3.1.2.

Vizsgálatok 3.1.2.1. A vizsgálatok elvégzése során a használati szabványokat és azok alkalmazását úgy kell megállapítani, hogy a kalibrálási módszer mérési bizonytalansága lehetőleg ne haladja meg a vizsgált mérőrendszerre vonatkozó legnagyobb megengedett hiba egyötödét. 3.1.2.2. A mérő vizsgálata Először meg kell határozni a hibagörbét a térfogatáram függvényében, kellő számú mérési pontot használva a legkisebb és a legnagyobb térfogatáram között. Különösen ellenőrizni kell a mérő hibasávjának szélességét a mérési tartományban, kisebb jelentőségű a hibagörbe helyzete a nulla vonalhoz képest. Szükség lehet vizsgálatok végzésére a térfogatáram-tartományokon túl is. Amennyiben lehetséges, a vizsgálatokat a működési határértékeken is célszerű elvégezni, vagyis a legnagyobb és a legkisebb hőmérsékletre, az előírt viszkozitásra és a legkisebb kiadható mennyiségre. A legkisebb kiadható mennyiség vizsgálatainak esetét kivéve, a vizsgálati adagot úgy kell kiválasztani, hogy az elég nagy legyen annak biztosításához, hogy az értékmutató szerkezet felbontása soha ne legyen kisebb, mint a legnagyobb megengedett hiba egyharmada. Amikor az EGK-típusjóváhagyást már megadták a mérőeszközre és a segédberendezésekre, igazolni kell, hogy a mérő és a mérőrendszer jellemzői összhangban vannak-e. Ha igen, akkor a mérőt nem kell további vizsgálatoknak alávetni, de meg kell határozni a mérőrendszer legkisebb kiadható mennyiségét a 71/319/EGK irányelv melléklete I. fejezetének 4.2. pontja szerint. Ha a mérőeszköz jellemzői nem összeegyeztethetők a mérőrendszerével, vagy ha nem adták volna meg a típusjóváhagyást a mérőeszközre (és a segédberendezésekre), akkor a teljes mérőrendszert ezen irányelvnek, valamint a 71/319/EGK irányelvnek és 71/348/EGK irányelvnek megfelelően meg kell vizsgálni. 3.1.2.3. Levegő, illetve gáz eltávolításának vizsgálatai A vizsgálatoknak ki kell mutatniuk, hogy a levegő- vagy gázkiküszöbölő eleget tesz az 1.6.2.1.4., az 1.6.2.1.5. és az 1.6.2.2.4. pont követelményeinek. Ha gázelszívókat és különleges gázelszívókat szereltek fel, a folyamatos kiküszöbölést az elfolyási oldalon elhelyezett megfelelő térfogatmérő mérési eredményeivel történő összehasonlítással, levegő vagy gáz hozzáadásával és anélkül kell ellenőrizni. Amennyiben különleges gázelszívókat szerelnek fel, vizsgálni kell a tartály teljes kiürítését is. Ha lehet, a vizsgálatokat a legkedvezőtlenebb folyadékkal kell elvégezni. Amennyiben modellen vagy a tényleges berendezés lekicsinyített modelljén történik a vizsgálat, akkor figyelembe kell venni a hasonlósági törvényeket a viszkozitásra (Reynolds), a gravitációra (Froude) és felületi feszültségre (Weber) vonatkozóan. Általános szabályként a modelleken csak indokolt esetben végezhető vizsgálat. 3.1.2.4. Különleges mérőrendszerek vizsgálata 3.1.2.4.1. Folyékony üzemanyag mérőrendszerei A vizsgálat összetevői: a) a mérő ellenőrzése, a segédberendezés ellenőrzése és az ilyen berendezés (árjelző, nyomtató, nullázószerkezet stb.) befolyásának dokumentálása; b) a gázkiküszöbölő ellenőrzése; c) a tömlőtérfogat állandóságának ellenőrzése; d) az árjelző szabályos előrehaladását igazoló különleges ellenőrzés (az árjelző első részegységében szabálytalan előrehaladást válthat ki a szállítószelep hirtelen zárása). 3.1.2.4.2. Cseppfolyósított gáz mérőrendszere. A vizsgálat összetevői: a) ellenőrzés a hatékonysági tartomány rajzai és a gázleválasztók tervei alapján; b) a gázleválasztóba beépíthető gázkiküszöbölő (szintszabályozó) működésének vizsgálata. A nyomásfenntartó szerkezetet is ellenőrizni kell a rajzon. A hitelesítő szervezet különleges esetekben modellvizsgálatot is előírhat.