1.

A II. cím helyébe a következő szöveg lép: „II. CÍM Harmadik országokkal folytatott kereskedelem 13. cikk (1) Az 1. cikk (1) bekezdése a), b), c), d), f), g) és h) pontjában felsorolt termékek bármelyikének a Közösségbe történő behozatala vagy az onnan történő kivitele behozatali vagy kiviteli engedély bemutatásához kötött. Az engedélyeket a tagállamok adják ki a kérelmezőnek, tekintet nélkül a Közösségen belüli letelepedési helyükre, a 16. és 17. cikk alkalmazása érdekében tett intézkedések sérelme nélkül. A behozatali és kiviteli engedélyek a Közösségen egészére érvényesek. Az engedélyek kiadása biztosíték letétbe helyezéséhez kötött, amely garantálja, hogy a termékeket az engedély érvényességi ideje alatt importálják vagy exportálják; vis maior esetének kivételével a biztosíték részben vagy egészben elvész, ha az említett idő alatt az import vagy az export nem vagy csak részben valósult meg. (2) A 41. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően: a) az e cikkben foglalt eljárás kiterjeszthető az 1. cikk (1) bekezdésének e) pontjában felsorolt termékekre is; b) az engedélyek érvényességi idejét és e cikk alkalmazásának egyéb részletes szabályait, amelyek különösen határidőt állapíthatnak meg az engedélyek kiadására, el kell elfogadni. 14. cikk (1) Amennyiben e rendelet másként nem rendelkezik, az 1. cikkben felsorolt termékekre a közös vámtarifa vámtételeit kell alkalmazni. (2) Az (1) bekezdés ellenére, abból a célból, hogy a közösségi piacnak az 1. cikk (1) bekezdése a) pontjában (az 1701 11 10 és 1701 12 10 KN-kódon belüli finomításra szánt nyerscukor) és az 1. cikk (1) bekezdése c) pontjában (melasz) felsorolt termékekkel való megfelelő ellátottságának biztosítása érdekében harmadik országokból származó behozatal révén, a Bizottság a 41. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően részben vagy egészben felfüggesztheti e termékekre a behozatali vámok alkalmazását, és megállapíthatja az e felfüggesztésre vonatkozó rendelkezéseket. A felfüggesztés arra az időszakra alkalmazható, amelynek során a közös vámtarifa szerinti behozatali vámmal növelt világpiaci ár: — nyerscukor esetén meghaladja a termék intervenciós árát, — melasz esetén meghaladja a melasz értékesítéséből származó jövedelem 4. cikk (2) bekezdésének rendelkezései szerinti meghatározásához alapként használt melasz árának megfelelő árszintet a szóban forgó gazdasági évben. 15. cikk (1) Egyes mezőgazdasági termékek behozatala következtében a közösségi piacot érő esetleges hátrányos hatások megakadályozása vagy kiküszöbölése érdekében az ilyen termék vagy termékek közös vámtarifában megállapított vámtétel melletti behozatalát kiegészítő behozatali vám megfizetéséhez kell kötni, amennyiben a többoldalú kereskedelmi tárgyalások uruguayi fordulója keretében, a Szerződés 228. cikkének megfelelően megkötött mezőgazdasági megállapodás 5. cikkében foglalt feltételek teljesülnek, kivéve ha a behozatal a közösségi piacot előreláthatóan nem zavarná, vagy ha annak hatása nem állna arányban az elérni kívánt céllal. (2) Azokat a küszöbárakat, amelyek alatt kiegészítő vám róható ki, a Közösség a Kereskedelmi Világszervezethez továbbítja. Azokat a küszöbmennyiségeket, amelyeket meg kell haladni ahhoz, hogy kiegészítő behozatali vámot lehessen kiszabni, különösen az (1) bekezdésben említett káros hatások megjelenését vagy várható megjelenését megelőző három év során a Közösségbe irányuló import alapján kell meghatározni. (3) A kiegészítő behozatali vámok kirovásánál figyelembe veendő importárakat a szóban forgó szállítmány CIF-importárai alapján kell meghatározni. A CIF-importárakat e célból ellenőrizni kell a termék reprezentatív világpiaci árai vagy a terméknek a Közösség importpiacán irányadó árai alapján. (4) A Bizottság a 41. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően elfogadja e cikk alkalmazásának részletes szabályait. E részletes szabályok különösen meghatározzák: a) azokat a termékeket, amelyekre kiegészítő behozatali vámok alkalmazhatók a mezőgazdasági megállapodás 5. cikke értelmében; b) az (1) bekezdésnek az említett megállapodás 5. cikkének megfelelő alkalmazásához szükséges egyéb kritériumokat. 15a cikk Melasz esetében: — az 14. cikk (2) bekezdésében említett világpiaci árat, illetve — a 15. cikk (3) bekezdésében említett reprezentatív árat kell alkalmazni a szabvány minőségre. A szabvány minőséget a 41. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően lehet meghatározni. 16. cikk (1) Az 1. cikkben felsorolt termékeknek a kereskedelmi tárgyalások uruguayi fordulója keretében megkötött megállapodásokból következő vámkontingenseit a 41. cikkben megállapított eljárás szerint elfogadott részletes szabályoknak megfelelően kell megnyitni és kezelni. (2) A kontingensek kezelése az alábbi módszerek valamelyikének vagy azok kombinációjának alkalmazásával történhet: — a kérelmek benyújtásának időrendi sorrendjén alapuló módszer (az »aki előbb érkezik, előbb kiszolgálják« elv alapján), — a kérelmek benyújtásakor kért mennyiségeket arányosan elosztó módszer (az »egyidejű vizsgálat« módszerével), — a hagyományos kereskedelmi gyakorlatokat figyelembe vevő módszer (a »hagyományos/új érkezők« módszerével). Más megfelelő módszereket is lehet alkalmazni. El kell kerülni az érintett piaci szereplők közötti diszkriminációt. (3) Az elfogadott kezelési módszernek adott esetben megfelelő hangsúlyt kell fektetnie a közösségi piac ellátási igényeire, valamint a piaci egyensúly biztosítása szükségességére, miközben esetleg olyan módszerekhez is folyamodhat, amelyeket a múltban az (1) bekezdésben említetteknek megfelelő kontingensekre alkalmazhattak, az uruguayi forduló tárgyalásai keretében megkötött megállapodásokból származó jogok sérelme nélkül. (4) Az (1) bekezdésben említett részletes szabályok rendelkeznek az éves kontingensek megnyitásáról, szükség esetén az év egészére megfelelően elosztva, meghatározzák az alkalmazandó kezelési módszert és adott esetben rendelkezéseket tartalmaznak: a) a termék jellegét, származását és eredetét illetően a garanciákra; b) az a) pontban említett garanciákat igazoló iratok elismerésére vonatkozóan; valamint c) azokra a feltételekre vonatkozóan, amelyek alapján a behozatali engedélyeket kiadják, és ezek érvényességi idejére vonatkozóan. 17. cikk (1) Az ahhoz szükséges mértékben, hogy az 1. cikk (1) bekezdése a), c) és d) pontjában felsorolt termékeket további feldolgozás nélkül vagy az I. mellékletben felsorolt áruk formájában exportálni lehessen e termékek világpiaci árfolyamai vagy árai alapján, és a Szerződés 228. cikkének megfelelően megkötött megállapodásokból következő határokon belül, az említett árfolyamok és árak, valamint a közösségi árak közötti különbségeket export-visszatérítésekkel lehet fedezni. A nyerscukorra nyújtott export-visszatérítés nem haladhatja meg a fehér cukorra nyújtott visszatérítést. (2) Rendelkezni lehet az 1. cikk (1) bekezdése f), g) és h) pontjában felsorolt és további feldolgozás nélkül vagy az I. mellékletben említett áruk formájában exportált termékek tekintetében az export-visszatérítésről. A visszatérítés összegének a szárazanyag minden egyes 100 kg-jára való meghatározásakor különös tekintettel kell lenni: a) a Kombinált Nómenklatúra 1702 30 91 alszáma alá tartozó termékek kivitelére alkalmazandó visszatérítésre; b) az 1. cikk (1) bekezdése d) pontjában említett termékek kivitelére alkalmazandó visszatérítésre; c) a tervezett kivitel gazdasági szempontjaira. (3) Az 1. cikkben felsorolt, az I. mellékletben felsorolt áruk formájában exportált termékekre alkalmazott export-visszatérítés nem lehet magasabb, mint a további feldolgozás nélkül exportált ugyanilyen termékekre alkalmazott visszatérítés. (4) Az export-visszatérítésre jogosult mennyiségek elosztására alkalmazott módszer az a módszer, amelyik: a) a lehető legjobban illeszkedik a termék jellegéhez és az adott piac helyzetéhez, lehetővé téve a rendelkezésre álló erőforrások lehető leghatékonyabb felhasználását, figyelembe véve a közösségi exportok hatékonyságát és szerkezetét a nagy és kis szereplők közötti különbségtétel nélkül; b) a piaci szereplők számára adminisztrációs szempontból a legkevésbé terhesnek kell lennie, figyelembe véve az adminisztrációs követelményeket; c) kerülnie kell bármiféle diszkriminációt az érintett piaci szereplők között. (5) A visszatérítések a Közösség egészére nézve ugyanazok. Eltérhetnek a rendeltetési hely szerint, amennyiben a világpiaci helyzet vagy egyes piacok speciális követelményei ezt szükségessé teszik. A visszatérítéseket a 41. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell rögzíteni. A visszatérítések rögzíthetők: a) szabályos időközönként; b) pályázati felhívással azon termékeknél, amelyek tekintetében a múltban erről az eljárásról rendelkeztek. A szabályos időközönként rögzített visszatérítéseket szükség esetén a közbenső időszakban, valamely tagállam kérésére vagy saját kezdeményezésére a Bizottság kiigazíthatja. A felhívásra benyújtott pályázatok csak letét elhelyezése után vehetők figyelembe. Vis maior esetének kivételével a letét részben vagy egészben elvész, ha az ajánlattevők nem vagy csak részben teljesítették a rájuk háruló kötelezettségeket. Az 1. cikk (1) bekezdése a), c) és d) pontjában felsorolt, nem denaturált és további feldolgozás nélkül exportált termékekre vonatkozó 17a, 17b és 17c cikk rendelkezéseit is alkalmazni kell. (6) A visszatérítés összegének megállapításakor különösen figyelembe kell venni a harmadik országokba feldolgozott áruként exportált alapvető közösségi mezőgazdasági termékek felhasználása és az aktív feldolgozásra engedélyezett, ezekből az országokból származó alapvető mezőgazdasági termékek felhasználása közötti egyensúly megteremtésének szükségességét. (7) Az 1. cikkben felsorolt és további feldolgozás nélkül exportált termékekre csak kérelemre és a vonatkozó kiviteli engedély bemutatása után nyújtható visszatérítés. (8) Az 1. cikkben felsorolt és további feldolgozás nélkül exportált termékekre alkalmazható visszatérítés megegyezik az engedély iránti kérelem benyújtása napján, differenciált visszatérítés esetén pedig az ugyanazon a napon alkalmazható azon visszatérítéssel, amely: a) az engedélyen feltüntetett rendeltetési helyre, vagy b) ha az eltér engedélyen feltüntetettől, a tényleges rendeltetési helyre vonatkozik. Ebben az esetben az alkalmazható összeg nem haladhatja meg az engedélyen szereplő rendeltetési helyre alkalmazható összeget. Megfelelő intézkedések fogadhatók el az e bekezdésben foglalt rugalmassággal való visszaélések elkerülésére. (9) A (7) és (8) bekezdéseket alkalmazni lehet az 1. cikkben felsorolt és az I. mellékletben felsorolt áruk formájában exportált termékekre is, a 3448/93/EK rendelet 16. cikkében meghatározott eljárásnak megfelelően. (10) A (7) és (8) bekezdéstől el lehet tekinteni az 1. cikkben felsorolt azon termékek esetében, amelyekre a visszatérítést élelmiszersegély-műveletek keretében fizetnek, a 41. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően. (11) A visszatérítés kifizetésére annak igazolását követően kerülhet sor, hogy: — a termékek kivitele a Közösségből megtörtént, és — differenciált visszatérítés esetén a termékek elérték az engedélyen feltüntetett rendeltetési helyet vagy azt az egyéb rendeltetési helyet, amelyre a visszatérítést rögzítették a 6 bekezdés b) pontjának sérelme nélkül. Azonban, 41. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően ez alól a szabály alól kivétel tehető, amennyiben olyan feltételek kerülnek megállapításra, amelyek azonos garanciákat nyújtanak. A 41. cikkben foglalt eljárásnak megfelelően kiegészítő rendelkezéseket lehet megállapítani. (12) Az 1. cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett, nem denaturált termékek természetes állapotban történő exportjára nem nyújtható visszatérítés, amennyiben, az esettől függően, azokat: a) a Közösségen belül termelt cukorrépából vagy cukornádból nyerték; b) a 33. cikknek megfelelően importálták a Közösségbe; c) a b) pont rendelkezései szerint importált valamely termékből nyerték. (13) Az 1. cikk c) és d) pontjában említett, nem a Közösségből származó vagy nem a 12. cikk b) pontjának rendelkezései szerint a Közösségbe importált cukorból, vagy a 12. cikk c) pontjában említett termékekből nyert, nem denaturált termékek természetes állapotban történő exportjára nem nyújtható visszatérítés. (14) A Szerződés 228. cikkének megfelelően megkötött megállapodásokból származó mennyiségi korlátozások betartását az azokban foglalt és az érintett termékekre alkalmazható referencia-időszakra kiadott kiviteli engedélyek alapján kell biztosítani. (15) E cikk alkalmazásának részletes szabályait, beleértve a kiosztatlan és felhasználatlan exportálható mennyiségek újraelosztására vonatkozó rendelkezéseket és az I. melléklet módosítását a 41. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni. Azonban a (6) bekezdésnek az 1. cikkben említett, és a mellékletben említett áruk formájában exportált termékekre való alkalmazására vonatkozó szabályokat a 3448/93/EK rendelet 16. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően kell elfogadni. 17a cikk (1) Ezt a cikket kell alkalmazni az 1. cikk (1) bekezdése a) pontjában említett, természetes állapotban exportált nem denaturált termékekre vonatkozó visszatérítések rögzítésére. (2) Az 1. cikk (1) bekezdése a) pontjában említett termékekre vonatkozó visszatérítések rendszeres időközönként történő rögzítésére tekintettel: a) a visszatérítéseket kéthetente rögzíteni kell. Azonban a rögzítés megszakítható a 41. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően, ha megállapításra kerül, hogy a Közösségben nincs a világpiaci árak alapján történő exportra rendelkezésre álló cukortöbblet. Ebben az esetben visszatérítés nem nyújtható; b) a visszatérítés rögzítésekor a cukor közösségi és világpiaci helyzetét és különösen a következőket kell figyelembe venni: — a legnagyobb többlettel rendelkező közösségi terület fehércukorra vonatkozó intervenciós ára, vagy a nyerscukor kivitelében reprezentatívnak tekinthető közösségi terület e cukorra vonatkozó intervenciós ára, — a cukornak az első francia bekezdésben említett területekről a Közösség kikötőibe vagy egyéb exporthelyeire való szállításának költségei, — a kereskedelmi költségek, valamint a cukor világpiacra juttatása során előforduló minden átrakás, szállítás és csomagolás költségei, — a cukor világpiacon jegyzett árfolyamai és árai, továbbá — a tervezett exportok gazdasági szempontja. (3) Amennyiben az 1. cikk (1) bekezdése a) pontjában említett termékre a visszatérítést pályázati eljárás útján állapítják meg: a) a pályázat célja a visszatérítés összegének meghatározása; b) a tagállamok illetékes hatóságai írják ki a pályázati felhívást olyan jogi eszköz útján, amely mindegyik tagállamot köti. Ez eszköz állapítja meg a pályázati felhívás feltételeit. E feltételeknek egyenlő hozzáférést kell garantálniuk a Közösségen belül letelepedett minden személy számára; c) a pályázati felhívás feltételei tartalmazzák a pályázat benyújtásának határidejét. A szóban forgó felhívás maximális visszatérítésének összegét a 41. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell rögzíteni a határidő lejárta utáni három munkanapon belül, a beérkezett ajánlatok fényében. A maximális összeg kiszámításánál figyelembe kell venni a Közösségen belüli ellátási helyzetet és árakat, a világpiaci árakat és potenciális elhelyezési területeket és a cukor exportja közben keletkezett költségeket. Ugyanezen eljárásnak megfelelően rögzíteni lehet a maximális fuvardíjat is. d) amennyiben a kivitel olyan visszatérítés alapján hajtható végre, amely alacsonyabb, mint az, amely a világpiaci és közösségi árak közti különbséget veszi tekintetbe, továbbá ahol az exportoknak meghatározott rendeltetési helye van, ott a tagállamok illetékes hatóságai különleges pályázati felhívás kibocsátására kötelezhetők, amelynek feltételei tartalmazzák: — a pályázatnak a pályázati eljárás lezárásáig bármikor történő benyújtásának lehetőségét, valamint — a visszatérítés maximális összegét, a szóban forgó kivitel követelményeinek fényében kiszámítva; e) amennyiben a visszatérítésnek az ajánlatban feltüntetett összege: — meghaladja a megállapított maximumot, a tagállamok illetékes hatóságai elutasítják az ajánlatot, — nem haladja meg a maximumot, az említett hatóságok a visszatérítés összegét a szóban forgó ajánlatban szereplő visszatérítéssel azonos összegben határozzák meg. (4) A nyerscukorra vonatkozó visszatérítés: a) a 431/68/EGK rendeletben meghatározott szabvány minőségre meghatározott kell legyen; b) a (2) bekezdés a) pontjának megfelelően rendszeres időközönként rögzítve: — nem haladhatja meg az ugyanerre az időszakra a fehércukor visszatérítésének 92 %-át. Azonban ez a korlátozás nem alkalmazható a kandiscukorra meghatározott visszatérítésekre, — minden egyes szóban forgó exportműveletre meg kell szorozni egy átváltási tényezővel, amelyet a 431/68/EGK rendelet 1. cikkének rendelkezései szerint kiszámított exportált nyerscukorhozam 92-vel történő elosztásával kapunk; c) a 3. cikk c) pontja szerint rögzített maximális összege az ajánlat keretén belül nem haladhatja meg a fehércukornak az említett bekezdés szerint ugyanabban az időpontban rögzített visszatérítésének 92 %-át. 17b cikk (1) A visszatérítéseket 1. cikk (1) bekezdése c) pontjában felsorolt, természetes állapotban exportált, nem denaturált termékekre havonta rögzíteni kell, figyelembe véve a következőket: a) a 4. cikk (2) bekezdésének megfelelően a szóban forgó cukortermelő évben a melasz értékesítéséből származó bevételek meghatározására szolgáló melasz ára; b) a melasz árai és potenciális elhelyezési területei a közösségi piacon; c) a melasz világpiacon jegyzett árfolyamai és árai, továbbá d) a tervezett kivitel gazdasági szempontja. Azonban a rögzítés megszakítható a 41. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően, ha megállapításra kerül, hogy a Közösségben nincs a világpiaci árak alapján történő exportra rendelkezésre álló melasztöbblet. Ebben az esetben visszatérítés nem nyújtható. (2) Különleges körülmények esetén a visszatérítés összege meghatározott mennyiségekre és a Közösség meghatározott területeire pályázat útján is rögzíthető. A pályázat célja a visszatérítés összegének meghatározása. A tagállamok illetékes hatóságai pályázati felhívást tesznek közzé olyan felhatalmazással, amely megállapítja a pályázati felhívás feltételeit. Ezeknek a feltételeknek garantálniuk kell az egyenlő hozzáférést minden Közösségben letelepedett személy számára. 17c cikk (1) A visszatérítés alapösszegét az 1. cikk (1) bekezdésének d) pontjában felsorolt, természetes állapotban exportált, nem denaturált termékekre havonta rögzíteni kell. Azonban az ilyen időszakos rögzítés megszakítható a 41. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően, ha a további feldolgozás nélküli fehércukor visszatérítésének rendszeres rögzítését felfüggesztik. Ebben az esetben visszatérítés nem nyújtható. (2) A visszatérítés alapösszege az (1) bekezdésben említett termékekre, a szorbóz kivételével, megegyezik a következők figyelembevételével megállapított összeg egy századával: a) az alapösszeg rögzítésének hónapjában a legnagyobb többlettel rendelkező közösségi terület fehércukor intervenciós ára és a fehércukor világpiacon jegyzett árfolyamai vagy árai közötti különbség; b) az egyensúly megteremtésének a szükségessége az alábbiak között: — a közösségi alaptermékek felhasználása a harmadik országokba irányuló exportra szánt, feldolgozott áruk gyártásában, és — az aktív feldolgozásra engedélyezett, harmadik országból származó termékek. (3) Szorbóz esetében a visszatérítés alapösszege megegyezik az 1010/86/EGK rendeletnek megfelelő visszatérítésnek a rendelet I. mellékletében felsorolt termékekre vonatkozó termelési visszatérítés egy századdal csökkentett alapösszegével. (4) A visszatérítés alapösszegének alkalmazását korlátozni lehet az 1. cikk (1) bekezdésének d) pontjában felsorolt egyes termékekre. 18. cikk (1) A cukorágazat piacai közös szervezésének megfelelő működéséhez szükséges mértékben a Tanács, a Bizottság javaslatára, a Szerződés 43. cikkének (2) bekezdésében megállapított szavazási eljárásnak megfelelően megtilthatja az aktív feldolgozási eljárás alkalmazását: — az 1. cikk (1) bekezdésének a) és d) pontjában felsorolt termékek tekintetében, és — különleges esetekben, az 1. cikk (1) bekezdésében és az I. mellékletben felsorolt áruk gyártására szánt termékek tekintetében. (2) Az (1) bekezdéstől eltérően, ha az (1) bekezdésben említett helyzet kivételesen sürgős, és az aktív feldolgozási eljárás zavarja vagy zavarhatja a Közösség piacát, a Bizottság valamely tagállam kérésére vagy saját kezdeményezésre dönt a szükséges intézkedésekről; a Tanácsot és a tagállamokat értesíteni kell ezekről az intézkedésekről, amelyek legfeljebb hat hónapig lehetnek érvényben, és azonnal alkalmazandók. Ha a Bizottsághoz kérés érkezik valamely tagállamtól, a kérés kézhezvételét követő egy héten belül arról határoznia kell. (3) A Bizottság által elfogadott intézkedéseket az értesítés napjától számított egy héten belül bármely tagállam a Tanács elé utalhatja. A Tanács, minősített többséggel eljárva, a bizottsági határozatot megerősítheti, módosíthatja vagy hatályon kívül helyezheti. Ha a Tanács az ügyben nem jár el három hónapon belül, a Bizottság határozatát hatályon kívül helyezettnek kell tekinteni. 19. cikk (1) A Kombinált Nómenklatúra értelmezésének általános és alkalmazásának különös szabályait kell alkalmazni az e rendelet hatálya alá tartozó termékek tarifális besorolására; az e rendelet alkalmazásából következő tarifális nómenklatúrát be kell építeni a közös vámtarifába. (2) Amennyiben e rendelet másként nem rendelkezik vagy rendelkezéseiből más nem következik, a harmadik országokkal folytatott kereskedelemben tilos: — a vámmal azonos hatású díjak kivetése, — a mennyiségi korlátozás vagy azzal azonos hatású intézkedés alkalmazása. 20. cikk (1) Ha a cukor világpiaci ára meghaladja az intervenciós árat, rendelkezni lehet exportlefölözés alkalmazásáról a szóban forgó cukor tekintetében. Ezt a lefölözést akkor kell alkalmazni, ha a fehér vagy a nyers cukor CIF-ára magasabb, mint az intervenciós ár 10 %-ával és az adott gazdasági évben alkalmazott tárolási díjjal növelt intervenciós ár. Az exportlefölözést pályázati eljárással is meg lehet határozni. A pályázati eljárás esetének kivételével a kivetett lefölözés megegyezik a kivitel napján alkalmazott lefölözéssel. (2) Ha a fehér vagy a nyers cukor CIF-ára magasabb, mint az intervenciós ár 10 %-ával és az adott gazdasági évben alkalmazott tárolási díjjal növelt intervenciós ár, a Tanács a Bizottság javaslatára a Szerződés 43. cikk (2) bekezdésében megállapított szavazási eljárásnak megfelelően importtámogatást nyújthat a szóban forgó termékre. Ha megállapítást nyer, hogy: a) a Közösségbe irányuló készletek; vagy b) a Közösség főbb fogyasztási régióiba irányuló készletek közösségi készletekből nem biztosíthatók, a Tanács a Bizottság javaslatára a Szerződés 43. cikk (2) bekezdésében megállapított szavazási eljárásnak megfelelően határoz importtámogatás nyújtásáról, és meghatározza annak alkalmazásának feltételeit. Ezek a feltételek különösen a támogatással érintett fehér vagy nyerscukor mennyiségére, a támogatás időtartamára, továbbá adott esetben az importáló régiókra vonatkoznak. (3) A 41. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően határozni kell a következőkről: a) az (1) és (2) bekezdésben említett CIF-árakról; b) az e cikk végrehajtására vonatkozó egyéb intézkedésekről. Az 1. cikk (1) bekezdésének b), c), d), f), g) és h) pontjában említett termékek esetében az (1) és (2) bekezdésben foglaltakhoz hasonló rendelkezések fogadhatók el a 41. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően. (4) Az e cikk alkalmazásából eredő összegeket a Bizottság határozza meg. Azonban a pályázati eljárás útján meghatározott exportlefölözéseket a 41. cikkben megállapított eljárásnak megfelelően kell meghatározni. 21. cikk (1) Ha a behozatal vagy a kivitel miatt az 1. cikkben felsorolt termék vagy termékek közösségi piacát olyan komoly zavar érinti vagy fenyegeti, amely előreláthatólag veszélyezteti a Szerződés 39. cikkében meghatározott célok elérését, megfelelő intézkedések hozhatók a harmadik országokkal folytatott kereskedelemben addig, amíg e zavar vagy annak veszélye el nem hárul. A Tanács a Bizottság javaslatára, a Szerződés 43. cikkének (2) bekezdésében megállapított szavazási rendnek megfelelően elfogadja e bekezdés alkalmazásának általános szabályait, és meghatározza azokat az eseteket és határokat, amelyeken belül a tagállamok védintézkedéseket tehetnek. (2) Ha előáll az (1) bekezdésben említett helyzet, a Bizottság valamely tagállam kérésére vagy saját kezdeményezésére dönt a szükséges intézkedésekről; a tagállamokat értesíteni kell ezekről az intézkedésekről, és azok azonnal alkalmazhatók. Ha a Bizottsághoz valamely tagállam kérést juttat el, a Bizottság a kérés kézhezvételétől számított három munkanapon belül határoz. (3) A Bizottság által elfogadott intézkedéseket az értesítéstől számított három munkanapon belül bármely tagállam a Tanács elé utalhatja. A Tanács késedelem nélkül összeül. Minősített többséggel módosíthatja vagy megsemmisítheti a szóban forgó intézkedést. (4) E cikket a Szerződés 228. cikkének (2) bekezdése értelmében megkötött megállapodásokból következő kötelezettségekre való tekintettel kell alkalmazni.”