1998L0070 — HU — 25.06.2009 — 004.001

Ez a dokumentum kizárólag tájékoztató jellegű, az intézmények semmiféle felelősséget nem vállalnak a tartalmáért

Módosította:

No

▼B

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 98/70/EK IRÁNYELVE

(1998. október 13.)

a benzin és a dízelüzemanyagok minőségéről, valamint a 93/12/EGK tanácsi irányelv módosításáról

mivel a Bizottságnak átfogó értékelés alapján javaslatot kell benyújtania a III. és IV. mellékletekben meghatározott, a benzinre és a dízelolajra vonatkozó, 2005. január 1-jétől alkalmazandó kötelező előírások kiegészítésére; mivel a Bizottság javaslata, ha szükséges, környezeti előírásokat állapíthat meg egyéb olyan tüzelőanyag-félékre is, mint a folyékony PB-gáz, földgáz és bio-tüzelőanyagok; mivel egyes cégautó állományok (autóbuszok, taxik, teherjárművek stb.) felelősek a nagyfokú városi szennyezésért, és előnyt szerezhetnének a külön előírásokból;

mivel szükségesnek tűnik gondoskodni arról, hogy kétféle dízelolaj és benzin álljon rendelkezésre, amelyek közül az egyik jobb minőségű dízelolaj és az egyik jobb minőségű benzin lenne; mivel szükséges, hogy ez a jobb minőségű dízelolaj és benzin 2005-ig felváltsa a piacon a gyengébb minőségű dízelolajat vagy benzint; azonban meg kell hozni azokat a rendelkezéseket is, amelyek lehetővé teszik az említett helyettesítés késleltetését olyan esetekben, amikor a gyártó üzemekben szükséges változtatások 2005-re történő végrehajtása komoly nehézségeket okozna egy tagállam érintett iparágai számára;

mivel a 2000-ben kezdődő bevezető szakaszt követő, 2005-ben induló második szakaszra is ki kell dolgozni az tüzelőanyagokra vonatkozó előírásokat, képessé téve az ipart arra, hogy termelési terveibe illesztve azokat végrehajtsa a szükséges beruházásokat;

mivel az Európai Parlament és a Tanács 94/12/EK irányelvének ( 6 ) 4. cikke új megközelítést vezetett be a 2000. évre és az azt követő időszakra szóló szennyezőanyag-kibocsátás csökkentésére vonatkozó politikák tekintetében, és felkérte a Bizottságot többek között annak vizsgálatára, hogy a benzin, dízelolaj és egyéb tüzelőanyagok minőségének a javítása hozzá tud-e járulni a légszennyezés csökkentéséhez;

▼M4

1. cikk

Hatály

Ez az irányelv a közúti- és a nem közúti mozgó gépek (beleértve a belvízi hajókat, amikor nincsenek tengeren), a mezőgazdasági és erdészeti traktorok, és a kedvtelési célú vízi járművek (amikor nincsenek tengeren) vonatkozásában:

▼M2

2. cikk

Fogalommeghatározás

Ennek az irányelvnek az alkalmazásában:

▼M4

▼M2

▼M4

6. „teljes életciklusra számított üvegházhatásúgáz-kibocsátás”: minden olyan nettó CO2-, CH4- és N2O-kibocsátás, amely a forgalmazott tüzelőanyaghoz (annak bekevert összetevőit is beleértve) vagy energiához kapcsolható. Ez a valamennyi releváns szakaszra kiterjed, beleértve a kitermelést, vagy növénytermesztést, a földhasználatban bekövetkező változásokat, a szállítást és forgalmazást, a feldolgozást és a fogyasztás során történő elégetési folyamatokat, a kibocsátás helyétől függetlenül;

▼M4 —————

▼B

3. cikk

Benzin

(1) A tagállamok legkésőbb 2000. január 1-jén területükön megtiltják az ólmozott benzin forgalomba hozatalát.

▼M4

(2) A tagállamok biztosítják, hogy területükön csak olyan benzin forgalmazható, amely megfelel az I. mellékletben megállapított környezeti előírásoknak.

A tagállamok a legkülső régiókat illetően mindazonáltal konkrét rendelkezéseket hozhatnak a legfeljebb 10 mg/kg kéntartalmú benzin bevezetésére vonatkozóan. Az e rendelkezést alkalmazó tagállamok a Bizottságot erről megfelelően tájékoztatják.

(3) A tagállamok előírják a forgalmazóknak, hogy biztosítsák a 2,7 %-os maximális oxigéntartalmú és 5 %-os maximális etanoltartalmú benzin 2013-ig történő forgalmazását, és amennyiben szükségesnek ítélik, hosszabb időszakot írhatnak elő az ilyen benzin forgalmazására. A tagállamok biztosítják a fogyasztók megfelelő tájékoztatását a benzin bioüzemanyag-tartalmával és különösen a különféle benzinkeverékek megfelelő használatával kapcsolatban.

(4) Az alacsony nyári környezeti hőmérsékletű tagállamok az (5) bekezdésre figyelemmel a nyári időszak alatt engedélyezhetik a 70 kPa maximális gőznyomású benzin forgalomba hozatalát.

Azok a tagállamok, ahol az (1) bekezdésben hivatkozott eltérést nem alkalmazzák, az (5) bekezdésre figyelemmel a nyári időszak alatt engedélyezhetik 60kPa maximális gőznyomású etanoltartalmú benzin forgalomba hozatalát, valamint a III. mellékletben meghatározott engedélyezett gőznyomáseltérést, ha a felhasznált etanol bioüzemanyag.

(5) Ha a tagállamok alkalmazni kívánják a (4) bekezdésben foglalt valamelyik eltérést, erről értesíteniük kell a Bizottságot, és meg kell adniuk az összes vonatkozó információt. A Bizottságnak értékelnie kell az eltérés szükségességét és időtartamát, figyelembe véve:

Ha a Bizottság értékelése azt mutatja, hogy az eltérés a levegőminőségre vagy légszennyezésre vonatkozó közösségi jogszabályokba fog ütközni, beleértve a vonatkozó határértékeket és kibocsátási határértékeket, a kérelmet el kell utasítani. A Bizottságnak a vonatkozó célértékeket is figyelembe kell vennie.

Ha a Bizottság az összes vonatkozó információ beérkezésétől számított hat hónapon belül nem emel kifogást, az érintett tagállam alkalmazhatja a kért eltérést.

(6) Az (1) bekezdés ellenére a tagállamok továbbra is engedélyezhetik a legfeljebb 0,15 g/l ólomtartalmú ólmozott benzin kis, a teljes forgalom maximum 0,03 %-át jelentő mennyiségű forgalmazását a jellegzetes tulajdonságú veterán járművek részére és abban az esetben, ha az elosztás speciális érdekcsoportok útján történik.

▼M4 —————

▼M4

4. cikk

Dízelüzemanyag

(1) A tagállamok biztosítják, hogy területükön csak olyan dízelüzemanyagot lehessen forgalmazni, amely megfelel a II. mellékletben megállapított előírásoknak.

A II. melléklet követelményeinek ellenére a tagállamok engedélyezhetik a 7 %-nál magasabb zsírsav-metil-észter (FAME) tartalmú dízelolaj forgalomba hozatalát.

A tagállamok biztosítják a fogyasztók megfelelő tájékoztatását a dízelüzemanyag bioüzemanyag-tartalmával, különösen a FAME-val kapcsolatban.

(2) A tagállamok biztosítják, hogy területükön 2008. január 1-jét követően a nem közúti mozgó gépekben (beleértve a belvízi hajókat), mezőgazdasági és erdészeti traktorokban, valamint kedvtelési célú vízi járművekben történő felhasználásra szolgáló gázolajok csak abban az esetben hozhatók forgalomba, ha ezen gázolajok kéntartalma nem haladja meg az 1 000 mg/kg-ot. 2011. január 1-jét követően az ilyen gázolajok legnagyobb megengedett kéntartalma 10 mg/kg. A tagállamok biztosítják, hogy az ilyen gázolajoktól eltérő folyékony tüzelőanyagok csak abban az esetben használhatók belvízi hajókban és kedvtelési célú vízi járművekben, ha kéntartalmuk nem haladja meg az ilyen gázolajok számára engedélyezett legnagyobb megengedett értéket.

Az ellátási láncban bekövetkező kisebb szennyeződések esetére a tagállamok 2011. január 1-jét követően engedélyezhetik, hogy a nem közúti mozgó gépekben (beleértve a belvízi hajókat), mezőgazdasági és erdészeti traktorokban, valamint kedvtelési célú vízi járművekben történő felhasználásra szolgáló gázolajok kéntartalma a végfelhasználókat kiszolgáló végleges forgalmazási helyen maximálisan 20 mg/kg legyen. A tagállamok ezenkívül 2011. december 31-ig engedélyezhetik legfeljebb 1 000 mg/kg kéntartalmú gázolajok forgalomba hozatalát vasúti járművekben, valamint mezőgazdasági és erdészeti traktorokban történő felhasználásra, feltéve hogy biztosítani tudják, hogy a kibocsátás-ellenőrzési rendszerek megfelelő működése nem kerül veszélybe.

(3) A tagállamok a legkülső régiókat illetően konkrét rendelkezéseket hozhatnak a legfeljebb 10 mg/kg kéntartalmú dízelüzemanyagok és gázolajok bevezetésére vonatkozóan. Az e rendelkezést alkalmazó tagállamok a Bizottságot erről megfelelően tájékoztatják.

(4) Azokban a tagállamokban, ahol zord téli éghajlati viszonyok uralkodnak, a dízelüzemanyagokra és gázolajokra vonatkozóan az a követelmény, hogy 250 °C-ig az átdesztillált mennyiség maximálisan 65 térfogatszázalék lehet, helyettesíthető azzal, hogy 180 °C-on átdesztillált mennyiség maximálisan 10 térfogatszázalék lehet.

▼B

5. cikk

Szabad forgalmazás

Egyetlen tagállam sem tilthatja, korlátozhatja vagy akadályozhatja azon tüzelőanyagok forgalomba hozatalát, amelyek eleget tesznek az irányelv követelményeinek.

6. cikk

Tüzelőanyagok értékesítésére vonatkozó szigorúbb környezeti előírások

▼M2

(1) A 3., 4. és 5. cikktől eltérve és a Szerződés 95. cikkének (10) bekezdésével összhangban a tagállamok intézkedéseket hozhatnak annak előírására, hogy területük egyes meghatározott részén a teljes gépjárműpark vagy annak egy része számára csak olyan tüzelőanyagok forgalmazhatók, amelyek megfelelnek az ebben az irányelvben foglaltaknál szigorúbb környezetvédelmi előírásoknak, az adott tagállam területén belül valamely adott agglomerációs övezetben a lakosság egészségének védelme, illetve egyes ökológiai vagy környezetvédelmi szempontból érzékeny területen a környezet védelme érdekében, abban az esetben, ha a légkör vagy a talajvíz szennyezése az emberi egészségre vagy a környezetre nézve súlyos és visszatérő problémát jelent, illetve valószínűsíthetően ilyen problémát jelenthet.

▼B

(2) Az (1) bekezdésben említett eltérést igénybe venni szándékozó tagállam kérését, annak indokolásával együtt előre benyújtja a Bizottsághoz. Az indokolásnak tartalmaznia annak a bizonyítékát, hogy az eltérés tekintetbe veszi az arányosság elvét, és hogy nem akadályozza meg a személyek és áruk szabad mozgását.

▼M2

(3) Az érintett tagállamok ellátják a Bizottságot az érintett agglomerációs övezetre vagy területre, valamint a tervezett intézkedéseknek a környezetre gyakorolt várható hatására vonatkozó lényeges környezeti adatokkal.

▼B

(4) A Bizottság ezt az információt haladéktalanul továbbítja a többi tagállamnak.

(5) A tagállamok a Bizottság információközlésének az időpontjától számított két hónapon belül megtehetik észrevételeiket a kérésre és annak indokolására.

(6) A Bizottság a tagállamok kérésére határozatot hoz attól az időponttól számított három hónapon belül, amikor a tagállamok benyújtották észrevételeiket. A Bizottság figyelembe veszi a tagállamok észrevételeit, és azokat határozatáról értesíti és egyidejűleg tájékoztatja az Európai Parlamentet és a Tanácsot.

▼M2 —————

▼B

7. cikk

A nyersolajellátásban bekövetkező változás

Amennyiben, kivételes események eredményeként, a nyersolajok vagy kőolajtermékek ellátásában bekövetkezett hirtelen változás egy tagállamban az olajfinomító üzemek számára megnehezíti a 3. és 4. cikkek szerinti tüzelőanyagra vonatkozó előírások betartását, akkor a tagállam arról tájékoztatja a Bizottságot. A többi tagállam tájékoztatása után a Bizottság az adott tagállamban engedélyezheti magasabb határértékek alkalmazását egy vagy több tüzelőanyag-komponensre, hat hónapot meg nem haladó időtartamra.

A Bizottság határozatáról értesíti a tagállamokat, és tájékoztatja az Európai Parlamentet és a Tanácsot.

A Bizottság határozatát bármely tagállam megküldheti a Tanácsnak az értesítéstől számított egy hónapon belül.

A Tanács, minősített többséggel eljárva, eltérő határozatot hozhat az ügy részére történő megküldésétől számított egy hónapon belül.

▼M4

7a. cikk

Az üvegházhatású gázok kibocsátásának mérséklése

(1) A tagállamok kijelölik azt a forgalmazót vagy azokat a forgalmazókat, amelyek a forgalmazott tüzelőanyag és energia teljes életciklusra vonatkozó, energiaegységre számított üvegházhatású gázkibocsátás nyomon követéséért és az arról való jelentéstételért felelősek. A közúti járművekben történő felhasználásra szolgáló villamos energia szolgáltatói esetében a tagállamok biztosítják, hogy ezek a szolgáltatók dönthessenek úgy, hogy hozzá kívánnak járulni a (2) bekezdésben megállapított csökkentési kötelezettséghez, amennyiben bizonyítani tudják, hogy megfelelően képesek mérni és nyomon követni az e járművekben történő felhasználásra szolgáló villamos energiát.

2011. január 1-től a forgalmazók évente jelentenek a tagállam által kijelölt hatóságnak a tagállamon belül forgalomba hozott tüzelőanyag és energia üvegházhatásúgáz-kibocsátásának intenzitásáról, megadva legalább az alábbiakra vonatkozó információkat:

A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a jelentéseket ellenőrizzék.

Szükség esetén a Bizottság e bekezdés végrehajtásához iránymutatásokat állapít meg.

(2) A tagállamok előírják a forgalmazók számára, hogy a fokozatosság szempontját szem előtt tartva 2020. december 31-ig az (5) bekezdés b) pontjában említett, tüzelőanyagokra az alapkövetelményekhez képest maximum 10 %-kal csökkentsék a forgalmazott tüzelőanyagból és energiából származó, teljes életciklusra és energiaegységre számított üvegházhatású gázkibocsátást. E csökkentésnek az alábbiakból kell állnia:

a) 6 % 2020. december 31-ig. E csökkentés tekintetében a tagállamok megkövetelhetik a forgalmazóktól, hogy tartsák be az alábbi időközi célértékeket: 2 % 2014. december 31-ig és 4 % 2017. december 31-ig;

c) a Kiotói Jegyzőkönyv tiszta fejlesztési mechanizmusa szerinti kibocsátási egységek vásárlása révén elérendő további indikatív 2 %-os csökkentési célérték 2020. december 31-ig, figyelemmel a 9. cikk (1) bekezdés i) pontjára, az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységei Közösségen belüli kereskedelmi rendszerének létrehozásáról szóló, 2003. október 13-i 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben ( 20 ) meghatározott feltételek szerint, a tüzelőanyag-forgalmazási ágazatban történő csökkentése érdekében.

(3) A bioüzemanyagok által a teljes életciklusuk alatt a környezetbe bocsátott üvegházhatású gázok mennyiségének kiszámítása a 7d. cikkel összhangban történik. Az egyéb tüzelőanyagokból és energiából származó, teljes életciklusra számított üvegházhatású gázkibocsátás kiszámítása az e cikk (5) bekezdésében megállapított módszer szerint történik.

(4) A tagállamok biztosítják, hogy a forgalmazók egyes csoportjai dönthessenek úgy, hogy együttesen tesznek eleget a (2) bekezdés szerinti csökkentési kötelezettségeknek. Ebben az esetben a (2) bekezdés alkalmazásában egyetlen forgalmazónak minősülnek.

(5) Az e cikk végrehajtására irányuló, ezen irányelv nem alapvető fontosságú elemeinek kiegészítéssel történő módosítására szolgáló intézkedéseket a 11. cikk (4) bekezdésében említett, ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással kell elfogadni. Ezek az intézkedések kiterjednek különösen:

c) a (4) bekezdés érvényesítéséhez szükséges szabályokra;

7b. cikk

A bioüzemanyagok fenntarthatósági kritériumai

(1) Tekintet nélkül arra, hogy a nyersanyagokat a Közösség területén vagy azon kívül termesztették-e, a bioüzemanyagokat a 7a. cikkben említett célok alkalmazásában csak akkor lehet figyelembe venni, ha azok teljesítik az e cikk (2)–(6) bekezdésében meghatározott fenntarthatósági kritériumokat.

A hulladékból és – a mezőgazdasági, az akvakultúrából és a halászatból származó, valamint az erdészeti maradékoktól eltérő – maradékokból előállított bioüzemanyagoknak azonban csak a (2) bekezdésben meghatározott fenntarthatósági kritériumnak kell megfelelniük ahhoz, hogy azokat a 7a. cikkben említett célok alkalmazásában figyelembe vegyék.

(2) A bioüzemanyagok használatával elért üvegházhatásúgáz-kibocsátás csökkenésének, melyet az (1) bekezdésben említett célok alkalmazásában vesznek figyelembe, legalább 35 %-nak kell lennie.

2017. január 1-től az (1) bekezdésben említett célok alkalmazásában figyelembe vett, az üvegházhatású gázok kibocsátásában a bioüzemanyagok használatával elért csökkenésnek legalább 50 %-nak kell lennie. 2018. január 1-től a 2017. január 1-től kezdődően termelő létesítményekben előállított bioüzemanyagok esetében ennek az értéknek legalább 60 %-nak kell lennie.

A bioüzemanyagok használatából eredő üvegházhatásúgáz-kibocsátás csökkenést a 7d. cikk (1) bekezdésében meghatározottak szerint kell kiszámítani.

A 2008. január 23-án már üzemelő létesítményekben előállított bioüzemanyagok esetében az első albekezdést 2013. április 1-től kell alkalmazni.

(3) Az (1) bekezdésben említett célok alkalmazásában figyelembe vett bioüzemanyagokat nem lehet a biológiai sokféleség szempontjából nagy értéket képviselő földterületekről származó nyersanyagból előállítani, azaz olyan földterületekről, amelyek 2008 januárjában vagy azt követően az alábbi besorolásúak voltak, tekintet nélkül arra, hogy a földterület továbbra is ilyen besorolású-e:

ii. a ritka vagy veszélyeztetett ökoszisztémák vagy fajok védelmére szolgáló, nemzetközi megállapodások által elismert területek vagy olyan területek, amelyek kormányközi szervezetek vagy a Nemzetközi Természetvédelmi Unió által készített jegyzékekben szerepelnek, a 7c. cikk (4) bekezdésének második albekezdésében meghatározott eljárással összhangban való elismerésükre is figyelemmel;

c)

A Bizottság meghatározza a kritériumokat és azokat a földrajzi térségeket, amelyek figyelembevételével megállapítható, hogy mely gyepterületek tartoznak az első albekezdés c) pontjának hatálya alá. Az irányelv nem alapvető fontosságú elemeinek kiegészítéssel történő módosítására irányuló ezen intézkedéseket a 11. cikk (4) bekezdésében említett, ellenőrzéssel történő szabályozási bizottsági eljárással kell elfogadni.

(4) Az (1) bekezdésben említett célok alkalmazásában figyelembe vett bioüzemanyagokat nem lehet jelentős szénkészletekkel rendelkező földterületekről származó nyersanyagból előállítani, azaz olyan földterületekről, amelyek 2008 januárjában az alábbi besorolásúak voltak és már nem ilyen besorolásúak:

b) összefüggő erdőterület, azaz több mint egy hektárra kiterjedő, öt méternél magasabb fákkal és 30 %-ot meghaladó lombkorona-fedettséggel, illetve e küszöbértékeket in situ elérni képes fákkal borított terület;

c) egy hektárnál nagyobb kiterjedésű földterület öt méternél magasabb fákkal és 10–30 % közötti lombkorona-fedettséggel, illetve e küszöbértékeket in situ elérni képes fákkal, kivéve ha bizonyítják, hogy a terület szénkészlete a művelési ág megváltoztatása előtt és után olyan, hogy a IV. melléklet C. részében megállapított módszertan alkalmazásakor teljesülnének a (2) bekezdésben foglalt feltételek.