepertővel vagy ezekkel szennyezett más takarmánnyal vagy takarmányösszetevővel etették;

b) kérődzőtetemek (beleértve az elhullott állományból származót is), melléktermékek és vágóhídi hulladék felhasználása, az állati hulladékok feldolgozására szolgáló eljárások paraméterei és az állati takarmány gyártásában alkalmazott eljárások;

c) etették-e a kérődzőket kérődzőkből származó hús- és csontliszttel és tepertővel, beleértve az állati takarmány fertőzésének elkerülése érdekében hozott intézkedéseket;

d) a szarvasmarha-populáción a BSE tekintetében végzett ellenőrzés szintje az adott időpontig, valamint az ellenőrzés eredményei.

C. FEJEZET

A kategóriák meghatározása

I. ELHANYAGOLHATÓ BSE-KOCKÁZATOT JELENTŐ ORSZÁG VAGY RÉGIÓ

Olyan ország vagy régió:

1. amelyben a B. fejezettel összhangban kockázatelemzést végeztek annak érdekében, hogy azonosítsák az eddigi és jelenlegi kockázati tényezőket;

2. amely bebizonyította, hogy megfelelő tudományos intézkedéseket hozott az alábbiakban meghatározott releváns időszakra az egyes azonosított kockázatok kezelésére;

3. amely bebizonyította, hogy bevezették a B. típusú ellenőrzést a D. fejezettel összhangban, és a fejezet 2. táblázatában foglaltakkal összhangban teljesült a megfelelő pontcél; valamint

4. amelyre a) a következő helyzetek valamelyike érvényes: i. az országban vagy régióban nem fordult elő BSE, illetve a BSE bármely előfordulása esetében bebizonyították, hogy behozatalból származott, és teljes mértékben megsemmisítésre került; ii. az e melléklet A. fejezetének c), d) és e) pontjában megfogalmazott kritériumokat legalább az elmúlt hét év során betartották; valamint iii. megfelelő szintű ellenőrzés és vizsgálat során bebizonyították, hogy a kérődzőket legalább az elmúlt nyolc év során nem etették kérődzőkből származó hús- és csontliszttel vagy tepertővel; b) vagy a következő helyzetek valamelyike érvényes: i. az adott ország vagy régió belföldi állományában előfordul BSE egyszer vagy többször, de minden belföldi, BSE-vel fertőzött állat több mint 11 éve született; ii. az A. fejezet c), d) és e) pontjában megfogalmazott kritériumokat legalább az elmúlt hét év során betartották; valamint iii. megfelelő szintű ellenőrzés és vizsgálat során bebizonyították, hogy a kérődzőket legalább az elmúlt nyolc év során nem etették kérődzőkből származó hús- és csontliszttel vagy tepertővel; iv. az országban vagy a régióban található következő élő állatokat véglegesen azonosították, mozgásuk ellenőrzés alatt áll, és levágáskor vagy elhullásukkor teljesen megsemmisítik őket: — a BSE valamennyi előfordulása, — minden olyan szarvasmarhaféle, amely élete első évében a BSE-vel fertőzött állattal nevelkedett annak élete első évében, és amely a vizsgálatok szerint ugyanazt a potenciálisan fertőzött takarmányt fogyasztotta az adott időszak során, vagy — ha a második francia bekezdésben említett vizsgálat eredményei nem egyértelműek, minden szarvasmarhaféle, amely a BSE-vel fertőzött egyedekkel egy állományban született, annak születése első 12 hónapján belül.

II. ELLENŐRZÖTT BSE-KOCKÁZATOT JELENTŐ ORSZÁG VAGY RÉGIÓ

Olyan ország vagy régió:

1. amelyben a B. fejezetben foglalt információkkal összhangban kockázatfelmérést végeztek annak érdekében, hogy azonosítsák az eddigi és jelenlegi kockázati tényezőket;

2. amely bebizonyította, hogy megfelelő intézkedéseket hozott az összes azonosított kockázat kezelésére, de ezen intézkedéseket a releváns időszak során nem hajtották végre;

3. amely bebizonyította, hogy A. típusú ellenőrzést vezettek be a D. fejezettel összhangban, és a fejezet 2. táblázatában foglaltakkal összhangban teljesült a releváns pontcél. A B. típusú ellenőrzés helyettesítheti az A. típusú ellenőrzést, ha a releváns pontcél teljesült; valamint

4. amelyre a) a következő helyzetek valamelyike érvényes: i. az országban vagy a régióban nem fordult elő BSE, illetve a BSE bármely előfordulása esetében bebizonyították, hogy behozatalból származott, és teljes mértékben megsemmisítésre került, az A. fejezet c), d) és e) pontjában megfogalmazott kritériumok teljesültek, és megfelelő szintű ellenőrzéssel és vizsgálattal bebizonyították, hogy a kérődzőket nem etették kérődzőkből származó hús- és csontliszttel vagy tepertővel; ii. az A. fejezet c), d) és e) pontjában megfogalmazott kritériumokat hét évnél rövidebb időtartamon belül betartották, és/vagy iii. nem bizonyítható, hogy a kérődzők kérődzőkből származó hús- és csontliszttel vagy tepertővel való etetését nyolc éve ellenőrzik; b) vagy a következő helyzetek valamelyike érvényes: i. az ország vagy a régió belföldi állományában előfordul BSE, az A. fejezet c), d) és e) pontjában megfogalmazott kritériumok teljesültek, és megfelelő szintű ellenőrzés és vizsgálat során bebizonyították, hogy a kérődzőket nem etették kérődzőkből származó hús- és csontliszttel vagy tepertővel; ii. az e melléklet A. fejezetének c)–e) pontjában megfogalmazott kritériumokat hét évnél rövidebb időtartamon belül betartották; és/vagy iii. nem bizonyítható, hogy a kérődzők kérődzőkből származó hús- és csontliszttel vagy tepertővel való etetését legalább nyolc éve ellenőrzik; iv. az országban vagy a régióban található következő élő állatokat véglegesen azonosították, mozgásuk ellenőrzés alatt áll, és levágáskor vagy elhullásukkor teljesen megsemmisítik őket; valamint — a BSE valamennyi előfordulása, valamint — minden olyan szarvasmarhaféle, amely élete első évében a BSE-vel fertőzött állattal nevelkedett annak élete első évében, és amely a vizsgálatok szerint ugyanazt a potenciálisan fertőzött takarmányt fogyasztotta az adott időszak során, vagy — ha a második francia bekezdésben említett vizsgálat eredményei nem egyértelműek, minden szarvasmarhaféle, amely a BSE-vel fertőzött egyedekkel egy állományban született, annak születése első 12 hónapján belül.

III. MEGHATÁROZATLAN BSE-KOCKÁZATOT JELENTŐ ORSZÁG VAGY RÉGIÓ

Olyan ország vagy régió, amelynek BSE-státusa meghatározását még nem végezték el, vagy amely nem felel meg azoknak a feltételeknek, amelyeket egy országnak vagy régiónak teljesítenie kell annak érdekében, hogy valamelyik kategóriába besorolják.

D. FEJEZET

Minimális ellenőrzési követelmények

1. Az ellenőrzés típusai

E melléklet alkalmazásában a következő fogalommeghatározásokat kell alkalmazni:

a) A. típusú ellenőrzés Az A. típusú ellenőrzés legalább 1 a 100 000 -ből előfordulási határértékkel ( 19 ) lehetővé teszi a BSE kimutatását a felnőtt szarvasmarhafélék populációjában az érintett országban vagy régióban, 95 %-os megbízhatósági arány mellett.

b) B. típusú ellenőrzés A B. típusú ellenőrzés legalább 1 az 50 000 -ből előfordulási határértékkel lehetővé teszi a BSE kimutatását a felnőtt szarvasmarhafélék populációjában az érintett országban vagy régióban, 95 %-os megbízhatósági arány mellett. A B. típusú ellenőrzés az elhanyagolható BSE-kockázatot jelentő országban vagy régióban végezhető el a kockázatelemzés következtetéseinek megerősítése céljából, például az azonosított kockázati tényezők csökkentésére irányuló intézkedések eredményességének bizonyításával, olyan ellenőrzéssel, amelynek célja, hogy minél nagyobb valószínűséggel kimutassa, ha az ilyen intézkedések eredménytelenek lennének. A B. típusú ellenőrzés az ellenőrzött BSE-kockázatot jelentő országokban vagy régiókban végezhető el, miután a releváns pontcélt A. típusú ellenőrzéssel sikerült elérni, annak érdekében, hogy fenntartsák az A. típusú ellenőrzéssel szerzett információkba vetett bizalmat. E melléklet alkalmazásában az ellenőrzés céljából a szarvasmarhafélék következő négy szubpopulációját azonosították: a) 30 hónaposnál idősebb szarvasmarhaféle, amely a BSE-vel megegyező magatartásbeli vagy klinikai tüneteket mutat (klinikailag gyanús állatok); b) 30 hónaposnál idősebb szarvasmarhaféle, amely nem járóképes, fekvő, vagy segítség nélkül nem tud felemelkedni, illetve járni, kényszervágásra küldött vagy levágást megelőzően rendellenes tünetekkel vizsgált, 30 hónaposnál idősebb szarvasmarhaféle (sérülés miatti vagy kényszervágás); c) 30 hónaposnál idősebb szarvasmarhaféle, melyet elhullva találtak, vagy a gazdaságban, szállítás közben, illetve vágóhídon vágtak le (elhullott állomány); d) 36 hónaposnál idősebb szarvasmarhaféle rendes vágásra.

2. Ellenőrzési stratégia

2.1. Az ellenőrzési stratégiát úgy alakítják ki, hogy biztosítsák azt, hogy a minta reprezentatív az ország vagy régió állományára nézve, és hozzátartozik az olyan demográfiai tényezők figyelembevétele is, mint a termelési típus vagy a földrajzi elhelyezkedés, valamint a kulturálisan egyedi állattenyésztői gyakorlatok esetleges hatása. Az alkalmazott megközelítést és feltételezéseket teljes mértékben dokumentálni kell, és a dokumentációt hét évig meg kell őrizni.

2.2. A BSE-re vonatkozó ellenőrzési stratégia végrehajtása érdekében az adott országnak dokumentált feljegyzéseket vagy megbízható becsléseket kell alkalmaznia a felnőtt szarvasmarhafélék populációja korbeli megoszlásáról és a BSE-vel vizsgált szarvasmarhafélék számáról, korcsoportonként és szubpopulációnként az adott országban vagy régióban.

3. Pontértékek és pontcélok

Az ellenőrzési mintáknak meg kell felelniük a 2. táblázatban meghatározott pontcéloknak az 1. táblázatban rögzített „pontértékek” alapján. Minden klinikailag gyanús állatot meg kell vizsgálni, figyelmen kívül hagyva az összegyűjtött pontokat. Egy adott ország a négy szubpopuláció közül legalább háromból mintát vételez. Az összegyűjtött minták összpontszámát legfeljebb hét egymást követő éven át kell gyűjteni a pontok célszámának elérése érdekében. Az összesen összegyűjtött pontokat rendszeresen összehasonlítják egy adott ország vagy régió pontjainak célszámával.







1. táblázat Az adott szubpopuláció és korkategória állományánál összegyűjtött ellenőrzési pontértékek Ellenőrzési szubpopuláció Rendes vágás (1) Elhullott állomány (2) Kényszervágás (3) Klinikailag gyanús állatok (4) Kor ≥ 1 éves és < 2 éves 0,01 0,2 0,4 N/A Kor ≥ 2 éves és < 4 éves (fiatal felnőtt) 0,1 0,2 0,4 260 Kor ≥ 4 éves és < 7 éves (felnőtt) 0,2 0,9 1,6 750 Kor ≥ 7 éves és < 9 éves (idősebb felnőtt) 0,1 0,4 0,7 220 Kor ≥ 9 éves (idős) 0,0 0,1 0,2 45 ( 1 ) 36 hónaposnál idősebb szarvasmarhaféle rendes vágásra. ( 2 ) 30 hónaposnál idősebb szarvasmarhaféle, melyet elhullva találtak, vagy a gazdaságban, szállítás közben, illetve vágóhídon vágtak le (elhullott állomány). ( 3 ) 30 hónaposnál idősebb szarvasmarhaféle, amely nem járóképes, fekvő, vagy segítség nélkül nem tud felemelkedni, illetve járni, kényszervágásra küldött, vagy levágást megelőzően rendellenes tünetekkel vizsgált, 30 hónaposnál idősebb szarvasmarhaféle (sérülés miatti vagy kényszervágás). ( 4 ) 30 hónaposnál idősebb szarvasmarhaféle, amely a BSE-vel megegyező magatartásbeli vagy klinikai tüneteket mutat (klinikailag gyanús állatok).

▼M51







2. táblázat Egy adott ország vagy régió különböző felnőtt szarvasmarhaféle-populációinak méretére vonatkozó pontcélok Adott ország vagy régió számára kijelölt pontcélok Felnőtt szarvasmarhaféle-populáció mérete (24 hónapos és idősebb) A. típusú ellenőrzés B. típusú ellenőrzés > 1 000 000 300 000 150 000 900 001 –1 000 000 214 600 107 300 800 001 –900 000 190 700 95 350 700 001 –800 000 166 900 83 450 600 001 –700 000 143 000 71 500 500 001 –600 000 119 200 59 600 400 001 –500 000 95 400 47 700 300 001 –400 000 71 500 35 750 200 001 –300 000 47 700 23 850 100 001 –200 000 22 100 11 500 90 001 –100 000 19 900 9 950 80 001 –90 000 17 700 8 850 70 001 –80 000 15 500 7 750 60 001 –70 000 13 000 6 650 50 001 –60 000 11 000 5 500 40 001 –50 000 8 800 4 400 30 001 –40 000 6 600 3 300 20 001 –30 000 4 400 2 200 10 001 –20 000 2 100 1 050 9 001 –10 000 1 900 950 8 001 –9 000 1 600 800 7 001 –8 000 1 400 700 6 001 –7 000 1 200 600 5 001 –6 000 1 000 500 4 001 –5 000 800 400 3 001 –4 000 600 300 2 001 –3 000 400 200 1 001 –2 000 200 100

▼M31

4. Specifikus célkijelölés

Egy ország vagy régió minden egyes, fent ismertetett szubpopulációjában az adott ország megvizsgálhatja azokat a szarvasmarhaféléket, melyeket olyan országból vagy régióból származóként azonosítottak, ahol a BSE-t kimutatták, és az olyan szarvasmarhaféléket, amelyek olyan országokból vagy régiókból származó, potenciálisan fertőzött takarmányt fogyasztottak, ahol a BSE-t kimutatták.

5. BSE-ellenőrzési modell

A BSE jelenlétének/előfordulásának felmérésére egy ország választhatja a teljes BsurvE-modellt vagy más, a BsurvE-en alapuló módszert.

6. Fenntartó ellenőrzés

Ha a pontcél teljesült, annak érdekében, hogy egy ország vagy régió státusát továbbra is ellenőrzött BSE-kockázatot jelentőnek vagy elhanyagolható BSE-kockázatot jelentőnek lehessen nevezni, az ellenőrzés a B. típusú ellenőrzésre csökkenthető (amennyiben az összes többi mutató kedvező marad). Az e fejezetben meghatározott követelmények további betartása érdekében azonban a folyamatos éves ellenőrzésben a négy előírt szubpopuláció közül továbbra is szerepelnie kell legalább háromnak. Emellett minden olyan szarvasmarhafélét meg kell vizsgálni, melynél klinikailag feltételezhető a BSE-fertőzés, figyelmen kívül hagyva az összegyűjtött pontokat. A szükséges pontcél elérését követően egy ország vagy régió éves ellenőrzése összegének legalább a B. típusú ellenőrzés célkitűzéseihez szükséges teljes összeg egyhetedét el kell érnie.

▼M13









III. MELLÉKLET

ELLENŐRZŐ RENDSZER

A. FEJEZET

I. SZARVASMARHAFÉLÉK ELLENŐRZÉSE

1. Általános rész

A szarvasmarhafélék ellenőrzését a X. melléklet C. fejezetének 3.1.b. pontjában meghatározott laboratóriumi módszereknek megfelelően kell végezni.

▼M50

2. Az emberi fogyasztás céljából levágott állatok ellenőrzése

2.1. Minden olyan 24 hónaposnál idősebb szarvasmarhaféle egyeden BSE-vizsgálatot kell végezni, amelyet: — a 853/2004/EK rendelet ( 20 ) III. melléklete I. szakasza VI. fejezetének 1. pontja szerint kényszervágással vágtak le, vagy — levágást megelőző vizsgálatnak vetettek alá, amelynek során balesetekre vagy súlyos élettani és funkcionális problémákra utaló vagy a 854/2004/EK rendelet I. melléklete I. szakasza II. fejezete B. részének 2. pontja szerinti jeleket kerestek ( 21 ).

2.2. Minden egészséges, 30 hónapnál idősebb, emberi fogyasztás céljára normál vágással levágott szarvasmarhaféle egyeden BSE-vizsgálatot kell végezni.

▼M13

3. A nem emberi fogyasztás céljából levágott állatok ellenőrzése

3.1. Minden olyan 24 hónapnál idősebb szarvasmarha esetében, amely elhullott vagy amelyet leöltek, de nem — a 716/96/EK bizottsági rendelet ( 22 ) értelmében történő megsemmisítés céljából ölték le, — elfojtás, például ragadós száj- és körömfájás elfojtása keretében öltek le, — emberi fogyasztás céljából vágtak le, BSE-vizsgálatot kell végezni.

3.2. A tagállamok határozhatnak úgy, hogy eltérnek a 3.1. pont rendelkezéseitől olyan félreeső területek tekintetében, ahol alacsony az állatsűrűség és nem szervezett az elhullott állatok begyűjtése. Az ezzel az eltéréssel élő tagállamok tájékoztatják erről a Bizottságot, és benyújtják a felmentés hatálya alá eső területek jegyzékét. Az eltérés mértéke nem haladhatja meg a tagállam szarvasmarha-állományának 10 %-át.

▼M26

4. A 716/96/EK rendelet értelmében történő megsemmisítés céljából felvásárolt állatok ellenőrzése

Valamennyi 1995. augusztus 1-je és 1996. augusztus 1-je között született, és a 716/96/EK rendelet értelmében megsemmisítési céllal leölt állaton BSE-vizsgálatot kell végezni.

▼M13

5. Egyéb állatok ellenőrzése

A 2–4. pontban említett vizsgálaton kívül a tagállamok önkéntes alapon határozhatnak úgy, hogy területükön egyéb szarvasmarhákat is ellenőrzés alá vetnek, különösen olyan állatokat, amelyek endemikusan előforduló BSE-vel fertőzött országból származnak, potenciálisan fertőzött takarmányt fogyasztottak vagy BSE-fertőzött anyaállattól születtek vagy származnak.

▼M55

6. A tesztelést követő intézkedések

6.1. Ha valamely, emberi fogyasztás céljából levágott állatot kiválasztanak BSE-vizsgálatra, a 854/2004/EK rendelet I. melléklete I. szakaszának III. fejezetében előírt állat-egészségügyi jelölést addig nem lehet a vágott állati testen elvégezni, amíg a gyorsteszt eredménye negatívnak nem bizonyul.

6.2. A tagállamok eltérhetnek a 6.1. pontban szereplő rendelkezéstől, ha a vágóhídon alkalmazott hatósági rendszer biztosítja, hogy az említett állat-egészségügyi jelöléssel ellátott vizsgált állat egyetlen része sem hagyja el a vágóhidat, amíg a gyorsteszt eredménye negatívnak nem bizonyul.

6.3. Amíg a gyorsteszt eredménye negatívnak nem bizonyul, a BSE-vizsgálatnak alávetett állat testének valamennyi részét – a bőrt is beleértve – hatósági ellenőrzés alatt kell tartani, kivéve, ha azokat az 1069/2009/EK rendelet 12. cikke a) vagy b) bekezdésének megfelelően ártalmatlanítják, vagy zsírját a 142/2011/EU rendeletnek megfelelően dolgozzák fel és az 1069/2009/EK rendelet 12. cikke e) pontjának megfelelően használják fel, vagy ez utóbbi rendelet 36. cikkében említett, állati melléktermékekből származó termékek előállításához használják fel.

6.4. Azon állat testének valamennyi részét – a bőrt is beleértve –, amelynél a gyorsteszt eredménye pozitív vagy nem egyértelmű, az 1069/2009/EK rendelet 12. cikke a) vagy b) pontjának megfelelően ártalmatlanítani kell, kivéve az e melléklet III. részének B. fejezetében előírt nyilvántartásokkal összefüggésben visszatartandó anyagot és az ilyen testből nyert zsírokat, feltéve, hogy ezeket a zsírokat a 142/2011/EU rendeletnek megfelelően dolgozzák fel és az 1069/2009/EK rendelet 12. cikke e) pontjának megfelelően – vagy az ugyanazon rendelet 36. cikkében említett, állati melléktermékekből származó termékek előállításához – használják fel.

6.5. Ha az emberi fogyasztás céljából levágott állaton végzett gyorsteszt eredménye pozitív vagy nem egyértelmű, akkor a 6.4. pontnak megfelelően legalább a pozitívnak bizonyult vagy nem egyértelmű eredményű vágott testet a vágási sorban közvetlenül megelőző vágott testet és a pozitívnak bizonyult vagy nem egyértelmű eredményű vágott testet közvetlenül követő két vágott testet meg kell semmisíteni.

Az e pont első bekezdésétől eltérve a tagállamok határozhatnak úgy, hogy az említett vágott testeket csak abban az esetben kell megsemmisíteni, amennyiben a gyorsteszt pozitív vagy nem egyértelmű eredményét a X. melléklet C. fejezete 3.1. pontjának b) alpontjában említett megerősítő vizsgálatok is alátámasztják.

6.6. A tagállamok eltérhetnek a 6.5. pont rendelkezéseitől, ha a vágóhíd a vágott testek egymás közötti szennyeződésének megakadályozására szolgáló rendszert alkalmaz.

▼M38

7. A 6. cikk (1b) bekezdésében említett, a BSE-re vonatkozó éves ellenőrzési programok (a továbbiakban: BSE ellenőrzési programok) felülvizsgálata

7.1. A tagállamok kérelmei

A tagállamok által a Bizottsághoz éves BSE ellenőrzési programjuk felülvizsgálata iránt benyújtott kérelmeknek legalább az alábbiakat kell tartalmazniuk:

a) az elmúlt hatéves időszakban a tagállam területén alkalmazott éves BSE ellenőrzési rendszer, beleértve a 7.2. pontban meghatározott járványügyi kritériumoknak való megfelelést igazoló részletes dokumentációt;

b) információk a rendelet 6. cikke (1b) bekezdése harmadik albekezdésének b) pontjában említett, az elmúlt hatéves időszakban a tagállam területén alkalmazott szarvasmarha azonosítási és nyomonkövetési rendszerről, beleértve az 1760/2000/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet ( 23 ) 5. cikkében említett számítógépes adatbázis működésének részletes leírását;

c) információk az elmúlt hatéves időszakban a tagállam területén az állatok takarmányozására vonatkozó tilalmakról, beleértve a 6. cikk (1b) bekezdése harmadik albekezdésének c) pontjában említett, haszonállatokra vonatkozó takarmányozási tilalom végrehajtásának részletes leírását, valamint a mintavételi tervet, a szabálytalanságok számát és típusát és a nyomon követés eredményeit;

d) a javasolt felülvizsgált BSE ellenőrzési program részletes leírása, amely tartalmazza azt a földrajzi területet, ahol a programot végre kell hajtani, valamint a szarvasmarhafélék azon szubpopulációinak leírását, amelyekre a felülvizsgált BSE ellenőrzési program kiterjed, beleértve a vizsgálatra vonatkozó korhatár és mintanagyság feltüntetését;

e) egy olyan átfogó kockázatelemzés eredménye, amely igazolja, hogy a felülvizsgált BSE ellenőrzési program biztosítja az emberi és állati egészség védelmét. A kockázatelemzésnek tartalmaznia kell egy születési kohort elemzést vagy más olyan releváns tanulmányokat, amelyek annak igazolását célozzák, hogy a TSE kockázatcsökkentő intézkedéseket, beleértve a 6. cikk (1b) bekezdése harmadik albekezdésének c) pontjában említett takarmányozási tilalmat hatékonyan végrehajtották.

7.2. Járványügyi kritériumok

A BSE ellenőrzési terv felülvizsgálatára irányuló kérelmeket a Bizottság csak akkor fogadja el, ha az érintett tagállam igazolni tudja, hogy területén a 6. cikk (1b) bekezdése harmadik albekezdésének a), b) és c) pontjában meghatározott követelményeken kívül az alábbi járványügyi kritériumok is teljesülnek:

a) a 6. cikk (1b) bekezdése harmadik albekezdésének b) pontjában említett közösségi BSE-vizsgálati rendszer végrehajtását követő legalább hatéves időszakban: vagy i. a felnőtt szarvasmarha-populációban (24 hónapnál idősebb) megfigyelt BSE előfordulási arány átlagos csökkenése meghaladta a 20 %-ot, és a 6. cikk (1b) bekezdése harmadik albekezdésének c) pontjában említett, a haszonállatokra vonatkozó teljes közösségi takarmányozási tilalom végrehajtását követően született, BSE-vel fertőzött szarvasmarhák teljes száma nem haladta meg a megerősített BSE esetek teljes számának 5 %-át; vagy ii. a felnőtt szarvasmarha-populációban (24 hónapnál idősebb) a BSE előfordulásának megfigyelt éves aránya folyamatosan 1/100 000 alatt maradt; vagy iii. az 1 000 000 egyednél kisebb felnőtt (24 hónapnál idősebb) szarvasmarha-populációval rendelkező tagállam esetében a megerősített BSE esetek összesített száma öt alatt maradt.

b) az a) pontban említett hatéves időszakot követően nincs bizonyíték arra, hogy a BSE járványügyi helyzet romlik.

▼M32

II. JUH- ÉS KECSKEFÉLÉK MEGFIGYELÉSE

1. Általános tudnivalók

A juh- és kecskefélék megfigyelését a X. melléklet C. fejezete 3.2. pontjának b) alpontjában meghatározott laboratóriumi módszereknek megfelelően kell végezni.

▼M50

2. Az emberi fogyasztásra levágott juh- és kecskefélék megfigyelése

a) A vizsgálatokat a 750 000 egyedet meghaladó anyajuh- és pároztatott jerkepopulációval rendelkező tagállamoknak a 4. pontban megállapított mintavételezési szabályokkal összhangban kell végezniük, az éves mintanagyság legalább 10 000 emberi fogyasztásra vágott juhféle egyednek felel meg;

b) A vizsgálatokat a 750 000 egyedet meghaladó már ellett kecske- és pároztatott kecskepopulációval rendelkező tagállamoknak a 4. pontban megállapított mintavételezési szabályokkal összhangban kell végezniük, az éves mintanagyság legalább 10 000 emberi fogyasztásra vágott juhféle egyednek felel meg;

c) Egy tagállam dönthet úgy, hogy:

— az a) és b) pontban megadott, emberi fogyasztásra levágott juh- és kecskeféle egyedekre vonatkozó minimális mintanagyság legfeljebb 50 %-át 1:1 arányban 18 hónaposnál idősebb, elhullott juh- vagy kecskefélékkel helyettesíti, a 3. pontban meghatározott minimális mintanagyságon túlmenően,

— az a) és b) pontban megadott minimális mintanagyság legfeljebb 10 %-át 1:1 arányban olyan 18 hónaposnál idősebb juh-vagy kecskefélékkel helyettesíti, amelyeket betegségfelszámolási intézkedéssorozat keretében vágtak le.

▼M32

3. A nem emberi fogyasztás céljából levágott juh- és kecskefélék megfigyelése

A tagállamok a 4. pontban megállapított mintavételezési szabályokkal és az A., illetve B. táblázatban feltüntetett mintanagysággal összhangban végzik az olyan elpusztult vagy leölt juh- és kecskefélék vizsgálatát, amelyeket:

— betegségfelszámolási intézkedéssorozat keretében vágtak le, vagy

— emberi fogyasztás céljából vágtak le.







A. táblázat A tagállamok anyajuh- és fedeztetett jerkepopulációja Az elhullott juhfélék minimális mintanagysága (1) > 750 000 10 000 100 000 –750 000 1 500 40 000 –100 000 100 % 500-ig < 40 000 100 % 100-ig ( 1 ) A minimális mintanagyságokat az egyes tagállamok juhpopulációi méretének figyelembevételével állapították meg, és azok teljesíthető célokat hivatottak biztosítani.







B. táblázat A tagállamok már ellett kecskepopulációja és pároztatott kecskepopulációja Az elhullott kecskefélék minimális mintanagysága (1) > 750 000 10 000 250 000 –750 000 1 500 40 000 –250 000 100 % 500-ig < 40 000 100 % 100-ig ( 1 ) A minimális mintanagyságokat az egyes tagállamok kecskepopulációi méretének figyelembevételével állapították meg, és azok teljesíthető célokat hivatottak biztosítani.

4. A 2. és 3. pontban említett állatokra alkalmazandó mintavételezési szabályok

Az állatoknak idősebbnek kell lenniük 18 hónapnál vagy kettőnél több, a fogínyen kibújt maradandó metszőfoggal kell rendelkezniük.

Az állatok korának becslése a fogazat, az érettség egyértelmű ismertetőjelei vagy más megbízható adatok alapján történik.

A mintavételezés annak figyelembevételével történik, hogy a mintában egy származás, kor, fajta, tenyésztési típus vagy más ismérv szerinti csoport se szerepeljen túl nagy súllyal.

A mintavételnek reprezentatívnak kell lennie az egyes régiókra és évszakokra nézve. Lehetőség szerint el kell kerülni az adott állományból történő többszöri mintavételezést. A tagállamoknak törekedni kell arra, hogy megfigyelési programjaik elérjék, hogy lehetőség szerint a következő mintavételi években valamennyi, több mint 100 állattal rendelkező, hivatalosan bejegyzett gazdaságban, ►C2 melyben a TSE előfordulását soha nem mutatták ki ◄ , TSE-vizsgálatot végezzenek.

A tagállamok továbbá olyan rendszert hoznak létre, amely célzottan vagy más eljárás szerint azt ellenőrzi, hogy a mintavételezés alól nem vonják ki az állatokat.

A tagállamok azonban dönthetnek az olyan, kis állatállománnyal rendelkező, félreeső területek mintavételből való kivonásáról, ahol nem kerül sor az elhullott állatok begyűjtésére. Az ezen eltérést igénybe vevő tagállamok erről tájékoztatják a Bizottságot, és benyújtják azon félreeső területek jegyzékét, ahol az eltérést alkalmazzák. Az eltérés legfeljebb az adott tagállam juh- és kecskeféle populációjának 10 %-ára terjedhet ki.

▼M50

5. Megfigyelés olyan gazdaságokban, ahol a TSE elleni védekezésre és a felszámolására irányuló intézkedések folynak

A 18 hónaposnál idősebb, a VII. melléklet B. fejezete 2. része 2.2.1. pontjának és 2.2.2. pontja b) vagy c) alpontjának megfelelően megsemmisítési céllal leölt állatokat a TSE előfordulása szempontjából a X. melléklet C. fejezete 3. része 3.2. pontjának b) alpontjában meghatározott laboratóriumi módszerek és vizsgálati tervek szerint kell megvizsgálni egyszerű véletlenszerű minta kijelölése alapján, a következő táblázatban feltüntetett mintanagyságokkal összhangban.







A 18 hónaposnál idősebb, megsemmisítési céllal leölt állatok száma az állományban vagy nyájban Minimális mintanagyság 70 vagy annál kevesebb Az ismérveknek megfelelő valamennyi egyed 80 68 90 73 100 78 120 86 140 92 160 97 180 101 200 105 250 112 300 117 350 121 400 124 450 127 500 vagy több 150

▼M32

6. Egyéb állatok megfigyelése

A 2., a 3. és a 4. pontban felsorolt megfigyelési programokon kívül a tagállamok önkéntes alapon ellenőrzéseket végezhetnek egyéb állatokon is, különösen a következő esetekben:

— tejtermelésre használt állatok,

— olyan országokból származó állatok, ahol a TSE előfordul,

— esetlegesen fertőzött takarmányt fogyasztott állatok,

— TSE-fertőzött anyaállattól született vagy származó állatok.

7. A juh- és kecskefélék vizsgálatát követő intézkedések

7.1. Ha az emberi fogyasztás céljából levágott juh- vagy kecskefélét a 2. ponttal összhangban TSE-vizsgálat céljából kiválasztottak, a vágott test addig nem kapja meg a 854/2004/EK rendelet I. melléklete III. fejezetének I. szakaszában előírt állat-egészségügyi jelölést, amíg a gyorsteszt nem szolgál negatív eredménnyel.

7.2. A tagállamok eltérhetnek a 7.1. ponttól, ha a vágóhídon az illetékes hatóság által jóváhagyott olyan rendszer működik, amely biztosítja az állat valamennyi testrészének a nyomon követését és azt, hogy az állat-egészségügyi jelölést hordozó, megvizsgált állati testrészek egyike sem hagyja el a vágóhidat addig, amíg a gyorsteszt nem szolgál negatív eredménnyel.

▼M55

7.3. Amíg a gyorsteszt eredménye negatívnak nem bizonyul, a vizsgálatnak alávetett állat testének valamennyi részét – a bőrt is beleértve – hatósági ellenőrzés alatt kell tartani, kivéve, ha azokat az 1069/2009/EK rendelet 12. cikke a) vagy b) bekezdésének megfelelően ártalmatlanítják, vagy zsírját a 142/2011/EU rendeletnek megfelelően dolgozzák fel és az 1069/2009/EK rendelet 12. cikke e) pontjának megfelelően – vagy az ugyanazon rendelet 36. cikkében említett, állati melléktermékekből származó termékek előállításához – használják fel.

7.4. Azon állat testének valamennyi részét – a bőrt is beleértve –, amelynél a gyorsteszt eredménye pozitív lett, az 1069/2009/EK rendelet 12. cikke a) vagy b) pontjának megfelelően közvetlenül ártalmatlanítani kell, kivéve az e melléklet III. részének B. fejezetében előírt nyilvántartásokkal összefüggésben visszatartandó anyagot és az ilyen testből nyert kiolvasztott zsírokat, feltéve, hogy ezeket a zsírokat a 142/2011/EU rendeletnek megfelelően dolgozzák fel és az 1069/2009/EK rendelet 12. cikke e) pontjának megfelelően – vagy az ugyanazon rendelet 36. cikkében említett, állati melléktermékekből származó termékek előállításához – használják fel.

▼M68

8. A genotípus meghatározása

8.1. A 136., 154. és 171. kodonra vonatkozó prionfehérje-genotípust meg kell határozni minden egyes, TSE-pozitív juh esetében. A TSE-fertőzés előfordulását azonnal jelenteni kell a Bizottságnak az olyan juhok esetében, melyek genotípusaiban a 136. kodonon alanin (A), a 154. kodonon arginin (R), a 171. kodonon pedig arginin (R) van kódolva mindkét allélen. Ha a pozitív TSE atipikus surlókór, meg kell határozni a 141. kodon prionfehérje-genotípusát is.

8.2. A 146. és 222. kodonra vonatkozó prionfehérje-genotípust meg kell határozni minden egyes, TSE-pozitív kecske esetében. A TSE-fertőzés előfordulását azonnal jelenteni kell a Bizottságnak az olyan kecskék esetében, melyek genotípusaiban a 146. kodon legalább egy allélján szerin (S) vagy aszparaginsav (D) van kódolva és/vagy a 222. kodon legalább egy allélján lizin (K) van kódolva.

▼M61

III. A SZARVASFÉLÉK MEGFIGYELÉSE

A. A szarvasfélék krónikus sorvadásos betegségére irányuló hároméves megfigyelési program

1. Általános tudnivalók

1.1. Azok a tagállamok, amelyekben előfordul vadon élő és/vagy tenyésztett és/vagy félig háziasított révszarvas és/vagy jávorszarvas (vagyis Észtország, Finnország, Lettország, Litvánia, Lengyelország és Svédország) 2018. január 1. és 2020. december 31. között hároméves megfigyelési programot hajtanak végre a szarvasfélék krónikus sorvadásos betegsége tekintetében. A megfigyelési program keretében végzett laboratóriumi TSE-tesztelést a 2018. január 1. és 2020. december 31. közötti időszakban kell végezni, a minták gyűjtése azonban már 2017-ben megkezdhető.

1.2. A szarvasfélék krónikus sorvadásos betegségének megfigyelésére irányuló hároméves program a következő szarvasfélékre terjed ki:

— rénszarvas (tarándszarvas) ( Rangifer tarandus tarandus ),

— finn erdei rénszarvas ( Rangifer tarandus fennicus ),

— jávorszarvas ( Alces alces ),

— európai őz ( Capreolus capreolus ),

— fehérfarkú szarvas ( Odocoileus virginianus ),

— gímszarvas ( Cervus elaphus ).

1.3. Az 1.2. ponttól eltérve a tagállamok dönthetnek úgy, hogy dokumentált kockázatelemzést nyújtanak be a Bizottsághoz, amely alapján az 1.2. pontban említett fajoknak csak egy részét választják ki a szarvasfélék krónikus sorvadásos betegségére irányuló hároméves megfigyelési programban való nyomon követésre.

2. Mintavételi terv

2.1. Az 1.1. pontban említett tagállamok megállapítják az elsődleges mintavételi egységeket, amelyek lefednek minden olyan területet, ahol szarvasfélék élnek, legalább a következők szerint:

a) a tenyésztett és fogságban tartott szarvasok esetében minden olyan szarvastartó gazdaság, ahol a szarvasok elkerített területen élnek, elsődleges mintavételi egységnek tekintendő;

b) a vadon élő és a félig háziasított szarvasok esetében az elsődleges mintavételi egységet földrajzi kritériumok alapján kell meghatározni a következők szerint: i. a megfigyelési program hatálya alá tartozó vadon élő és a félig háziasított szarvasok által legalább az év egy részében használt gyülekezési helyek; ii. ha egy faj nem szokott gyülekezni, a megfigyelési program hatálya alá tartozó faj élőhelyének természetes vagy mesterséges határai közé eső területek; iii. a megfigyelési program hatálya alá tartozó fajra irányuló vadászat vagy e fajjal kapcsolatos más releváns tevékenység területei.

2.2. Az 1.1. pontban említett tagállamok a következő kétlépcsős mintavételi megközelítés alapján választják ki a tenyésztett, fogságban tartott, vadon élő és félig háziasított szarvasokat TSE-tesztelésre:

a) az első lépcsőben a tagállamok: i. a tenyésztett és fogságban tartott szarvasok esetében — a földrajzi reprezentativitást biztosító véletlenszerű kiválasztással, adott esetben a tagállam által elvégzett dokumentált kockázatelemzésben azonosított megfelelő kockázati tényezők figyelembevételével 100 elsődleges mintavételi egységet választanak ki a megfigyelési program három évére, vagy — ha egy tagállam nem tud a tenyésztett és fogságban tartott szarvasok tekintetében 100 elsődleges mintavételi egységet kiválasztani, az összes azonosított mintavételi egységet figyelembe kell venni; ii. a vadon élő és a félig háziasított szarvasok esetében — a földrajzi reprezentativitást biztosító véletlenszerű kiválasztással, adott esetben a tagállam által elvégzett dokumentált kockázatelemzésben azonosított megfelelő kockázati tényezők figyelembevételével 100 elsődleges mintavételi egységet választanak ki a megfigyelési program három évére, vagy — ha egy tagállam nem tud a vadon élő és a félig háziasított szarvasok tekintetében 100 elsődleges mintavételi egységet kiválasztani, az összes azonosított mintavételi egységet figyelembe kell venni;

b) a második lépcsőben: i. a tenyésztett és fogságban tartott szarvasok esetében — amennyiben egy tagállam kiválasztott 100 elsődleges mintavételi egységet, e mintavételi egységek mindegyikében mintát kell venni a 2.4. a) pontban felsorolt célcsoportok szerinti minden állatból a hároméves időszakon belül mindaddig, amíg meg nem történt mintavételi egységenként 30 állat tesztelése. Mindazonáltal ha egyes elsődleges mintavételi egységekben a szarvaspopuláció alacsony egyedszáma miatt nem lehet elérni három év alatt 30 állat tesztelését, a népesebb elsődleges mintavételi egységekben 30 tesztelésen túl is folytatni kell a 2.4. a) pontban felsorolt célcsoportok szerinti állatok tesztelését annak érdekében, hogy a megfigyelési program három éve alatt lehetőség szerint sor kerüljön országos szinten 3 000 tenyészetett és fogságban élő szarvas tesztelésére, — Amennyiben egy tagállam 100-nál kevesebb elsődleges mintavételi egységet azonosított, a hároméves időszak során mindegyikben mintát vesz a 2.4. a) pontban felsorolt célcsoportok szerinti minden állatból annak érdekében, hogy a megfigyelési program három éve alatt lehetőség szerint sor kerüljön országos szinten 3 000 tenyészetett és fogságban élő szarvas tesztelésére; ii. a vadon élő és a félig háziasított szarvasok esetében — amennyiben egy tagállam kiválasztott 100 elsődleges mintavételi egységet, e mintavételi egységek mindegyikében mintát kell venni a 2.4. b) pontban felsorolt célcsoportok szerinti minden állatból a hároméves időszakon belül mindaddig, amíg meg nem történt elsődleges mintavételi egységenként 30 állat tesztelése, annak érdekében, hogy a megfigyelési program három éve alatt lehetőség szerint sor kerüljön országos szinten 3 000 vadon élő és félig háziasított szarvas tesztelésére, — Amennyiben egy tagállam 100-nál kevesebb elsődleges mintavételi egységet azonosított, a hároméves időszak során mindegyikben mintát vesz a 2.4. b) pontban felsorolt célcsoportok szerinti minden állatból annak érdekében, hogy a megfigyelési program három éve alatt lehetőség szerint sor kerüljön országos szinten 3 000 vadon élő és félig háziasított szarvas tesztelésére.

2.3. Minden kiválasztott szarvas idősebb kell legyen 12 hónaposnál. Az állatok korának becslése a fogazat, az ivarérettség egyértelmű jelei vagy más megbízható adatok alapján történik.

2.4. A tesztelendő szarvasokat a következő célcsoportokból kell kiválasztani:

a) a tenyésztett és fogságban tartott szarvasok esetében i. elhullott vagy kiselejtezett tenyésztett vagy fogságban tartott szarvasok, vagyis az elkerített tartási területen, szállítás közben vagy a vágóhídon elpusztulva talált szarvasok, valamint az egészségügyi okból vagy életkoruk miatt elpusztított szarvasok; ii. klinikai eset/beteg tenyésztett vagy fogságban tartott szarvasok, vagyis abnormális viselkedési tüneteket és/vagy a mozgásszervi zavarokat mutató és/vagy rossz általános egészségi állapotban lévő tenyésztett vagy fogságban tartott szarvasok; iii. olyan levágott tenyésztett szarvasok, amelyeket emberi fogyasztásra alkalmatlannak nyilvánítottak; iv. emberi fogyasztásra alkalmas levágott tenyésztett szarvasok, ha a tagállam 3 000 -nél kevesebb tenyésztett és fogságban tartott szarvast azonosított az i–iii. pontok alapján;

b) a vadon élő és a félig háziasított szarvasok esetében i. elhullott vagy kiselejtezett vadon élő vagy félig háziasított szarvasok, vagyis a természetben elpusztulva talált szarvasok, valamint az egészségügyi okból vagy életkoruk miatt elpusztított félig háziasított szarvasok; ii. közúti baleset vagy ragadozó általi támadás következtében megsérült vagy elpusztult szarvasok, vagyis a gépjárművek és vonatok által elütött vagy ragadozók által megtámadott vadon élő vagy félig háziasított szarvasok; iii. klinikai eset/beteg vadon élő és félig háziasított szarvasok, vagyis abnormális viselkedési tüneteket és/vagy a mozgásszervi zavarokat mutató és/vagy rossz általános egészségi állapotban lévő vadon élő és félig háziasított szarvasok; iv. vadászat során megölt vadon élő szarvasok és levágott félig háziasított szarvasok, amelyeket emberi fogyasztásra alkalmatlannak nyilvánítottak; v. vadászat során megölt vadon élő szarvasok és levágott félig háziasított, emberi fogyasztásra alkalmas szarvasok, ha a tagállam 3 000 -nél kevesebb vadon élő és a félig háziasított szarvast azonosított az i–iv. pontok alapján.

2.5. Amennyiben egy szarvas teszteredménye TSE-pozitív, a megfelelő mintavételi terület körzetében növelni kell a mintavételek számát az érintett tagállam által elvégzendő kockázatelemzés alapján.

3. Mintavételezés és laboratóriumi vizsgálat

3.1. A 2. pontnak megfelelően kiválasztott szarvasok mindegyikéből obexmintát kell venni, és azt TSE-tesztelésnek kell alávetni.

Ezenfelül lehetőség szerint a következő, fontosság szerint rangsorolt szövetek valamelyikéből is mintát kell venni:

a) garat mögötti nyirokcsomók;

b) mandulák;

c) egyéb feji nyirokcsomók.

Az obex félszelvényét friss vagy fagyasztott állapotban gyorstesztelésre kell küldeni. A fennmaradó felet meg kell őrizni. Ha begyűjtötték, a nyirokcsomókat és mandulákat is meg kell őrizni.

Minden egyes mintatípusból le kell fagyasztani egy friss szövetdarabot biológiai teszt céljára, amíg negatív eredmény nem születik.

3.2. A szarvasféléknél végzett TSE-tesztelésre vonatkozó, a TSE-t vizsgáló uniós referencialaboratórium által készített iránymutatások közzétételéig az alábbi laboratóriumi módszert kell használni a krónikus sorvadásos betegségre irányuló megfigyelési program keretében:

a) gyorstesztek: a X. melléklet C. fejezetének 4. pontjában említett, a szarvasmarhafélék és kiskérődzők obexében a fertőző szivacsos agyvelőbántalom (TSE) kimutatására használt gyorsteszteket alkalmasnak kell tekinteni a TSE-nek a szarvasfélék obexében való kimutatására. a X. melléklet C. fejezetének 4. pontjában említett, a szarvasmarhafélék és kiskérődzők nyirokcsomóiban a fertőző szivacsos agyvelőbántalom (TSE) kimutatására használt gyorsteszteket alkalmasnak kell tekinteni a TSE-nek a szarvasfélék nyirokcsomóiban való kimutatására. A tagállamok szűrési célokra immunhisztokémiai vizsgálatot is alkalmazhatnak, ám ehhez meg kell felelniük a TSE-t vizsgáló uniós referencialaboratórium által szervezett jártassági vizsgán;

b) megerősítő vizsgálatok: Amennyiben egy gyorsteszt eredménye nem meggyőző vagy pozitív, a mintán megerősítő vizsgálatokat kell végezni az alábbiak közül legalább egy, az Állat-egészségügyi Világszervezet (OIE) által jegyzett „A diagnosztikai tesztek és állati vakcinák kézikönyve” legfrissebb kiadása szerinti módszerrel: — immunhisztokémiai (IHC) módszer, — western blot. Ha egy tagállam nem tudja megerősíteni egy adott gyorsteszt pozitív eredményét, megerősítés céljából elegendő mennyiségű szövetet kell küldenie az uniós referencialaboratóriumnak;

c) izolátumok jellemzése: TSE kimutatása esetén további izolátum-jellemzést kell végezni a TSE-t vizsgáló uniós referencialaboratóriummal való konzultációt követően.

3.3. A prion fehérje genotípusát minden TSE-pozitív szarvasminta esetében meg kell határozni.

Ezen túlmenően a tesztelt és negatív TSE-eredményt mutató szarvasok esetében:

— meg kell határozni a vizsgált, TSE-negatív állat prionfehérje-genotípusát, vagy

— egy szövetmintát, ami lehet az obex, fagyasztott állapotban legalább 2021. december 31-ig meg kell őrizni a genotípus esetleges későbbi meghatározása céljából.

B. Egyéb megfigyelések a szarvasfélék körében

A tagállamok további TSE-megfigyelést végeznek a szarvasfélék körében egy olyan kockázatelemzés alapján, amely figyelembe veheti az adott vagy a szomszédos régiókban a szarvasféléket érintő TSE észlelését.

Az A. rész 1.1. pontjában említettektől eltérő tagállamok önkéntes alapon végezhetnek a TSE-re irányuló megfigyelést a szarvasfélék körében.

Az A. részben említett hároméves megfigyelési program lezárultát követően az 1.1. pontban említett tagállamok önkéntes alapon továbbra is végezhetnek a TSE-re irányuló megfigyelést a szarvasfélék körében.

▼M61

IV. MÁS ÁLLATFAJOK MEGFIGYELÉSE

A tagállamok önkéntes alapon a szarvasmarha-, juh-, kecske- és szarvasféléken kívüli állatfajokon is végezhetnek TSE-re irányuló megfigyelést.

▼M54

B. FEJEZET

JELENTÉSI ÉS NYILVÁNTARTÁSI KÖTELEZETTSÉG

I. A TAGÁLLAMOK KÖTELEZETTSÉGEI

A. A tagállamok által, a 6. cikk (4) bekezdésében előírt éves jelentésben feltüntetendő adatok

1. Azon gyanús esetek száma, állatfajok szerinti bontásban, amelyekre a 12. cikk (1) bekezdésével összhangban hatósági forgalmi korlátozások vonatkoznak.

2. A gyanús esetek száma, állatfajok szerinti bontásban, amelyekben a 12. cikk (2) bekezdésével összhangban laboratóriumi vizsgálatot kell végezni; ideértve a gyorstesztek és a megerősítő vizsgálatok eredményeit is (a fertőzéses és a fertőzésmentes esetek számát); valamint a szarvasmarhafélék tekintetében az összes vizsgált egyed kor szerinti megoszlása. A kor szerinti megoszláshoz a következő csoportokat kell kialakítani: egy „24 hónapnál fiatalabb” megnevezésű csoport, a 24 és 155 hónap közötti egyedek esetében 12 hónapos időintervallumonként képzett csoportok, valamint egy „155 hónapnál idősebb” megnevezésű csoport.

3. Azon állományok száma, amelyek esetében a 12. cikk (1) és (2) bekezdésének megfelelően sor került a juh- és kecskefélék gyanús fertőzéses eseteinek jelentésére és kivizsgálására.

4. A megvizsgált szarvasmarhafélék száma az A. fejezet I. részének 2.1., 2.2., 3.1. és 5. pontjában említett alpopulációkban. Ismertetni kell a minta kiválasztásának módszerét, a gyors- és a megerősítő vizsgálatok eredményeit, valamint a vizsgált egyedeknek a 2. pontban megállapított korcsoportok szerinti megoszlását.

5. Az A. fejezet II. részének 2., 3., 5. és 6. pontjában említett alpopulációkban a vizsgált juh- és kecskefélék, valamint állományok száma a minta kiválasztásának módszerével, valamint a gyorstesztek és a megerősítő vizsgálatok eredményeivel együtt.

6. A BSE és súrlókór pozitív fertőzéses esetek földrajzi megoszlása, ideértve a származás szerinti országot is, amennyiben az nem egyezik meg a jelentést készítő országgal. A szarvasmarha-, juh- és kecskefélék tekintetében minden egyes TSE-fertőzéses esetnél fel kell tüntetni a születési évet és lehetőség szerint a születési hónapot. Szerepeltetni kell az atipikusnak minősített TSE-fertőzéses eseteket is. Súrlókórfertőzés esetén adott esetben jelenteni kell a X. melléklet C. fejezete 3.2. pontjának c) alpontjában említett elsődleges és másodla