02019R1241 — HU — 25.07.2019 — 000.002

Ez a dokumentum kizárólag tájékoztató jellegű és nem vált ki joghatást. Az EU intézményei semmiféle felelősséget nem vállalnak a tartalmáért. A jogi aktusoknak – ideértve azok bevezető hivatkozásait és preambulumbekezdéseit is – az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett és az EUR-Lex portálon megtalálható változatai tekintendők hitelesnek. Az említett hivatalos szövegváltozatok közvetlenül elérhetők az ebben a dokumentumban elhelyezett linkeken keresztül





Helyesbítette:









▼B

▼C1

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS (EU) 2019/1241 RENDELETE

(2019. június 20.)

a halászati erőforrások és a tengeri ökoszisztémák technikai intézkedések révén történő védelméről, az 1967/2006/EK és az 1224/2009/EK tanácsi rendelet, továbbá az 1380/2013/EU, az (EU) 2016/1139, az (EU) 2018/973, az (EU) 2019/472 és az (EU) 2019/1022 európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról, valamint a 894/97/EK, a 850/98/EK, a 2549/2000/EK, a 254/2002/EK, a 812/2004/EK és a 2187/2005/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről

▼B







I. FEJEZET

ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK

1. cikk

Tárgy

Ez a rendelet az alábbiakra vonatkozó technikai intézkedéseket állapít meg:

a) tengeri erőforrások kifogása és kirakodása;

b) a halászeszközök működtetése; valamint

c) a halászati tevékenység tengeri ökoszisztémákkal való kölcsönhatása.

2. cikk

Hatály

(1) Ez a rendelet – a lobogó szerinti tagállam elsődleges felelősségének sérelme nélkül – az uniós halászhajók és a tagállami állampolgárok által az 5. cikk szerinti halászati övezetekben végzett tevékenységekre, valamint az uniós vizeken halászó, harmadik ország lobogója alatt közlekedő és harmadik országban lajstromozott halászhajók tevékenységeire alkalmazandó.

(2) A 7., a 10., a 11. és a 12. cikk a rekreációs célú halászatra is vonatkozik. Amennyiben egy adott térségben jelentős a rekreációs célú halászat hatása, a Bizottság felhatalmazással rendelkezik, hogy a 15. cikk értelmében és a 29. cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el e rendelet módosítása érdekében annak biztosításával, hogy a 13. cikknek vagy az V–X. melléklet A. vagy C. részének a vonatkozó rendelkezéseit a rekreációs célú halászatra is alkalmazni kell.

(3) A 25. és a 26. cikkben meghatározott feltételek teljesülése esetén az e rendeletben megállapított technikai intézkedések nem alkalmazandók a kizárólag az alábbi célokból folytatott halászati műveletekre:

a) tudományos vizsgálatok; és

b) tengeri fajok közvetlen állománypótlása vagy áttelepítése.

3. cikk

Célkitűzések

(1) A közös halászati politika végrehajtását elősegítő eszközként a technikai intézkedések hozzájárulnak a közös halászati politikának az 1380/2013/EU rendelet 2. cikke alkalmazandó rendelkezéseiben meghatározott célkitűzései eléréséhez.

(2) A technikai intézkedések hozzájárulnak különösen a következő célok eléréséhez:

a) a hasznosítási kor- és méretösszetétel optimalizálása a tengeri biológiai erőforrások fiatal egyedeinek és ívó rajainak védelme érdekében;

b) annak biztosítása, hogy az érzékeny tengeri fajoknak, köztük a 92/43/EGK és a 2009/147/EK irányelvben felsoroltaknak a halászat során ejtett járulékos fogásai a lehető legkisebbek legyenek, illetve azokat lehetőség szerint kiküszöböljék oly módon, hogy ne jelentsenek veszélyt e fajok védettségi helyzetére;

c) annak biztosítása, többek között megfelelő ösztönzők alkalmazása révén, hogy a halászat tengeri élőhelyekre gyakorolt negatív környezeti hatásai a lehető legkisebbek legyenek;

d) halászati gazdálkodási intézkedések bevezetése a 92/43/EGK, a 2000/60/EK és a 2008/56/EK irányelvnek – különösen ez utóbbi irányelv 9. cikke (1) bekezdésével összhangban a jó környezeti állapot elérése céljából –, valamint a 2009/147/EK irányelvnek való megfelelés céljából.

4. cikk

Célértékek

(1) A technikai intézkedések annak biztosítására irányulnak, hogy:

a) a tengeri fajoknak a minimális állományvédelmi referenciaméret alatti egyedeit érintő fogások mennyisége az 1380/2013/EU rendelet 2. cikke (2) bekezdésével összhangban a lehető legnagyobb mértékben csökkenjen;

b) a tengeri emlősök, a tengeri hüllők, a tengeri madarak és más, nem kereskedelmi mértékben kiaknázott fajok járulékos fogásai ne lépjék túl az uniós jogszabályokban és az Unióra nézve kötelező erejű nemzetközi megállapodásokban előírt mennyiségeket;

c) a tengerfenéki élőhelyeken folytatott halászati tevékenységek környezeti hatásai összhangban legyenek az 1380/2013/EU rendelet 2. cikke (5) bekezdésének j) pontjában foglalt rendelkezésekkel.

(2) A fenti célértékek tekintetében tett előrehaladás mértékét a 31. cikkben meghatározott jelentéstételi eljárás részeként kell áttekinteni.

5. cikk

A halászati övezetek meghatározása

E rendelet alkalmazásában a halászati övezetekre vonatkozóan a következő földrajzi meghatározások érvényesek:

a) „Északi-tenger” : az ICES 2a és 3a körzet, valamint az ICES 4 alterület4 ( 1 ) uniós vizei;

b) „Balti-tenger” : az ICES 3b, 3c és 3d körzet uniós vizei;

c) „északnyugati vizek” : az ICES 5, 6 és 7 alterület uniós vizei;

d) „délnyugati vizek” : az ICES 8, 9 és 10 (uniós vizek) alterület, valamint a CECAF 34.1.1, 34.1.2 és 34.2.0 (uniós vizek) övezet ( 2 );

e) „Földközi-tenger” : a földközi-tengeri térségben a ny. h. 5°36′-nél húzódó vonaltól keletre eső tengervizek;

f) „Fekete-tenger” : a GFCM 29. földrajzi alterületének vizei az 1343/2011/EU Európai Parlament és a tanács rendelet ( 3 ) I. mellékletében meghatározottak szerint;

g) „az Indiai-óceánon és az Atlanti-óceán nyugati részén található uniós vizek” : a Guadeloupe, Francia Guyana, Martinique, Mayotte, Réunion és Sint Maarten körüli, valamely uniós tagállam felségterületéhez vagy joghatósága alá tartozó vízterületek;

h) „a NEAFC szabályozási területe” : az 1236/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletben ( 4 ) meghatározottak szerint a NEAFC-egyezmény hatálya alá tartozó terület azon vizei, amelyek az egyezmény szerződő feleinek halászati joghatóságán kívül esnek;

i) „a GFCM-megállapodás hatálya alá tartozó terület” : az 1343/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletben ( 5 ) meghatározottak szerint a Földközi-tenger, a Fekete-tenger és a kapcsolódó vizek.

6. cikk

Fogalommeghatározások

Az 1380/2013/EU rendelet 4. cikkében megállapított fogalommeghatározásokon túlmenően e rendelet alkalmazásában:

1. „hasznosítási kor- és méretösszetétel” : az a mód, ahogyan a halászati mortalitás az állományok különböző életkorú és méretű populációi között eloszlik;

2. „szelektivitás” : mennyiségi kifejezés, amely egy bizonyos méretű és/vagy fajú tengeri biológiai erőforrás fogásának valószínűségét fejezi ki;

3. „célzott halászat” : konkrét fajokra vagy azok csoportjaira irányuló halászati erőkifejtés; a meghatározás regionális szinten tovább pontosítható az e rendelet 27. cikkének (7) bekezdése értelmében elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok útján;

4. „jó környezeti állapot” : a tengervizeknek a 2008/56/EK irányelv 3. cikkének (5) bekezdésében meghatározott környezeti állapota;

5. „faj védettségi helyzete” : az adott fajt érő azon hatások összessége, amelyek hosszú távon befolyásolhatják a faj populációinak eloszlását és sűrűségét;

6. „élőhely védettségi helyzete” : a természetes élőhelyet és annak jellegzetes fajait érő azon hatások összessége, amelyek hosszú távon befolyásolhatják az élőhely természetes kiterjedését, szerkezetét és funkcióit, csakúgy, mint jellegzetes fajainak hosszú távú fennmaradását;

7. „érzékeny élőhely” : olyan élőhely, amelynek védettségi helyzetét – beleértve az élőhely kiterjedését, valamint biotikus és abiotikus összetevőinek állapotát (szerkezet és funkció) – kedvezőtlenül befolyásolja az emberi tevékenységből, többek között a halászati tevékenységből eredő terhelés. Az érzékeny élőhelytípusok magukban foglalják különösen a 92/43/EGK irányelv I. mellékletében felsorolt élőhelytípusokat és a II. mellékletében felsorolt fajok élőhelyeit, a 2009/147/EK irányelv I. mellékletében felsorolt fajok élőhelyeit, olyan élőhelyeket, amelyek védelme szükséges a 2008/56/EK irányelv szerinti jó környezeti állapot eléréséhez, valamint a 734/2008/EK tanácsi rendelet ( 6 ) 2. cikkének b) pontjában meghatározott veszélyeztetett tengeri ökoszisztémákat;

8. „érzékeny faj” : olyan faj, amelynek védettségi helyzetét – beleértve a faj élőhelyét, elterjedését, populációméretét vagy a populáció állapotát – kedvezőtlenül befolyásolja az emberi tevékenységből, többek között a halászati tevékenységből eredő terhelés. Az érzékeny fajok magukban foglalják különösen a 92/43/EGK irányelv II. és IV. mellékletében felsorolt fajokat, a 2009/147/EK irányelv hatálya alá tartozó fajokat, valamint az olyan fajokat, amelyek védelme szükséges a 2008/56/EK irányelv szerinti jó környezeti állapot eléréséhez;

9. „kis méretű nyílt vízi faj” : olyan fajok, mint például a makréla, a hering, a fattyúmakréla, a szardella, a szardínia, a kék puhatőkehal, az ezüstlazac, a spratt és a disznófejű hal;

10. „tanácsadó testületek” : az érdekelteknek az 1380/2013/EU rendelet 43. cikkével összhangban létrehozott csoportjai;

11. „vonóháló” : egy vagy több halászhajó által aktívan vontatott halászeszköz; hátul zsákban vagy zsákvégben záródó háló;

12. „vontatott halászeszköz” : bármilyen vonóháló, dán kerítőháló, kotróháló és hasonló eszköz, amelyet egy vagy több halászhajó vagy valamely más gépesített rendszer aktívan vontat a vízben;

13. „fenékvonóháló” : a tengerfenéken vagy annak közelében folytatott halászatra tervezett és felszerelt vonóháló;

14. „páros fenékvonóháló” : olyan fenékvonóháló, amelyet egyidejűleg két hajó vontat, egyik a háló egyik oldalát, a másik a háló másik oldalát. A vonóháló vízszintes nyílásának szélességét a halászeszközt vontató két hajó közötti távolság határozza meg;

15. „nyílt vízi vonóháló” : a vízoszlop közepén folytatott halászatra tervezett és felszerelt háló;

16. „merevítőrudas vonóháló” : olyan halászeszköz, amelynél a vonóháló nyílását vízszintesen merevítőrúd, szárny vagy valamilyen hasonló eszköz tartja nyitva;

17. „elektromos vonóháló” : olyan vonóháló, amely elektromos áram segítségével fog tengeri biológiai erőforrást;

18. „dán kerítőháló” vagy „skót kerítőháló” : a hajóról két hosszú kötéllel (kerítőháló-kötél) működtetett, vontatott kerítő halászeszköz, amelyet úgy terveztek, hogy a kerítőháló nyílása felé terelje a halakat. Az eszköz egy olyan háló, amely kialakítását tekintve a fenékvonóhálóhoz hasonlít;

19. „parti kerítőháló” : egy hajóról kivetett és a partról, vagy egy lehorgonyzott vagy a parthoz kikötött hajóról a part felé vontatott kerítő halászfelszerelés és vontatott kerítőháló;

20. „kerítőháló” : a halakat mindkét oldalról és alulról bekerítő háló. Ezek vagy fel vannak szerelve, vagy nincsenek felszerelve szorítózsinórral;

21. „erszényes kerítőháló” vagy „gyűrűháló” : olyan kerítőháló, amelynél a hálófeneket összehúzzák a háló fenekén lévő szorítózsinór segítségével, amely az alín mentén több gyűrűn van átfűzve, és így lehetővé teszi a háló összehúzását vagy zárását;

22. „kotróháló” : vagy a hajó főmotorja által aktívan vontatott (hajó vontatta kotróháló), vagy lehorgonyzott hajóról motoros csörlővel húzott (gépesített kotróháló), kagylók, csigák vagy szivacsok halászatára szolgáló olyan halászeszköz, amely változtatható formájú és méretű merev keretre vagy rúdra szerelt hálózsákból vagy fémkosárból áll, alsó részére lekerekített, éles vagy fogazott kotrókés rögzíthető, és amelyre csúsztatósaruk vagy merülődeszkák szerelhetők. Egyes kotróhálók hidraulikus felszereléssel vannak ellátva (hidraulikus kotróhálók). A sekély vízben hajóval vagy hajó nélkül, kézzel vagy kézi csörlőkkel húzott, kagylók, csigák vagy szivacsok halászatára szolgáló kotróhálók (kézi kotróhálók) e rendelet alkalmazásában nem minősülnek vontatott halászeszköznek;

23. „statikus hálók” : a kopoltyúhálók, állítóhálók vagy tükörhálók minden olyan típusa, amely a tengerfenékhez van rögzítve, és a halak beleúsznak, majd ott belegabalyodnak vagy beleakadnak a hálóanyagba;

24. „eresztőháló” : úsztatóeszközökkel a tengerfelszínen vagy az alatt meghatározott mélységben tartott háló, amely szabadon sodródik az áramlattal vagy azzal a hajóval együtt, amelyhez rögzítették. Az eresztőháló felszerelhető a háló stabilizálására vagy sodródásának mérséklésére szolgáló tartozékokkal;

25. „kopoltyúháló” : egyetlen hálódarabból álló statikus háló, amelyet úszókkal és súlyokkal függőleges helyzetben tartanak a vízben;

26. „állítóháló” : hálódarabokból álló statikus halászeszköz, amelyet a léhés kötelekre való felakasztásával úgy kell rögzíteni, hogy a kopoltyúhálónál nagyobb feszítetlen hálófelület jöjjön létre;

27. „tükörháló” : két vagy több léhésből álló statikus háló, amelynél a két külső réteg nagy szembőségű, a közöttük található réteg pedig kis szembőségű léhés;

28. „kombinált kopoltyú- és tükörháló” : olyan, fenéken rögzített kopoltyúháló, amelynek alsó része tükörháló;

29. „horogsor” : egy változó hosszúságú főzsinórból álló halászeszköz, amelyhez a célfajtól függően változó sűrűségben elhelyezett horgokkal felszerelt előkezsinórok (mellékzsinórok) kapcsolódnak. A főzsinórt a tengerfenéken vagy annak közelében vízszintesen vagy függőlegesen lehorgonyozzák, vagy a felszínen sodródni hagyják;

30. „csapdák és kosarak” : rákok, puhatestűek és halak fogására tervezett, egy vagy több nyílással rendelkező, ketrec vagy kosár formájú csapdák, amelyeket a tengerfenéken helyeznek el, vagy amelyek ott rögzítve a tengerfenék fölött lebegnek;

31. „kézi horogsor” : egyetlen horgászzsinór egy vagy több csalival vagy csalival ellátott horoggal;

32. „andráskereszt” : kagylót vagy vörös korallt a tengerfenékről ollószerű mozgással begyűjtő markoló;

33. „zsákvég” : a vonóháló leghátsó része, amely vagy hengeres alakú, teljes hosszában azonos a kerülete, vagy kúp alakú. Készülhet egy vagy több hálómezőből (hálódarabból), amelyeket az oldalaiknál összefűznek, és egy vagy több hálómezőből álló hosszabbítót is tartalmazhat, amely közvetlenül a szigorú értelemben vett zsákvég előtt található;

34. „szembőség” : i. csomózott háló esetében: ugyanazon hálószem két szemközti csomója között a hálószem maximálisan kinyújtott állapotában mérhető legnagyobb távolság; ii) csomózás nélküli háló esetében: ugyanazon hálószem két szemközti illesztése közötti belső távolság, amikor a hálószem lehető leghosszabb tengelye mentén teljesen ki van nyújtva;

35. „négyzetes hálószem” : olyan négyszög alakú hálószem, amelyet két egyforma névleges hosszúságú párhuzamos fonalpár alkot, amelyek közül az egyik párhuzamos, a másik pedig derékszöget alkot a háló hossztengelyével;

36. „rombusz alakú hálószem” : olyan hálószem, amely négy egyforma hosszúságú fonalból áll, két átlója egymásra merőleges, és az egyik átló a háló hossztengelyével párhuzamos;

37. „T90” : csomózott, rombusz alakú hálószemekből álló, 90 fokkal elforgatott léhésből készült zsákvéggel és hosszabbító elemmel ellátott vonóháló, dán kerítőháló vagy hasonló vontatott halászeszköz, amelyben a háló fő száliránya párhuzamos a vontatási iránnyal;

38. „Bacoma típusú szelektálóablak” : a halak menekülését lehetővé tévő, csomózás nélküli négyzetes szemű léhésből készült hálómező, amelyet a zsákvég felső hálómezejébe illesztenek, és amelynek alsó széle a zsákkötéltől legfeljebb négy hálószemnyi távolságra helyezkedik el;

39. „szűrőháló” : a garnélahalászatra szolgáló vonóháló teljes kerülete mentén, a zsákvég vagy a hosszabbító elé felszerelt hálódarab, amely csúcsosra szűkül össze ott, ahol a garnélahalászatra szolgáló vonóháló alsó hálórészéhez rögzítették. A szűrőháló és a zsákvég találkozásánál egy kijárati nyílás található, amely lehetővé teszi azon fajok és egyedek menekülését, amelyek túl nagyok ahhoz, hogy átférjenek a szűrőhálón; a garnélák azonban a szűrőhálón keresztül a zsákvégbe jutnak;

40. „a háló magassága” : a nedves, felínre merőlegesen kifeszített háló hálószemei (csomókkal együtt számított) magasságának összege;

41. „merítési idő” : a halászeszköz első vízbeeresztésének időpontjától addig az időpontig eltelt idő, amikor a halászeszközöket teljesen a halászhajó fedélzetére emelik;

42. „a halászeszközök állapotfigyelő érzékelői” : a halászeszközre felszerelt olyan elektronikus távérzékelők, amelyek nyomon követik a legfontosabb teljesítményparamétereket, például a feszítőlapok közötti távolságot és a fogásmennyiséget;

43. „súlyozott zsinór” : olyan, csalival ellátott horgokkal felszerelt zsinór, amelyre további súlyt helyeztek a süllyedés sebességének növelése érdekében, ezzel csökkentve a tengeri madaraknak való kitettség idejét;

44. „akusztikus riasztóberendezés” : olyan eszköz, amelynek az a célja, hogy a tengeri emlősöket és más fajokat akusztikus jelek kibocsátásával elriassza a halászeszközöktől;

45. „madárriasztó zsinórok” : olyan (színes szalagokkal ellátott) zsinórok, amelyeket a csalival ellátott horgok kihelyezésekor a halászhajók tatjának közelében lévő magaslati pontról vontatnak azzal a céllal, hogy a madarakat elijesszék a horgoktól;

46. „közvetlen állománypótlás” : kiválasztott fajok vadon élő egyedeinek olyan vizekbe való kiengedése, amelyekben természetes módon fordulnak elő, annak érdekében, hogy a vízi környezet természetes szaporító közegét kihasználva növeljék a halászati tevékenység rendelkezésére álló egyedek számát, illetve elősegítsék a természetes állománygyarapodást;

47. „áttelepítés” : az a folyamat, amelynek során egy fajt emberi eszközökkel szándékosan áttelepítenek és kiengednek olyan területekre, ahol az adott faj már megtelepedett állományai élnek;

48. „szelektivitási teljesítménymutató” : olyan referenciaeszköz, amelynek segítségével figyelemmel kísérhető a közös halászati politikának a nem kívánt fogások minimalizálására irányuló célkitűzése tekintetében idővel tett előrelépés;

49. „szigonypuska” : pneumatikus vagy mechanikus működésű kézi puska, amely szigonyt lő ki, és amelyet víz alatti halászat céljára használnak;

50. „optimális szelektivitási hossz (Lopt)” : a rendelkezésre álló legjobb tudományos szakvélemények alapján a kifogott egyedek azon átlagos hossza, amely mellett optimális az állomány egyedeinek növekedése.







II. FEJEZET

KÖZÖS TECHNIKAI INTÉZKEDÉSEK







1. SZAKASZ

Tiltott halászeszközök és felhasználási módok

7. cikk

Tiltott halászeszközök és halászati módszerek

(1) Tilos tengeri fajokat kifogni vagy begyűjteni az alábbi módszerek segítségével:

a) mérgező, bódító vagy korrozív anyagok;

b) elektromos áram, kivéve az elektromos vonóháló használatát, amely kizárólag az V. melléklet D. része szerinti különös rendelkezéseknek megfelelően alkalmazható;

c) robbanóanyagok;

d) légkalapácsok vagy más ütéssel működő eszközök;

e) vontatott eszközök vörös korall vagy másfajta korallok, illetve korallszerű szervezetek begyűjtésére;

f) andráskereszt és hasonló markolók különösen vörös korall vagy másfajta korallok, illetve korallszerű fajok begyűjtésére;

g) bármilyen típusú lövedék, kivéve a ketrecbe helyezett vagy halcsapdába esett kékúszójú tonhal leöléséhez használt lövedékeket, vagy a rekreációs célú halászat során búvár légzőkészülék nélkül, napkelte és napnyugta között használt kézi szigonyokat és szigonypuskákat.

(2) A 2. cikktől eltérően ezt a cikket a nemzetközi vizeken és harmadik országok vizein halászatot folytató uniós hajókra is alkalmazni kell, kivéve, ha többoldalú halászati szervezetek által, kétoldalú vagy többoldalú megállapodások keretében vagy valamely harmadik ország által elfogadott szabályok eltérően rendelkeznek.







2. SZAKASZ

A halászeszközökre vonatkozó általános korlátozások és használatuk feltételei

8. cikk

A vontatott halászeszközök használatára vonatkozó általános korlátozások

(1) Az V–XI. melléklet alkalmazásában az e mellékletekben meghatározott vontatott halászeszközök szembősége a halászhajón talált és bármely vontatott hálóhoz csatolt vagy csatolható zsákvégnek vagy hosszabbítónak a legkisebb szembősége. Ez a bekezdés nem alkalmazandó a halászeszközök állapotfigyelő érzékelőinek felszerelésére használt hálókezelő eszközökre, vagy akkor, ha azokat halak vagy teknősök kiszabadulását lehetővé tevő eszközökkel együtt használják. A tengeri fajok esetében a méret- vagy fajszelektivitás javítása céljából további eltérésekről lehet rendelkezni a 15. cikkel összhangban elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktus útján.

(2) Az (1) bekezdés nem alkalmazandó a kotróhálókra. Azonban bármely olyan hajóút során, amikor kotróhálók vannak a fedélzeten, a következők alkalmazandóak:

a) tilos tengeri élőlényeket átrakodni;

b) a Balti-tenger esetében tilos a fedélzeten tartani vagy kirakodni a tengeri élőlények bármekkora mennyiségét, kivéve, ha azok élősúly szerinti 85 %-a kagyló, és/vagy Furcellaria lumbricalis;

c) a Földközi-tenger kivételével minden más tengerfenék esetében, – amelyre az 1967/2006/EK rendelet 13. cikke alkalmazandó – egyéb vizek esetében tilos a fedélzeten tartani vagy kirakodni a tengeri élőlények bármekkora mennyiségét, kivéve, ha azok élősúlyának legalább 95 %-át kagylók, csigák vagy szivacsok alkotják.

E bekezdés b) és c) pontja nem alkalmazandó az 1380/2013/EU rendelet 15. cikke szerinti kirakodási kötelezettség hatálya alá tartozó fajok nem szándékos fogásaira. Ezeket a nem szándékos fogásokat ki kell rakodni és le kell vonni a kvótákból.

(3) Ha egy vagy több halászhajó több hálót húz egyszerre, minden egyes hálónak azonos névleges szembőségűnek kell lennie. A Bizottság felhatalmazással rendelkezik, hogy e bekezdéstől eltérve a 15. cikk értelmében és a 29. cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el, amennyiben a több, eltérő szembőségű háló alkalmazása legalább a jelenleg alkalmazott halászati módszerekkel egyenértékű előnyökkel jár a tengerek biológiai erőforrásainak védelme terén.

(4) Tilos olyan eszközt alkalmazni, amely elfedi a hálószemek nyílását vagy más módon ténylegesen csökkenti a zsákvég vagy a vontatott halászeszköz bármely részének szembőségét, valamint bármely, kifejezetten erre a célra szolgáló eszközt a fedélzetre vinni. E bekezdés nem zárja ki bizonyos olyan eszközök használatát, amelyek csökkentik a vontatott halászeszköz kopását és elhasználódását, vagy megerősítik a vontatott halászeszközt vagy csökkentik annak lehetőségét, hogy a zsákmány a vontatott halászeszköz elülső részébe szökjön.

(5) A Bizottság elfogadhat olyan végrehajtási jogi aktusokat, amelyek részletes szabályokat határoznak meg a zsákvégek és a (4) bekezdésben említett eszközök jellemzőire vonatkozóan. E végrehajtási aktusoknak a rendelkezésre álló legjobb tudományos és technikai szakvéleményeken kell alapulniuk, és e jogi aktusok meghatározhatják:

a) a fonalvastagságra vonatkozó korlátozásokat,

b) a zsákvégek kerületére vonatkozó korlátozásokat,

c) a hálóanyagok használatára vonatkozó korlátozásokat,

d) a zsákvégek szerkezetét és toldalékát,

e) a kopást és elhasználódást mérséklő engedélyezett eszközöket, valamint

f) a zsákmány szökését korlátozó engedélyezett eszközöket.

Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 30. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.

9. cikk

A statikus hálók és az eresztőhálók használatára vonatkozó általános korlátozások

(1) Tilos a fedélzeten tartani vagy a tengerbe kivetni egy vagy több olyan eresztőhálót, amelynek egyenkénti vagy összesített hossza meghaladja a 2,5 km-t.

(2) A III. mellékletben felsorolt halfajok halászatában tilos az eresztőhálók használata.

(3) Az (1) bekezdés ellenére a Balti-tengeren tilos bármilyen eresztőhálót a fedélzeten tartani vagy a tengerbe kivetni.

(4) Tilos fenéken rögzített kopoltyúhálót, állítóhálót és tükörhálót használni az alábbi fajok halászatához:

a) germon (Thunnus alalunga),

b) kékúszójú tonhal (Thunnus thynnus),

c) aranyosfejű hal (Brama brama),

d) kardhal (Xiphias gladius),

e) a következő fajokhoz vagy családokhoz sorolható cápák: Hexanchus griseus; Cetorhinus maximus; az Alopiidae családba tartozó összes faj; Carcharhinidae; Sphyrnidae; Isuridae; Lamnidae.

(5) A (4) bekezdéstől eltérve, a Földközi-tengeren az említett bekezdésben említett cápafajok nem szándékosan kifogott legfeljebb három egyede a fedélzeten tartható vagy kirakodható, amennyiben azok az uniós jogszabályok értelmében nem minősülnek védett fajnak.

(6) Tilos bármilyen fenéken rögzített kopoltyúháló, állítóháló és tükörháló telepítése olyan helyeken, ahol a tenger térkép szerinti mélysége meghaladja a 200 métert.

(7) Az e cikk (6) bekezdése ellenére:

a) a 200 és 600 méteres mélység között az V. melléklet C. részének 6.1. pontjában, a VI. melléklet C. részének 9.1. pontjában, valamint a VII. melléklet C. részének 4.1. pontjában meghatározott különös eltéréseket kell alkalmazni;

b) a fenéken rögzített kopoltyúhálók, állítóhálók és tükörhálók telepítését a Földközi-tengerben engedélyezni kell olyan helyeken, ahol a tenger térkép szerinti mélysége meghaladja a 200 métert.







3. SZAKASZ

Az érzékeny fajok és élőhelyek védelme

10. cikk

Tilalom hatálya alá tartozó hal- és kagylófajok

(1) Tilos a 92/43/EGK irányelv IV. mellékletében felsorolt hal- és kagylófajok fogása, fedélzeten tartása, átrakása és kirakodása, kivéve, ha arra vonatkozóan – az említett irányelv 16. cikke szerint – eltérések engedélyezésére került sor.

(2) Az (1) bekezdésben említett fajokon túlmenően az uniós hajók számára tilos halászni, fedélzeten tartani, átrakni, kirakodni, tárolni, értékesíteni, eladásra kiállítani vagy felkínálni az I. mellékletben felsorolt fajokat, illetve azokat a fajokat, amelyek halászata más uniós jogi aktusok szerint tilos.

(3) Az (1) és a (2) bekezdésben említett fajok véletlenül kifogott egyedeit meg kell óvni az esetleges sérülésektől és haladéktalanul vissza kell engedni a tengerbe, a véletlenszerűen megölt egyedek tudományos kutatási célra való felhasználásának kivételével, amely az alkalmazandó uniós joggal összhangban engedélyezhető.

(4) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 29. cikkel összhangban elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktusok útján módosítsa az I. mellékletben szereplő listát, amennyiben a rendelkezésre álló legjobb tudományos szakvélemények alapján az említett listát módosítani szükséges.

(5) Az e cikk (4) bekezdése értelmében elfogadott intézkedéseknek a 4. cikk (1) bekezdésének b) pontjában meghatározott célok elérésére kell irányulniuk, és figyelembe vehetik az érzékeny fajok védelméről szóló nemzetközi megállapodásokat.

11. cikk

Tengeri emlősök, tengeri madarak és tengeri hüllők fogásai

(1) Tilos a 92/43/EGK irányelv II. és IV. mellékletében felsorolt tengeri emlősök vagy tengeri hüllők, valamint a 2009/147/EK irányelvben említett tengeri madárfajok fogása, fedélzeten tartása, átrakása vagy kirakodása.

(2) Az (1) bekezdésben említett fajok kifogott egyedeit meg kell óvni az esetleges sérülésektől és haladéktalanul szabadon kell engedni.

(3) Az (1) és a (2) bekezdés ellenére az (1) bekezdésben említett tengeri fajok véletlenül kifogott egyedeinek fedélzeten tartása, átrakása vagy kirakodása megengedett, amennyiben ez a tevékenység szükséges az egyes állategyedek felépüléséhez nyújtott segítség biztosításához, valamint a véletlenül megölt egyedek tudományos kutatási célra való felhasználásának lehetővé tételéhez, és feltéve, hogy az érintett illetékes nemzeti hatóságokat a fogást követően a lehető leghamarabb és az alkalmazandó uniós joggal összhangban, teljeskörűen előre tájékoztatták.

(4) A rendelkezésre álló legjobb tudományos szakvélemények alapján a tagállamok a lobogójuk alatt közlekedő hajókra vonatkozóan bevezethetnek enyhítő intézkedéseket, vagy korlátozhatják számukra bizonyos halászeszközök használatát. Az ilyen intézkedéseknek a lehető legkisebbre kell csökkenteniük, illetve – amennyiben lehetséges – ki kell küszöbölniük az e cikk (1) bekezdésében említett fajok fogásait, valamint meg kell felelniük az 1380/2013/EU rendelet 2. cikke szerinti célkitűzéseknek, és legalább olyan szigorúaknak kell lenniük, mint az uniós jog szerinti technikai intézkedéseknek.

(5) Az e cikk (4) bekezdése értelmében elfogadott intézkedéseknek a 4. cikk (1) bekezdésének b) pontjában meghatározott célok elérésére kell irányulniuk. A tagállamok ellenőrzési célból tájékoztatják a többi érintett tagállamot az e cikk (4) bekezdése szerint elfogadott intézkedésekről. Nyilvánosan hozzáférhetővé teszik továbbá az ilyen intézkedésekkel kapcsolatos megfelelő információkat.

12. cikk

Az érzékeny élőhelyek és azok részeként a veszélyeztetett tengeri ökoszisztémák védelme

(1) A II. mellékletben meghatározott halászeszközöket tilos alkalmazni az ugyanabban a mellékletben említett érintett területeken.

(2) Amennyiben a rendelkezésre álló legjobb tudományos szakvélemények szerint a II. mellékletben szereplő területlistát ajánlott módosítani, a Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy e rendelet 29. cikkével összhangban és az 1380/2013/EU rendelet 11. cikkének (2) és (3) bekezdésében meghatározott eljárásnak megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusok útján módosítsa a II. mellékletet. A módosítások elfogadásakor a Bizottság külön hangsúlyt helyez az olyan negatív hatások mérséklésére, amelyek a halászati tevékenység más érzékeny területekre való áthelyeződéséből erednek.

(3) Amennyiben valamely tagállam felségterületéhez vagy joghatósága alá tartozó vizeken az (1) bekezdésben említett élőhelyek, vagy más érzékeny élőhelyek, például veszélyeztetett tengeri ökoszisztémák találhatók, az adott tagállam az 1380/2013/EU rendelet 11. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően jogosult halászati tilalom hatálya alá tartozó területeket kijelölni vagy más állományvédelmi intézkedéseket hozni az adott terület védelmére. Az ilyen intézkedéseknek meg kell felelniük az 1380/2013/EU rendelet 2. cikke szerinti célkitűzéseknek, és legalább olyan szigorúaknak kell lenniük, mint az uniós jog szerinti intézkedéseknek.

(4) Az e cikk (2) és (3) bekezdése értelmében elfogadott intézkedéseknek a 4. cikk (1) bekezdésének c) pontjában meghatározott célok elérésére kell irányulniuk.







4. SZAKASZ

Minimális állományvédelmi referenciaméret

13. cikk

Minimális állományvédelmi referenciaméret

(1) Az e rendelet V–X. mellékletének A. részében szereplő tengeri fajok tekintetében meghatározott minimális állományvédelmi referenciaméretek a következő célokból alkalmazandók:

a) a tengeri fajok fiatal egyedeinek védelme az 1380/2013/EU rendelet 15. cikkének (11) és (12) bekezdése értelmében;

b) halállomány-helyreállítási területek létrehozása az 1380/2013/EU rendelet 8. cikke értelmében;

c) minimális forgalmazási méretek meghatározása az 1379/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet ( 7 ) 47. cikkének (2) bekezdése értelmében.

(2) A tengeri fajok egyedeinek méreteit a IV. melléklettel összhangban kell megállapítani.

(3) Amennyiben a tengeri fajok méreteinek meghatározására vonatkozóan több előírt módszer létezik, az adott egyed nem tekinthető a minimális állományvédelmi referenciaméret alatti egyednek, ha bármelyik ilyen módszer alkalmazása a minimális állományvédelmi referenciamérettel azonos vagy nagyobb méretet mutat ki.

(4) Az olyan fajok közé tartozó homárok, langusztarákok, illetve kagylók és csigák, amelyekre vonatkozóan az V, VI vagy a VII. mellékletben minimális állományvédelmi referenciaméretet állapítottak meg, csak egészben tarthatók a fedélzeten és csak egészben rakodhatók ki.







5. SZAKASZ

A visszadobás gyakorlatának visszaszorítását célzó intézkedések

14. cikk

A nem kívánt fogások elkerülésére irányuló kísérleti projektek

(1) Az 1380/2013/EU rendelet 14. cikkének sérelme nélkül a tagállamok kísérleti projekteket folytathatnak olyan módszerek feltárása érdekében, amelyek segítségével elkerülhetők a nem kívánt fogások. E kísérleti projekteknek figyelembe kell venniük az érintett tanácsadó testületek véleményét, és a rendelkezésre álló legjobb tudományos szakvéleményeken kell alapulniuk.

(2) Amennyiben a szóban forgó kísérleti tanulmányok vagy más tudományos szakvélemények eredményei szerint a nem kívánt fogások jelentősek, az érintett tagállamoknak az 1380/2013/EU rendelet 19. cikkel összhangban törekedniük kell arra, hogy technikai intézkedéseket hozzanak e nem kívánt fogások mérséklésére.







III. FEJEZET

REGIONALIZÁCIÓ

15. cikk

Regionális technikai intézkedések

(1) A regionális szinten megállapított technikai intézkedéseket a következő mellékletek határozzák meg:

a) az V. melléklet az Északi-tenger vonatkozásában;

b) a VI. melléklet az északnyugati vizek vonatkozásában;

c) a VII. melléklet a délnyugati vizek vonatkozásában;

d) a VIII. melléklet a Balti-tenger vonatkozásában;

e) a IX. melléklet a Földközi-tenger vonatkozásában;

f) a X. melléklet a Fekete-tenger vonatkozásában;

g) a XI. melléklet az Indiai-óceánon és az Atlanti-óceán nyugati részén található uniós vizek vonatkozásában;

h) XIII. melléklet az érzékeny fajok vonatkozásában.

(2) Az érintett halászatok regionális sajátosságainak figyelembevétele érdekében a Bizottságot felhatalmazást kap arra, hogy e rendelet 29. cikkével és az 1380/2013/EU rendelet 18. cikkével összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el az e cikk (1) bekezdésben említett mellékletekben szereplő technikai intézkedések módosítása, kiegészítése, hatályon kívül helyezése, illetőleg az azoktól való eltérés biztosítása céljából, többek között az 1380/2013/EU rendelet 15. cikkének (5) és (6) bekezdésében említett kirakodási kötelezettség végrehajtásával összefüggésben. A Bizottság az 1380/2013/EU rendelet 18. cikkével és az e rendelet III. fejezetének vonatkozó cikkeivel összhangban benyújtott közös ajánlás alapján fogadhat el ilyen felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat.

(3) Az említett, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadása céljából azok a tagállamok, amelyek közvetlen gazdálkodási érdekeltséggel rendelkeznek, közös ajánlásokat nyújthatnak be az 1380/2013/EU rendelet 18. cikkének (1) bekezdésével összhangban, első alkalommal legkésőbb 24 hónapon, azt követően pedig 18 hónapon belül az e rendelet 31. cikkének (1) bekezdésében említett terv minden egyes benyújtását követően. Ilyen ajánlásokat minden egyéb olyan esetben is benyújthatnak, amikor azt szükségesnek vélik.

(4) Az e cikk (2) bekezdése értelmében elfogadott technikai intézkedéseknek:

a) az e rendelet 3. és 4. cikkében meghatározott célkitűzések és célértékek elérésére kell irányulniuk;

b) arra kell irányulniuk, hogy megvalósuljanak a közös halászati politika területén elfogadott egyéb vonatkozó uniós jogi aktusokban, különösen az 1380/2013/EU rendelet 9. és 10. cikkében említett többéves tervekben megfogalmazott célok, illetve teljesüljenek az ott leírt feltételek;

c) az 1380/2013/EU rendelet 3. cikkében meghatározott jó kormányzás elvein kell alapulniuk;

d) olyan mértékben kell elősegíteniük a tengeri biológiai erőforrások védelmét, amely különösen a hasznosítási kor- és méretösszetétel, valamint az érzékeny fajok és élőhelyek számára nyújtott védelem szintje tekintetében legalább egyenértékű az (1) bekezdésben említett intézkedések által biztosítottal. A halászati tevékenységeknek a tengeri ökoszisztémára gyakorolt esetleges hatását szintén figyelembe kell venni.

(5) A szembőséggel kapcsolatos, a 27. cikkben és az V–XI. mellékletek B. részében meghatározott előírásokra vonatkozó feltételek alkalmazása nem eredményezheti a szelektivitásra vonatkozó, 2019. augusztus 14-én hatályos előírások enyhülését, többek között a fiatal egyedeket érintő fogások mennyiségének növekedését, és az alkalmazásnak a 3. és a 4. cikkben meghatározott célkitűzések és célértékek elérésére kell irányulnia.

(6) A (2) bekezdésben említett intézkedések elfogadása céljából benyújtott közös ajánlásokban a tagállamok tudományos bizonyítékokkal szolgálnak a szóban forgó intézkedések elfogadásának alátámasztására.

(7) A Bizottság felkérheti a HTMGB-t a (2) bekezdés szerinti közös ajánlások értékelésére.

16. cikk

A halászeszközök faj és méret szerinti szelektivitása

A 15. cikk (2) bekezdésében említett intézkedések elfogadása céljából a halászeszközöknek a méret- és fajszelektáló jellemzői tekintetében benyújtott közös ajánlásnak tudományos bizonyítékkal kell szolgálnia arra vonatkozóan, hogy az említett intézkedések egy meghatározott faj vagy fajok kombinációja tekintetében legalább olyan szelektivitási jellemzőkkel rendelkeznek, mint az V–X. melléklet B. részében és a XI. melléklet A. részében meghatározott halászeszközök.

17. cikk

A fiatal egyedek és az ívó rajok védelmében halászati tilalom vagy korlátozás hatálya alá vont területek

A 15. cikk (2) bekezdésében említett intézkedések elfogadása céljából az V–VIII. és a X. melléklet C. része, valamint a XI. melléklet B. része, vagy halászati tilalom vagy korlátozás hatálya alá vonandó új területek kijelölése tekintetében benyújtott közös ajánlásnak az ilyen területek vonatkozásában ismertetnie kell:

a) a halászati tilalom célját;

b) a halászati tilalom földrajzi kiterjedését és időtartamát;

c) a meghatározott halászeszközre vonatkozó korlátozásokat; valamint

d) az ellenőrzési és nyomonkövetési szabályokat.

18. cikk

Minimális állományvédelmi referenciaméret

A 15. cikk (2) bekezdésében említett intézkedések elfogadása céljából az V–X. melléklet A. része tekintetében benyújtott közös ajánlásnak tiszteletben kell tartania a tengeri fajok fiatal egyedei védelmének biztosítására vonatkozó célkitűzést.

19. cikk

Azonnali hatályú halászati tilalmak és továbbhaladási rendelkezések

(1) A 15. cikk (2) bekezdésében említett intézkedések elfogadása céljából az érzékeny fajok, a fiatal egyedek rajai, az ívó halrajok és a kagylók rajai védelmének biztosítása érdekében benyújtott, az azonnali hatályú halászati tilalmakra vonatkozó közös ajánlásnak ismertetnie kell:

a) a halászati tilalmak földrajzi kiterjedését és időtartamát;

b) a halászati tilalmat kiváltó fajokat és küszöbszinteket;

c) azon fokozottan szelektív halászeszközök használatát, amelyek lehetővé teszik az egyébként tilalom hatálya alá tartozó területekhez való hozzáférést; valamint

d) az ellenőrzési és nyomonkövetési szabályokat.

(2) A 15. cikk (2) bekezdésében említett intézkedések elfogadása céljából a továbbhaladási rendelkezések tekintetében benyújtott közös ajánlásnak ismertetnie kell:

a) a továbbhaladási kötelezettséget kiváltó fajokat és küszöbszinteket;

b) azt a távolságot, amennyire a hajónak el kell távolodnia korábbi halászhelyétől.

20. cikk

Innovatív halászeszközök

(1) A 15. cikk (2) bekezdésében említett intézkedések elfogadása céljából innovatív halászeszközöknek egy adott tengermedencében való használata tekintetében benyújtott közös ajánlásnak értékelést kell tartalmaznia azokról a hatásokról, amelyeket az ilyen halászeszközök használata gyakorolhat a célfajokra, az érzékeny fajokra és az érzékeny élőhelyekre. Az érintett tagállamok összegyűjtik az értékelés elkészítéséhez szükséges megfelelő adatokat.

(2) Az innovatív halászeszközök használata nem engedélyezhető olyan esetben, amikor az (1) bekezdésben említett értékelések szerint használatuk jelentős negatív hatásokkal jár az érzékeny élőhelyekre és a nem célfajokra nézve.

21. cikk

Természetvédelmi intézkedések

A 15. cikk (2) bekezdésében említett intézkedések elfogadása céljából az érzékeny fajok és élőhelyek védelme tekintetében benyújtott közös ajánlás:

a) a rendelkezésre álló legjobb tudományos szakvélemények alapján meghatározhatja azon érzékeny fajok és érzékeny élőhelyek listáját, amelyeket egy adott területen a leginkább veszélyeztet a halászati tevékenység;

b) meghatározhat olyan további vagy alternatív intézkedéseket, amelyek a 11. cikkben említett fajok járulékos fogásainak minimalizálása érdekében kiegészítik vagy helyettesítik a XIII. mellékletben említett intézkedéseket;

c) tájékoztatást nyújthat a meglévő enyhítő intézkedések és nyomonkövetési intézkedések hatékonyságáról;

d) intézkedéseket határozhat meg a halászeszközök érzékeny élőhelyekre gyakorolt hatásának minimalizálására;

e) korlátozásokat állapíthat meg bizonyos halászeszközök működtetésére vonatkozóan, vagy teljeskörű tilalmat vezethet be bizonyos halászeszközök olyan területeken való használatára, ahol az ilyen eszközök veszélyt jelentenek a 10. és 11. cikkben említett, az adott területen élő fajok vagy más érzékeny élőhelyek védettségi helyzetére.

22. cikk

Az ideiglenes visszadobási tervek keretébe illeszkedő regionális intézkedések

(1) Amikor a tagállamok közös ajánlásokat nyújtanak be technikai intézkedéseknek az 1380/2013/EU rendelet 15. cikkének (6) bekezdése szerinti ideiglenes visszadobási tervekben való megállapítása céljából, az említett ajánlások többek között tartalmazhatják az alábbiakat:

a) a halászeszközök jellemzői és a használatukra irányadó szabályok;

b) a méret- vagy fajszelektivitás fokozása céljából a halászeszközök módosításaira vagy a szelektáló eszközök használatára vonatkozó előírások;

c) bizonyos halászeszközök használatára és halászati tevékenységekre vonatkozó korlátozások vagy tilalmak bizonyos területeken vagy időszakokban;

d) minimális állományvédelmi referenciaméretek;

e) az 1380/2013/EU rendelet 15. cikkének (4) bekezdése alapján jóváhagyott eltérések;

(2) Az e cikk(1) bekezdése szerinti intézkedéseknek a 3. cikkben megjelölt célok elérésére és különösen a halak vagy a kagylófajok fiatal egyedeinek és ívó rajainak védelmére kell irányulniuk.

23. cikk

A fogások és visszadobások teljes dokumentálására irányuló kísérleti projektek

(1) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy ezen rendelet 29. cikkével és az 1380/2013/EU rendelet 18. cikkével összhangban ezen rendeletet kiegészítő, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el, amelyekben olyan kísérleti projekteket határoz meg, amelyek az eredményalapú halászati gazdálkodás céljából a fogások és visszadobások mérhető célkitűzéseken és célértékeken alapuló teljes dokumentálásának rendszerét dolgozzák ki.

(2) Az (1) bekezdésben említett kísérleti projektek egy meghatározott terület tekintetében és legfeljebb egyéves időszakra eltérhetnek az V–XI. mellékletek B. részeiben foglalt intézkedésektől, amennyiben bizonyítható, hogy ezek a kísérleti projektek hozzájárulnak a 3. cikkben és a 4. cikkben meghatározott célkitűzések és célértékek megvalósításához és különösen az érintett halászeszközök vagy gyakorlatok szelektivitásának javítására irányulnak, vagy más módon csökkentik azok környezeti hatását. Ez az egyéves időszak megegyező feltételek esetén további egy évvel meghosszabbítható, és az adott tevékenységcsoporton belül tagállamonként működő hajók legfeljebb 5 %-ára kell korlátozni.

(3) Amennyiben a tagállamok közös ajánlásokat nyújtanak be az (1) bekezdés szerinti kísérleti projektek megvalósítása érdekében, tudományos bizonyítékokkal kell szolgálniuk azok elfogadásának alátámasztására. A HTMGB értékeli ezeket a közös ajánlásokat és az értékelést nyilvánosságra hozza. A projekt befejezésétől számított hat hónapon belül a tagállamok jelentést tesznek a Bizottságnak, amelyben felvázolják az eredményeket, ideértve a szelektivitás és egyéb környezeti hatások terén bekövetkezett változások részletes értékelését.

(4) A HTMGB értékeli a (3) bekezdésben említett jelentést. Amennyiben az értékelés szerint az új halászeszköz vagy gyakorlat hozzájárul a (2) bekezdésben megállapított célkitűzés eléréséhez, a Bizottság az EUMSZ-szel összhangban javaslatot nyújthat be a szóban forgó halászeszköz vagy gyakorlat általános használatának engedélyezése céljából. A HTMGB értékelését közzé kell tenni.

(5) A Bizottság ezen rendeletet kiegészítő, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadhat el a 29. cikkel összhangban, amelyekben meghatározza a fogások és visszadobások teljes dokumentálása az e cikk (1) bekezdésében említett rendszerének műszaki előírásait.

24. cikk

Végrehajtási jogi aktusok

(1) A Bizottság végrehajtási jogi aktusok útján elfogadhatja a következőket:

a) az V–IX. melléklet B. részében meghatározott halászeszközökhöz rögzített szelektáló eszközök jellemzői;

b) az V. melléklet D. részében meghatározott halászeszközök jellemzőire vonatkozó részletes szabályok a halászeszközök kialakítását érintő korlátozásokkal és a lobogó szerinti tagállamok által elfogadandó ellenőrzési és nyomonkövetési intézkedésekkel összefüggésben;

c) a lobogó szerinti tagállamok által az V. melléklet C. részének 6. pontjában, a VI. melléklet C. részének 9. pontjában és a VII. melléklet C. részének 4. pontjában említett halászeszközök használata esetén elfogadandó ellenőrzési és nyomonkövetési intézkedések részletes szabályai;

d) a lobogó szerinti tagállamok által az V. melléklet C. részének 2. pontjában és a VI. melléklet C. részének 6. és 7. pontjában meghatározott, tilalom vagy korlátozás hatálya alá tartozó területek tekintetében elfogadandó ellenőrzési és nyomonkövetési intézkedések részletes szabályai;

e) a XIII. melléklet A. részében említett akusztikus riasztóberendezések jelkibocsátási jellemzőire vonatkozó és az elhelyezésüket érintő részletes szabályok;

f) a XIII. melléklet B. részében említett madárriasztó zsinórok és lesúlyozott zsinórok kialakítására és alkalmazására vonatkozó részletes szabályok;

g) a XIII. melléklet C. részében említett, a teknősök kiszabadulását lehetővé tevő eszközök jellemzőire vonatkozó részletes szabályok.

(2) Ezeket az (1) bekezdésben említett végrehajtási jogi aktusokat a 30. cikk (2) bekezdésével összhangban kell elfogadni.







IV. FEJEZET

TUDOMÁNYOS KUTATÁS, KÖZVETLEN ÁLLOMÁNYPÓTLÁS ÉS ÁTTELEPÍTÉS

25. cikk

Tudományos kutatás

(1) Az e rendeletben megállapított technikai intézkedések nem alkalmazandók a tudományos vizsgálatok céljából folytatott halászati műveletekre, amennyiben teljesülnek az alábbi feltételek:

a) a halászati műveleteket a lobogó szerinti tagállam engedélyével és annak felügyelete alatt kell végrehajtani;

b) a Bizottságot és azt a tagállamot, amelynek felségterületéhez vagy joghatósága alá tartozó vizein a halászati műveletek zajlani fognak (a továbbiakban: parti tagállam), az ilyen halászati műveletek végzésének tervezett megkezdése előtt legalább két héttel tájékoztatni kell, megadva a műveletekben részt vevő hajók és az elvégzendő tudományos vizsgálatok részletes adatait;

c) a műveleteket végző hajónak vagy hajóknak az 1224/2009/EK rendelet 7. cikkével összhangban érvényes halászati engedéllyel kell rendelkezniük;

d) ha a parti tagállam a hajó lobogója szerinti tagállamtól azt kéri, a halászati műveletek végzése alatt a hajó parancsnoka köteles felvenni a fedélzetre a parti tagállam által küldött megfigyelőt, kivéve, ha ez biztonsági okokból nem lehetséges;

e) a kereskedelmi hajók által tudományos vizsgálat céljából folytatott halászati műveletek tekintetében időkorlátot kell megállapítani. Amennyiben a kereskedelmi hajók általi, konkrét kutatás céljából folytatott halászati műveletekben hatnál több kereskedelmi hajó vesz részt, a lobogó szerinti tagállamnak legalább három hónappal korábban értesítenie kell a Bizottságot a műveletről, a Bizottságnak pedig adott esetben ki kell kérnie a HTMGB szakvéleményét, megerősítendő, hogy az említett mértékű részvétel tudományos okokból indokolt; amennyiben a HTMGB szakvéleménye szerint nem indokolt a részvétel ilyen mértéke, az érintett tagállamnak megfelelő módon módosítania kell a tudományos kutatás feltételeit;

f) elektromos vonóháló esetén a tudományos kutatást folytató hajóknak egy az ICES vagy a HTMGB által felülvizsgált és validált tudományos kutatási terv részeként konkrét tudományos protokollt, illetve egy a nyomonkövetést, ellenőrzést és értékelést szolgáló rendszert kell követniük.

(2) Az e cikk (1) bekezdésében említett célból kifogott tengeri fajok értékesíthetők, tárolhatók, eladásra kiállíthatók vagy felkínálhatók, feltéve, hogy az 1224/2009/EK rendelet 33. cikke (6) bekezdésével összhangban adott esetben beleszámítják őket a kvótákba, valamint:

a) megfelelnek az e rendelet IV–X. mellékletében szereplő minimális állományvédelmi referenciaméreteknek; vagy

b) közvetlen emberi fogyasztástól eltérő célokra értékesítik őket.

26. cikk

Közvetlen állománypótlás és áttelepítés

(1) Az e rendeletben meghatározott technikai intézkedések nem vonatkoznak a tengeri fajok kizárólag közvetlen állománypótlásának vagy áttelepítésének céljából végrehajtott halászati műveletekre, amennyiben e műveleteket a közvetlen gazdálkodási érdekkel bíró tagállam vagy tagállamok engedélyével és felügyelete alatt hajtják végre.

(2) Ha a közvetlen állománypótlásra vagy áttelepítésre valamely más tagállam vagy tagállamok vizein kerül sor, a Bizottságot és valamennyi érintett tagállamot az ilyen halászati műveletek végzésének tervezett megkezdése előtt legalább 20 naptári nappal tájékoztatni kell.







V. FEJEZET

A SZEMBŐSÉGGEL KAPCSOLATOS ELŐÍRÁSOKRA VONATKOZÓ FELTÉTELEK

27. cikk

A szembőséggel kapcsolatos előírásokra vonatkozó feltételek

(1) Az V–VIII. mellékletben meghatározott százalékos fogási arányok jelentik a fajok azon legnagyobb százalékos arányát, amely az említett mellékletekben meghatározott egyedi szembőségek tekintetében engedélyezett. Az említett százalékos arányok nem érintik a fogások kirakodására vonatkozóan az 1380/2013/EU rendelet 15. cikkében foglalt kötelezettséget.

(2) A százalékos fogási arányokat az összes tengeri biológiai erőforrás egyes halászati utak után kirakodott, élősúlyban kifejezett összes fogásának arányában kell kiszámítani.

(3) A (2) bekezdésben említett százalékos fogási arányok egy vagy több reprezentatív minta alapján számíthatók ki.

(4) Ennek a cikknek az alkalmazásakor a norvég homár egyenértéktömegét a farok tömegének hárommal való megszorzásával kell kiszámítani.

(5) A tagállamok az 1224/2009/EK rendelet 7. cikkével összhangban halászati engedélyt adhatnak ki a lobogójuk alatt közlekedő azon hajóknak, amelyek az V–XI. mellékletben meghatározott egyedi szembőségek alkalmazásával folytatnak halászati tevékenységet. Az engedélyek felfüggeszthetők vagy visszavonhatók, amennyiben megállapításra kerül, hogy az érintett hajó nem teljesíti az V–VIII. mellékletben meghatározott százalékos fogási arányokat.

(6) Ez a cikk nem érinti az 1224/2009/EK rendeletet.

(7) A Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy a 15. cikk értelmében és a 29. cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el az V–X. melléklet B. részében és a XI. melléklet A. részében foglalt releváns fajok tekintetében a „célzott halászat” fogalmának részletesebb meghatározása céljából. E célból az adott halászat tekintetében közvetlen állománygazdálkodási érdekkel bíró tagállamoknak legkésőbb 2020. augusztus 15-ig be kell nyújtaniuk első közös ajánlásaikat.







VI. FEJEZET

NEAFC SZABÁLYOZÁSI TERÜLETEK TECHNIKAI INTÉZKEDÉSEI

28. cikk

NEAFC szabályozási területek technikai intézkedései

A NEAFC szabályozási területek technikai intézkedései a XII. mellékletben találhatók.







VII. FEJEZET

ELJÁRÁSI RENDELKEZÉSEK

29. cikk

A felhatalmazás gyakorlása

(1) A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására vonatkozóan a Bizottság részére adott felhatalmazás gyakorlásának feltételeit ez a cikk határozza meg.

(2) A Bizottságnak a 2. cikk (2) bekezdésében, a 8. cikk (3) bekezdésében, a 10. cikk (4) bekezdésében, a 12. cikk (2) bekezdésében, a 15. cikk (2) bekezdésében, a 23. cikk (1) és (5) bekezdésében, a 27. cikk (7) bekezdésében és a 31. cikk (4) bekezdésében említett, felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására vonatkozó felhatalmazása 2019. augusztus 14-től ötéves időtartamra szól. A Bizottság legkésőbb kilenc hónappal az ötéves időtartam letelte előtt jelentést készít a felhatalmazásról. A felhatalmazás hallgatólagosan meghosszabbodik a korábbival megegyező időtartamra, amennyiben az Európai Parlament vagy a Tanács nem ellenzi a meghosszabbítást legkésőbb három hónappal minden egyes időtartam letelte előtt.

(3) Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja a 2. cikk (2) bekezdésében, a 8. cikk (3) bekezdésében, a 10. cikk (4) bekezdésében, a 12. cikk (2) bekezdésében, a 15. cikk (2) bekezdésében, a 23. cikk (1) és (5) bekezdésében, a 27. cikk (7) bekezdésében és a 31. cikk (4) bekezdésében említett felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban meghatározott felhatalmazást. A határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon, vagy a benne megjelölt későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.

(4) A felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadása előtt a Bizottság a jogalkotás minőségének javításáról szóló 2016. április 13-i intézményközi megállapodásban foglalt elvekkel összhangban konzultál az egyes tagállamok által kijelölt szakértőkkel.

(5) A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti arról az Európai Parlamentet és a Tanácsot.

(6) A 2. cikk (2) bekezdése, a 8. cikk (3) bekezdése, a 10. cikk (4) bekezdése, a 12. cikk (2) bekezdése, a 15. cikk (2) bekezdése, a 23. cikk (1) és (5) bekezdése, a 27. cikk (7) bekezdése és a 31. cikk (4) bekezdése értelmében elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a jogi aktusról való értesítését követő két hónapon belül sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt ellene kifogást, illetve ha az említett időtartam lejártát megelőzően mind az Európai Parlament, mind a Tanács arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem fog kifogást emelni. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ez az időtartam két hónappal meghosszabbodik.

30. cikk

A bizottsági eljárás

(1) A Bizottságot az 1380/2013/EU rendelet 47. cikkével létrehozott Halászati és Akvakultúraágazati Bizottság segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU rendelet értelmében vett bizottságnak minősül.

(2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni.







VIII. FEJEZET

ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK

31. cikk

Felülvizsgálat és jelentéstétel

(1) A Bizottság a tagállamoktól és az érintett tanácsadó testületektől kapott információk alapján, a HTMGB által készített értékelés után, 2020. december 31-ig, majd azt követően háromévente jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak e rendelet végrehajtásáról. E jelentésben értékelnie kell, hogy a regionális és az uniós szintű technikai intézkedések milyen mértékben járultak hozzá a 3. cikkben megállapított célkitűzések teljesítéséhez és a 4. cikkben meghatározott célértékek eléréséhez. A jelentésben hivatkozni kell az ICES szakvéleményére is az elért előrehaladást, illetve az innovatív halászeszközök hatásait illetően. A jelentésben továbbá következtetéseket kell megfogalmazni a tengeri ökoszisztémákkal, az érzékeny élőhelyekkel és a szelektivitással kapcsolatos előnyökről vagy az azokra gyakorolt negatív hatásokról.

(2) Az e cikk (1) bekezdésében említett jelentésnek tartalmaznia kell többek között annak értékelését, hogy a technikai intézkedések mennyiben járultak hozzá a hasznosítási kor- és méretösszetétel optimalizálásához, a 3. cikk (2) bekezdésének a) pontjában előírtaknak megfelelően. A jelentés az említett célból a XIV. mellékletben felsorolt fajok legfontosabb indikátorállományai tekintetében szelektivitási teljesítménymutatóként minden év vonatkozásában feltüntetheti többek között az optimális szelektivitási hosszt a kifogott egyedek átlagos hosszához képest.

(3) Amennyiben e jelentés alapján regionális szinten bizonyíték van arra, hogy a célkitűzéseket és célértékeket nem sikerült elérni, akkor az adott régió tagállamai az (1) bekezdés szerinti jelentés benyújtását követő tizenkét hónapon belül olyan tervet nyújtanak be, amely meghatározza az említett célkitűzések és célértékek eléréséhez való hozzájárulás céljából meghozandó intézkedéseket.

(4) Az említett jelentés alapján a Bizottság e rendelet vonatkozásában bármilyen szükséges módosítást javasolhat az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak. A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 15. cikk értelmében és a 29. cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a XIV. mellékletben meghatározott fajok jegyzékének módosítására vonatkozóan.

32. cikk

Az 1967/2006/EK rendelet módosításai

Az 1967/2006/EK rendelet a következőképpen módosul:

a) a 3., 8.-12., 14., 15., 16. és 25. cikket el kell hagyni;

b) a II., a III. és a IV. mellékletet el kell hagyni.

Az elhagyott cikkekre és mellékletekre való hivatkozásokat erre a rendelet megfelelő rendelkezéseire történő hivatkozásként kell értelmezni.

33. cikk

Az 1224/2009/EK rendelet módosításai

Az 1224/2009/EK rendelet IV. címének IV. fejezete a következőképpen módosul:

a) a 3. szakaszt el kell hagyni;

b) a szöveg a következő 4. szakasszal egészül ki:

„4. szakasz

Fedélzeti feldolgozás és nyílt tengeri halászat

54a. cikk

Fedélzeti feldolgozás

(1) A halászhajók fedélzetén tilos mindenfajta fizikai vagy vegyi halfeldolgozást végezni halliszt, halolaj vagy egyéb hasonló termékek előállítása céljából, illetve tilos ilyen célból halfogást más hajóra átrakni.

(2) Az (1) bekezdés nem alkalmazandó:

a) a belsőségek feldolgozására, illetve átrakására; vagy

b) a fedélzeten történő szurimigyártásra.

54b. cikk

Fogáskezelési és kirakodási korlátozások a nyílt tengeri hajókon

(1) A NEAFC-egyezmény hatálya alá tartozó, az 1236/2010/EU rendelet 3. cikkének (2) bekezdésében meghatározott területen makréla-, hering- és fattyúmakréla-halászatot folytató nyílt vízi halászhajók fedélzetén található vízleválasztók rácstávolsága legfeljebb 10 mm lehet.

A rácsokat hegesztéssel kell rögzíteni. Amennyiben a vízleválasztón rácsok helyett nyílások találhatók, az egyes nyílások legnagyobb átmérője nem haladhatja meg a 10 mm-t. A vízleválasztókhoz vezető csúszkák nyílásainak átmérője nem haladhatja meg a 15 mm-t.

(2) A NEAFC-egyezmény hatálya alá tartozó területeken tevékenységet folytató nyílt vízi hajók esetében tilos a halaknak a puffertartályokból vagy a hűtött tengervíztartályokból történő, a biztonsági vonal alatti kirakodása.

(3) A hajóparancsnok elküldi a lobogó szerinti tagállam illetékes halászati hatóságainak a NEAFC-egyezmény hatálya alá tartozó területen makréla-, hering- és fattyúmakréla-halászatot folytató nyílt vízi hajók fogáskezelési és kirakodási képességeihez kapcsolódó, a lobogó szerinti tagállam illetékes hatóságai által hitelesített tervrajzokat, valamint azok módosításait. A hajó lobogója szerinti tagállam illetékes hatóságai rendszeresen ellenőrzik a benyújtott tervrajzok pontosságát. A tervrajzok másolatának mindenkor elérhetőnek kell lennie a fedélzeten.

54c. cikk

Az automatikus osztályozó berendezések használatának korlátozása

(1) Tilos a hering, a makréla vagy a fattyúmakréla nem és nagyság szerinti automatikus osztályozására alkalmas berendezést a fedélzeten tartani vagy használni.

(2) Az ilyen berendezés azonban a fedélzeten tartható vagy használható, feltéve, hogy:

a) a hajó nem tart a fedélzetén vagy használ egyszerre 70 mm-nél kisebb szembőségű vontatott eszközt, illetve egy vagy több erszényes kerítőhálót vagy egyéb hasonló halászeszközt;

b) a fedélzeten jogszerűen tartható fogás egészét:

i. fagyasztott állapotban tárolják;

ii. az osztályozott halakat osztályozás után azonnal lefagyasztják, és semmilyen osztályozott halat nem dobnak vissza a tengerbe; és

iii. a berendezés úgy van beszerelve és elhelyezve a hajón, hogy biztosítsa a tengeri fajok egyedeinek azonnali lefagyasztását, és nem teszi lehetővé a tengerbe való visszadobásukat.

(3) Az e cikk (1) és (2) bekezdésétől eltérve a Balti-tengerben, a Bæltekben vagy az Øresundban való halászathoz engedéllyel rendelkező hajók vihetnek magukkal automatikus osztályozó berendezést a Kattegatban, feltéve, hogy a 7. cikkel összhangban halászati engedélyt állítottak ki számukra. A halászati engedélynek meg kell határoznia, hogy mely fajokra, térségekben és időszakokban, illetve mely egyéb feltételek mellett lehet alkalmazni, illetve a fedélzeten tartani az osztályozó berendezést.

(4) E cikk a Balti-tengerre nem alkalmazandó.”

34. cikk

Az 1380/2013/EK rendelet módosítása

Az 1380/2013/EU rendelet 15. cikkének (12) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:

„(12) Az (1) bekezdés szerinti kirakodási kötelezettség hatálya alá nem tartozó fajok esetében a minimális állományvédelmi referenciaméret alatti egyedek fogásait nem lehet a fedélzeten tartani, azokat haladéktalanul vissza kell dobni a tengerbe, kivéve, ha élő csaliként kerülnek használatra.”

35. cikk

Az (EU) 2016/1139 rendelet módosítása

Az (EU) 2016/1139 rendelet 8. cikke a következőképpen módosul:

a) az (1) bekezdésben a bevezető rész helyébe a következő szöveg lép:

„(1) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy e rendelet 16. cikkével és az 1380/2013/EU rendelet 18. cikkével összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el az (EU) 2019/1241 európai parlamenti és tanácsi rendelet ( *1 ) hatálya alá nem tartozó következő technikai intézkedésekre vonatkozóan:”;

b) a (2) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:

„(2) Az e cikk (1) bekezdésében említett intézkedéseknek hozzá kell járulniuk az e rendelet 3. cikkében meghatározott célkitűzések eléréséhez és meg kell felelniük az (EU) 2019/1241 rendelet 15. cikke (4) bekezdésének”.

36. cikk

Az (EU) 2018/973 rendelet módosítása

A (EU) 2018/973 rendeletben a 9. cikk a következőképpen módosul:

a) az (1) bekezdésben a bevezető rész helyébe a következő szöveg lép:

„(1) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy e rendelet 16. cikkével és az 1380/2013/EU rendelet 18. cikkével összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el, hogy az (EU) 2019/1241 európai parlamenti és tanácsi rendelet ( *2 ) hatálya alá nem tartozó következő technikai intézkedésekre vonatkozóan kiegészítse ezt a rendeletet:

b) a (2) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:

„(2) Az e cikk (1) bekezdésében említett intézkedéseknek hozzá kell járulniuk az e rendelet 3. cikkében meghatározott célkitűzések eléréséhez és meg kell felelniük az (EU) 2019/1241 rendelet 15. cikke (4) bekezdésének.”

37. cikk

Az (EU) 2019/472 rendelet módosítása

Az (EU) 2019/472 rendelet 9. cikke a következőképpen módosul:

a) az (1) bekezdésben a bevezető rész helyébe a következő szöveg lép:

„(1) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy e rendelet 18. cikkével és az 1380/2013/EU rendelet 18. cikkével összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el, hogy az (EU) 2019/1241 európai parlamenti és tanácsi rendelet ( *3 ) hatálya alá nem tartozó következő technikai intézkedésekre vonatkozóan kiegészítse ezt a rendeletet:

b) a (2) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:

„(2) Az e cikk (1) bekezdésében említett intézkedéseknek hozzá kell járulniuk az e rendelet 3. cikkében meghatározott célkitűzések eléréséhez és meg kell felelniük az (EU) 2019/1241 rendelet 15. cikke (4) bekezdésének”

38. cikk

Az (EU) 2019/1022 rendelet módosítása

Az (EU) 2019/1022 rendelet 13. cikke a következőképpen módosul:

a) az (1) bekezdésben a bevezető rész helyébe a következő szöveg lép:

„(1) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy e rendelet 18. cikkével és az 1380/2013/EU rendelet 18. cikkével összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el, hogy az (EU) 2019/1241 európai parlamenti és tanácsi rendelet ( *4 ).; hatálya alá nem tartozó következő technikai intézkedésekre vonatkozóan kiegészítse ezt a rendeletet:

b) a (2) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:

„(2) Az e cikk (1) bekezdésében említett intézkedéseknek hozzá kell járulniuk az e rendelet 3. cikkében meghatározott célkitűzések eléréséhez és meg kell felelniük az (EU) 2019/1241 rendelet 15. cikke (4) bekezdésének.”

39. cikk

Hatályon kívül helyezés

A 894/97/EK, a 850/98/EK, a 2549/2000/EK, a 254/2002/EK, a 812/2004/EK és a 2187/2005/EK rendelet hatályát veszti.

A hatályon kívül helyezett rendeletekre való hivatkozásokat az e rendeletre történő hivatkozásként kell értelmezni.

40. cikk

Hatálybalépés

Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.

Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.









I. MELLÉKLET

TILALOM HATÁLYA ALÁ TARTOZÓ FAJOK

Azon fajok, amelyeket a 10. cikk (2) bekezdése szerint tilos halászni, fedélzeten tartani, átrakni, kirakodni, tárolni, értékesíteni, eladásra kiállítani vagy felkínálni:

a) A fűrészesráják alábbi fajai valamennyi uniós vízterületen:

i. késfogú fűrészesrája (Anoxypristis cuspidata);

ii. törpe fűrészesrája (Pristis clavata);

iii. nagy fűrészesrája (Pristis pectinata);

iv. közönséges fűrészhal (Pristis pristis);

v. zöld fűrészesrája (Pristis zijsron);

b) óriáscápa (Cetorhinus maximus) és fehér cápa (Carcharodon carcharias) valamennyi vízterületen;

c) sima lámpáscápa (Etmopterus pusillus) az ICES 2a körzet és 4 alterület uniós vizein, valamint az ICES 1, 5, 6, 7, 8, 12 és 14 alterület uniós vizein;

d) Alfréd-ördögrája (Manta alfredi) valamennyi uniós vízterületen;

e) atlanti ördögrája (Manta birostris) valamennyi uniós vízterületen;

f) az ördögráják alábbi fajai valamennyi uniós vízterületen:

i. óriás ördögrája (Mobula mobular);

ii. guineai kis ördögrája (Mobula rochebrunei);

iii. tüskésfarkú ördögrája (Mobula japanica);

iv. simafarkú ördögrája (Mobula thurstoni);

v. törpe ördögrája (Mobula eregoodootenkee);

vi. Munk-ördögrája (Mobula munkiana);

vii. chilei ördögrája (Mobula tarapacana);

viii. rövidúszójú ördögrája (Mobula kuhlii);

ix. kis ördögrája (Mobula hypostoma);

g) norvég rája (Raja (Dipturus) nidarosiensis) az ICES 6a, 6b, 7a, 7b, 7c, 7e, 7f, 7 g, 7h és 7k körzet uniós vizein;

h) fehér rája (Raja alba) az ICES 6–10 alterület uniós vizein;

i) hegedűrája-félék (Rhinobatidae) az ICES 1–10 és 12 alterület uniós vizein;

j) angyalrája (Squatina squatina) valamennyi uniós vízterületen;

k) lazac (Salmo salar) és tengeri pisztráng (Salmo trutta) az ICES 1, 2 és 4–10 (uniós vizek) alterületen található tagállami alapvonalaktól számított hat tengeri mérföldes sávon kívüli vizeken bármilyen vontatott hálóval folytatott halászat során;

l) hegyesorrú maréna (Coregonus oxyrinchus) az ICES 4b körzet uniós vizein;

m) adriai tokhal (Acipenser naccarii) és a közönséges tokhal (Acipenser sturio) az uniós vizeken;

n) ikrás nőstény languszta (Palinurus spp.) és ikrás nőstény homár (Homarus gammarus) a Földközi-tengeren, kivéve közvetlen állománypótlás vagy áttelepítés céljából;

o) datolyakagyló (Lithophaga lithophaga), nagy sonkakagyló (Pinna nobilis) és közönséges fúrókagyló (Pholas dactylus) a Földközi-tenger uniós vízterületein;

p) díszsün (Centrostephanus longispinus).









II. MELLÉKLET

AZ ÉRZÉKENY ÉLŐHELYEK VÉDELMÉBEN HALÁSZATI TILALOM HATÁLYA ALÁ VONT TERÜLETEK

A 12. cikk alkalmazásában a WGS84 koordinátarendszerben megadott alábbi pontokat sorrendben loxodromákkal összekötő vonallal határolt területeken a halászati tevékenység következő korlátozásai alkalmazandók:

A. RÉSZ

Északnyugati vizek

1. Tilos fenékvonóhálót vagy hasonló vontatott hálót, fenéken rögzített kopoltyúhálót, állítóhálót vagy tükörhálót és fenéken rögzített horogsort használni az alábbi területeken:

Belgica Mound Province: — é. sz. 51° 29,4′, ny. h. 11° 51,6′ — é. sz. 51° 32,4′, ny. h. 11° 41,4′ — é. sz. 51° 15,6′, ny. h. 11° 33,0′ — é. sz. 51° 13,8′, ny. h. 11° 44,4′ — é. sz. 51° 29,4′, ny. h. 11° 51,6′

Hovland Mound Province: — é. sz. 52° 16,2′, ny. h. 13° 12,6′ — é. sz. 52° 24,0′, ny. h. 12° 58,2′ — é. sz. 52° 16,8′, ny. h. 12° 54,0′ — é. sz. 52° 16,8′, ny. h. 12° 29,4′ — é. sz. 52° 04,2′, ny. h. 12° 29,4′ — é. sz. 52° 04,2′, ny. h. 12° 52,8′ — é. sz. 52° 09,0′, ny. h. 12° 56,4′ — é. sz. 52° 09,0′, ny. h. 13° 10,8′ — é. sz. 52° 16,2′, ny. h. 13° 12,6′

A Porcupine-pad északnyugati része, I. terület: — é. sz. 53° 30,6′, ny. h. 14° 32,4′ — é. sz. 53° 35,4′, ny. h. 14° 27,6′ — é. sz. 53° 40,8′, ny. h. 14° 15,6′ — é. sz. 53° 34,2′, ny. h. 14° 11,4′ — é. sz. 53° 31,8′, ny. h. 14° 14,4′ — é. sz. 53° 24,0′, ny. h. 14° 28,8′ — é. sz. 53° 30,6′, ny. h. 14° 32,4′

A Porcupine-pad északnyugati része, II. terület: — é. sz. 53° 43,2′, ny. h. 14° 10,8′ — é. sz. 53° 51,6′, ny. h. 13° 53,4′ — é. sz. 53° 45,6′, ny. h. 13° 49,8′ — é. sz. 53° 36,6′, ny. h. 14° 07,2′ — é. sz. 53° 43,2′, ny. h. 14° 10,8′

A Porcupine-pad délnyugati része: — é. sz. 51° 54,6′, ny. h. 15° 07,2′ — é. sz. 51° 54,6′, ny. h. 14° 55,2′ — é. sz. 51° 42,0′, ny. h. 14° 55,2′ — é. sz. 51° 42,0′, ny. h. 15° 10,2′ — é. sz. 51° 49,2′, ny. h. 15° 06,0′ — é. sz. 51° 54,6′, ny. h. 15° 07,2′

2. Valamennyi, az 1. pontban leírt területeken halászó nyílt vízi hajónak meg kell felelnie az alábbi feltételeknek:

— szerepel az engedélyezett hajók jegyzékében, és az 1224/2009/EK rendelet 7. cikkével összhangban halászati engedéllyel rendelkezik,

— kizárólag nyílt vízi halászeszközöket szállít fedélzetén,

— a veszélyeztetett mélytengeri élőhelyek védett területére való belépési szándékukról négy órával a belépés előtt értesítik Írországnak az 1224/2009/EK rendelet 4. cikkének 15. pontja szerinti halászati felügyelő központját, és egyúttal bejelentik a fedélzeten tartott halmennyiséget,

— az 1. pontban meghatározott területek bármelyikén való tartózkodáskor teljes mértékben működőképes és biztonságos hajómegfigyelési rendszerrel (VMS) rendelkeznek, amely maradéktalanul megfelel a vonatkozó előírásoknak,

— óránként VMS-jelentést készítenek,

— az ír halászati felügyelő központot tájékoztatják a terület elhagyásáról és egyúttal bejelentik a fedélzeten tartott halmennyiséget, valamint

— fedélzetükön 16–79 mm szembőségű zsákvéggel rendelkező vonóhálót tartanak.

3. Tilos fenékvonóhálót vagy hasonló vontatott hálót használni az alábbi területen:

Darwin Mounds:

— é. sz. 59° 54′, ny. h. 6° 55′

— é. sz. 59° 47′, ny. h. 6° 47′

— é. sz. 59° 37′, ny. h. 6° 47′

— é. sz. 59° 37′, ny. h. 7° 39′

— é. sz. 59° 45′, ny. h. 7° 39′

— é. sz. 59° 54′, ny. h. 7° 25′

B. RÉSZ

Délnyugati vizek

1. El Cachucho

1.1. Tilos fenékvonóhálót, fenéken rögzített kopoltyúhálót, állítóhálót vagy tükörhálót és fenéken rögzített horogsort használni az alábbi területeken:

— é. sz. 44° 12′, ny. h. 5° 16′

— é. sz. 44° 12′, ny. h. 4° 26′

— é. sz. 43° 53′, ny. h. 4° 26′

— é. sz. 43° 53′, ny. h. 5° 16′

— é. sz. 44° 12′, ny. h. 5° 16′

1.2. Azok a hajók, amelyek 2006-ban, 2007-ben és 2008-ban fenéken rögzített horogsorral célzottan halásztak ezüstös tengericompóra (Phycis blennoides), továbbra is halászhatnak az é. sz. 44° 00,00′-től délre, feltéve, hogy rendelkeznek az 1224/2009/EK rendelet 7. cikkével összhangban kiállított halászati engedéllyel.

1.3. Az 1.1. pontban meghatározott területeken halászatot folytató valamennyi, az említett halászati engedéllyel rendelkező hajónak – teljes hosszúságától függetlenül – teljes mértékben működőképes és biztonságos hajómegfigyelési rendszerrel (VMS) kell rendelkeznie, amely megfelel a vonatkozó előírásoknak.

2. Madeira és a Kanári-szigetek

Tilos fenéken rögzített kopoltyúhálót, állítóhálót vagy tükörhálót használni 200 méternél nagyobb mélységben, illetve fenékvonóhálót vagy hasonló vontatott halászeszközt használni az alábbi területeken:

— é. sz. 27° 00′, ny. h. 19° 00′

— é. sz. 26° 00′, ny. h. 15° 00′

— é. sz. 29° 00′, ny. h. 13° 00′

— é. sz. 36° 00′, ny. h. 13° 00′

— é. sz. 36° 00′, ny. h. 19° 00′

3. Azori-szigetek

Tilos fenéken rögzített kopoltyúhálót, állítóhálót vagy tükörhálót használni 200 méternél nagyobb mélységben, illetve fenékvonóhálót vagy hasonló vontatott halászeszközt használni az alábbi területeken:

— é. sz. 36° 00′, ny. h. 23° 00′

— é. sz. 39° 00′, ny. h. 23° 00′

— é. sz. 42° 00′, ny. h. 26° 00′

— é. sz. 42° 00′, ny. h. 31° 00′

— é. sz. 39° 00′, ny. h. 34° 00′

— é. sz. 36° 00′, ny. h. 34° 00′









III. melléklet

AZON FAJOK LISTÁJA, AMELYEKET TILOS ERESZTŐHÁLÓVAL FOGNI

— Germon: Thunnus alalunga

— Kékúszójú tonhal: Thunnus thynnus

— Nagyszemű tonhal: Thunnus obesus

— Bonitó: Katsuwonus pelamis

— Palamida: Sarda sarda

— Sárgaúszójú tonhal: Thunnus albacares

— Feketeúszójú tonhal: Thunnus atlanticus

— Kis tonhalak: Euthynnus spp.

— Déli kékúszójú tonhal: Thunnus maccoyii

— Tonmakrélák: Auxis spp.

— Aranyosfejű hal: Brama rayi

— Vitorláskardoshal-félék: Tetrapturus spp.; Makaira spp.

— Vitorláshalak: Istiophorus spp.

— Kardhal: Xiphias gladius

— Makrélacsuka-félék: Scomberesox spp.; Cololabis spp.

— Aranymakrélák: Coryphaena spp.

— Cápák: Hexanchus griseus; Cetorhinus maximus; Alopiidae; Carcharchinidae; Sphyrnidae; Isuridae; Lamnidae

— Lábasfejűek: minden faj









IV. MELLÉKLET

A TENGERI ÉLŐLÉNYEK MÉRETÉNEK MÉRÉSE

1. Bármely hal méretét, amint az 1. ábra mutatja, az orrcsúcstól a farokúszó végéig kell mérni.

2. A norvég homárt (Nephrops norvegicus) a 2. ábrán bemutatott módon kell mérni:

— vagy a páncél hossza alapján, a középvonallal párhuzamosan, a szem végétől a páncél hátsó szélének középpontjáig, vagy

— a teljes hossz alapján, az orr (rostrum) csúcsától a farokpáncél (telson) hátsó végéig, a sörtéket nem beleszámítva.

A norvég homár leválasztott farka esetében az első szelvény elülső felétől a farokvég túlsó széléig, a sörte nélkül kell megmérni. A farkat kiegyenesítve, de nem kihúzva kell mérni, a hát felőli oldalon.

3. A Skagerrak vagy Kattegat kivételével az Északi-tengerből származó homár (Homarus gammarus) méretét a 3. ábrán bemutatott módon kell meghatározni: a páncél hossza alapján, a középvonallal párhuzamosan, bármelyik szemgödör hátsó szélétől a páncél legtávolabbi széléig.

4. A Skagerrakból vagy a Kattegatból származó homár (Homarus gammarus) méretét a 3. ábrán bemutatott módon kell meghatározni:

— vagy a páncél hossza alapján, a középvonallal párhuzamosan, a szem végétől a páncél hátsó szélének középpontjáig, vagy

— a teljes hossz alapján, az orr (rostrum) csúcsától a farokpáncél (telson) hátsó végéig, a sörtéket nem beleszámítva.

5. A langusztafélék (Palinurus spp.) méretét, amint a 4. ábra mutatja, a páncél hossza alapján, a középvonallal párhuzamosan, az orr (rostrum) csúcsától a páncél hátsó szélének középpontjáig kell meghatározni.

6. A kagylók méretét, amint az 5. ábra mutatja, a héj legszélesebb részén kell meghatározni.

7. A nagy tengeripók (Maja squinado) méretét a 6. ábra szerint, a páncél hossza alapján a páncél szélétől a rostrumok között a páncél túlsó végéig vezető középvonal mentén kell meghatározni.

8. A nagy tarisznyarák (Cancer pagurus) méretét a 7. ábra szerint, a páncél legnagyobb szélességénél, a páncél elülső-hátulsó középvonalára merőlegesen kell meghatározni.

9. A közönséges kürtcsiga (Buccinum spp.) méretét a 8. ábra szerint, a csigaház hossza mentén kell meghatározni.

10. A kardhal (Xiphias gladius) mérete, a 9. ábra szerint, az alsó állkapocstól a farok tövéig mért hossz.

1. ábra Halak

2. ábra Norvég homár

(Nephrops norvegicus)

3. ábra Homár

(Homarus gammarus)

4. ábra Langusztafélék

(Palinurus spp.)

5. ábra Kagylók

6. ábra Nagy tengeripók

(Maja squinado)

7. ábra Nagy tarisznyarák

(Cancer pagurus)

8. ábra Közönséges kürtcsigák

(Buccinum spp.)

9. ábra Kardhal

(Xiphias gladius)









V. melléklet

ÉSZAKI-TENGER ( 8 )

A. RÉSZ

Minimális állományvédelmi referenciaméretek







Faj Északi-tenger Közönséges tőkehal (Gadus morhua) 35 cm Foltos tőkehal (Melanogrammus aeglefinus) 30 cm Fekete tőkehal (Pollachius virens) 35 cm Sávos tőkehal (Pollachius pollachius) 30 cm Szürke tőkehal (Merluccius merluccius) 27 cm Rombuszhalak (Lepidorhombus spp.) 20 cm Nyelvhalak (Solea spp.) 24 cm Sima lepényhal (Pleuronectes platessa) 27 cm Vékonybajszú tőkehal (Merlangius merlangus) 27 cm Északi menyhal (Molva molva) 63 cm Kék menyhal (Molva dypterygia) 70 cm Norvég homár (Nephrops norvegicus) teljes hossz: 85 mm, páncélhossz: 25 mm norvéghomár-farok: 46 mm Makrélák (Scomber spp.) 30 cm (4) Hering (Clupea harengus) 20 cm (4) Fattyúmakrélák (Trachurus spp.) 15 cm (4) Szardella (Engraulis encrasicolus) 12 cm vagy 90 egyed/kg (4) Farkassügér (Dicentrarchus labrax) 42 cm Szardínia (Sardina pilchardus) 11 cm (4) Homár (Homarus gammarus) 87 mm (páncélhossz) Nagy tengeripók (Maja squinado) 120 mm Csíkos fésűkagylók (Chlamys spp.) 40 mm Ráncos vénuszkagyló (Ruditapes decussatus) 40 mm Kis vénuszkagyló (Venerupis pullastra) 38 mm Japán (Manilla) kagyló (Venerupis philippinarum) 35 mm Vénuszkagyló (Venus verrucosa) 40 mm Pénzkagyló (Callista chione) 6 cm Palloskagylók (Ensis spp.) 10 cm Vaskos vájókagyló (Spisula solida) 25 mm Ugrókagylók (Donax spp.) 25 mm Hüvelykagyló (Pharus legumen) 65 mm Közönséges kürtcsiga (Buccinum undatum) 45 mm Polip (Octopus vulgaris) 750 gr Languszták (Palinurus spp.) 95 mm (páncélhossz) Piros ostorgarnéla (Parapenaeus longirostris) 22 mm (páncél hossza) Nagy tarisznyarák (Cancer pagurus) 140 mm (1) (2) (3) Fésűkagyló (Pecten maximus) 100 mm Közönséges tőkehal (Gadus morhua) 30 cm Foltos tőkehal (Melanogrammus aeglefinus) 27 cm Fekete tőkehal (Pollachius virens) 30 cm Sávos tőkehal (Pollachius pollachius) — Szürke tőkehal (Merluccius merluccius) 30 cm Rombuszhalak (Lepidorhombus spp.) 25 cm Nyelvhalak (Solea spp.) 24 cm Sima lepényhal (Pleuronectes platessa) 27 cm Vékonybajszú tőkehal (Merlangius merlangus) 23 cm Északi menyhal (Molva molva) — Kék menyhal (Molva dypterygia) — Norvég homár (Nephrops norvegicus) teljes hossz: 105 mm Norvéghomár-farok: 59 mm páncélhossz: 32 mm Makrélák (Scomber spp.) 20 cm (4) Hering (Clupea harengus) 18 cm (4) Fattyúmakrélák (Trachurus spp.) 15 cm (4) Homár (Homarus gammarus) teljes hossz: 220 mm páncélhossz: 78 mm (1) Az ICES 4a körzet uniós vizein. Az ICES 4b és 4c körzetekben az alkalmazandó minimális állományvédelmi referenciaméret 130 mm. (2) Az ICES 4b és 4c körzet azon része tekintetében, amelyet az Anglia partján az é. sz. 53°28′22″, k. h. 0°09′24″-nél található ponttól az é. sz. 53°28′22″, k. h. 0°22′24″-nél található pontig (az Egyesült Királyság 6 tengeri mérföldes határa) húzott egyenes vonal és az é. sz. 51°54′06″, k. h. 1°30′30″-nél lévő ponttól az Anglia partján az é. sz. 51°55′48″, k. h. 1°17′00″-nél található pontig húzott egyenes vonal határol, az alkalmazandó minimális állományvédelmi referenciaméret 115 mm. (3) A csapdákkal és kosarakkal kifogott nagy tarisznyarákok esetében a fogás össztömegének legfeljebb 1 %-a állhat leválasztott ollókból. Más halászeszközzel fogott nagy tarisznyarákok esetében legfeljebb 75 kg tömegű leválasztott olló rakodható ki. (4) Az 1380/2013/EU rendelet 15. cikkétől eltérve a szardínia, a szardella, a hering, a fattyúmakréla és a makréla minimális állományvédelmi referenciaméretei nem alkalmazandók minden egyes említett faj fedélzeten tartott teljes fogásai élőtömegének 10 %-áig.

B. RÉSZ

Szembőség

1. A vontatott halászeszközök szembőségének alapméretei

1.1. A kirakodási kötelezettség sérelme nélkül a hajóknak legalább 120 mm-es, illetve a Skagerrakban és a Kattegatban legalább 90 mm-es szembőséget kell alkalmazniuk ( 9 ).

1.2. A kirakodási kötelezettség sérelme nélkül és az 1.1. pont ellenére a hajók az alábbi táblázatban felsoroltak szerinti kisebb szembőségeket is alkalmazhatnak az Északi-tengeren, valamint a Skagerrakban és Kattegatban, feltéve, hogy:

i. megfelelnek az említett táblázatban meghatározott kapcsolódó feltételeknek, a közönséges tőkehal, a foltos tőkehal és a fekete tőkehal járulékos fogásai pedig nem haladják meg az összes tengeri biológiai erőforrás egyes halászati utak után kirakodott, élősúlyban kifejezett összes fogásának 20 %-át; vagy

ii. a szelektivitást érintő, olyan egyéb módosítások kerülnek alkalmazásra, amelyeket a HTMGB egy vagy több tagállam kérésére értékelt, a Bizottság pedig jóváhagyott. A szelektivitást érintő, említett módosításoknak a közönséges tőkehal, a foltos tőkehal és a fekete tőkehal esetében a 120 mm-es szembőséggel legalább megegyező szelektivitási jellemzőket kell biztosítaniuk.







Szembőség Földrajzi terület Feltételek Legalább 100 mm (1) Északi-tenger, az é. sz. 57° 30′-től délre A sima lepényhal és a nyelvhal célzott halászata feszítőlapos vonóhálóval, merevítőrudas vonóhálóval és kerítőhálóval. A halászeszközre egy legalább 90 mm-es szembőségű, négyzetes szemekből álló hálómezőt kell felszerelni. Legalább 80 mm (1) ICES 4b és 4c körzet Nyelvhalra irányuló célzott halászat merevítőrudas vonóhálóval. A háló elülső részének felső felébe egy legalább 180 mm-es szembőségű hálómezőt kell felszerelni. A vékonybajszú tőkehal, a makréla és a fogási korlátok hatálya alá nem tartozó fajok célzott halászata fenékvonóhálókkal. A halászeszközre egy legalább 80 mm-es szembőségű, négyzetes szemekből álló hálómezőt kell felszerelni. Legalább 80 mm Északi-tenger A norvég homár (Nephrops norvegicus) célzott halászata. A halászeszközre egy legalább 120 mm-es szembőségű, négyzetes szemekből álló hálómezőt, vagy egy legfeljebb 35 mm-es rácsrúdtávolságú szelektáló rácsot vagy azzal egyenértékű szelektáló eszközt kell felszerelni. A fogási korlátok hatálya alá nem tartozó olyan fajok célzott halászata, amelyek másutt nem szerepelnek a táblázatban. A halászeszközre egy legalább 80 mm-es szembőségű, négyzetes szemekből álló hálómezőt kell felszerelni. A valódi rájafélék célzott halászata. Legalább 80 mm ICES 4c körzet A nyelvhal célzott halászata feszítőlapos vonóhálóval. A halászeszközre egy legalább 80 mm-es szembőségű, négyzetes szemekből álló hálómezőt kell felszerelni. Legalább 70 mm (négyzetes hálószem) vagy 90 mm (rombusz alakú hálószem) Skagerrak és a Kattegat A norvég homár (Nephrops norvegicus) célzott halászata. A halászeszközre egy legfeljebb 35 mm-es rácsrúdtávolságú szelektáló rácsot vagy azzal egyenértékű szelektáló eszközt kell felszerelni. Legalább 40 mm Egész terület A tintahal célzott halászata (Lolignidae, Ommastrephidae) Legalább 35 mm Skagerrak és Kattegat A norvég garnéla (Pandalus borealis) célzott halászata. A halászeszközre egy legfeljebb 19 mm-es rácsrúdtávolságú szelektáló rácsot vagy azzal egyenértékű szelektáló eszközt kell felszerelni. Legalább 32 mm Az egész terület, Skagerrak és Kattegat kivételével A norvég garnéla (Pandalus borealis) célzott halászata. A halászeszközre egy legfeljebb 19 mm-es rácsrúdtávolságú szelektáló rácsot vagy azzal egyenértékű szelektáló eszközt kell felszerelni. Legalább 16 mm Egész terület Olyan kis méretű nyílt vízi fajok célzott halászata, amelyek másutt nem szerepelnek a táblázatban. A norvég tőkehal célzott halászata. A norvég tőkehal halászatában használt halászeszközökre egy legfeljebb 35 mm-es rácsrúdtávolságú szelektáló rácsot kell felszerelni. A homoki garnéla és a rózsás garnéla célzott halászata. A halászeszközre a nemzeti vagy regionális szintű szabályokkal összhangban szeparáló vonóhálót vagy szelektáló rácsot kell felszerelni. Kevesebb mint 16 mm Egész terület A homoki angolna célzott halászata. (1) A halászhajóknak tilos 32 és 99 mm közötti szembőségű merevítőrudas vonóhálót használniuk a következő pontokat összekötő vonaltól északra: az Egyesült Királyság keleti partvonalán az é. sz. 55°-on lévő pont, onnan keletre az é. sz. 55°, k. h. 5°, onnan északra az é. sz. 56°, és onnan keletre Dánia nyugati partvonalán az é. sz. 56°-on lévő pont. Tilos 32 és 119 mm közötti szembőségű merevítőrudas vonóhálót használni az ICES 2a körzetben és az ICES 4 alterületnek az é. sz. 56° 00′-től északra eső részén.

2. A statikus hálók és az eresztőhálók szembőségének alapméretei

2.1. A kirakodási kötelezettség sérelme nélkül a hajóknak legalább 120 mm-es szembőséget kell alkalmazniuk.

2.2. A kirakodási kötelezettség sérelme nélkül és a 2.1. pont ellenére a hajók az alábbi táblázatban felsoroltak szerinti kisebb szembőségeket is alkalmazhatnak az Északi-tengeren, valamint a Skagerrakban és Kattegatban, feltéve, hogy megfelelnek az említett táblázatban meghatározott kapcsolódó feltételeknek, a közönséges tőkehal, a foltos tőkehal és a fekete tőkehal járulékos fogásai pedig nem haladják meg az összes tengeri biológiai erőforrás egyes halászati utak után kirakodott, élősúlyban kifejezett összes fogásának 20 %-át.







Szembőség Földrajzi terület Feltételek Legalább 100 mm Egész terület A foltos tőkehal, a vékonybajszú tőkehal, a közönséges lepényhal és a farkassügér célzott halászata Legalább 90 mm Egész terület A lepényhal-alakúak és a fogási korlátok hatálya alá nem tartozó olyan fajok célzott halászata, amelyek másutt nem szerepelnek a táblázatban Legalább 50 mm Egész terület Olyan kis méretű nyílt vízi fajok célzott halászata, amelyek másutt nem szerepelnek a táblázatban

C. RÉSZ

Tilalom vagy korlátozás hatálya alá tartozó területek

1. Az ICES 4a és 4b körzetben a homoki angolna védelmében halászati tilalom hatálya alá vont területek

1.1. Homoki angolnára tilos bármilyen, 32 mm-nél kisebb szembőségű zsákvéggel rendelkező vontatott halászeszközzel halászni az Anglia és Skócia keleti partvonala által és a WGS84 koordinátarendszerben megadott alábbi pontokat sorrendben loxodromákkal összekötő vonallal határolt földrajzi területen:

— Anglia keleti partján az é. sz. 55° 30′-nél lévő pont

— é. sz. 55° 30′, ny. h. 01° 00′

— é. sz. 58° 00′, ny. h. 01° 00′

— é. sz. 58° 00′, ny. h. 02° 00′

— Skócia keleti partján a ny. h. 02° 00′-nél lévő pont.

1.2. A tudományos célú halászat engedélyezett a területen előforduló homokiangolna-állomány és a halászati tilalom hatásának figyelemmel kísérése érdekében.

2. Az ICES 4 alterületen a sima lepényhal fiatal egyedeinek védelmében halászati tilalom hatálya alá vont területek

2.1. A 8 m teljes hosszúságot meghaladó hajók számára tilos bármiféle fenékvonóhálót, merevítőrudas vonóhálót, dán kerítőhálót vagy hasonló vontatott halászeszközt használni a WGS84 koordinátarendszerben megadott alábbi pontokat loxodromákkal sorrendben összekötő vonallal határolt területeken:

a) Franciaországnak az é. sz. 51° 00′-től északra fekvő partszakaszán, Belgium partjain, valamint Hollandiának az é. sz. 53° 00′-ig terjedő partszakaszán az alapvonalaktól számított 12 tengeri mérföldön belüli terület;

b) következő koordinátákat összekötő vonallal határolt terület:

c) Dánia nyugati partján az é. sz. 57° 00′-en lévő pont;

— é. sz. 57° 00′, k. h. 7° 15′

— é. sz. 55° 00′, k. h. 7° 15′

— é. sz. 55° 00′, k. h. 7° 00′

— é. sz. 54° 30′, k. h. 7° 00′

— é. sz. 54° 30′, k. h. 7° 30′

— é. sz. 54° 00′, k. h. 7° 30′

— é. sz. 54° 00′, k. h. 6° 00′

— é. sz. 53° 50′, k. h. 6° 00′

— é. sz. 53° 50′, k. h. 5° 00′

— é. sz. 53° 30′, k. h. 5° 00′

— é. sz. 53° 30′, k. h. 4° 15′

— é. sz. 53° 00′, k. h. 4° 15′

— Hollandia partján az é. sz. 53° 00′-en lévő pont

— Dánia nyugati partján az é. sz. 57° 00′-től a hirtshalsi világítótoronyig terjedő partszakasz mentén az alapvonalaktól számított 12 tengeri mérföldön belüli terület.

2.2. A 2.1. pontban említett területen a következő hajók halászhatnak:

a) fenékvonóhálót vagy dán kerítőhálót használó hajók, amelyek motorteljesítménye nem haladja meg 221 kW-ot,

b) páros fenékvonóhálóval párban halászó hajók, amelyek együttes motorteljesítménye semmikor nem haladja meg a 221 kW-ot,

c) a 221 kW-nál nagyobb motorteljesítményű hajók használhatnak fenékvonóhálót vagy dán kerítőhálót, azok a párban halászó hajók pedig, amelyek együttes motorteljesítménye meghaladja a 221 kW-ot, használhatnak páros fenékvonóhálót azzal a feltétellel, hogy nem halásznak célzottan sima lepényhalra és nyelvhalra, és megfelelnek a szembőségre vonatkozóan az e melléklet B. részében előírt szabályoknak.

2.3. Amennyiben a 2.2. pont a) alpontjában említett hajók merevítőrudas vonóhálót használnak, a merevítőrúd hossza, vagy az egyes rudak hosszának összegeként számított, a kombinált merevítőrudas vonóhálók összesített hossza nem haladhatja meg a kilenc métert, illetve nem lehet 9 m-nél hosszabbra meghosszabbítható, kivéve, ha az érintett hajók 16 és 31 mm közötti szembőségű hálót használnak. Az elsődleges tevékenységként homoki garnélákra (Crangon crangon) halászó halászhajók számára engedélyezett az olyan merevítőrudas vonóháló használata, amelynél az egyes rudak összegeként számított összesített rúdhossz meghaladja a 9 m-t, feltéve, hogy az érintett hajó 80 és 99 mm közötti szembőségű hálót használ és kiegészítő halászati engedélyt adtak ki számára.

2.4. A 2.1. pontban említett területen való halászatra feljogosított hajókról jegyzéket kell összeállítani, amelyet az egyes tagállamoknak el kell küldeniük a Bizottság számára. A 2.2. pont a) alpontjában említett és a jegyzéken szereplő hajók teljes motorteljesítménye nem haladhatja meg az egyes tagállamoknak az 1998. január 1-jén meglévő összes nyilvántartott motorteljesítményét. A feljogosított halászhajóknak az 1224/2009/EK rendelet 7. cikkével összhangban kiállított halászati engedéllyel kell rendelkezniük.

3. A merevítőrudas vonóhálóknak az Egyesült Királyság partjától számított 12 tengeri mérföldes sávban történő használatára vonatkozó korlátozások

3.1. A hajóknak tilos bármilyen merevítőrudas vonóhálót használni az Egyesült Királyság partjánál a parti tenger mérésének alapját képező alapvonalaktól számított 12 tengeri mérföldes távolságon belül.

3.2. A 3.1. ponttól eltérve a meghatározott területen belül engedélyezett a merevítőrudas vonóhálóval folytatott halászat, amennyiben:

— a hajó motorteljesítménye nem haladja meg a 221 kW-ot, teljes hosszúsága pedig nem haladja meg a 24 m-t, valamint

— a rúdhossz vagy az egyes rudak összegeként számított összesített rúdhossz nem haladja meg a 9 m-t, vagy nem hosszabbítható meg 9 m-nél hosszabbra, kivéve a homoki garnélarák (Crangon crangon) 31 mm-nél kisebb szembőségű hálóval folytatott célzott halászatát.

4. A spratthalászatnak a hering védelmében történő korlátozása az ICES 4b körzetben

A WGS84 koordinátarendszerben megadott alábbi pontokat sorrendben loxodromákkal összekötő vonallal határolt földrajzi területeken a következő időszakokban tilos bármilyen, 32 mm-nél kisebb szembőségű zsákvéggel rendelkező vontatott halászeszközzel vagy 30 mm-nél kisebb szembőségű statikus hálóval halászni:

— január 1. és március 31., valamint október 1. és december 31. között a ICES 39E8-as statisztikai területen. E rendelet alkalmazásában ezt az ICES-területet az Egyesült Királyság keleti partjától az é. sz. 55° 00′ mentén kelet felé a ny. h. 1° 00′-en lévő pontig tartó, onnan észak felé az é. sz. 55° 30′-en lévő pontig, onnan pedig nyugat felé, az Egyesült Királyság partjáig tartó vonal határolja,

— január 1. és március 31., valamint október 1. és december 31. között a Moray Firth ny. h. 3° 30′-től nyugatra lévő belső vizein és a Firth of Forth ny. h. 3° 00′-től nyugatra eső belső vizein,

— július 1. és október 31. között a következő pontokkal határolt területen: — — Dánia nyugati partján az é. sz. 55° 30′-en lévő pont — é. sz. 55° 30′, k. h. 7° 00′ — é. sz. 57° 00′, k. h. 7° 00′ — Dánia nyugati partján az é. sz. 57° 00′-en lévő pont.

5. Különös rendelkezések az ICES 3a körzetben lévő Skagerrak és Kattegat tekintetében

5.1. Tilos merevítőrudas vonóhálóval halászni a Kattegatban.

5.2. Az uniós hajóknak tilos lazacot és tengeri pisztrángot halászniuk, fedélzeten tartaniuk, átrakniuk, kirakodniuk, tárolniuk, értékesíteniük, eladásra kiállítaniuk vagy felkínálniuk.

5.3. Július 1-jétől szeptember 15-ig tilos a 32 mm-nél kisebb szembőségű zsákvéggel rendelkező vontatott halászeszközök használata az alapvonalaktól mért három tengeri mérföldön belüli vizeken a Skagerrakban és a Kattegatban, kivéve a nagy garnélarák (Pandalus borealis) célzott halászatát. A csaliként való felhasználásra szánt anyaangolna (Zoarces viviparus), gébfélék (Gobiidae) vagy sárkányfejű halak (Cottus spp.) célzott halászatára bármilyen szembőségű hálók használhatók.

6. Statikus hálók használata az ICES 3a és 4a körzetben

6.1. A 9. cikk (7) bekezdésének a) pontjával összhangban és az e melléklet B. részének 2. pontjától eltérve az alábbi halászeszközök használata engedélyezett a térkép szerint 600 m-nél sekélyebb vizekben:

— szürke tőkehal célzott halászatára használt, legalább 100 mm-es szembőségű és legfeljebb 100 hálószem mélységű, fenéken rögzített kopoltyúhálók, amennyiben a hajónként telepített hálók összesített hossza nem haladja meg a 25 km-t, és a maximális merítési idő 24 óra,

— ördöghalfélék célzott halászatára használt, legalább 250 mm-es szembőségű és legfeljebb 15 hálószem mélységű állítóhálók, amennyiben a telepített hálók összesített hossza nem haladja meg a 100 km-t, és a maximális merítési idő 72 óra.

6.2. Az (EU) 2016/2336 európai parlamenti és tanácsi rendelet ( 10 ) I. mellékletében felsorolt mélytengeri cápákra tilos célzottan halászni a térkép szerint 600 m-nél sekélyebb vizekben. Az e rendelet és más uniós jogszabályok értelmében halászati tilalom hatálya alá tartozó mélytengeri cápák véletlenül kifogott egyedeit nyilvántartásba kell venni, a lehető legnagyobb mértékben óvni kell a sérülésektől, és haladéktalanul vissza kell engedni a tengerbe. A fogási korlátok hatálya alá tartozó mélytengeri cápák egyedeit a fedélzeten kell tartani. Az ilyen fogásokat ki kell rakodni és bele kell számítani a kvótába. Azokban a helyzetekben, amikor az érintett tagállamnak nincs rendelkezésre álló kvótája vagy a rendelkezésére álló kvóta nem elegendő, a Bizottság az 1224/2009/EK rendelet 105. cikke (5) bekezdésének alkalmazásához folyamodhat. Amennyiben a mélytengeri cápák tagállami hajók általi véletlen fogásai meghaladják a 10 tonnát, a szóban forgó hajók többé nem vehetik igénybe a 6.1. pont szerinti eltérést.

D. RÉSZ

Elektromos vonóháló használata az ICES 4b és 4c körzetben

1. 2021. július 1-jétől az összes uniós vízben tilos elektromos vonóhálóval halászni.

2. A 2021. június 30-ig tartó átmeneti időszakban az ICES 4b és 4c körzetben továbbra is engedélyezett az elektromos vonóhálóval folytatott halászat, amennyiben teljesülnek az e részben meghatározott feltételek, valamint az e rendelet 24. cikke (1) bekezdésének b) pontjával összhangban a felhasznált elektromos impulzusok jellemzői tekintetében, továbbá a WGS84 koordinátarendszerben megadott alábbi pontokat loxodromákkal összekötő vonaltól délre fekvő területeken érvényben lévő ellenőrzési és nyomonkövetési intézkedések tekintetében meghatározott feltételek:

— az Egyesült Királyság keleti partján az é. sz. 55°-on lévő pont

— onnan kelet felé az é. sz. 55°, k. h. 5°-ig

— onnan észak felé az é. sz. 56°-ig

— onnan kelet felé a Dánia nyugati partján az é. sz. 56°-án lévő pontig.

A következő feltételeknek kell teljesülniük:

a) a merevítőrudas vonóhálót használó flotta tagállamonként legfeljebb 5 %-a halászik elektromos vonóháló segítségével;

b) az egyes merevítőrudas vonóhálók által felhasználható, kilowattban kifejezett elektromos áram maximális értéke legfeljebb a merevítőrúd méterben megadott hosszának 1,25-szöröse;

c) az elektródák közötti tényleges feszültség legfeljebb 15 V;

d) a hajó olyan számítógép-vezérlésű kezelőrendszerrel van felszerelve, amely legalább az utolsó 100 hálókivetés tekintetében rögzíti a vonóhálók által felhasznált elektromos áram maximális értékét és az elektródák közötti tényleges feszültséget. A számítógép-vezérlésű kezelőrendszerhez illetéktelen személy nem férhet hozzá;

e) az alín elülső részén tilos ijesztőláncot használni.

3. Ezen időszak alatt nem adhatók ki új jogosítványok hajók részére.

4. A tagállamok 2021. június 30-ig a felségterületükhöz vagy joghatóságuk alá tartozó, az alapvonalaktól számított 12 tengeri mérföld távolságig terjedő vizeken megkülönböztetésmentes intézkedéseket hozhatnak az elektromos vonóháló használatának korlátozására vagy betiltására. A tagállamok az e pont alapján bevezetett intézkedésekről értesítik a Bizottságot és az érintett tagállamokat.

5. Ha a parti tagállam a hajó lobogója szerinti tagállamtól azt kéri, az elektromos vonóhálót használó hajó parancsnoka – az (EU) 2017/1004 európai parlamenti és tanácsi rendelet ( 11 ) 12. cikkével összhangban – a halászati műveletek végzésének ideje alatt köteles felvenni a fedélzetre a parti tagállam által küldött megfigyelőt.









VI. MELLÉKLET

ÉSZAKNYUGATI VIZEK

A. RÉSZ







Minimális állományvédelmi referenciaméretek Faj Egész terület Közönséges tőkehal (Gadus morhua) 35 cm Foltos tőkehal (Melanogrammus aeglefinus) 30 cm Fekete tőkehal (Pollachius virens) 35 cm Sávos tőkehal (Pollachius pollachius) 30 cm Szürke tőkehal (Merluccius merluccius) 27 cm Rombuszhalak (Lepidorhombus spp.) 20 cm Nyelvhalak (Solea spp.) 24 cm Sima lepényhal (Pleuronectes platessa) 27 cm Vékonybajszú tőkehal (Merlangius merlangus) 27 cm Északi menyhal (Molva molva) 63 cm Kék menyhal (Molva dypterygia) 70 cm Norvég homár (Nephrops norvegicus) Norvéghomár-farok teljes hossz: 85 mm páncélhossz: 25 mm (1) 46 mm (2) Makrélák (Scomber spp.) 20 cm (6) Hering (Clupea harengus) 20 cm (6) Fattyúmakrélák (Trachurus spp.) 15 cm (6) Szardella (Engraulis encrasicolus) 12 cm vagy kg-ként 90 egyed (6) Farkassügér (Dicentrarchus labrax) 42 cm Szardínia (Sardina pilchardus) 11 cm (6) Nagyszemű vörösdurbincs (Pagellus bogaraveo) 33 cm Homár (Homarus gammarus) 87 mm Nagy tengeripók (Maja squinado) 120 mm Csíkos fésűkagylók (Chlamys spp.) 40 mm Ráncos vénuszkagyló (Ruditapes decussatus) 40 mm Kis vénuszkagyló (Venerupis pullastra) 38 mm Japán (Manilla) kagyló (Venerupis philippinarum) 35 mm Vénuszkagyló (Venus verrucosa) 40 mm Pénzkagyló (Callista chione) 6 cm Palloskagylók (Ensis spp.) 10 cm Vaskos vájókagyló (Spisula solida) 25 mm Ugrókagylók (Donax spp.) 25 mm Hüvelykagyló (Pharus legumen) 65 mm Közönséges kürtcsiga (Buccinum undatum) 45 mm Polip (Octopus vulgaris) 750 gr Languszták (Palinurus spp.) 95 mm Piros ostorgarnéla (Parapenaeus longirostris) 22 mm (páncél hossza) Nagy tarisznyarák (Cancer pagurus) 140 mm (3) (4) Fésűkagyló (Pecten maximus) 100 mm (5) (1) Az ICES 6a és 7a körzet tekintetében alkalmazandó minimális állományvédelmi referenciaméret a teljes hossz vonatkozásában 70 mm, a páncélhossz vonatkozásában pedig 20 mm. (2) Az ICES 6a és 7a körzet tekintetében alkalmazandó minimális állományvédelmi referenciaméret 37 mm. (3) Az ICES 7d, 7e és 7f körzet kivételével az ICES 5, 6 (az é. sz. 56°-tól délre) és 7 alterület uniós vizei tekintetében alkalmazandó minimális állományvédelmi referenciaméret 130 mm. (4) A csapdákkal és kosarakkal kifogott nagy tarisznyarákok esetében a fogás össztömegének legfeljebb 1 %-a állhat leválasztott ollókból. Más halászeszközzel fogott nagy tarisznyarákok esetében legfeljebb 75 kg tömegű leválasztott olló rakodható ki. (5) Az ICES 7a körzetnek az é. sz. 52° 30′-től északra eső része és az ICES 7d körzet tekintetében alkalmazandó minimális állományvédelmi referenciaméret 110 mm. (6) Az 1380/2013/EU rendelet 15. cikkétől eltérve a szardínia, a szardella, a hering, a fattyúmakréla és a makréla minimális állományvédelmi referenciaméretei nem alkalmazandók minden egyes említett faj fedélzeten tartott teljes fogásai élősúlyának 10 %-áig.

A a minimális állományvédelmi referenciaméret alatti szardínia, szardella, hering, fattyúmakréla és makréla százalékos arányát a fedélzeten lévő összes tengeri élőlény élősúlya szerint válogatás után vagy kirakodáskor kell kiszámítani.

A százalékarány egy vagy több reprezentatív minta alapján számítható ki. A 10 %-os határt átrakáskor, kirakodáskor, szállításkor, raktározáskor, kiállításkor és értékesítéskor is tilos meghaladni.

B. RÉSZ

Szembőség

1. A vontatott halászeszközök szembőségének alapméretei

1.1. A kirakodási kötelezettség sérelme nélkül a hajóknak legalább 120 mm-es ( 12 ), illetve az ICES 7b–7k alterületen legalább 100 mm-es szembőséget kell alkalmazniuk.

1.2. A kirakodási kötelezettség sérelme nélkül és az 1.1. pont ellenére a hajók az alábbi táblázatban felsoroltak szerinti kisebb szembőségeket is alkalmazhatnak az északnyugati vizeken, feltéve, hogy:

i. megfelelnek az említett táblázatban meghatározott kapcsolódó feltételeknek, a közönséges tőkehal, a foltos tőkehal és a fekete tőkehal járulékos fogásai pedig nem haladják meg az összes tengeri biológiai erőforrás egyes halászati utak után kirakodott, élősúlyban kifejezett összes fogásának 20 %-át; vagy

ii. a