2.2.

A fékrendszerek jellemzői 2.2.1. M és N kategóriájú járművek 2.2.1.1. Egy jármű fékrendszereinek meg kell felelniük az üzemi, biztonsági és rögzítő- fékrendszerekre meghatározott követelményeknek. 2.2.1.2. Az üzemi, biztonsági és rögzítő fékezést végző berendezéseknek lehetnek közös alkatrészei, feltéve hogy megfelelnek a következő feltételeknek: 2.2.1.2.1. Legalább két egymástól független, a vezető által szokásos vezetői testhelyzetéből könnyen elérhető működtető berendezésnek kell lennie. Az m2 és M3 kivételével minden kategóriájú járműben minden működtető berendezést (a lassítófék működtető berendezése kivételével) úgy kell kialakítani, hogy kioldás után teljesen nyitott helyzetébe térjen vissza. Ez a követelmény nem vonatkozik a rögzítőfék működtető berendezésére (vagy a kombinált működtetésnek erre az alkatrészére), ha az behúzott állapotban mechanikusan rögzítve van. 2.2.1.2.2. Az üzemi fékrendszer működtető berendezésének függetlennek kell lennie a rögzítő fékrendszer működtető berendezésétől. 2.2.1.2.3. Ahol az üzemi és a biztonsági fékrendszert ugyanaz a berendezés működteti, ott e működtető berendezés és az erőátviteli rendszerek különböző alkatrészei közötti kapcsolat hatékonysága nem csökkenhet egy bizonyos üzemi idő után. 2.2.1.2.4. Ahol az üzemi és a biztonsági fékrendszert ugyanaz a berendezés működteti, ott a rögzítő fékrendszert úgy kell kialakítani, hogy akkor is lehessen működtetni, ha a jármű mozog. Ezt a rendelkezést nem kell alkalmazni ott, ahol egy kisegítő működtető berendezés lehetővé teszi az üzemi fékrendszernek legalább részleges működtetését, amint arról a II. melléklet 2.1.3.6. pontja rendelkezik. 2.2.1.2.5. Bármely alkatrész törése vagy szakadása esetén az (1.6. pontban meghatározott) fékeket vagy a 2.2.1.2.7. pontban meghatározott alkatrészeket kivéve, vagy az üzemi fékrendszer bármely más hibája esetén (működési hiba, egy energiatartalék részleges vagy teljes kimerülése) a biztonsági fékrendszernek vagy az üzemi fékrendszer meg nem hibásodott részének képesnek kell lennie a jármű megállítására a biztonsági fékezésre előírt feltételek mellett. 2.2.1.2.6. Különösképpen amennyiben a biztonsági fékrendszernek és az üzemi fékrendszernek közös működtető berendezése és erőátviteli rendszere van: 2.2.1.2.6.1. Amennyiben az üzemi fékrendszert a vezető izomenergiája működteti egy vagy több energiatartalék támogatásával, e támogatás meghibásodása esetén a biztonsági fékrendszer teljesítményét biztosítani kell tudni a vezető izomenergiájával, és ha van ilyen, a hiba által nem érintett energiatartalékok támogatásával, miközben a működtető berendezésre kifejtett erő nem haladhatja az előírt legnagyobb értéket. 2.2.1.2.6.2. Amennyiben az üzemi fékrendszert és az erőátviteli rendszert működtető erők kizárólag a vezető által működtetett energiatartalék használatától függenek, ott legalább két, egymástól teljes mértékben független, saját független erőátviteli rendszerrel ellátott energiatartaléknak kell rendelkezésre állnia; megengedhető, hogy ezek mindegyike csak két vagy több kerék fékjére hasson, amelyek úgy vannak kiválasztva, hogy képesek legyenek biztosítani az előírt mértékű biztonsági fékezési teljesítményt anélkül, hogy fékezés közben veszélyeztetnék a jármű stabilitását, továbbá az energiatárolók mindegyike legyen felszerelve a 2.2.1.13. pont szerint meghatározott figyelmeztető jelzést adó készülékkel. 2.2.1.2.7. Bizonyos alkatrészeket, mint amilyen a pedál és csapágyazása, a főfékhenger és dugattyúja (hidraulikus rendszerek), a fékszelep (hidraulikus és/vagy pneumatikus rendszerek), a pedál és a főfékhenger vagy fékszelep közötti kapcsolat, a fékhengerek és dugattyúik (hidraulikus és/vagy pneumatikus rendszerek) és a fékkar, valamint a fékkulcs és tengelye, nem kell törésre hajlamosnak tekinteni, ha megfelelően vannak méretezve, karbantartás során könnyen hozzáférhetők, és legalább olyan biztonsági jellemzőkkel bírnak, mint ami a jármű más létfontosságú elemeire (pl. a kormányrudazatra) van előírva. Ha ezen alkatrészek bármelyikének meghibásodása lehetetlenné tenné a jármű fékezését legalább a biztonsági fékrendszer számára előírt hatékonysággal, úgy ezt az alkatrészt fémből vagy fémmel egyenértékű jellemzőkkel bíró anyagból kell készíteni, és nem szenvedhet lényeges alakváltozást a fékberendezés szokásos üzemállapota esetén. 2.2.1.3. Amennyiben az üzemi és a biztonsági fékrendszer külön működtető berendezéssel van ellátva, a két működtető berendezés egyidejű működtetése nem teheti az üzemi és a biztonsági fékrendszert is működésképtelenné, akár hibátlan mindkét rendszer, akár hibás az egyik. 2.2.1.4. Az üzemi fékrendszer erőátviteli rendszerének valamely részében bekövetkező meghibásodás esetén a következő feltételeket kell teljesíteni: 2.2.1.4.1. Az üzemi fékrendszer működtető berendezésének működtetésével még mindig elegendő számú kerék fékezzen, bármilyen legyen is a jármű terhelése. 2.2.1.4.2. Ezeket a kerekeket úgy kell megválasztani, hogy az üzemi fékrendszer megmaradó fékhatása megfeleljen a II. melléklet 2.1.4. pontjában megállapított követelményeknek. 2.2.1.4.3. Mindazonáltal fenti követelmények nem vonatkoznak félpótkocsik vontató járműveire, ha a félpótkocsi üzemi fékrendszerének erőátviteli rendszere független a vontató járműétől. 2.2.1.5. Amennyiben a fékezéshez a vezető izomenergiáján kívül más energiát is felhasználnak, nem kell egynél több ilyen energiaforrásnak (hidraulikus szivattyú, levegőkompresszor stb.) rendelkezésre állnia, de az energiaforrás hajtóberendezésének a lehető legbiztonságosabbnak kell lennie. 2.2.1.5.1. Egy jármű-fékrendszer erőátviteli rendszere bármely alkatrészének meghibásodása esetén a meg nem hibásodott alkatrész ellátását továbbra is biztosítani kell, ha a jármű visszamaradó és/vagy biztonsági fékezésre előírt hatékonyságú megállításához erre szükség van. Ezt a feltételt a jármű statikus helyzetében könnyen működtethető berendezések útján vagy automatikus eszközökkel kell teljesíteni. 2.2.1.5.2. Továbbá az e berendezés körében lévő tároló berendezések olyanoknak kell lenniük, hogy az energiaellátás hibája esetén az üzemi fékrendszer működtető berendezésének a IV. melléklet A. és B. szakaszának 1.2 pontjában meghatározott feltételek szerinti négyszeri teljes löketű működtetése után az ötödik működtetéssel még mindig meg lehessen állítani a járművet a biztonsági fékezésre előírt hatékonysággal. 2.2.1.5.3. Mindazonáltal tárolt energiával működő hidraulikus fékrendszereknél e rendelkezéseket teljesítettnek lehet tekinteni, amennyiben a IV. melléklet C. szakaszának 1.2.2. pontja szerinti követelmények teljesülnek. 2.2.1.6. A 2.2.1.2., 2.2.1.4. és 2.2.1.5. pont követelményeit bármely olyan automatikus berendezés alkalmazása nélkül kell teljesíteni, amelynek hatástalansága azért maradhat észrevétlen, mert a rendes körülmények között „nyugalmi” állásban lévő alkatrészek csak a fékrendszer meghibásodása esetén lépnek működésbe. 2.2.1.7. Az üzemi fékrendszernek a jármű minden kerekére hatnia kell. 2.2.1.8. Az üzemi fékrendszer hatását egyenletesen kell megosztani a tengelyek között. A több mint két tengellyel felszerelt járműveknél a kerék blokkolásának vagy a fékbetétek tükrösödésének elkerülése érdekében, igen kis teher szállítása esetén, bizonyos tengelyeken a fékerőt automatikusan nullára lehet csökkenteni, feltéve hogy a jármű megfelel a II. mellékletben előírt követelményeknek. 2.2.1.9. Az üzemi fékrendszer hatását az adott tengely kerekei között a jármű hosszanti középsíkjához képest szimmetrikusan kell megosztani. 2.2.1.10. Az üzemi fékrendszer és a rögzítő fékrendszer megfelelő erősségű alkatrészek útján tartósan a kerekekhez kapcsolt fékfelületekre hat. Tilos egy fékfelületet eltávolítani a kerekekről; mindazonáltal az üzemi fékrendszer és a biztonsági fékrendszer esetében a fékfelület ilyen eltávolítása megengedett, feltéve hogy az csak pillanatnyi, például sebességváltás során, és utána mind az üzemi fékrendszer, mind a biztonsági fékrendszer továbbra is az előírt hatékonysággal működik. Ezenfelül az ilyen eltávolítás a rögzítő fékrendszer esetében is megengedett, feltéve hogy a féket kizárólag a vezető működteti a vezetőülésből olyan rendszeren keresztül, amelyet egy szivárgás nem hozhat működésbe ( 6 ). 2.2.1.11. A fékek kopásának könnyen kompenzálhatónak kell lennie kézi vagy automatikus beállító rendszer útján. Ezenfelül az erőátviteli rendszer és a fékek működtető berendezése és alkatrészei rendelkezek tartalék úthosszal, és ha szükséges, megfelelő kompenzációs eszközökkel, hogy amikor a fékek felmelegednek, vagy a fékbetétek kopása elért egy bizonyos értéket, a hatékony fékezés azonnali beállítás nélkül is biztosítva legyen. 2.2.1.11.1. Az üzemi fékek kopásbeállításának automatikusnak kell lennie. Mindazonáltal az automatikus beállító berendezések felszerelése az N2 és N3 kategóriájú terepjáró járműveknél és az M1 és N1 kategóriájú járművek hátsó kerekeinél opcionális. Az automatikus kopásbeállító berendezéseknek olyanoknak kell lenniük, hogy a hatékony fékezés a fékek felmelegedése és azt követő lehűlése után is biztosítva legyen. Különösképpen a jármű maradjon a szokásos üzemelésre alkalmas állapotban a II. melléklet 1.3. pontjának (I. típusú vizsgálat) és a II. melléklet 1.4 pontjának (II. típusú vizsgálat) vagy 1.6. pontjának (III. típusú vizsgálat) megfelelő vizsgálatok elvégzése után is. 2.2.1.11.2. Az üzemi fékbetétek kopásának a járművön kívülről vagy a jármű alól könnyen ellenőrizhetőnek kell lennie, csupán a járművel szokásos módon szállított szerszámok vagy eszközök segítségével; például megfelelő kémlelőnyílások elhelyezése útján vagy valamilyen más módon. Alternatívaként elfogadhatók olyan akusztikai vagy optikai berendezések, amelyek a helyén ülő vezetőt figyelmeztetik a fékbetét-csere szükségességére. Az első és/vagy hátsó kerekeknek e célból történő leszerelése csak az M1 és N1 kategóriájú járműveknél engedhető meg. 2.2.1.12. Hidraulikus fékrendszerekben: 2.2.1.12.1. A folyadéktartályok töltőnyílásainak jól hozzáférhetőknek kell lenniük; ezenfelül a folyadéktartályokat úgy kell kialakítani, hogy a bennük lévő folyadék szintje a tartály kinyitása nélkül is könnyen ellenőrizhető legyen. Amennyiben ez utóbbi feltétel nem teljesül, fényjelzés figyelmezteti a vezetőt, ha a folyadékszint annyira lesüllyed, hogy az a fékrendszer hibáját okozhatja. A vezetőnek könnyen tudnia kell ellenőrizni, hogy a fényjelzés jól működik-e. 2.2.1.12.2. A hidraulikus rendszer valamely részének meghibásodását olyan piros ellenőrző lámpával kell jelezni a vezetőnek, amely legkésőbb a működtető berendezés működtetése alkalmával gyullad ki, és mindaddig égve marad, amíg a hiba fennáll, és a gyújtáskapcsoló (indítókapcsoló) „be” (járó) helyzetben van. Mindazonáltal megengedhető egy olyan piros ellenőrző lámpa is, amely kigyullad, ha a tartályban lévő folyadék szintje a gyártó által megadott szint alá esik. Az ellenőrző lámpának nappali fénynél is láthatónak kell lennie; a vezetőnek könnyen tudnia kell ellenőrizni a vezetőülésből az ellenőrző lámpa kifogástalan állapotát. A berendezés valamely alkatrészének hibája nem okozza a szóban forgó fékrendszer hatékonyságának teljes megszűnését. 2.2.1.12.3. A fékrendszerek hidraulikus erőátviteli rendszerében használt folyadékot az ISO 9128-1987 szabványnak megfelelően kell azonosítani. Az 1. és 2. ábra szerinti jelzést letörölhetetlen módon jól láthatóan kell a folyadéktartály töltőnyílása mellett, attól 100 milliméternél nem távolabb elhelyezni; a gyártó kiegészítő információkat is feltüntethet. 2.2.1.13. Minden olyan járművet, amely egy energiatároló által működtetett üzemi fékrendszerrel van ellátva, ha az előírt biztonsági fékhatás nem érhető el e fékrendszerrel a tárolt energia alkalmazása nélkül, figyelmeztető berendezéssel kell ellátni – a manométeren kívül, ha ilyen van – amely optikai vagy akusztikai jelzést ad, ha a tárolt energia a rendszer bármely részében olyan értékre csökken, amelynél a tartály utántöltése nélkül és a jármű terhelési állapotától függetlenül még lehetséges négyszeri teljes löketű működtetés után ötödször is úgy működtetni az üzemi fékrendszer működtető berendezését, hogy az előírt biztonsági fékezési teljesítmény elérhető legyen (az üzemi fék erőátviteli rendszerének hibája nélkül és a fékek hézagát a lehető legkisebbre állítva). A figyelmeztető berendezésnek közvetlenül és tartósan kell a fékkörhöz csatlakoztatva lennie. Ha a motor rendes üzemi körülményeknek megfelelően jár és a fékrendszerben nincs hiba, a figyelmeztető készülék nem ad jelzést, kivéve azt az időszakot, ami az energiatárlónak/energiatárlóknak a motor elindítása utáni feltöltéshez szükséges. 2.2.1.13.1. Mindazonáltal azoknál a járműveknél, amelyek csak a 2.2.1.5.1. pontnak felelnek meg annál fogva, hogy teljesítik a IV. melléklet C. szakasza 1.2.2. pontjának követelményeit, a riasztónak a fényjelzésen kívül hangjelzést is kell adnia. E berendezéseknek nem kell egyszerre működniük, feltéve hogy mindegyik megfelel a fenti követelményeknek és a hangjelzés nem szólal meg a fényjelzés megjelenése előtt. 2.2.1.13.2. Ez az akusztikus jelzés működésen kívül helyezhető, ha a rögzítőfék be van húzva, és/vagy ha a gyártó választásától függően, automata erőátviteli rendszer esetében a sebességválasztó „park” állásban van. 2.2.1.14. A 2.1.2.3. pont követelményeinek sérelme nélkül, ott, ahol a fékrendszer működéséhez elengedhetetlenül szükséges segédenergia-forrás használata az energiatartaléknak biztosítania kell, hogy a motor leállása vagy az energiaforrást meghajtó berendezés meghibásodása esetén a fékteljesítmény elegendő maradjon a jármű megállításához, az előírt feltételek mellett. Ezenfelül ha a rögzítő fékezéshez a vezető által alkalmazott izomenergiát valamilyen segédberendezés támogatja, a rögzítő fékrendszer működtetését e támogatás hibája esetén is biztosítani kell, szükség esetén a rendes segédenergiától független tartalékenergia felhasználásával. E tartalékenergia az lehet, amely különben az üzemi fékrendszer céljára szolgál. A „működtetés” kifejezés a fék oldását is jelenti. 2.2.1.15. Azon gépjárművek esetében, amelyeknél megengedett egy, a vontató jármű vezetője által működtetett fékkel felszerelt pótkocsi hozzákapcsolása, a vontató jármű üzemi fékrendszerét olyan berendezéssel kell ellátni, amely abban az esetben, ha a pótkocsi fékrendszere meghibásodik, vagy a vontató jármű és a pótkocsi közötti levegő-töltővezeték (vagy az adott helyen alkalmazott más kapcsolat) megszakadna, még mindig le lehessen fékezni a vontató járművet a biztonsági fékrendszerre előírt hatékonysággal; ennek megfelelően az is elő van írva, hogy ezt a berendezést a vontató járműre kell szerelni ( 7 ). 2.2.1.16. A segédberendezéseket úgy kell ellátni energiával, hogy működésük alatt elérhetőek legyenek az előírt teljesítményértékek, és még az energiaforrás meghibásodása esetén se történhessen meg, hogy a segédberendezések működése következtében a fékrendszert tápláló energiatartalékok a 2.2.1.13. pontban megjelölt szint alá essenek. 2.2.1.17. Az O3 vagy O4 kategóriájú pótkocsiknál az üzemi fékrendszernek átmenő vagy félig átmenő típusúnak kell lennie. 2.2.1.18. Az O3 vagy O4 kategóriájú pótkocsi vontatására engedélyezett járműnél a fékrendszernek az alábbi feltételeket kell teljesítenie: 2.2.1.18.1. Ha a vontató jármű biztonsági fékrendszerét működtetik, a pótkocsinál is jelentkeznie kell egy fokozatos fékhatásnak. 2.2.1.18.2. Ha a vontató jármű üzemi fékrendszere meghibásodik, és ha a rendszer legalább két önálló részből áll, a hiba által nem érintett résznek vagy részeknek alkalmasaknak kell lenniük a pótkocsi fékeinek részleges vagy teljes működtetésére. Lehetővé kell tenni a fékhatás fokozatos alkalmazását; ha ezt a műveletet egy rendes körülmények között nyugalomban lévő szelep hajtja végre, ilyen szelepet csak akkor szabad alkalmazni, ha a vezető könnyen ellenőrizheti a szelep kifogástalan működését akár a vezetőfülkéből, akár a járművön kívülről, szerszám használata nélkül. 2.2.1.18.3. A levegő-töltővezetékek (vagy az adott helyen alkalmazott más kapcsolat) valamelyikének szakadása vagy szivárgása esetén mindazonáltal lehetővé kell tenni, hogy a vezető teljes mértékben vagy részlegesen működtethesse a pótkocsi fékjeit vagy az üzemi fékrendszer működtető berendezése, vagy a biztonsági fékrendszer működtető berendezése, vagy a működtető fékrendszer működtető berendezése útján, hacsak a szakadás vagy szivárgás nem fékezi le automatikusan a pótkocsit a II. melléklet 2.2.3. pontjában előírt hatékonysággal. 2.2.1.18.4. Kétvezetékes levegőellátó rendszer esetén a 2.2.1.18.3. pont követelményeit a következő feltételek teljesítése esetén lehet teljesítettnek tekinteni: 2.2.1.18.4.1. Ha a 2.2.1.18.3. pontban említett működtető berendezések közül kijelölt fékműködtető berendezést teljes mértékben működtetik, a következő két másodperc során a töltővezeték nyomásának 1,5 bar-ra kell esnie. 2.2.1.18.4.2. Ha a töltővezeték nyomása legalább 1 bar/s ütemben csökken, a pótkocsi automatikus fékezésének működésbe kell lépnie, mielőtt még a töltővezeték nyomása 2 bar-ra esne. 2.2.1.19. A következő járműtípusokat a II. melléklet 1.5. pontjában leírt IIA típusú vizsgálatnak kell alávetni a melléklet 1.4. pontjában leírt II típusú vizsgálat helyett: — M3 kategóriájú helyközi autóbuszok és távolsági túraautóbuszok, és — O4 kategóriájú pótkocsik vontatására engedélyezett N3 kategóriájú gépjárművek. Ha a jármű legnagyobb tömege meghaladja a 26 000 kilogrammot, a vizsgálati tömeget 26 000 kilogrammra kell korlátozni, vagy abban az esetben, ha a terheletlen jármű tömege meghaladja a 26 000 kg tömeget, a számításnál ezt a tömeget kell figyelembe venni. 2.2.1.20. Egy elektromos fékrendszerekkel ellátott pótkocsi vontatására felszerelt gépjármű esetében az alábbi követelményeket kell teljesíteni: 2.2.1.20.1. A gépjármű energiaforrásának (generátor és akkumulátor) megfelelő kapacitással kell rendelkeznie a fékrendszer áramellátásához. Ha a motor a gyártó által ajánlott alapjárati fordulatszámon jár és minden, a gyártó által a járművel alapfelszerelésként szállított elektromos berendezés be van kapcsolva, a villamos vezetékek feszültsége az elektromos fékrendszer legnagyobb áramfelvétele (15 A) esetén sem eshet 9,6 V érték alá, a csatlakozónál mérve. A villamos vezetékekben még túlterhelés esetén sem keletkezhet rövidzárlat. 2.2.1.20.2. A vontató jármű üzemi fékrendszerének meghibásodása esetén, amennyiben ez a rendszer legalább két független egységből áll, a meghibásodás által nem érintett egység vagy egységek képesek legyenek a pótkocsi fékjeinek részleges vagy teljes működtetésére. 2.2.1.20.3. A féklámpakapcsoló és -áramkör csak akkor használható az elektromos fékrendszer működtetésére, ha a működtető vezeték párhuzamosan van kapcsolva a féklámpával, és a meglévő féklámpakapcsoló és -áramkör alkalmas a többletterhelés felvételére. 2.2.1.21. Két vagy több független részből álló pneumatikus üzemi fékrendszer esetében a részek közötti bármely szivárgást a működtető berendezésnél vagy az után, folyamatosan a légkörbe kell kiengedni. 2.2.1.22. A négynél nem több tengellyel rendelkező M2, M3, N2, és N3 kategóriájú gépjárműveket 1. kategóriájú blokkolásgátló berendezésekkel kell ellátni a X. melléklet követelményeinek megfelelően. 2.2.1.23. Ha a 2.2.1.22. pontban nem említett gépjárműveket látnak el blokkolásgátló berendezésekkel, ezeknek meg kell felelniük a X. melléklet követelményeinek. 2.2.1.24. Egy O3 vagy O4 kategóriájú pótkocsi vontatására engedélyezett gépjárműnél a pótkocsi üzemi fékrendszere csak a vontató jármű üzemi, biztonsági vagy rögzítő fékrendszerével együtt működtethető. 2.2.1.25. Blokkolásgátló berendezéssel ellátott pótkocsi vontatására engedélyezett gépjárműveket, az M1 és N1 kategóriájú járművek kivételével, a pótkocsi blokkolásgátló rendszerét ellenőrző külön optikai figyelmeztető jelzéssel kell felszerelni, amely megfelel a X. melléklet 4.1., 4.2. és 4.3. pontja követelményeinek. A vontatókat különleges elektromos csatlakozóval kell ellátni a pótkocsi blokkolásgátló berendezései számára ezen irányelv X. melléklete 4.4. pontjának megfelelően. 2.2.1.26. Az M1 kategóriájú gépjárműveket ideiglenes használatra szánt pótkerekekkel/gumiabroncsokkal lehet felszerelni, feltéve hogy azok megfelelnek a XIII. melléklet követelményeinek. 2.2.2. O kategóriájú járművek 2.2.2.1. Az O1 kategóriájú pótkocsikat nem kell üzemi fékrendszerrel felszerelni; mindazonáltal ha az ebbe a kategóriába tartozó pótkocsikat üzemi fékrendszerrel látják el, ennek ugyanazoknak a követelményeknek kell megfelelnie, mint az O2 kategória fékrendszereinek. 2.2.2.2. Az O2 kategóriába tartozó valamennyi pótkocsit átmenő vagy félig átmenő típusú vagy ráfutó típusú üzemi fékrendszerrel kell felszerelni. Ez utóbbi típust fél-pótkocsik esetében nem lehet engedélyezni. Mindazonáltal a XI. melléklet követelményeinek megfelelő elektromos fékrendszereket meg kell engedni. 2.2.2.3. Az O3 és O4 kategóriába tartozó valamennyi pótkocsit átmenő vagy félig átmenő típusú üzemi fékrendszerrel kell felszerelni. 2.2.2.4. Az üzemi fékrendszernek a pótkocsi összes kerekére hatnia kell. 2.2.2.5. Az üzemi fékrendszer hatását megfelelően meg kell osztani a tengelyek között. 2.2.2.6. Minden fékrendszer hatását minden tengely kerekei között a jármű hosszanti középsíkjához képest szimmetrikusan kell megosztani. 2.2.2.7. Az előírt hatékonysági fok eléréséhez szükséges fékfelületeknek állandó kapcsolatban kell állniuk a kerekekkel, merev rögzítés vagy meghibásodásra nem hajlamos alkatrészek útján. 2.2.2.8. A fékek kopásának könnyen kompenzálhatónak kell lennie kézi vagy automatikus beállító rendszer útján. Ezenfelül a működtető berendezés, valamint az erőátviteli rendszer és a fékek alkatrészei rendelkeznek tartalék úthosszal, és ha szükséges, megfelelő kompenzációs eszközökkel annak érdekében, hogy ha a fékek felmelegszenek, vagy a fékbetétek bizonyos mértékig elkoptak, biztosítani lehessen a hatékony fékezést anélkül, hogy azonnali beállításra lenne szükség. 2.2.2.8.1. Az üzemi fékek kopás beállításának automatikusnak kell lennie. Mindazonáltal az O1 és O2 kategóriájú járművek esetében automatikus beállító berendezés felszerelése opcionális. Az automatikus kopásbeállító berendezéseknek olyanoknak kell lenniük, hogy a hatékony fékezés a fékek felmelegedése és azt követő lehűlése után is biztosítva legyen. Különösképpen a járműnek rendes üzemelésre alkalmas állapotban kell maradnia a II. melléklet 1.3. pontjának (I. típusú vizsgálat) és a II. melléklet 1.6. pontjának (III. típusú vizsgálat) megfelelő vizsgálatok elvégzése után is. 2.2.2.8.2. Az üzemi fékbetétek kopásának a járművön kívülről vagy a jármű alól könnyen ellenőrizhetőnek kell lennie, csupán olyan szerszámok vagy berendezések segítségével, amelyekkel a jármű szokásosan el van látva; például megfelelő kémlelőnyílások elhelyezése útján vagy valamilyen más módon. 2.2.2.9. A fékrendszernek olyannak kell lennie, hogy a pótkocsi automatikusan megálljon, ha a kapcsolóberendezés a pótkocsi mozgása közben szétválik. Mindazonáltal ez a követelmény nem vonatkozik az 1,5 tonnát meg nem haladó legnagyobb tömegű pótkocsikra, feltéve hogy a pótkocsik a fő kapcsolóberendezésen kívül egy biztonsági kapcsolóberendezéssel (lánc, sodronykötél stb.) is fel vannak szerelve, amely a fő kapcsolóberendezés leválása esetén meggátolja, hogy a vonórúd leérjen a földre, és a pótkocsi számára némi visszamaradó kormányzást szolgáltat. 2.2.2.10. Minden pótkocsinál, amelyet üzemi fékrendszerrel kell ellátni, rögzítő fékezést is kell biztosítani, még abban az esetben is, amikor a pótkocsi le van választva a vontató járműről. Lehetővé kell tenni, hogy egy, a földön álló személy működtetni tudja a rögzítő fékrendszert; mindazonáltal személyszállításra használt pótkocsi esetében ezt a fékrendszert a pótkocsi belsejéből is képesnek kell lenni működtetni. A „működtetés” kifejezés a fék oldását is jelenti. 2.2.2.11. Ha a pótkocsi olyan berendezéssel van ellátva amely lehetővé teszi a – nem rögzítő – fékrendszerek sűrített levegős működtetésének kiiktatását, a berendezést úgy kell megtervezni és elkészíteni, hogy az határozottan visszaálljon „nyugalmi” állásába nem később, mint amikor újra ráengedik a sűrített levegőt a pótkocsira. 2.2.2.12. Az O3 és O4 kategóriába tartozó, kétvezetékes levegőellátó rendszerrel felszerelt pótkocsiknak meg kell felelniük a 2.2.1.18.3. pont követelményeinek. 2.2.2.13. Az O3 és O4 kategóriába tartozó pótkocsikat blokkolásgátló berendezésekkel kell ellátni a X melléklet követelményeinek megfelelően. 2.2.2.14. Ha a 2.2.2.13. pontban nem említett pótkocsikat látnak el blokkolásgátló berendezésekkel, ezeknek meg kell felelniük a X. melléklet követelményeinek. 2.2.2.15. A segédberendezéseket úgy kell ellátni energiával, hogy működésük során az üzemi fékezési energiát tároló berendezésben/berendezésekben fennmaradjon legalább a II. melléklet függelékének 3.1.2.2. pontjában előírt legkisebb vontatójármű-töltőnyomás 80 %-a. 2.2.2.15.1. A segédberendezés vagy valamelyik hozzá tartozó cső törése vagy szivárgása esetén a fékezett kerekek kerületére ható erők összege a szóban forgó pótkocsira a II. melléklet 2.2.1.2.1. pontjában előírt értéknek legalább 80 %-a legyen. Mindazonáltal ott, ahol egy ilyen törés vagy szivárgás hatással van egy különleges berendezés működtető jelzésére, amint arra a II. melléklet függelékének 6. pontja utal, e pont teljesítménykövetelményeit kell alkalmazni.