2006L0049 — HU — 28.04.2009 — 002.001

Ez a dokumentum kizárólag tájékoztató jellegű, az intézmények semmiféle felelősséget nem vállalnak a tartalmáért

Módosította:

No

▼B

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2006/49/EK IRÁNYELVE

(2006. június 14.)

a befektetési vállalkozások és hitelintézetek tőkemegfeleléséről (átdolgozott szöveg)

Az árukereskedőkre vonatkozó tőkekövetelményeket, beleértve azokat az árukereskedőket is, akik jelenleg mentesülnek a 2004/39/EK irányelv követelményei alól, a fent említett mentesség felülvizsgálatával egyidejűleg adott esetben azon irányelv 65. cikkének (3) bekezdése szerint felül fogják vizsgálni.

A befektetési vállalkozások vagy hitelintézetek (a továbbiakban együttesen: „intézmények”) szavatoló tőkéje az intézmények folyamatos működésének és a befektetők védelmének biztosítása érdekében szolgálhat az olyan veszteségek fedezésére, amelyeket nem ellensúlyoz megfelelő mértékű nyereség. A szavatolótőke fontos mércéül szolgál az illetékes hatóságok számára is, különösen az intézmények fizetőképességének felmérése során és egyéb prudenciális célok érvényesítésénél. Ezen túlmenően a belső piacon az intézmények, közvetlen versenyre lépnek egymással. Ezért a Közösség pénzügyi rendszerének erősítésére és a verseny torzulásának megakadályozására helyénvaló a szavatolótőkére vonatkozóan közös, alapvető előírásokat megállapítani.

Mivel a befektetési vállalkozásoknak a kereskedési könyv szerinti üzleti tevékenységük vonatkozásában ugyanazok a kockázatai, mint a hitelintézeteknek, helyénvaló a hitelintézetek tevékenységének megkezdéséről és folytatásáról szóló, 2006. június 14.-i 2006/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv ( 6 ) vonatkozó rendelkezéseit a befektetési vállalkozásokra is alkalmazni.

A belső piac zavartalan működése nemcsak jogi szabályozást tesz szükségessé, hanem a tagállamok illetékes hatóságai közötti szoros és rendszeres együttműködést, valamint a szabályozási és felügyeleti gyakorlat jelentősen megerősített konvergenciáját is.

A tagállamoknak az ezen irányelvben foglalt szabályoknál szigorúbbakat is megállapíthatnak.

Bizonyos feltételek mellett a már létező befektetési vállalkozásoknak meg kell engedni üzleti tevékenységük folytatását akkor is, ha az új befektetési vállalkozások számára előírt minimális indulótőke összegével nem rendelkeznek.

A befektetési vállalkozások és hitelintézetek tőkemegfeleléséről szóló, 1993. március 15-i 93/6/EGK tanácsi irányelvet ( 4 ) több alkalommal és jelentős mértékben módosították. Mivel most az irányelv további módosítása vált szükségessé, annak szövegét az áttekinthetőség érdekében át kell dolgozni.

I. FEJEZET

Tárgy, Hatály És Fogalommeghatározások

1. szakasz

Tárgy és hatály

1. cikk

(1) Ez az irányelv megállapítja a befektetési vállalkozásokra és a hitelintézetekre vonatkozó tőkemegfelelési követelményeket, valamint az ezek kiszámítására és prudenciális felügyeletére vonatkozó szabályokat. A tagállamok ezen irányelv követelményeit a 3. cikkben meghatározott befektetési vállalkozásokra és hitelintézetekre alkalmazzák.

(2) A tagállamok további, illetve szigorúbb követelményeket támaszthatnak az általuk engedélyezett befektetési vállalkozásokkal és hitelintézetekkel szemben.

2. cikk

(1) Ezen irányelv 18., 20., 22–32., 34. és 39. cikkére figyelemmel a 2006/48/EK irányelv 68–73. cikke értelemszerűen alkalmazandó a befektetési vállalkozásokra. A 2006/48/EK irányelv 70–72. cikkének a befektetési vállalkozásokra való alkalmazásakor az egy tagállamban működő hitelintézeti anyavállalatra való hivatkozásokat egy tagállamban működő befektetési anyavállalatra való hivatkozásként, az EU-szintű hitelintézeti anyavállalatra való hivatkozásokat pedig az EU-szintű befektetési anyavállalatokra való hivatkozásként kell értelmezni.

Amennyiben egy hitelintézetnek az anyavállalata egy befektetési anyavállalat valamelyik tagállamban, akkor kizárólag erre a befektetési anyavállalatra vonatkoznak a 2006/48/EK irányelv 71–73. cikke szerinti konszolidált felügyeleti követelmények.

Amennyiben egy befektetési vállalkozásnak az anyavállalata egy hitelintézeti anyavállalat valamelyik tagállamban, akkor kizárólag erre a hitelintézeti anyavállalatra vonatkoznak a 2006/48/EK irányelv 71–73. cikke szerinti konszolidált felügyeleti követelmények.

Amennyiben egy pénzügyi holdingtársaságnak hitelintézet és befektetési vállalkozás is leányvállalata, a hitelintézetre a követelmények a pénzügyi holdingtársaság összevont pénzügyi helyzete alapján alkalmazandók.

(2) Amikor valamely, az (1) bekezdés hatálya alá tartozó csoport tagjai között nincs hitelintézet, a 2006/48/EK irányelvet kell alkalmazni, a következőkre is figyelemmel:

c) a 2006/48/EK irányelv 39. cikkének (3) bekezdése szempontjából az európai bankbizottságra történő hivatkozáson a Tanácsra és a Bizottságra történő hivatkozást kell érteni; és

2. szakasz

Fogalommeghatározások

3. cikk

(1) Ezen irányelv alkalmazásában:

c) „intézmények”: a hitelintézetek és a befektetési vállalkozások;

Az összevont alapú felügyeletre történő alkalmazása szempontjából a „befektetési vállalkozás” fogalma kiterjed a harmadik országbeli befektetési vállalkozásokra.

Az e) pont alkalmazásában a pénzügyi eszközök tartalmazzák mind az elsődleges pénzügyi eszközöket vagy készpénzt, mind a származtatott pénzügyi eszközöket, amelyek értéke az alapul szolgáló pénzügyi eszköz árából vagy egyéb, indexből vagy árfolyamból vagy egyéb eszköz árából származik, és magában foglalja legalább a 2004/39/EK irányelv I. mellékletének C. szakaszában meghatározott eszközöket.

(2) Az „anyavállalat”, „leányvállalat”, „vagyonkezelő társaság” és „pénzügyi intézmény” fogalma kiterjed a 2006/48/EK irányelv 4. cikkében ekként meghatározott vállalkozásokra .

A „pénzügyi holdingtársaság”, a „tagállami pénzügyi holding társaság anyavállalat”, az „EU-szintű pénzügyi holding társaság anyavállalat” és a „kiegészítő szolgáltatásokat nyújtó vállalkozás” fogalma kiterjed a 2006/48/EK irányelv 4. cikkében meghatározottak szerinti vállalkozásokra, kivéve ahol az irányelv hitelintézeteket említ, ott intézményeket kell érteni.

(3) A 2006/48/EK irányelvnek a 2. cikk (1) bekezdésének hatálya alá tartozó, hitelintézeteket nem tartalmazó csoportokra történő alkalmazása céljából az alábbi meghatározásokat kell alkalmazni:

c) „illetékes hatóságok”: azok a nemzeti hatóságok, amelyeket törvényi vagy rendeleti rendelkezések hatalmaznak fel a befektetési vállalkozások felügyeletére.

II. FEJEZET

Indulótőke

4. cikk

Ezen irányelv alkalmazásában az indulótőke magában foglalja a 2006/48/EK irányelv 57. cikkének a) és b) pontjában hivatkozott tételeket .

5. cikk

(1) 125 000 EUR indulótőkével kell rendelkezniük azoknak a befektetési vállalkozásoknak, amelyek saját számlájukra nem kötnek ügyleteket semmilyen pénzügyi eszközzel, és nem jogosultak pénzügyi eszközök jegyzési garancia-vállalására a kibocsátás átvételére irányuló kötelezettségvállalás alapján, de az ügyfelek pénzével és/vagy értékpapírjaival rendelkeznek, és a következő szolgáltatások valamelyikét (egyet vagy többet) nyújtják:

c) pénzügyi eszközökből álló egyedi befektetési portfóliók kezelése.

(2) Az illetékes hatóságok engedélyezhetik azoknak a befektetési vállalkozásoknak, amelyek a befektetők pénzügyi eszközeire vonatkozó megbízásait teljesítik, hogy saját számlájukon ilyen eszközöket tartsanak, amennyiben az alábbi feltételek teljesülnek :

c) a vállalkozás megfelel a 18., 20. és 28. cikkben megállapított követelményeknek; és

A kereskedési könyvben nem szereplő pénzügyi eszköz-pozíciók birtoklása a szavatoló tőke befektetése céljából nem minősül ügyletkötésnek az (1), illetve a (3) bekezdés értelmében.

(3) A tagállamok az (1) bekezdésben említett összeget 50 000 euróra csökkenthetik, ha a vállalkozás nem jogosult az ügyfelek pénzével vagy értékpapírjaival rendelkezni, saját számlára ügyleteket kötni vagy jegyzési garanciavállalást végezni a kibocsátás átvételére irányuló kötelezettségvállalás alapján..

6. cikk

A helyi vállalkozásoknak, amennyiben kihasználják a 2004/39/EK irányelv 31. vagy 32. cikkében megállapított letelepedés és a szolgáltatásnyújtás szabadságát, 50 000 EUR indulótőkével kell rendelkezniük.

7. cikk

A 3. cikk b) pontjának iii. alpontjában említett vállalkozások az alábbi biztosítéki formák valamelyikével rendelkeznek:

c) az indulótőke és szakmai felelősségbiztosítás olyan ötvözése, amely az a) vagy a b) pontban említett fedezetnek megfelelő szintet biztosít.

A Bizottság az Eurostat által közzétett európai fogyasztói árindexben bekövetkezett változások figyelembevétele céljából rendszeresen felülvizsgálja az első albekezdésben említett összegeket a biztosításközvetítésről szóló, 2002. december 9-i 2002/92/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv ( 10 ) 0 4. cikkének (7) bekezdése értelmében végzett kiigazításoknak megfelelően és azokkal egyidőben.

8. cikk

Amennyiben a 3. cikk b) pontjának iii. alpontjában említett vállalkozás a 2002/92/EK irányelv értelmében is bejegyzett, úgy azon irányelv 4. cikke (3) bekezdésének is meg kell felelnie, valamint rendelkeznie kell az alábbi biztosítéki formák egyikével:

c) az indulótőke és a szakmai felelősségbiztosítás olyan ötvözése, amely az a) vagy a b) pontban említett fedezetnek megfelelő szintet biztosít.

9. cikk

Az 5-8. cikkben említettektől eltérő egyéb befektetési vállalkozásoknak 730 000 EUR indulótőkével kell rendelkezniük.

10. cikk

(1) Az 5. cikk (1) és (3) bekezdésétől, a 6. és a 9. cikktől eltérve a tagállamok továbbra is engedélyezhetik az 1995. december 31. előtt már létező olyan befektetési vállalkozásokat és a 6. cikk hatálya alá tartozó vállalkozásokat, amelyek szavatoló tőkéjének összege kevesebb, mint a indulótőkének az 5. cikk (1) és (3) bekezdésében, a 6. és a 9. cikkben meghatározott mértéke.

Az ilyen vállalkozások szavatoló tőkéjének összege nem csökkenhet az ezen irányelv szerinti értesítést követően kiszámított legmagasabb referenciaszint alá. E referenciaszint a kiszámítás időpontját megelőző hat hónapos időszak során számított szavatolótőke napi szintjének átlaga. A referenciaszintet mindig hathavonta, a megelőző időszakra vonatkozóan kell kiszámítani.

(2) Ha valamely, az (1) bekezdés hatálya alá tartozó vállalkozás irányítását a korábbitól eltérő természetes vagy jogi személy veszi át, e vállalkozás szavatoló tőkéjének el kell érnie legalább az 5. cikk (1) és (3) bekezdésében, a 6. és a 9. cikkben meghatározott szintet, kivéve: az 1995. december 31-e. utáni első, öröklés útján történő átszállás esetében, az illetékes hatóságok jóváhagyásától függően, az átszállástól számított legfeljebb 10 évig.

(3) Bizonyos körülmények között, az illetékes hatóságok hozzájárulásával a befektetési vállalkozások és/vagy a 6. cikk hatálya alá tartozó vállalkozások egyesülése esetén az egyesüléssel létrejött vállalkozás szavatoló tőkéjének nem kell elérnie az 5. cikk (1) és (3) bekezdésében, a 6. és a 9. cikkben meghatározott szintet. Az új vállalkozás szavatoló tőkéjének értéke azonban akkor sem lehet kevesebb, mint az egyesült vállalkozásoknak az egyesülés időpontjában meglévő szavatoló tőkéjének összege, ha az 5. cikk (1) és (3) bekezdésében, a 6. és a 9. cikkben meghatározott szinteket nem éri el.

(4) A befektetési vállalkozások és a 6. cikk hatálya alá tartozó vállalkozások szavatoló tőkéje nem kerülhet az 5. cikk (1) és (3) bekezdésében, a 6. és a 9. cikkben, és az ezen cikk (1) és (3) bekezdésében meghatározott szint alá.

Abban az esetben, ha az ilyen vállalkozások és befektetési vállalkozások szavatoló tőkéje azon szint alá kerül, az illetékes hatóságok – amennyiben a körülmények ezt indokolják – határidőt adhatnak e vállalkozások számára helyzetük kiigazítására vagy tevékenységük beszüntetésére.

III. FEJEZET

Kereskedési Könyv

11. cikk

(1) Az intézmények kereskedési könyve tartalmazza a kereskedési szándékkal vagy a kereskedési könyv egyéb elemeinek fedezésére tartott, pénzügyi eszközökből és árukból álló összes pozíciót; az eszközöknek vagy mentesnek kell lennie a forgalmazhatóságukat korlátozó záradéktól, vagy fedezhetőnek kell lenniük.

(2) A kereskedési szándékkal tartott pozíciók a rövid távú újraértékesítés szándékával és/vagy a vételi és eladási árak közötti tényleges vagy várható különbözetből, valamint az egyéb ár- vagy kamatlábváltozásokból származó rövid távú haszon szándékával tartott pozíciók. A „pozíció” fogalmába tartoznak a saját számlás pozíciók, valamint az ügyfélmegbízás teljesítéséből és az árjegyzésből l származó pozíciók.

(3) A kereskedési szándékot az intézményeknek azon stratégiák, szabályzatok és eljárások alapján kell igazolnia, amelyeket annak érdekében hoznak létre, hogy a pozíció vagy a portfólió kezelése a VII. melléklet A. részének megfelelően történjen.

(4) Az intézményeknek kereskedési könyvük kezelésére olyan rendszereket és ellenőrzési mechanizmusokat kell kialakítania és fenntartania, amelyek megfelelnek a VII. melléklet B. és D. részének..

(5) A belső fedezeti ügyleteket fel lehet tüntetni a kereskedési könyvben, amely esetben a VII. melléklet C. részét kell alkalmazni.

IV. FEJEZET

Szavatolótőke

12. cikk

Az „eredeti szavatolótőke” a 2006/48/EK irányelv 57. cikke a)–c) pontjainak összege, csökkentve az i)–k) pontok összegével.

A Bizottság 2009. január 1-jéig megfelelő javaslatot terjeszt az Európai Parlament és a Tanács elé e fejezet módosítására.

13. cikk

(1) E cikk (2)–(5) bekezdésére, valamint a 14. és 17. cikkre figyelemmel a befektetési vállalkozások és hitelintézetek szavatoló tőkéjét a 2006/48/EK irányelvvel összhangban határozzák meg.

Ezen kívül az első albekezdés alkalmazandó azokra a befektetési vállalkozásokra, amelyek nem a 1978. július 25-i 78/660/EGK negyedik tanácsi irányelv ( 11 ) 1 1. cikkének (1) bekezdésében említett jogi formában működnek.

(2) Az (1) bekezdéstől eltérve, az illetékes hatóságok engedélyezhetik azoknak az intézményeknek, amelyek kötelesek a 21., 28-32. cikkel és az I., és III-VI. melléklettel összhangban kiszámított tőkekövetelmények betartására, hogy a szavatoló tőkére kizárólag ebben az alkalmazásban alternatív meghatározást alkalmazzanak. A szavatolótőke semmilyen részét nem lehet egyidejűleg arra használni, hogy más tőkekövetelményeknek megfeleljenek.

Ez az alternatív meghatározás ezen albekezdés a)–c) pontjában megadott elemek összege, kivonva ebből az alábbi d) pontban megadott elemet úgy, hogy ez utóbbi elemnek a levonása az illetékes hatóságok mérlegelésétől függ:

a) a 2006/48/EK irányelvben meghatározottak szerinti szavatoló tőke, eltekintve ugyanazon irányelv 57. cikkének az l)–p) pontjaitól azoknak a befektetési vállalkozásoknak az esetében, amelyeknek le kell vonniuk e bekezdés d) elemét e bekezdés a), b) és c) elemeinek összegéből;

c) alárendelt kölcsöntőke és/vagy az ezen cikk 5. pontjában említett elemek, az ezen cikk 3. és 4. bekezdésében és a 14. cikkben meghatározott feltételek szerint; és

(3) A második albekezdés c) alpontjában említett alárendelt kölcsöntőkének az eredeti futamideje legalább két év. A kölcsöntőkét teljes egészében meg kell fizetni, és a kölcsönmegállapodás nem tartalmaz semmilyen záradékot, amely arról rendelkezne, hogy különleges körülmények között – az intézmény felszámolása kivételével – az adósságot a kikötött törlesztési időpont előtt vissza kellene fizetni, hacsak az illetékes hatóságok jóvá nem hagyják a törlesztést. Az ilyen alárendelt kölcsöntőkének sem a tőkerészét, sem a kamatösszegét nem lehet visszafizetni, ha ez a törlesztés azt jelentené, hogy az adott intézmény szavatoló tőkéje ezáltal azon intézmény teljes tőkekövetelményének 100 %-a alá csökkenne.

Ezen túlmenően az intézmények azonnal értesítik az illetékes hatóságokat az ilyen alárendelt kölcsöntőkével kapcsolatos minden törlesztésről, amint szavatoló tőkéjük a teljes tőkekövetelmény 120 %-a alá esik.

(4) A (2) bekezdés második albekezdése c) alpontjában említett alárendelt kölcsöntőke nem haladhatja meg a 21. és 28-32. cikknek és az I –VI. mellékletben kiszámított tőkekövetelményeknek való megfelelést szolgáló eredeti szavatolótőke legfeljebb 150 %-át, és csak az illetékes hatóságok számára elfogadható, különleges körülmények között közelítheti meg ezt az összeget.

(5) Az illetékes hatóságok megengedhetik az intézményeknek, hogy a (2) bekezdés második albekezdése c) alpontjában említett alárendelt kölcsöntőkét a 2006/48/EK irányelv 57. cikkének d)–h) pontjával helyettesítsék

14. cikk

(1) Az illetékes hatóságok engedélyezhetik a befektetési vállalkozásoknak, hogy meghaladják az alárendelt-kölcsöntőkének a 13. cikk (4) bekezdésében megállapított felső határát, ha azt prudenciális szempontból megfelelőnek ítélik meg és feltéve, hogy az ilyen alárendelt-kölcsöntőke és a 13. cikk (5) bekezdésében említett elemek összessége nem haladja meg a 21., 28–32. cikkben, valamint az I. és a III–VI. mellékletben megállapított tőkekövetelményeknek való megfelelést szolgáló eredeti szavatolótőke maximum 200 %-át, vagy ugyanannak az összegnek a 250 %-át, ha a befektetési vállalkozások szavatoló tőkéjük kiszámításakor levonják a 13. cikk (2) bekezdésének d) pontjában említett elemet.

(2) Az illetékes hatóságok engedélyezhetik a hitelintézeteknek, hogy meghaladják az alárendelt-kölcsöntőkének a 13. cikk (4) bekezdésében megállapított felső határát, ha azt prudenciális szempontból megfelelőnek ítélik meg és feltéve, hogy az ilyen alárendelt-kölcsöntőke és a 2006/48/EK irányelv 57. cikkének d)–h) pontjai nem haladják meg a 28–32. cikkel, valamint az ezen irányelv I. és a III–VI. mellékletével összhangban kiszámított tőkekövetelményeknek való megfelelést szolgáló eredeti szavatolótőke 250 %-át.

15. cikk

A 13. cikk (2) bekezdése második albekezdése d) pontjában említett illikvid eszközök a következőket foglalják magukban:

c) olyan hitelintézeteken és más pénzügyi intézményeken kívüli vállalkozásokban birtokolt részesedések és egyéb befektetések, amelyek nehezen értékesíthetők;

A b) pont alkalmazásában ha hitelintézetek vagy pénzügyi intézmények részvényeit átmenetileg birtokolják olyan pénzügyi támogatás céljából, amelynek a célja az adott intézet reorganizációja és megmentése, az illetékes hatóságok eltekinthetnek ettől a rendelkezéstől. Eltekinthetnek tőle azokat a részvényeket illetően is, amelyek szerepelnek a befektetési vállalkozás kereskedési könyvében.

16. cikk

Az olyan csoportba tartozó befektetési vállalkozások, amelyekre a 22. cikkben foglalt felmentést hagytak jóvá, a 13–15. cikknek megfelelően az alábbiak szerint számítják ki szavatoló tőkéjüket:

c) a 2006/48/EK irányelv 66. cikk (2) bekezdésének a) és b) pontjára vonatkozó korlátokat úgy kell számítani, hogy az eredeti szavatolótőkéből le kell vonni azon irányelv 57. cikke l)–p) pontjainak az ezen cikk b) pontjában említett összetevőit, amelyek a kérdéses vállalkozások eredeti szavatolótőkéjének részei; és

d) a 2006/48/EK irányelv 57. cikk l)–p) pontjának a c) pontban említett összetevőit az eredeti szavatolótőkéből kell levonni, nem pedig azon irányelv 66. cikkének (2) bekezdésében megállapított elemek összességéből, különösen ezen irányelv 13. cikkének (4) bekezdése, 13. cikkének (5) bekezdése és 14. cikke tekintetében.

17. cikk

(1) Amennyiben egy intézmény az ezen irányelv II. melléklete alkalmazásában a kitettségek kockázattal súlyozott értékeit a 2006/48/EK irányelv 84–89. cikkének megfelelően számítja, abban az esetben a 2006/48/EK irányelv VII. melléklete, 1. részének 4. alrészében előírt számítás céljára az alábbiakat kell alkalmazni:

Az a) pont alkalmazásában az ilyen intézmények esetén az ilyen értékelési korrekciók nem kerülnek be a szavatoló tőkébe, kivéve ha az az ezen bekezdés rendelkezéseinek megfelelően történik.

(2) E cikk alkalmazásában a 2006/48/EK irányelv 153. és 154. cikke alkalmazandó.

V. FEJEZET

1. szakasz

A kockázatviselésre Vonatkozó Rendelkezések

18. cikk

(1) Az intézményeknek mindenkor rendelkeznie kell akkora összegű szavatoló tőkével, amely legalább egyenlő, vagy meghaladja a következő tételek összegét:

(2) Az (1) bekezdés rendelkezéseitől eltérve az illetékes hatóságok engedélyezhetik az intézményeknek, hogy a kereskedési könyvi tevékenységükre vonatkozó tőkekövetelményt a 2006/48/EK irányelv 75. cikke a) pontjának és ezen irányelv II. melléklete 6., 7., 9. és 10. pontjának megfelelően számítsák ki, amennyiben a kereskedési könyvbe tartozó üzleti tevékenységük mértéke megfelel a következő követelményeknek:

c) ezen intézmények kereskedési könyvbe tartozó tevékenysége soha nem haladja meg összes üzleti tevékenységük 6 %-át, valamint kereskedési könyvbe tartozó összes pozíciójuk soha nem haladja meg a 20 millió EUR-t.

(3) Annak kiszámításához, hogy a (2) bekezdés a) és c) pontjában szereplő kereskedési könyv szerinti üzleti tevékenység hogyan aránylik a teljes üzleti tevékenységhez, az illetékes hatóságok figyelembe vehetik a mérleg szerinti és a mérlegen kívüli üzleti tevékenység összevont nagyságát, az adott intézmények eredménykimutatását vagy szavatoló tőkéjét, illetve e mutatószámok kombinációját. A mérleg szerinti és a mérlegen kívüli üzleti tevékenység nagyságának mérlegelésekor a hitelviszonyt megtestesítő értékpapírokat piaci árukon vagy névértékükön, a részvényeket piaci árukon, a származtatott eszközöket pedig az azok alapul szolgáló eszközök névértéke vagy piaci értéke szerint kell értékelni. A hosszú és rövid pozíciókat előjelüktől függetlenül összegezni kell.

(4) Ha az intézmény hosszabb időn keresztül túllépné a (2) bekezdés a) és b) pontjában előírt határértékek egyikét vagy mindegyikét vagy a (2) bekezdés c) pontjában előírt határértékek egyikét vagy mindegyikét, az intézmény köteles a kereskedési könyvbe tartozó tevékenysége tekintetében a 2006/48/EK irányelv 75. cikkének a) pontjában előírtak helyett az (1) bekezdés a) pontjában előírt követelményeknek eleget tenni és erről értesíteni az illetékes hatóságot.

19. cikk

(1) Az I. melléklet 14. pontja alkalmazásában a nemzeti hatóságok mérlegelési jogtól függően 0 % súlyozás rendelhető az I. melléklet 1. táblázatában felsorolt szervezetek által kibocsátott hitelviszonyt megtestesítő értékpapírokhoz, ha ezeket a hitelviszonyt megtestesítő értékpapírokat hazai devizában bocsátották ki és hazai devizában finanszírozzák.

(2) Az I. melléklet 13. és 14. pontjától eltérve a tagállamok olyan egyedi kockázati követelményt állapíthatnak meg minden, a 2006/48/EK irányelv VI. melléklete 1. részének 68–70. pontja alá tartozó kötvényre, amely megegyezik az azonos hátralévő futamidejű minőségi tétel egyedi kockázati követelményével, százalékosan csökkentve azon irányelv VI. melléklete, 1. részének 72. pontjában foglalt értékekkel.

(3) Amennyiben az I. melléklet 52. pontjának megfelelően egy illetékes hatóság elismertnek fogadja el valamely harmadik ország kollektív befektetési formáját, egy másik tagállam illetékes hatósága az elismerést saját értékelés végzése nélkül alkalmazhatja.

20. cikk

(1) Ezen cikk (2), (3) és (4) bekezdése és ezen irányelv 34. cikkének figyelembe vételével a befektetési vállalkozásokra a 2006/48/EK irányelv 75. cikkének követelményeit kell alkalmazni.

(2) Az illetékes hatóságok az (1) bekezdéstől eltérve engedélyezhetik az olyan befektetési vállalkozásoknak, amelyek nem rendelkeznek engedéllyel a 2004/39/EK irányelv I. melléklete A. szakaszának 3. és 6. pontjában felsorolt befektetési szolgáltatások nyújtására, hogy akkora összegű szavatoló tőkével rendelkezzenek, amely mindenkor megegyezik az alábbi tételek közül a magasabbal, vagy meghaladja azt:

(3) Az illetékes hatóságok az (1) bekezdéstől eltérve engedélyezhetik az olyan befektetési vállalkozások számára, amelyek a 9. cikkben megállapított indulótőkével rendelkeznek, de amelyek az alábbi kategóriákba tartoznak, hogy akkora összegű szavatoló tőkével rendelkezzenek, amely mindenkor több vagy egyenlő a 2006/48/EK irányelv 75. cikkének a)–c) pontjaiban foglalt követelményeknek megfelelően kiszámított tőkekövetelményeknek és az ezen irányelv 21. cikkében megállapított tőkekövetelménynek az összegével:

(4) A (2) és (3) bekezdésben említett befektetési vállalkozások továbbra is a 2006/48/EK irányelv V. mellékletében megállapított működési kockázatra vonatkozó valamennyi egyéb rendelkezés hatálya alá tartoznak.

(5) A 21. cikk kizárólag azon befektetési vállalkozásokra alkalmazandó, amelyekre a (2) vagy (3) bekezdés vagy a 46. cikk alkalmazandó, és azt az ott ismertetett módon kell alkalmazni.

21. cikk

A befektetési vállalkozásoknak legalább a megelőző év általános költségei egynegyedének megfelelő szavatoló tőkével kell rendelkeznie.

Az illetékes hatóságok módosíthatják ezt a követelményt abban az esetben, ha a megelőző évhez képest a vállalkozás üzleti tevékenységében lényeges változás következett be.

Ha a vállalkozás még nem végez egy teljes éve üzleti tevékenységet, ideértve az indulás napját, a követelmény az üzleti tervben szereplő általános költségek összegének negyede, feltéve hogy az illetékes hatóságok nem kérik ennek a tervnek a módosítását.

2. szakasz

A követelmények alkalmazása összevont (konszolidált) alapon

22. cikk

(1) A 2. cikk hatálya alá tartozó csoportok felügyeletét összevont alapon ellátni köteles vagy megbízott, illetékes hatóságok eseti alapon eltekinthetnek a tőkekövetelmények összevont alapon történő alkalmazásától, amennyiben:

c) az ilyen csoport minden EU-szintű befektetési vállalkozása egyedi alapon megfelel a 18. és a 20. cikkben előírt követelményeknek, és ezzel egyidejűleg szavatoló tőkéjéből levonja azon befektetési vállalkozások, pénzügyi intézmények, vagyonkezelő társaságok és kiegészítő szolgáltatásokat nyújtó vállalkozások felé fennálló függő kötelezettségeit, amelyek egyébként összevont felügyelet alá tartoznának és;

Abban az esetben, ha az első albekezdés feltételei teljesülnek, minden EU-szintű befektetési vállalkozásnak rendelkeznie kell a csoportba tartozó valamennyi pénzügyi holdingtársaság, befektetési vállalkozás, pénzügyi intézmény, vagyonkezelő társaság és kiegészítő szolgáltatásokat nyújtó vállalkozás tőke- és finanszírozási forrásainak felügyeletét és ellenőrzését szolgáló rendszerrel.

(2) Az illetékes hatóságok az (1) bekezdéstől eltérve engedélyezhetik olyan pénzügyi holdingtársaság számára, amely ilyen csoport egyik EU-szintű befektetési vállalkozásának anyavállalata, hogy olyan értéket alkalmazzon, amely alacsonyabb, mint az (1) bekezdés d) pontja szerint kiszámított érték, de nem kevesebb, mint egyrészről a 18. és 20. cikkben olyan befektetési vállalkozásokra, pénzügyi intézményekre, vagyonkezelő társaságokra és kiegészítő szolgáltatásokat nyújtó vállalkozásokra egyedi alapon előírt követelményeknek, amelyekkel egyébként összevont alapú felügyelet alá tartozna, másrészről az olyan befektetési vállalkozások, pénzügyi intézmények, vagyonkezelő társaságok és kiegészítő szolgáltatásokat nyújtó vállalkozások javára fennálló esetleges függő kötelezettségek teljes összegének, amelyekkel egyébként összevont alapú felügyelet alá tartozna, az összege. E bekezdés alkalmazásában a harmadik országok befektetési vállalkozásaira, pénzügyi intézményeire, vagyonkezelő társaságaira és kiegészítő szolgáltatásokat nyújtó vállalkozásaira vonatkozó tőkekövetelmény elvi tőkekövetelmény.

23. cikk

Az illetékes hatóságoknak köteleznie kell a 22. cikk értelmében felmentést kapott csoportokba tartozó befektetési vállalkozásokat, hogy értesítsék őket azokról a kockázatokról, amelyek pénzügyi helyzetüket veszélyeztethetik, beleértve a tőkéjük és finanszírozásuk forrásaival és összetételével kapcsolatos kockázatokat is. Ha az illetékes hatóságok ennek alapján megállapítják, hogy e befektetési vállalkozások pénzügyi helyzete nem biztosított megfelelően, kötelezniük kell őket, hogy tegyenek intézkedéseket, ideértve – szükség esetén – az e vállalkozásoktól a csoport más tagjaihoz történő tőketranszferek korlátozását is.

Ha az illetékes hatóságok eltekintenek a 22. cikkben előírt összevont alapú felügyelet kötelezettségétől, más, megfelelő intézkedéseket kell tenniük az egész csoport – beleértve a tagállamok területén kívül elhelyezkedő vállalkozásokat is – kockázatainak, nevezetesen nagykockázat-vállalásainak felügyeletére.

Ha az illetékes hatóságok eltekintenek a 22. cikkben előírt összevont alapú tőkekövetelmények alkalmazásától, egyéni alapon a 2006/48/EK irányelv 123. cikke és V. címe 5. fejezetének követelményei, a befektetési vállalkozások felügyeletére pedig egyéni alapon továbbra is azon irányelv 124. cikkének követelményei alkalmazandók.

24. cikk

(1) Az illetékes hatóságok a 2. cikk (2) bekezdésétől eltérve mentesíthetik a befektetési vállalkozásokat az említett cikkben megállapított összevont alapú tőkekövetelmény alól, amennyiben a csoportba tartozó valamennyi befektetési vállalkozásra vonatkozik a 20. cikk (2) bekezdése, és a csoport nem tartalmaz hitelintézeteket.

(2) Ha az első albekezdés követelményei teljesülnek, egy tagállambeli befektetési vállalkozás anyavállalat köteles összevont alapon annyi szavatoló tőkét biztosítani, amely mindenkor egyenlő vagy több mint az alábbi két összeg közül a nagyobb, amelyeket a befektetési anyavállalat konszolidált pénzügyi helyzete alapján számítanak ki, és összhangban vannak e fejezet 3. szakaszával:

(3) Amennyiben az (1) bekezdés követelményei teljesülnek, a valamely pénzügyi holdingtársaság által ellenőrzött befektetési vállalkozások kötelesek összevont alapon annyi szavatoló tőkét biztosítani, amely mindenkor egyenlő vagy több, mint az alábbi két összeg közül a nagyobb, amelyeket a pénzügyi holding társaság konszolidált pénzügyi helyzete alapján számítanak ki, és összhangban vannak e fejezet 3. szakaszával:

25. cikk

Az illetékes hatóságok a 2. cikk (2) bekezdésétől eltérve mentesíthetik a befektetési vállalkozásokat az említett cikkben megállapított összevont alapú tőkekövetelmény alól, amennyiben a csoportba tartozó valamennyi befektetési vállalkozás a 20. cikk (2) és (3) bekezdésében említett befektetési vállalkozások kategóriájába tartozik, és a csoport nem tartalmaz hitelintézeteket.

Ha az első albekezdés követelményei teljesülnek, egy tagállambeli befektetési vállalkozás anyavállalat köteles annyi szavatoló tőkét biztosítani összevont alapon, amely mindenkor egyenlő vagy több mint a 2006/48/EK irányelv 75. cikke a)–c) pontjaiban szereplő követelményeknek és az ezen irányelv 21. cikkében előírt összegnek az összege, miközben a számítás a befektetési vállalkozás anyavállalat konszolidált pénzügyi helyzete alapján e fejezet 3. szakaszával összhangban történik.

Amennyiben az (1) bekezdés követelményei teljesülnek, a pénzügyi holdingtársaság által ellenőrzött befektetési vállalkozás köteles összevont alapon legalább annyi szavatoló tőkét biztosítani, amely mindenkor egyenlő vagy több mint a 2006/48/EK irányelv 75. cikkének a)–c) pontjaiban szereplő tőkekövetelményeknek és az ezen irányelv 21. cikkében előírt összegnek az összege, miközben a számítás a pénzügyi holding társaság konszolidált pénzügyi helyzete alapján e fejezet 3. szakaszával összhangban történik.

3. szakasz

az összevont alapú követelmények kiszámítása

26. cikk

(1) Ha a 22. cikkben foglalt felmentésre nem kerül sor, az illetékes hatóságok az I. és V. mellékletben meghatározott tőkekövetelmények, valamint 28–32. cikkben és a VI. mellékletben meghatározott ügyfélkockázatok konszolidált alapú kiszámítása céljából engedélyezhetik, hogy az egyik intézmény kereskedési könyvében szereplő nettó pozíciók a másik intézmény kereskedési könyvében szereplő pozícióknál beszámításra kerüljenek a 28–32. cikkben és az I., V., és VI. mellékletben meghatározott szabályoknak megfelelően.

Az illetékes hatóságok engedélyezhetik továbbá, hogy az egyik intézmény devizapozíciói beszámításra kerüljenek a másik intézmény devizapozícióinál, a III. és/vagy V. mellékletben meghatározott szabályoknak megfelelően. A hatóságok azt is engedélyezhetik, hogy az egyik intézmény árupozíciói beszámításra kerüljenek a másik intézmény árupozícióinál, a IV. és/vagy V. mellékletben meghatározott szabályoknak megfelelően.

(2) Az illetékes hatóságok engedélyezhetik a harmadik országokban található vállalkozások kereskedési könyvének és deviza-, illetve árupozícióinak beszámítását, ha egyidejűleg teljesülnek a következő feltételek:

c) az adott országokban nincs hatályban olyan szabályozás, amely jelentősen érintené a csoporton belüli tőketranszfert.

(3) Az illetékes hatóságok engedélyezhetik a (1) bekezdésben foglalt, olyan csoporton belüli intézmények közötti beszámítást, amelyek az adott tagállamban kaptak engedélyt, amennyiben:

(4) Ezen túlmenően az illetékes hatóságok engedélyezhetik az (1) bekezdésben foglalt beszámítást a csoporton belüli, a (3) bekezdésben foglalt feltételeknek megfelelő intézmények és az ugyanazon csoportba tartozó, valamely másik tagállamban engedélyezett intézmény között, amennyiben ez az intézmény a 18., 20. és 28. cikkben foglalt tőkekövetelményeket egyedi alapon köteles teljesíteni.

27. cikk

(1) szavatoló tőke összevont alapú kiszámításakor a 2006/48/EK irányelv 65. cikkét kell alkalmazni.

(2) Az összevont alapú felügyeletet gyakorló illetékes hatóságok elismerhetik a saját tőkének az IV. melléklet szerinti intézményekre alkalmazandó különleges szavatolótőke-fogalom meghatározásának érvényességét az összevont alapon számított szavatoló tőkéjük kiszámításánál.

4. szakasz

A nagykockázatok Felügyelete És Ellenőrzése

28. cikk

(1) Az intézmények nagykockázataikat a 2006/48/EK irányelv 106–118. cikkének megfelelően felügyelik és ellenőrzik.

(2) Az (1) bekezdéstől eltérően, azon intézményeknek, amelyek a kereskedési könyv szerinti üzleti tevékenységükre vonatkozó tőkekövetelményüket az I. és II., valamint adott esetben az ezen irányelv V. mellékletének megfelelően számítják, nagykockázataikat a 2006/48/EK irányelv 106–118. cikkének megfelelően, ezen irányelv 29–32. cikkében megállapított módosításokra figyelemmel kell felügyelnie és ellenőriznie.

(3) 2007. december 31-ig a Bizottság jelentést teszt az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak ezen szakasz működéséről és szükség esetén javaslatokat is tesz.

29. cikk

(1) Az egyedi ügyfelekkel szemben vállalt, a kereskedési könyvben felmerülő kitettséget az alábbi elemek összegzésével kell számítani:

c) a kérdéses ügyféllel a II. mellékletben hivatkozott tranzakciók, megállapodások és ügyletek megkötéséből származó kockázatvállalások, amelyeket a II. mellékletben a kitettségi értékek kiszámítására megállapított módon számítanak.

A b) pont alkalmazásában a nettó kockázatot úgy számítják ki, hogy levonják azokat a jegyzési garanciavállalásokat, amelyeket az alakszerű megállapodás alapján harmadik fél az intézménytől lejegyzett, vagy amelyre jegyzési garanciát vállalt, csökkentve az I. melléklet 41. pontjában meghatározott tényezőkkel.

A b) pont alkalmazásában további összehangolásig a illetékes hatóságoknak elő kell írnia az intézményeknek, hogy a jegyzési garanciavállalásaikat a kezdeti kötelezettségvállalás időpontja és az első munkanap között figyelemmel kísérő és ellenőrző rendszereket hozzanak létre a kérdéses piacokon felmerült veszélyek természetétől függően.

A c) pont alkalmazásában a 2006/48/EK irányelv 84–89. cikkei kizárásra kerülnek az ezen irányelv II. melléklete 6. pontjában szereplő hivatkozásból.

(2) Az ügyfélcsoportok részére történő, a kereskedési könyvben megjelenő kockázatvállalást az ügyfélcsoportba tartozó egyedi ügyfelek (1) bekezdés szerint kiszámított kockázatainak összegzésével számítják ki.

30. cikk

(1) Az egyedi ügyfelek vagy az ügyfélcsoportok felé fennálló összes kockázatvállalást a kereskedési könyvben és a nem kereskedési könyvben felmerülő kockázatok összeadásával számítják ki, figyelembe véve a 2006/48/EK irányelv 112–117. cikkét.

A nem kereskedési könyvben szereplő kockázatok kiszámításához az intézmények nullának veszik az 13. cikk (2) bekezdése második albekezdése d) pontjának értelmében a saját tőkéjükből levont eszközökből származó kockázatokat.

(2) Az intézményeknek a (4) bekezdésnek megfelelően kiszámított, egyedi ügyfelek és ügyfélcsoportok felé fennálló összes kockázatvállalásukról a 2006/48/EK irányelv 110. cikkének megfelelően kell jelentést készítenie.

Az egyedi ügyfelek vagy ügyfélcsoportok felé fennálló nagykockázatokról készülő jelentésekben repó-ügyleteken, értékpapír- és árukölcsönzési ügyleteken kívül hitelkockázat-mérséklés nem kerülhet elismerésre.

(3) Az egyedi ügyfelek vagy az ügyfélcsoportok felé fennálló kockázatvállalás első pontnak megfelelő összege a 2006/48/EK irányelv 111–117. cikkének megfelelő korlátozás alá esik.

(4) A (3) bekezdés rendelkezéseitől eltérve, illetékes hatóságok engedélyezhetik, hogy az elfogadott harmadik országbeli befektetési vállalkozásokkal és az elismert elszámolóházakkal és tőzsdékkel szembeni követeléseket megtestesítő eszközökre és egyéb kockázatokra, ugyanaz az eljárás vonatkozzon, mint amelyet a 2006/48/EK irányelv 113. cikke (3) bekezdésének i. pontjában, 115. cikke (3) bekezdésében és 116. cikkében meghatározottak szerint az intézményekkel szemben engedélyeztek.

31. cikk

Az illetékes hatóságok engedélyezhetik a 2006/48/EK irányelv 111–117. cikkében meghatározott határértékek túllépését, amennyiben teljesülnek a következő feltételek:

c) ha a túllépés felmerülése óta 10 vagy annál kevesebb nap telt el, a kérdéses ügyféllel vagy ügyfélcsoporttal szemben vállalt, kereskedési könyvben szereplő kitettség nem haladhatja meg az intézmény szavatoló tőkéjének 500 %-át;

e) az intézményeknek háromhavonta be kell számolniuk a illetékes hatóságoknak minden olyan esetről, amikor a 2006/48/EK irányelv 111. cikke (1) és (2) bekezdésében megállapított korlátokat a megelőző három hónap során túllépték.

Az e) ponttal kapcsolatban, minden olyan esetben, amikor a korlátokat túllépik, be kell számolni annak mértékéről és az érintett ügyfél nevéről.

32. cikk

(1) Az illetékes hatóságoknak ki kell dolgozniuk olyan eljárásokat, amelyek megakadályozzák az intézményeket a pótlólagos tőkekövetelmények – amelyek pedig a 2006/48/EK irányelv 111. cikke (1) és (2) bekezdésében megállapított limiteket túllépő kitettségek esetében terhelnék őket, ha ezek a kitettségek 10 napon túl fennállnak – tudatos elkerülésében oly módon, hogy ideiglenesen más, akár ugyanazon a csoporton belüli, akár egy másik csoportba tartozó vállalkozáshoz viszik át ezeket a kitettségeket és/vagy oly módon, hogy mesterséges tranzakciókat hoznak létre a meglévő kitettség 10 napon belüli lezárására és újranyitására.

Az illetékes hatóságok értesítik a Tanácsot és a Bizottságot ezekről a módszerekről.

Az intézményeknek olyan rendszereket kell üzemeltetniük, amelyek biztosítják, hogy minden, a fenti hatással járó tranzakcióról az illetékes hatóságok azonnal jelentést kapjanak.

(2) A illetékes hatóságok engedélyezhetik az intézményeknek, amelyek a szavatoló tőkének a 13. cikk (2) bekezdése szerinti meghatározását alkalmazhatják, hogy azt a 30. cikk (2) bekezdése, a 30. cikk (3) bekezdése és a 31. cikk szempontjából is alkalmazzák, feltéve, hogy az érintett intézményeknek a 2006/48/EK irányelv 110–117. cikkeiben meghatározott kötelezettségek mindegyikének is meg kell felelniük a kereskedési könyvükben nem szereplő kitettségekre vonatkozóan, azon irányelvben meghatározottak szerinti szavatoló tőke használata mellett.

5. szakasz

A pozíciók Jelentési Célból Történő Értékelése

33. cikk

(1) Valamennyi kereskedési könyvi pozícióra a VII. melléklet B. részében meghatározott prudens értékelési szabályok vonatkoznak. Ezek a szabályok annak biztosítására kötelezik az intézményeket, hogy az összes kereskedési könyvi pozíciójukhoz társított érték megfelelően tükrözze az aktuális piaci értéket. Az előbbi értéknek megfelelő mértékű stabilitást kell mutatnia tekintettel a kereskedési könyvi pozíciók dinamikus természetére, a prudenciális megbízhatóság követelményeire, valamint a kereskedési könyvi pozíciók tekintetében a tőkekövetelmények működési módjára és céljára.

(2) A kereskedési könyvi pozíciókat legalább naponta újra kell értékelni.

(3) Ténylegesen rendelkezésre álló piaci árak hiányában az illetékes hatóságok eltekinthetnek az (1) és (2) bekezdésben előírt követelménytől, és előírják az intézményeknek, hogy alkalmazzanak alternatív értékelési módszereket, feltéve, hogy azok elég megbízhatóak, és azokat az illetékes hatóságok jóváhagyták.

6. szakasz

Kockázatkezelés és tőkehelyzet felmérés

34. cikk

Az illetékes hatóságok minden befektetési vállalkozástól megkövetelik, hogy a 2004/39/EK irányelv 13. cikke követelményeinek teljesítése mellett a 2006/48/EK irányelv 68–73. cikkében az alkalmazási körökre előírt rendelkezésekre is figyelemmel, ez utóbbi irányelv 22. és 123. cikkében foglalt követelményeknek is megfeleljenek.

7. szakasz

Jelentési Kötelezettségek

35. cikk

(1) A tagállamoknak elő kell írniuk a befektetési vállalkozások és hitelintézetek számára, hogy küldő tagállam illetékes hatóságai számára minden szükséges információt biztosítsanak annak érdekében, hogy értékelni lehessen az ezen irányelvnek megfelelően elfogadott szabályoknak való megfelelésüket. A tagállamoknak kell gondoskodniuk arról is, hogy az intézmények belső irányítási rendszere, illetve adminisztratív és számviteli eljárásai bármikor lehetővé tegyék az e szabályoknak való megfelelés ellenőrzését.

(2) A 9. cikk hatálya alá tartozó befektetési vállalkozások legalább havonta, az 5. cikk (1) bekezdésének hatálya alá tartozó vállalkozások legalább háromhavonta, az 5. cikk (3) bekezdésének hatálya alá tartozó vállalkozások pedig legalább hathavonta jelentést tesznek az illetékes hatóságoknak az utóbbiak által meghatározott módon.

(3) A (2) bekezdés rendelkezéseitől eltérően, a 5. cikk (1) és (9) bekezdésének hatálya alá tartozó befektetési vállalkozásoknak, összevont vagy szubkonszolidált alapon hathavonta kell információt szolgáltatniuk.

(4) A hitelintézetek a 2006/48/EK irányelvben meghatározott gyakorisággal kötelesek jelentést tenni, az illetékes hatóságok által meghatározott módon.

(5) Az illetékes hatóságok kötelezővé teszik az intézmények számára, hogy azonnal jelentsék, ha a repo- vagy az értékpapír- és árukölcsönzési ügyletek során a partner nem tesz eleget kötelezettségeinek.

VI. FEJEZET

1. szakasz

Illetékes Hatóságok

36. cikk

(1) A tagállamoknak meg kell nevezniük azokat a hatóságokat, amelyek illetékesek az irányelvben meghatározott feladatok elvégzésére. A tagállamok erről tájékoztatják a Bizottságot, feltüntetve a feladatok megosztását.

(2) Az illetékes hatóságoknak a nemzeti jogszabályok vagy hatóságok által az adott tagállamban működő felügyeleti rendszer részeként hivatalosan elismert hatóságoknak vagy szerveknek kell lenniük.

(3) Az érintett illetékes hatóságok részére biztosítani kell a feladataik ellátásához szükséges minden jogosultságot, különösen a kereskedési könyvek összetételének megvizsgálási jogát.

2. Szakasz

Felügyelet

37. cikk

(1) A 2006/48/EK irányelv V. címének 4. fejezete a befektetési vállalkozások felügyeletére az alábbiak szerint értelemszerűen alkalmazandó:

c) a 2006/48/EK irányelv 44–52. cikkére történő hivatkozásokat úgy kell értelmezni, mint a 2004/39/EK irányelv 54. és 58. cikkére történő hivatkozást.

Ha egy EU-szintű pénzügyi holding társaság anyavállalatnak hitelintézet és befektetési vállalkozás leányvállalata is van, a 2006/48/EK irányelv V. címének 4. fejezete alkalmazandó az intézmények felügyelete vonatkozásában ugyanúgy, mintha a hitelintézetekre való utalás helyett intézmények szerepelnének.

(2) Az intézmények ezen irányelv V. mellékletében szereplő belső modelljeinek elismerésére ugyanúgy a 2006/48/EK irányelv 129. cikke (2) bekezdésében megállapított követelményeket kell alkalmazni, ha erre vonatkozóan egy EU-szintű hitelintézeti anyavállalat és leányvállalatai, illetve egy EU-szintű befektetési vállalkozás anyavállalat és leányvállalatai, vagy egy EU-szintű pénzügyi holdingtársaság leányvállalatai közös kérelmet nyújtanak be.

Az első albekezdésben említett elismerés beszerzésére hat hónap áll rendelkezésre.

38. cikk

(1) A tagállamok illetékes hatóságai szorosan együttműködnek az ezen irányelvben foglalt feladatok ellátása során, különösen az olyan befektetési szolgáltatások esetén, amelyeket szolgáltatásként vagy fióktelepek létrehozásával nyújtanak.

A hatóságok a másik kérelmére rendelkezésre bocsátanak minden olyan információt, amely elősegíti az intézmények tőkemegfelelésének felügyeletét, különösen az ezen irányelvben megállapított szabályoknak való megfelelés ellenőrzését.

(2) Az illetékes hatóságok közötti, az ezen irányelvben foglalt bármely információcsere az alábbi szakmai titoktartási kötelezettségek hatálya alá tartozik:

VII. FEJEZET

Közzététel

39. cikk

A befektetési vállalkozásokra a 2006/48/EK irányelv V. címének 5. fejezetében megállapított követelményeket kell alkalmazni.

VIII. FEJEZET

1. szakasz

40. cikk

A partnerkockázatra vonatkozó minimum tőkekövetelmények ezen irányelv szerinti, valamint a minimum tőkekövetelmények 2006/48/EK irányelv szerinti számítása céljából, azon irányelv III. melléklete 2–6. pontja rendelkezései sérelme nélkül az elismert harmadik országbeli befektetési vállalkozásokkal szembeni kitettségeket, valamint az elismert elszámolóházakkal és tőzsdékkel szembeni kitettségeket az intézményekkel szembeni kitettségként kezelik.

2. szakasz

Végrehajtási jogkörök

41. cikk

(1) A Bizottság a ►M1 ————— ◄ határoz a technikai kiigazításokról az alábbi területeken:

c) az 5–9. cikkben előírt indulótőke összegeinek és 18. cikk (2) bekezdésében említett összegnek a kiigazítása a gazdasági és monetáris téren történő fejlődésfigyelembevétele érdekében;

▼M1

(2) Mivel az (1) bekezdésben említett intézkedések ezen irányelv nem alapvető fontosságú elemei módosítására irányulnak, azokat a 42. cikk (2) bekezdésében említett ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.

▼B

42. cikk

(1) A Bizottságot a 2003. november 5-i 2004/10/EK ( 12 ) 2 bizottsági határozat alapján létrehozott Európai Bankbizottság (a továbbiakban: a bizottság) segíti.

▼M1

(2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor az 1999/468/EK határozat 5a. cikkének (1)–(4) bekezdését, valamint 7. cikkét kell alkalmazni, 8. cikkének rendelkezéseire is figyelemmel.

(3) 2010. december 31-ig, majd ezt követően legalább háromévente a Bizottság megvizsgálja a végrehajtási hatásköreire vonatkozó rendelkezéseket, és az Európai Parlament és a Tanács elé terjeszt egy jelentést e hatáskörök működéséről. A jelentés különösen azt vizsgálja, hogy szükséges-e a Bizottságnak javaslatot tennie ezen irányelv módosítására a ráruházott végrehajtási hatáskörök megfelelő mértékének biztosítása érdekében. A módosítás esetleges szükségességére vonatkozó következtetéshez részletes indokoló nyilatkozatot kell csatolni. Szükség esetén a jelentéshez jogalkotási javaslatot kell fűzni a Bizottságra végrehajtási hatásköröket ruházó rendelkezések módosítása céljából.

▼B

3. szakasz

Tmeneti Rendelkezések

43. cikk

Ezen irányelv 2. cikkének és V. fejezete 2. és 3. szakaszával összhangban a 2006/48/EK irányelv 152. cikkének (1)–(7) bekezdését kell alkalmazni azokra a befektetési vállalkozásokra, amelyek ezen irányelv II. melléklete alkalmazásában a 2006/48/EK irányelv 84–89. cikkének megfelelően végzik a kockázattal súlyozott kitettségértékek kiszámítását, vagy azokra, amelyek a működési kockázatra vonatkozó tőkekövetelményeik kiszámításához azon irányelv 105. cikkében meghatározott fejlett mérési módszert alkalmazzák.

44. cikk

2012. december 31-ig a tagállamok 15 %-ot alkalmazhatnak a kereskedési és értékesítési („trading and sales”) üzletágra azon befektetési vállalkozások vonatkozásában, amelyeknél a kereskedési és értékesítési üzletágra vonatkozó megfelelő mutató legalább 50 %-a a valamennyi üzletágra vonatkozó – ezen irányelv 20. cikkével és a 2006/48/EK irányelv X. melléklete 2. részének 1-4. pontjával összhangban számított – megfelelő mutatók összegének.

45. cikk

(1) Az illetékes hatóságok engedélyezhetik a befektetési vállalkozások számára a nagykockázatokra vonatkozóan a 2006/48/EK irányelv 111. cikkében előírt határértékek túllépését. A túllépést a befektetési vállalkozásoknak nem kell azon irányelv 75. cikk b) pontjában meghatározott, e határértékeket túllépő tőkekövetelmények kiszámításakor figyelembe venniük. E lehetőséggel 2010. december 31-ig vagy a nagykockázatok kezelésére vonatkozó, a 2006/48/EK irányelv 119. cikke értelmében később bekövetkező módosítások hatálybalépésének időpontja közül a korábban bekövetkező időpontig élhetnek. E lehetőség alkalmazásához az alábbi a)-d) pontban foglalt feltételeknek teljesülnie kell:

a) a befektetési vállalkozás a 2004/39/EK irányelv I. melléklete C. szakaszának 5., 6., 7., 9. és 10. pontjában felsorolt pénzügyi eszközökhöz kapcsolódó befektetési szolgáltatásokat nyújt vagy befektetési tevékenységet végez;

c) a bevezető részben említett határérték-túllépés olyan szerződésekből eredő kockázatok kapcsán jön létre, amelyek az a) pontban felsorolt pénzügyi eszközök és a 2004/39/EK (MiFID) irányelv I. melléklete C. szakaszának 10. pontja szerinti árukkal vagy alapul szolgáló eszközökkel kapcsolatosak, továbbá amelyeket a 2006/48/EK irányelv III. és IV. melléklete alapján számítottak ki, illetve áru leszállításra vagy engedélyezett kibocsátáshoz vonatkozó szerződések kapcsán jönnek létre; és

(2) Amennyiben a befektetési vállalkozás túllépi az (1) bekezdés d) pontjában említett stratégia alapján meghatározott belső határértéket, haladéktalanul értesítenie kell az illetékes hatóságot a túllépés mértékéről és jellegéről, valamint a partner személyéről.

46. cikk

Az illetékes hatóságok a 20. cikk első bekezdésétől eltérve 2011. december 31-ig úgy dönthetnek, hogy eseti jelleggel nem alkalmazzák a 2006/48/EK irányelv 75. cikkének d) pontjából származó tőkekövetelményeket az olyan befektetési vállalkozások tekintetében, amelyekre nem alkalmazandó a 20. cikk (2) és (3) bekezdése, amelyek teljes kereskedési könyvi pozíciója soha nem haladja meg az 50 millió EUR-t, és amelyek érintett dolgozóinak átlaglétszáma nem haladja meg a 100 főt a pénzügyi év során.

Ehelyett a tőkekövetelménynek az alábbiak közül legalább a legalacsonyabbat el kell érnie:

Amennyiben a második bekezdés b) pontja alkalmazandó, az összeget legalább évente fokozatosan meg kell növelni.

Ezen eltérés alkalmazása nem eredményezheti a befektetési vállalkozások tőkekövetelményeinek általános csökkenését a 2006. december 31-i követelményekhez képest, kivéve, ha az ilyen csökkentést a befektetési vállalkozás üzletméretének csökkenése indokolja.

47. cikk

Azon intézmények, amelyek egyedi kockázat számítási modelljét 2007. január 1-je előtt az V. melléklet 1. bekezdésével összhangban engedélyezték, 2009. december 31-ig, vagy az illetékes hatóságok által eseti jelleggel meghatározott bármely korábbi időpontig az V. melléklet 4. és 8. pontját azok 2007. január 1. előtti változatában alkalmazhatják.

48. cikk

(1) Az ezen irányelvben és a 2006/48/EK irányelv irányelvben megállapított tőkekövetelmények nem alkalmazandóak az olyan befektetési vállalkozásokra, amelyek fő üzleti tevékenysége kizárólag a 2004/39/EK irányelv I. melléklete C. szakaszának 5., 6., 7., 9. és 10. pontjában meghatározott pénzügyi eszközökhöz kapcsolódó befektetési szolgáltatásokból és tevékenységekből áll, és amelyekre 2006. december 31-én a 93/22/EGK irányelvet ( 13 ) 3 nem kellett alkalmazni. E mentességet 2010. december 31-ig vagy a (2) és (3) bekezdés alapján történő bármely későbbi módosítás hatálybalépésének időpontja közül a korábbi időpontig kell alkalmazni.

(2) A 2004/39/EK irányelv 65. cikkének (3) bekezdésében előírt felülvizsgálat részeként a Bizottság nyilvános konzultációk és az illetékes hatóságokkal folytatott tárgyalások alapján jelentést készít az Európai Parlament és a Tanács számára az alábbiakról:

a) megfelelő rendszer azon befektetési vállalkozások prudenciális felügyeletére, amelyek fő üzleti tevékenysége kizárólag a 2004/39/EK irányelv I. melléklete C. szakaszának 5., 6., 7., 9. és 10. pontjában meghatározott áruderivatívákhoz vagy derivatíva-szerződésekhez kapcsolódó befektetési szolgáltatásokból és tevékenységektől áll; és

b) a 2004/39/EK irányelv módosításának szükségessége azon befektetési vállalkozások további kategóriájának létrehozására, amelyek fő üzleti tevékenysége kizárólag a 2004/39/EK irányelv I. melléklete C. szakaszának 5., 6., 7., 9. és 10. pontjában meghatározott, energiaellátással – beleértve a villamos energiát, a szenet, a gázt és az olajat – összefüggő pénzügyi eszközökhöz kapcsolódó befektetési szolgáltatásokból és tevékenységektől áll.

(3) A (2) bekezdésben meghatározott jelentés alapján a Bizottság javaslatokat nyújthat be ezen irányelv és a 2006/48/EK irányelv kapcsolódó módosításaira.

4. szakasz

Záró Rendelkezések

49. cikk

(1) A tagállamok 2006. december 31-ig hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy a 2., 3., 11., 13., 17., 18., 19., 20., 22., 23., 24., 25., 29., 30., 33., 34., 35., 37., 39., 40., 41., 43., 44. és 50. cikknek és az I., II., III., V. és VII. mellékletnek megfeleljenek. A tagállamok haladéktalanul ismertetik a Bizottsággal e rendelkezések szövegét, valamint a rendelkezések és az ezen irányelv közötti megfelelési táblázatot.

A tagállamok ezeket a rendelkezéseket 2007. január 1-jétől kezdődően alkalmazzák.

Amikor a tagállamok elfogadják ezeket az intézkedéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A rendelkezésekben egy olyan nyilatkozatot is fel kell tüntetniük, amely szerint a hatályban lévő törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseknek az ezen irányelvvel hatályon kívül helyezett irányelvekre való hivatkozásait az ezen irányelvre történő hivatkozásokként kell értelmezni.

(2) A tagállamok ismertetik a Bizottsággal nemzeti joguk azon főbb rendelkezéseinek szövegét, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.

50. cikk

(1) A 2006/48/EK irányelv 152. cikkének (8)–(14) bekezdése értelemszerűen alkalmazandó ezen irányelv céljaira a következő rendelkezésekre is figyelemmel, amennyiben a 2006/48/EK irányelv 152. cikkének (8) bekezdésében említett jogot gyakorolják:

(2) A 2006/48/EK irányelv 157. cikkének (3) bekezdését értelemszerűen kell alkalmazni ezen irányelv 18. és 20. cikkének céljára.

51. cikk

A Bizottság 2011. január 1-jéig felülvizsgálja ezen irányelv végrehajtását, és jelentést készít arról, amelyet az Európai Parlament és a Tanács elé terjeszt a megfelelő módosítási javaslatokkal együtt.

52. cikk

A VIII. melléklet A. részében felsorolt irányelvekkel módosított 93/6/EGK irányelv hatályát veszti, a VIII. melléklet B. részében felsorolt irányelvek nemzeti jogba történő átültetésére vonatkozó határidőkkel kapcsolatos tagállami kötelezettségek sérelme nélkül.

A hatályon kívül helyezett irányelvekre való hivatkozást erre az irányelvre történő hivatkozásként kell értelmezni, a IX. mellékletben szereplő megfelelési táblázattal összhangban.

53. cikk

Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő 20. napon lép hatályba.

54. cikk

Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.

I. MELLÉKLET

POZÍCIÓKOCKÁZATRA VONATKOZÓ TŐKEKÖVETELMÉNY KISZÁMÍTÁSA

ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK

Nettósítás

Különleges értékpapírok

Az opciókhoz kapcsolódó, delta kockázaton kívüli, egyéb kockázatokkal szemben is biztosítékot kell nyújtani. Az illetékes hatóságok megengedhetik, hogy a kibocsátott, tőzsdén forgalmazott opcióval szembeni követelmény megegyezzen a tőzsde által megkövetelt fedezettel, ha teljes mértékben meg vannak győződve arról, hogy az lehetővé teszi az opcióhoz kapcsolódó kockázat pontos felmérését, és az legalább egyenlő az opció azon tőkekövetelményével, amelyet az ezen melléklet további részében meghatározott módszert alkalmazó számítás, vagy az V. mellékletben leírt belső modell módszer alkalmazása eredményezne. Az illetékes hatóságok megengedhetik továbbá, hogy az általuk elismert elszámolóház által elszámolt tőzsdén kívüli (OTC) áruügylet-opcióra vonatkozó tőkekövetelmény egyenlő legyen az elszámolóház által előírt fedezettel, amennyiben teljes mértékben meggyőződtek arról, hogy az lehetővé teszi az opcióval kapcsolatos kockázat pontos felmérését, és legalább a tőzsdén kívüli (OTC) opció azon tőkekövetelményével egyenlő, amelyet az e melléklet további részében ismertetett módszer alkalmazásával végzett számítás, vagy az V. mellékletben ismertetett belső modell módszer alkalmazása eredményezne. Ezenkívül a hatóságok megengedhetik, hogy a megvásárolt, tőzsdén forgalmazott vagy OTC opció tőkekövetelménye ugyanaz legyen, mint az annak alapjául szolgáló értékpapír esetében, azzal a megszorítással, hogy az így adódó tőkekövetelmény nem haladja meg az opció piaci értékét. A kibocsátott OTC opcióval szembeni tőkekövetelményt az annak alapjául szolgáló értékpapírhoz kapcsolódóan kell meghatározni.

A. A KOCKÁZATOT ÁTVEVŐ KEZELÉSE

i. A tőkecsereügylet hosszú pozíciót képez a szóban forgó ügylet általános piaci kockázatában és rövid pozíciót a következő kamatrögzítésig tartó időszakkal megegyező napon lejáró államkötvény általános piaci kockázatában, amelyhez a 2006/48/EK irányelv VI. melléklete értelmében 0 % kockázati súlyt rendelnek. Emellett hosszú pozíciót képez a szóban forgó ügylet egyedi kockázatában is.

▼M2

B. A KOCKÁZATOT ÁTADÓ KEZELÉSE

A hitelkockázatot átadó fél (kockázatot átadó) szempontjából a pozíciókat a „tükörelv” alapján, a kockázatot átvevővel szimmetrikusan határozzák meg, kivéve a hitelfedezettel kibocsátott hitelviszonyt megtestesítő értékpapírt (amely nem eredményez rövid pozíciót a kibocsátónál). Ha egy adott időpontban olyan vételi opció merül fel, amelynél a kötési árfolyam előre meghatározott időpontban emelkedik, az az időpont tekintendő a védelem lejáratának. Az első nemteljesítéskor lehívható hitelderivatívák és az n-edik nemteljesítéskor lehívható hitelderivatívák esetén a „tükörelv” helyett az alábbi kezelés alkalmazandó.

Első Nemteljesítéskor Lehívható Hitelderivatívák

Amennyiben egy intézmény több, hitelderivatíva alapjául szolgáló referenciaegység esetében olyan feltételek mellett szerez hitelkockázati fedezetet, hogy az eszközök első nemteljesítése kiváltja a fizetést, és ez a hitelkockázati esemény megszünteti a szerződést, az intézmény azon referenciaegység vonatkozásában, amelyikre az alapul szolgáló referenciaegységek közül e melléklet 1. táblázata alapján a legalacsonyabb egyedi kockázatra vonatkozó tőkekövetelmény alkalmazandó, ellensúlyozhatja az egyedi kockázatot.

N-Edik Nemteljesítéskor Lehívható Hitelderivatívák

Amennyiben a kitettségek n-edik nemteljesítése váltja ki a fizetést a hitelkockázati fedezet keretében, a kockázatot átadó csak akkor ellensúlyozhatja az egyedi kockázatot, ha az elsőtől az n-1-edik nemteljesítésre is fedezetet szerzett vagy ha n-1 nemteljesítés már felmerült. Ilyen esetekben az első nemteljesítéskor lehívható hitelderivatívákkal kapcsolatban fent meghatározott módszert kell megfelelően módosítva alkalmazni az n-edik nemteljesítéskor lehívható hitelderivatívák kezeléséhez.

▼B

9. Azok az intézmények, amelyek pozícióikat piaci áron értékelik, és a 4-7. pontban foglalt származtatott eszközök kamatlábkockázatát diszkontált pénzáramlás alapján kezelik, a fent említett pozíciók kiszámításához érzékenységi modelleket alkalmazhatnak, illetve azokat az olyan rögzített kamatozású értékpapírok esetében is alkalmazhatják, amelyeket nem egyszeri, végső tőketörlesztéssel, hanem a hátralévő futamidőn keresztül törlesztenek. Mind a modellt, mind annak az intézmény általi alkalmazását az illetékes hatóságnak jóvá kell hagynia. Ezeknek a modelleknek olyan pozíciókat kell eredményezniük, amelyeknek ugyanakkora a kamatlábváltozásokkal szembeni érzékenységük, mint az alapul szolgáló pénzáramlásé. Az érzékenységet a mintául szolgáló kamatlábaknak a hozamgörbén való független mozgásai révén kell felmérni úgy, hogy a 20. pontban foglalt 2. táblázat lejárati sávjainak mindegyikében legalább egy érzékenységi pont legyen. A pozíciókat a 17–32. pontban megállapított rendelkezéseknek megfelelően kell figyelembe venni a tőkekövetelmények számításakor.

Egyedi és általános kockázatok

FORGALMAZOTT, HITELVISZONYT MEGTESTESÍTŐ ÉRTÉKPAPÍROK

13. A nettó pozíciókat aszerint sorolják be, hogy azok milyen pénznemben vannak meghatározva, és minden egyes pénznemnél külön számolja ki az általános és az egyedi kockázat tőkekövetelményét.

Egyedi kockázat

Általános kockázat

a) Lejárati alapú

17. Az általános kockázati tőkekövetelmény kiszámításának eljárása két alapvető lépésből áll. Először minden pozíciót lejárat alapján kell súlyozni (a 18. pontban meghatározottak szerint), a rájuk vonatkozó tőkekövetelmény összegének kiszámítása érdekében. Második lépésben lehetővé kell tenni ennek a tőkekövetelménynek a csökkentését az azonos lejárati sávon belüli, ellentétes előjelű súlyozott pozíciónál. Ezenkívül akkor is lehetséges a tőkekövetelmény csökkentése, ha az ellentétesen súlyozott pozíciók más lejárati sávokba esnek; ekkor a csökkentés mértéke függ mind attól, hogy a két pozíció ugyanabba a zónába esik-e, mind pedig attól, hogy pontosan melyik zónába esik. Összesen három sáv (lejáratisáv-csoport) van.

18. Az intézmények a 20. pont 2., táblázatának 2., illetve 3. oszlopában található megfelelő lejárati sávokba sorolják a nettó pozícióikat. A besorolást rögzített kamatozású értékpapírok esetében a hátralévő futamidő alapján, míg változó kamatozású értékpapírok esetén a kamatláb következő rögzítéséig tartó időszak alapján sorolják be. Az intézmények különbséget tesznek a 3 % vagy magasabb osztalékszelvényű és a 3 %-nál kisebb osztalékszelvényű hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok között is, és ennek alapján besorolják azokat a 2. táblázat 2. vagy 3. oszlopába. Ezután mindegyiket meg kell szorozni az adott lejárati sávra vonatkozó, a 2. táblázat 4. oszlopában található súlyozással.

c) a kiegyenlített súlyozott pozíciók 30 %-a a második zónában;

b) Futamidő alapú

c) az első és harmadik sáv közötti kiegyenlített átlagos hátralévő futamidővel súlyozott pozíció 150 %-a;

RÉSZVÉNYJELLEGŰ ÉRTÉKPAPÍROK

Egyedi kockázat

A c) pont alkalmazásának céljából az illetékes hatóságok 10 %-ig engedélyezhetnek egyedi pozíciókat, feltéve, hogy az ilyen pozíciók összege nem haladja meg a portfólió 50 %-át.

c) egyetlen egyedi pozíció sem képviseli az intézmény teljes részvényportfóliójának több mint 5 %-át.

Általános kockázat

Határidős részvényindex-ügyletek

38. Az illetékes hatóságok biztosítják, hogy minden intézmény, amely nettósította a pozícióit egy vagy több, határidős részvényügyletet megtestesítő részvény esetében egy vagy több, magához a határidős részvényügylethez fűződő pozíciójával szemben, megfelelő tőkével rendelkezzen ahhoz, hogy fedezze az abból származó veszteséget, hogy a határidős ügyletek értéke nem mozog teljesen összhangban az azokat alkotó részvényekével; ezt akkor is biztosítják, ha egy intézménynek ellentétes pozíciói vannak olyan határidős részvényügyletekben, amelyek nem egyeznek meg lejáratuk, összetételük vagy mindkettő tekintetében.

JEGYZÉSI GARANCIAVÁLLALÁS

EGYEDI KOCKÁZATI TŐKEKÖVETELMÉNYEK A HITELDERIVATÍVÁKKAL FEDEZETT KERESKEDÉSI KÖNYVI POZÍCIÓKRA NÉZVE

43.A teljes beszámítás megengedett, ha az alap és a fedezetül szolgáló pozíció értéke mindig ellentétes irányba mozog, és az értékváltozás mértéke is nagyjából megegyező. Ez az eset áll fenn mindkét alábbi helyzetben:

c) a pozíció a 44. pont alá tartozik, de eszközösszetétel eltérés áll fenn a készpénz-pozíció és a hitelderivatíva között. Az alapul szolgáló eszköz azonban a (leszállítható) kötelezettségek részét képezi a hitelderivatíva dokumentációban.

b) a pozíció a 43. pont a) alpontja vagy a 44. pont alá tartozik, de devizanem vagy lejárati eltérés áll fenn a hitelkockázattal szembeni védelem és az alapul szolgáló eszköz között (a devizanem eltérést be kell vonni a devizaárfolyam-kockázatról szóló III. melléklet szerinti rendes jelentésbe); vagy

A kollektív befektetési forma tőkekövetelményei a kereskedési könyvben

ÁLTALÁNOS KRITÉRIUMOK

c) a kollektív befektetési forma befektetési jegyeit/részvényeit készpénzben kell visszafizetni a vállalkozás eszközeiből, napi rendszerességgel és a befektetési jeggyel rendelkező kérésére;

EGYEDI MÓDSZEREK

c) amennyiben az (általános és egyedi) pozíciós kockázatra vonatkozó e megközelítés szerinti tőkekövetelmény meghaladja a 48. pontban ismertetett tőkekövetelményt, úgy a tőkekövetelményt azon a szinten kell meghatározni.

56. Az intézmények harmadik felet is megbízhatnak a kollektív befektetési formákban lévő – az 53. és 55. pont alá eső – pozíciók (általános és egyedi) pozíciós kockázatára vonatkozó tőkekövetelményeknek az e mellékletben ismertetett módszerekkel összhangban történő kiszámításával és az eredmények jelentésével, amennyiben megfelelően biztosított a számítás és a jelentés pontossága.

II. MELLÉKLET

AZ ELSZÁMOLÁSI ÉS PARTNER-HITELKOCKÁZATTAL KAPCSOLATOS TŐKEKÖVETELMÉNYEK KISZÁMÍTÁSA

ELSZÁMOLÁSI/LESZÁLLÍTÁSI KOCKÁZAT

NYITVA SZÁLLÍTÁS

PARTNER-HITELKOCKÁZAT (CCR)

c) értékpapír-alapú vagy árualapú letéti hitelügyletek; és

6. A 7–10. pontra is figyelemmel az ilyen kitettségek kitettség értékeit és kockázattal súlyozott kitettség értékeit a 2006/48/EK irányelv V. címe 2. fejezete 3. szakaszának rendelkezéseivel összhangban kell kiszámítani, ennek során az abban a szakaszban a „hitelintézetek”-re tett hivatkozást „intézmények”-re, a „hitelintézet anyavállalatok”-ra tett hivatkozást „anyavállalati intézmények”-re való hivatkozásként, a velük együtt előforduló kifejezéseket pedig értelemszerűen kell értelmezni.

A 2006/48/EK irányelv IV. mellékletét oly módon kell módosítottnak tekinteni, hogy az magában foglalja a 2004/39/EK irányelv I melléklete C. részének 8. pontját;

Ha intézmények a volatilitási kiigazítások számításában a saját becsléseiket használják a 2006/48/EK irányelv VIII. mellékletének 3. része értelmében olyan pénzügyi eszközök vagy áruk vonatkozásában, amelyek azon irányelv VIII. melléklete értelmében nem elismertek, a volatilitási kiigazításokat minden egyes tétel vonatkozásában külön ki kell számítani. Ha azonban intézmények a belső modell módszerét használják a 2006/48/EK irányelv VII. mellékletének 3. része szerint, akkor az ilyen kiigazításokat a kereskedési könyvben is használhatják.

▼M2

▼B

III. MELLÉKLET

A DEVIZAÁRFOLYAM-KOCKÁZATTAL KAPCSOLATOS TŐKEKÖVETELMÉNYEK KISZÁMÍTÁSA

Az első albekezdésben említett számítás alkalmazásának céljából a kollektív befektetési formák tekintetében a kollektív befektetési forma tényleges devizapozíciói kerülnek figyelembe vételre. Az intézmények harmadik felet is megbízhatnak a kollektív befektetési formában lévő devizapozíciók jelentésével, amennyiben megfelelően biztosított ennek a jelentésnek a pontossága. Amennyiben egy intézmény nem ismeri a kollektív befektetési formában lévő devizapozíciókat, feltételezi, hogy a kollektív befektetési formában a kollektív befektetési forma megbízása szerint engedélyezett maximális mértékig devizába eszközöltek befektetéseket és az intézmények a kereskedési könyvi pozíciók tekintetében figyelembe veszik a devizaárfolyam-kockázatra vonatkozó tőkekövetelményük számításakor a maximális közvetett kitettséget, amelyet azáltal érhetnek el, hogy a kollektív befektetési formán keresztül tőkeáttételes pozíciókat vesznek fel. Ez úgy történik, hogy a kollektív befektetési formában lévő pozíciót arányosan növelik egészen az alapul szolgáló – a befektetési megbízásból származó – befektetési elemeknek való maximális kitettség mértékéig. A kollektív befektetési forma devizában felvett pozícióját külön devizanemként kell kezelni az aranyba történő befektetések kezelése szerint; ez azzal módosulhat, hogy amennyiben ismert a kollektív befektetési forma befektetésének az iránya, a teljes hosszú pozíciót hozzá lehet adni a teljes hosszú nyitott devizapozícióhoz és a teljes rövid pozíciót hozzá lehet adni a teljes rövid nyitott devizapozícióhoz. Az ilyen pozíciók közötti nettósítás a számítást megelőzően nem volna engedélyezett.

c) olyan visszavonhatatlan garanciák (és hasonló eszközök), amelyeket biztosan lehívnak, és valószínűsíthetően visszavonhatatlanok;

a) azonnali piaci nettó pozíciók (vagyis minden eszköztétel mínusz minden forrástétel, ide értve az adott valutában felhalmozott kamatot is, illetve arany esetében a nettó azonnali aranypozíciót);

2.1. Első lépésben az intézmény nettó nyitott pozícióit kell kiszámítani minden egyes valutában (ide értve a jelentések alapjául szolgáló valutát is) és aranyban.

IV. MELLÉKLET

AZ ÁRUKOCKÁZATTAL KAPCSOLATOS TŐKEKÖVETELMÉNYEK KISZÁMÍTÁSA

5. Ha a rövid pozíció a hosszú pozíciót megelőzően válik esedékessé, az intézményeknek az egyes piacokon fennálló likviditáshiány kockázata ellen is biztosítaniuk kell magukat.

Különleges értékpapírok

9. Azokat az áru swap-ügyleteket, ahol az ügylet egyik oldalán rögzített ár, a másik oldalán pedig az aktuális piaci ár áll, a 13–18. pontban ismertetett lejárat szerinti lépcsőzetes megközelítésbe úgy kell beépíteni, mint az olyan ügylet feltételezett összegével egyenlő pozíciók sorozatát, ahol egy pozíció a swap-ügylet egy kifizetésének felel meg, és be kell sorolni a lejárati sávokat tartalmazó 13. pont 1. táblázatában. A pozíciók hosszú pozícióknak minősülnek, ha az intézmény rögzített árat fizet és változó árat kap, illetve rövid pozícióknak minősülnek, ha az intézmény rögzített árat kap és változó árat fizet.

a) Lejárat szerinti lépcsőzetes megközelítés

13. Az intézmény minden egyes árura külön lejárati sávot alkalmaz az 1. táblázattal összhangban. Minden árupozíciót és minden olyan pozíciót, amely ugyanazon árupozíciónak minősül, a 7. pontnak megfelelően be kell sorolni a megfelelő lejárati sávba. A készleteket az első lejárati sávba kell besorolni.

c) a fennmaradó nem kiegyenlített pozíciók, megszorozva 15 %-kal (outright ráta) és az áru azonnali árával.

b) Egyszerűsített megközelítés

c) Kiterjesztett lejárat szerinti lépcsőzetes megközelítés

c) még nincsenek abban a helyzetben, hogy az árukockázatokkal kapcsolatos tőkekövetelmény kiszámításához az V. mellékletnek megfelelően belső modelleket alkalmazzák.

V. MELLÉKLET

BELSŐ MODELLEK HASZNÁLATA TŐKEKÖVETELMÉNYEK KISZÁMÍTÁSÁRA

c) az az eljárás, amit az intézmény a főiroda és a back-office alkalmazottai által használt kockázatárazási modellek és értékelési rendszerek jóváhagyására alkalmaz;

Az első albekezdés h) pontjában említett felülvizsgálatnak az üzleti kereskedelmi részlegek tevékenységeire és a független kockázatellenőrző részleg tevékenységeire is ki kell terjednie. Az intézménynek évente legalább egyszer felül kell vizsgálnia egész kockázatkezelési eljárását.

c) az intézmény igazgatótanácsa és felső vezetése aktívan részt vesz a kockázatellenőrzési folyamatban, és a kockázatellenőrző részleg által készített napi jelentéseket olyan szintet képviselő vezetés nézi át, amely megfelelő hatáskörrel rendelkezik az egyes üzletkötők által vállalt pozíciók, valamint az intézmény teljes kockázatvállalása csökkentésének végrehajtását illetően;

b) az intézmény az üzleti kereskedelmi részlegétől független kockázatellenőrzési részleggel rendelkezik, amely közvetlenül a felső vezetésnek számol be. A részleg felel az intézmény kockázatkezelési rendszerének megtervezéséért és végrehajtásáért. A kockázatértékelési modell eredményeiről és az üzletkötési limitekkel kapcsolatban hozandó intézkedésekre vonatkozóan napi jelentéseket készít és azokat elemzi. A részleg végzi a belső modell kezdeti és folyamatos jóváhagyását is;

c) hipotetikus portfóliók használata annak érdekében, hogy a modell adjon magyarázatot bizonyos szerkezeti sajátosságokra, amelyek felmerülhetnek, például lényegi, alapvető kockázat és koncentrációs kockázat.

3. Annak érdekében, hogy megbízható koncepció alapján megfelelően kezeljék valamennyi lényeges kockázatot, az intézmények olyan eljárásokkal rendelkeznek, amelyek biztosítják, hogy belső modelljüket a fejlesztési folyamattól független, megfelelően képzett szakértők hagyják jóvá. A jóváhagyást akkor hajtják végre, amikor a modellt kifejlesztik és amikor jelentősen módosítják. A jóváhagyást rendszeres gyakorisággal is végzik, de különösen akkor, amikor a piac valamilyen alapvető szerkezeti változáson megy keresztül vagy a portfólió összetétele módosul, aminek következtében lehetséges, hogy a modell már nem megfelelő. Ahogy a technikák és legjobb gyakorlatok kialakulnak, az intézmények élni fognak ezekkel az eszközökkel. A modell jóváhagyása nem korlátozódik az utólagos ellenőrzésre, hanem legalább az alábbiakat is magába foglalja:

Az illetékes hatóságok vizsgálják az intézménynek a portfólió értékében bekövetkezett tényleges és feltételes változásokra vonatkozó utólagos ellenőrzés elvégzésére vonatkozó kapacitását. A portfólió értékének feltételes változásaira vonatkozóan végzett utólagos ellenőrzés a portfólió nap végi értékének és, változatlan pozíciókat feltételezve, a következő nap végi értékének az összehasonlítása alapján történik. Az illetékes hatóságok előírják az intézményeknek, hogy megfelelő intézkedéseket hozzanak utólagos ellenőrzési programjuk fejlesztésére, amennyiben az hiányosnak bizonyul. Az illetékes hatóságok megkövetelhetik, hogy az intézmények utólagos ellenőrzést végezzenek hipotetikus (a portfólió értékének változásait használva, amelyek akkor következnének be, ha a nap végén a pozíciók változatlanok maradnának) és/vagy valós üzletkötéseik (kivéve a díjakat, jutalékokat és a nettó kamatjövedelmet) eredményeiről.

5. A tőzsdén forgalmazott hitelviszonyt megtestesítő értékpapír- és osztalékra jogosító értékpapír-pozíciókkal kapcsolatos egyedi kockázatokra vonatkozó tőkekövetelmény kiszámítását illetően az illetékes hatóságok akkor ismerhetik el egy intézmény belső modelljének használatát, ha az e melléklet további részében szereplő feltételeken felül a következő feltételeknek is megfelel:

a) magyarázatot ad a portfólió időbeli árváltozásaira;

b) képes mérni a koncentrációt a portfólió nagyságát és az összetételében bekövetkezett változásokat illetően;

c) kedvezőtlen körülmények között is teherbíró;

d) arra irányuló utólagos ellenőrzéssel érvényesítik, hogy képes-e az egyedi kockázat pontos észlelésére. Ha az illetékes hatóságok lehetővé teszik ezen utólagos ellenőrzésnek az adott al-portfóliókon való elvégzését, akkor azokat következetesen kell kiválasztani;

e) méri a névhez kapcsolódó alapkockázatot, vagyis az intézmény bizonyítja, hogy a modell érzékeny a hasonló, de nem azonos pozíciók közötti lényeges sajátságbeli különbségekre; és

f) méri az eseménykockázatot.

Az intézménynek az alábbi feltételeknek is meg kell felelnie:

— amennyiben az intézmény a VaR számításban nem jelentkező eseménykockázatnak van kitéve, mert a 10 napos tartási periódus és a 99 %-os konfidenciaintervallum fölött van (kis valószínűségű és nagyon súlyos események), az intézmény gondoskodik arról, hogy ezen események szerepeljenek a belső tőkeértékelésben; és

— az intézmény modelljének konzervatív becsléssel kell megállapítania a kevésbé likvid és a korlátozott ár-átláthatóságú pozíciókból adódó, reális piaci helyzetekben megvalósuló kockázatot. A modellnek továbbá az adatok tekintetében meg kell felelnie a minimális standardoknak. A helyettesítő értékeknek megfelelően konzervatívoknak kell lenniük és csak akkor használhatók, ha a rendelkezésre álló adatok nem elegendőek, vagy a pozíció illetve a portfolió valós volatilitását nem tükrözik kellőképpen.

Továbbá, a technika és a legjobb gyakorlat fejlődésével az intézményeknek ki kell használniuk a fejlődés adta lehetőségeket.

Továbbá, az intézménynek tőkekövetelménye számításakor rendelkeznie kell az ebben a bekezdésben előbb leírtak szerinti VaR számítás által mért nemteljesítési kockázatot növelő, a kereskedési könyvi pozíció szerinti nemteljesítési kockázat mérésére szolgáló módszerrel. A kétszeres beszámítás elkerülése érdekében a nemteljesítési kockázat miatti költségnövekmény számításakor az intézmény figyelembe veheti a VaR számításkor már beszámított nemteljesítési kockázat mértékét, különösen olyan kockázati pozícióknál, amelyeket a piaci körülmények rosszabbodása, illetve a hitelkörnyezet romlására utaló egyéb jelek esetén 10 napon belül be lehet és be is kell zárni. Ha az intézmény a nemteljesítési kockázat miatti növekményt a pótdíjon keresztül méri, rendelkeznie kell a mérés más módszerekkel való igazolására szolgáló módszerekkel.

Az intézménynek bizonyítania kell, hogy módszere megfelel a 2006/48/EK irányelv 84–89. cikkében meghatározott módszerrel egyenértékű megbízhatósági standardoknak, a kockázat állandó meglétének feltételezése, és a likviditás, a koncentráció, a fedezés és az opcionalitás hatását kellően tükröző szükség szerinti kiigazítások megtétele mellett.

Ha az intézmény a nemteljesítési kockázat miatti növekményt nem belső fejlesztésű módszer segítségével méri, akkor a pótdíjat vagy a 2006/48/EK irányelv 78-83. cikkében meghatározott módszerrel, vagy a 2000/12/EK irányelv 84-89. cikkében meghatározott módszerrel egyenértékű módszerrel kell kiszámítania.

A 2006/48/EK irányelv 66. cikkének (2) bekezdésében meghatározott eljárás szerinti levonási eljárás alá tartozó, illetve azon irányelv IX. mellékletének 4. részében meghatározott 1250 %-os kockázati súlyozású készpénz-, illetve szintetikus értékpapírosítási kockázatokra az idézett eljárásban meghatározottnál nem alacsonyabb összegű tőkekövetelményt kell alkalmazni. Az ilyen kitettségekkel kereskedő intézmények más eljárást is alkalmazhatnak, ha az illetékes hatóságok felé a kereskedési célon felül bizonyítani tudják, hogy az értékpapírosítási kitettségekre, illetve a kizárólag hitelderivatívákra támaszkodó szintetikus értékpapírosítás esetén az értékpapírosítási kitettségekre magukra, vagy összes kockázati összetevőikre likvid kétirányú kereslet van. Ezen szakasz alkalmazásában a kétirányú kereslet akkor jön létre, ha független és jóhiszemű vételi és eladási ajánlat áll fenn, és a legutolsó eladási árhoz vagy a jóhiszemű folyó vételi, illetve eladási ajánlattételi árhoz elfogadhatóan viszonyuló ár egy napon belül meghatározható, és az üzlet a kereskedési szokásoknak megfelelő viszonylag rövid időn belül ezen az áron megköthető. Ha egy intézmény más eljárást kíván alkalmazni, elegendő piaci adattal kell rendelkeznie ahhoz, hogy a nemteljesítés kockázat miatti növekmény a fentiekben meghatározott normáknak megfelelő mérésére szolgáló belső módszerével a kitettségek koncentrált nemteljesítés kockázatát teljes mértékben képes legyen felmérni.