2007R1528 — HU — 01.10.2014 — 004.002

Ez a dokumentum kizárólag tájékoztató jellegű, az intézmények semmiféle felelősséget nem vállalnak a tartalmáért

Módosította:









▼B

A TANÁCS 1528/2007/EK RENDELETE

(2007. december 20.)

a gazdasági partnerségi megállapodásokat létrehozó vagy azok létrehozásához vezető megállapodásokban meghatározott, az afrikai, karibi és csendes-óceáni államok (AKCS-államok) csoportjának egyes tagjaiból származó termékekre vonatkozó szabályozások alkalmazásáról







AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, és különösen annak 133. cikkére, tekintettel a Bizottság javaslatára, mivel: (1) A Cotonouban 2000. június 23-án egyrészről az Afrikai, Karibi és Csendes-óceáni Államok Csoportjának tagjai, másrészről az Európai Közösség és tagállamai között aláírt partnerségi megállapodás ( 1 ) (a továbbiakban: AKCS-EK partnerségi megállapodás) előírja, hogy a gazdasági partnerségi megállapodásoknak legkésőbb 2008. január 1-jén hatályba kell lépniük. (2) Az AKCS-EK partnerségi megállapodás a megállapodás V. mellékletében ismertetett kereskedelmi szabályozás 2007. december 31-ig tartó fenntartását írja elő. (3) A Közösség 2002 óta tárgyal gazdasági partnerségi megállapodásokról az AKCS-államok hat régióból álló csoportjával. E régiók a következők: Karib-térség, Közép-Afrika, Kelet- és Dél-Afrika, a csendes-óceáni szigetek térsége, a Dél-Afrikai Fejlesztési Közösség és Nyugat-Afrika. Ezek a gazdasági partnerségi megállapodások összhangban lesznek a WTO szerinti kötelezettségekkel, támogatják a regionális integrációt, és előmozdítják az AKCS-államok gazdaságainak a szabályokra alapozott világkereskedelmi rendszerbe való fokozatos beilleszkedését, és ezzel elősegítik fenntartható fejlődésüket, valamint hozzájárulnak az AKCS-államokban a szegénység felszámolása és az életkörülmények javítása érdekében kifejtett erőfeszítések összességéhez. Első lépésként olyan gazdasági partnerségi megállapodások megkötése érdekében folytathatók a tárgyalások, amelyek legalább a WTO-kompatibilis árukra vonatkozó rendelkezéseket tartalmaznak, majd ezeket a megállapodásokat a lehető leghamarabb a regionális gazdasági és politikai integrációs folyamatokkal összhangban álló, teljes körű gazdasági partnerségi megállapodásokkal kell kiegészíteni. (4) Azok a gazdasági partnerségi megállapodásokat létrehozó vagy ilyenek létrehozásához vezető megállapodások, amelyek tárgyalásai már lezárultak, előírják, hogy a felek – a megállapodás kölcsönösségen alapuló, ideiglenes alkalmazása előtt – tehetnek lépéseket a megállapodás alkalmazása érdekében a megvalósíthatóság határain belül. Célszerű e rendelkezések alapján a megállapodások alkalmazására intézkedéseket hozni. (5) Az e rendeletben foglalt szabályozást – szükség szerint a gazdasági partnerségi megállapodásokat létrehozó vagy ilyenek létrehozásához vezető megállapodásokkal összhangban, amikor a szóban forgó megállapodásokat a Szerződés 300. cikke szerint aláírják és megkötik, illetve ideiglenesen alkalmazandók vagy hatályosak – módosítani kell. A szabályozásokat részben vagy egészben meg kell szüntetni, amennyiben a kérdéses megállapodások nem lépnek hatályba ésszerű időn belül összhangban a szerződések jogáról szóló bécsi egyezménnyel. (6) A gazdasági partnerségi megállapodásokat létrehozó vagy azok létrehozásához vezető megállapodásokban található szabályozásnak a Közösségbe történő behozatalokra vámmentes hozzáférést, valamint valamennyi termékkel kapcsolatban, a fegyverek kivételével, vámkontingensektől való mentességet kell biztosítania. E szabályozásokra egyes érzékeny termékek esetén átmeneti időszakok és egyéb szabályok, valamint a Franciaország tengerentúli megyéi esetében külön szabályok vonatkoznak. A Dél-Afrika sajátos helyzetéből fakadóan az onnan származó termékekre továbbra is vonatkoznak az egyrészt az Európai Unió és tagállamai, másrészt a Dél-Afrika közötti kereskedelemről, fejlesztésről és együttműködésről szóló megállapodás ( 2 ) („KFE-megállapodás”) rendelkezéseiben foglalt kedvezmények, amíg egy gazdasági partnerségi megállapodásokat létrehozó vagy ilyenek létrehozásához vezető megállapodás a Közösség és a Dél-Afrika között hatályba nem lép. (7) A tarifális preferenciák általános rendszerének alkalmazásáról szóló, 2005. június 27-i 980/2005/EK tanácsi rendeletben ( 3 ) meghatározott, a legkevésbé fejlett országokra vonatkozó különleges szabályozás helyett kívánatos, hogy azok a legkevésbé fejlett országok, melyek egyben AKCS-államok is, az EU-val kialakítandó, jövőbeni kereskedelmi kapcsolatukat gazdasági partnerségi megállapodásokra alapozzák. E fejlemény elősegítése érdekében célszerű arról gondoskodni, hogy azok az országok, amelyek lezárták a gazdasági partnerségi megállapodásokat létrehozó vagy azok létrehozásához vezető megállapodásokról folytatott tárgyalásaikat és amelyek jogosultak az e rendeletben meghatározott szabályozásra, azon termékek tekintetében, amelyek kapcsán az ebben a rendeletben ismertetett átmeneti rendelkezések kevésbé kedvezőek korlátozott ideig továbbra is élvezhetik a 980/2005/EK rendeletben meghatározott, a legkevésbé fejlett országokra vonatkozó különleges szabályozást. (8) Az e rendelet szerint behozott termékekre átmenetileg az e rendelet II. mellékletében megállapított származási szabályok vonatkoznak. Ezeket a származási szabályokat fel kell váltani az I mellékletben felsorol régiókkal vagy államokkal létrehozott megállapodásokhoz csatolt mellékletekben foglaltakkal, amennyiben – a korábbitól függően- az ilyen megállapodások ideiglenesen alkalmazandók vagy már hatályba léptek. (9) Rendelkezni kell az e rendeletben megállapított szabályozás átmeneti felfüggesztésének lehetőségről is, ami a közigazgatási együttműködés meghiúsulása, szabálytalanságok vagy csalás esetére vonatkozik. Amennyiben egy tagállam esetleges csalásról vagy a közigazgatási együttműködés hiányáról tájékoztatja a Bizottságot, a vonatkozó közösségi jogszabályokat kell alkalmazni, különösen a tagállamok közigazgatási hatóságai közötti kölcsönös segítségnyújtásról, valamint a vám- és mezőgazdasági jogszabályok helyes alkalmazásának biztosítása érdekében e hatóságok és a Bizottság együttműködéséről szóló, 1997. március 13-i 515/97/EK tanácsi rendeletet ( 4 ). (10) Célszerű, hogy e rendelet a cukorral és rizzsel kapcsolatban átmeneti rendelkezéseket, valamint az átmeneti rendelkezések lejárta után alkalmazandó különleges átmeneti védelmi és felügyeleti mechanizmusokat határozzon meg. (11) A cukorra vonatkozó átmeneti rendelkezések összefüggésében a 2007/627/EK tanácsi határozatnak ( 5 ) megfelelően az AKCS-EK partnerségi megállapodás V. mellékletéhez csatolt az AKCS-cukorról szóló 3. jegyzőkönyve 2009. október 1-jétől hatályát veszti. (12) Az AKCS-cukorról szóló 3. jegyzőkönyvének lejártát követően, valamint a cukorpiac érzékenységére való tekintettel célszerű átmeneti intézkedéseket elfogadni e termékre vonatkozóan. Ugyanakkor célszerű külön átmeneti felügyeleti és védintézkedések elfogadása bizonyos olyan mezőgazdaságilag feldolgozott, potenciálisan magas cukortartalmú termékek esetében, amelyeket a Közösségbe irányuló cukorimportra vonatkozó külön átmeneti védintézkedések kijátszásával értékesíteni lehetne. (13) Szintén célszerű általános védintézkedések elfogadása az e rendelet hatálya alá tartozó termékekre vonatkozóan is. (14) A mezőgazdasági termékek különös érzékenységére való tekintettel célszerű kétoldalú védintézkedések meghozása abban az esetben, mikor a behozatal zavart okoz vagy okozhat az ilyen termékek piacán, vagy az ezeket a piacokat szabályozó mechanizmusok működésében. (15) A Szerződés 299. cikkének (2) bekezdésére való tekintettel valamennyi közösségi politikában, de különösképpen a vám- és kereskedelempolitikában, kellően figyelembe kell venni a Közösség legkülső régióinak különleges strukturális, társadalmi és gazdasági helyzetét. (16) A kétoldalú védintézkedésekkel hatékony végrehajtására vonatkozó szabályok meghatározásakor mind a mezőgazdasági termékek, különösen a cukor érzékenységét, mind a Közösség legkülső régióinak különös sebezhetőségét és érdekeit kellően figyelembe kell venni. (17) Az e rendelet végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskör gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EGK tanácsi határozatnak ( 6 ) megfelelően kell elfogadni. (18) E rendelet nyomán szükségessé vált az AKCS-EK partnerségi megállapodás V. mellékletének kereteiben elfogadott rendeletek hatályon kívül helyezése, így különösen az AKCS-EK partnerségi megállapodásban előírt védintézkedésekről szóló, 2002. december 10-i 2285/2002/EK tanácsi rendelet ( 7 ), az afrikai, karibi és csendes-óceáni államokból (AKCS-államok) származó mezőgazdasági termékek feldolgozásával készült mezőgazdasági termékekre és árukra alkalmazandó szabályokról szóló, 2002. december 10-i 2286/2002/EK tanácsi rendelet ( 8 ), valamint a banánra vonatkozó vámtarifákról szóló, 2005. november 29-i 1964/2005/EK tanácsi rendelet ( 9 ) 1. cikkének (2) bekezdése. Következésképpen, tárgytalanná válik valamennyi a fenti hatályát vesztő rendelkezésen alapuló végrehajtási rendelkezés, mivel: ELFOGADTA EZT A RENDELETET:







I. FEJEZET

TÁRGY, HATÁLY ÉS PIACRA JUTÁS

1. cikk

Tárgy

Ez a rendelet a gazdasági partnerségi megállapodásokat létrehozó vagy azok létrehozásához vezető megállapodásokban az afrikai, karibi és csendes-óceáni államok (AKCS-államok) csoportjának egyes tagjaiból származó termékekre vonatkozó szabályozást alkalmazza.

2. cikk

Hatály

(1) Ez a rendelet az I. mellékletben felsorolt régiókból és államokból származó termékekre alkalmazandó.

▼M5

(2) A Bizottság a 24a. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusok útján módosítja az I. mellékletet az AKCS-államok csoportjába tartozó azon régiók vagy államok felvétele érdekében, amelyek lezárták tárgyalásaikat egy, az Unió és az adott régió vagy állam közötti, legalább a GATT 1994 XXIV. cikkében meghatározott követelményeknek megfelelő megállapodásról.

(3) Az említett régió vagy állam az e rendelet I. mellékletének listáján marad, amíg a Bizottság a 24a. cikknek megfelelően el nem fogadja az I. mellékletet módosító, felhatalmazáson alapuló jogi aktust, amely az adott államot vagy régiót eltávolítja a mellékletből, különösen a következő esetekben:

▼B

(a) a régió vagy állam jelzi azon szándékát, hogy nem erősíti meg azt a megállapodást, amelynek alapján felvették az I. mellékletbe;

(b) nem erősítették meg ésszerű időn belül azt a megállapodást, amelynek alapján a régiót vagy államot felvették az I. mellékletbe, és ezért a megállapodás hatálybalépése indokolatlan késedelmet szenved; vagy

(c) a megállapodás megszűnik, vagy az érintett régió vagy állam felmondja a megállapodásból fakadó jogait és kötelességeit, de a megállapodás ettől függetlenül hatályban marad.

▼M3

2a. cikk

Felhatalmazás

A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 2b. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el arra vonatkozóan, hogy az AKCS-államok csoportja azon régióinak és államainak ismételt felvételével módosítsa e rendelet I. mellékletét, amelyeket az 527/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet ( 10 ) alapján töröltek az említett mellékletből, és amelyek a törlést követően megtették a vonatkozó megállapodásaik megerősítéséhez szükséges lépéseket.

2b. cikk

A felhatalmazás gyakorlása

(1) A Bizottság az e cikkben meghatározott feltételek mellett felhatalmazást kap felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására.

(2) A Bizottság 2a. cikkben említett, felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására vonatkozó felhatalmazása ötéves időtartamra szól 2013. június 21-től kezdődő hatállyal. A Bizottság legkésőbb kilenc hónappal az ötéves időtartam vége előtt jelentést készít a felhatalmazásról. Amennyiben az Európai Parlament vagy a Tanács nem ellenzi a meghosszabbítást legkésőbb három hónappal az egyes időtartamok vége előtt, akkor a felhatalmazás hallgatólagosan meghosszabbodik a korábbival megegyező időtartamra.

(3) Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja a 2a. cikkben említett felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban megjelölt felhatalmazást. A határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon, vagy a benne megjelölt későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.

(4) A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti az Európai Parlamentet és a Tanácsot e jogi aktus elfogadásáról.

(5) A 2a. cikk értelmében elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a jogi aktusról való értesítését követő két hónapon belül sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt ellene kifogást, illetve ha az említett időtartam lejártát megelőzően mind az Európai Parlament, mind a Tanács arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem fog kifogást emelni. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ez az időtartam két hónappal meghosszabbodik.

▼B

3. cikk

A piacra jutás

(1) Az I. mellékletben felsorolt régiókból vagy államokból származó, a harmonizált rendszer 1–97. árucsoportjába tartozó valamennyi termékre (a 93. árucsoportban felsoroltak kivételével) kivetett, a 6., 7. és 8. cikk tárgyát képező importvám megszűnik. A vámok eltörlésekor figyelembe veszik a 9. és 10. cikkben ismertetett átmeneti védelmi és felügyeleti mechanizmusokat, valamint a 11–22. cikkben előírt általános védelmi mechanizmusokat is.

(2) Az I. mellékletben felsorolt régiókból vagy államokból származó, a harmonizált rendszer 93. árucsoportjába tartozó termékek esetében továbbra is a legnagyobb preferenciális vámtételek alkalmazandók.

(3) A 980/2005/EK rendelet 3. cikke (2) bekezdése ellenére az ugyanazon rendelet I. mellékletében felsorolt legkevésbé fejlett országokból, valamint az e rendelet I. mellékletébe felvett országokból származó termékek az e rendeletben előírt szabályozás mellett továbbra is élvezik a 980/2005/EK rendelet szerinti tarifális preferenciákat, amennyiben az alábbi termékekről van szó:

a) a 1006 10 10 KN-kód kivételével a 1006 vámtarifaszám alá tartozó termékek 2009. december 31-ig; továbbá

b) az 1701 vámtarifaszám alá tartozó termékek 2009. szeptember 30-ig.

(4) Az e cikk (1) bekezdése, valamint a 6., 7. és 8. cikk a Dél-Afrikából származó termékekre nem alkalmazandó. Ezekre a termékekre KFE-megállapodás idevágó rendelkezései vonatkoznak. A 24. cikk (3) bekezdésében hivatkozott eljárással összhangban ez a rendeletet kiegészül a Dél-Afrikából származó termékekre alkalmazandó szabályozásról szóló melléklettel, amikor a KFE-megállapodás vonatkozó kereskedelmi rendelkezéseit felváltják egy gazdasági partnerségi megállapodást létrehozó vagy annak létrehozásához vezető megállapodásról szóló szabályozás idevágó rendelkezései.

(5) Az (1) bekezdés nem alkalmazandó a 0803 00 19 vámtarifaszám alá tartozó termékekre, amelyek az I. mellékletben felsorolt régióból vagy államból származnak, és amelyeket 2018. január 1-jéig a Közösség legkülső régióiban szabad forgalomba bocsátottak. Az e cikk (1) bekezdése és a 7. cikk nem alkalmazandó az I. mellékletben felsorolt régióból vagy államból származó, a 1701 vámtarifaszám alá tartozó termékekre, amelyeket 2018. január 1-jéig Franciaország tengerentúli megyéiben szabad forgalomba bocsátottak. Ezen időszakok 2028. január 1-jéig meghosszabbodnak, kivéve ha az idevágó megállapodásokban részes felek ettől eltérően állapodnak meg. A Bizottság hirdetményt tesz közzé az Európai Unió Hivatalos Lapjában, amelyben tájékoztatja az érdekelt feleket e rendelkezés lejártáról.







II. FEJEZET

SZÁRMAZÁSI SZABÁLYOK ÉS KÖZIGAZGATÁSI EGYÜTTMŰKÖDÉS

4. cikk

Származási szabályok

(1) A II. mellékletben ismertetett származási szabályok alkalmazandók annak megállapítására, hogy a termékek az I. mellékletben felsorolt régiókból vagy államból származnak-e.

(2) A II. mellékletben ismertetett származási szabályokkal szemben elsőbbséget élveznek az I. mellékletben felsorolt régiókkal és államokkal létrejött megállapodásokhoz csatolt származási szabályok, amennyiben a megállapodást vagy ideiglenesen alkalmazzák, vagy a megállapodás hatályba lép – bármelyik is következzék be hamarabb. A Bizottság a gazdasági szereplők tájékoztatására hirdetményt tesz közzé az Európai Unió Hivatalos Lapjában. A hirdetmény megadja a megállapodás ideiglenes alkalmazásának vagy hatályba lépésének időpontját. A megállapodásban meghatározott származási szabályok ezen időponttól kezdve alkalmazandók az I. mellékletben felsorolt régiókból és államokból származó termékekre.

▼M5

(3) A Bizottságot a 450/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet ( 11 ) 184. cikkével létrehozott Vámkódexbizottság segíti.

▼M5

(4) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy e rendelet 24a. cikkének megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a II. melléklet technikai módosításaira vonatkozóan, amennyiben ez az egyéb uniós vámügyi jogi aktusok módosításainak figyelembevétele érdekében szükséges.

(5) Az e rendelet II. mellékletének kezelésével kapcsolatos határozatok a 450/2008/EK rendelet 183. és 184. cikkében említett eljárás keretében fogadhatók el.

▼B

5. cikk

Igazgatási együttműködés

(1) Amennyiben a Bizottság objektív információk alapján megállapítja az igazgatási együttműködés biztosításának elmulasztását és/vagy szabálytalanságokat vagy csalást állapít meg, e cikk szerint ideiglenesen felfüggesztheti a 3., 6. és 7. cikkben említett vámok eltörlését (a továbbiakban: vonatkozó elbánás).

(2) E cikk alkalmazásában az igazgatási együttműködés biztosításának elmulasztása többek között a következőket jelenti:

a) az érintett termék(ek) származó helyzetének igazolására vonatkozó kötelezettség betartásának ismételt elmulasztása;

b) a származási igazolás utólagos ellenőrzésével kapcsolatos eredmények alkalmazásának és/vagy közlésének ismételt megtagadása vagy ezzel kapcsolatos indokolatlan késés;

c) a vonatkozó elbánás megadásával kapcsolatos dokumentumok hitelességének vagy információk pontosságának ellenőrzésére irányuló igazgatási együttműködési feladatok elvégzésének ismételt megtagadása vagy azzal kapcsolatos indokolatlan késés.

E cikk alkalmazásában többek között akkor állapíthatók meg szabálytalanságok vagy csalás, ha a termékimport az érintett régió vagy állam szokásos termelési és exportkapacitását meghaladó mértékben, kielégítő magyarázat nélkül gyorsan nő, és ehhez a szabálytalanságokra és csalásra utaló objektív információk kapcsolódnak.

▼M4

(3) Amennyiben a Bizottság a tagállamok által szolgáltatott információk vagy saját kezdeményezés alapján úgy ítéli meg, hogy az e cikk (1) és (2) bekezdésében foglalt feltételek teljesülnek, a 21. cikk (4) bekezdésében említett tanácsadó bizottsági eljárás keretében felfüggesztheti a vonatkozó elbánás alkalmazását, feltéve hogy előzőleg:

▼B

a) tájékoztatta a 24. cikkben meghatározott bizottságot;

b) értesítette az érintett régiót vagy államot a Közösség és az érintett régió vagy állam között hatályban lévő eljárásoknak megfelelően; és

c) közzé tett egy értesítést az Európai Unió Hivatalos Lapjában, amelyben bejelenti, hogy megállapította az igazgatási együttműködés meghiúsulását, illetve szabálytalanságokat vagy csalást állapított meg.

▼M4

(4) Az e cikk értelmében történt felfüggesztés időtartamát olyan mértékben kell korlátozni, amely az Unió pénzügyi érdekei védelmében szükséges. Ezen időtartam nem haladhatja meg a hat hónapot, de megújítható. Ezen időtartam végén a Bizottság a 21. cikk (4) bekezdésében említett tanácsadó bizottsági eljárás keretében a felfüggesztés megszüntetéséről vagy időtartamának meghosszabbításáról határoz.

▼B

(5) Az e cikk (2)–(4) cikkében meghatározott felfüggesztési eljárásokkal szemben elsőbbséget élveznek az I. mellékletben felsorolt régiókkal és államokkal létrejött megállapodásokhoz csatolt származási szabályok, amennyiben a megállapodást vagy ideiglenesen alkalmazzák, vagy a megállapodás hatályba lép – bármelyik is következzen be korábban. A Bizottság a gazdasági szereplők tájékoztatására értesítést tesz közzé az Európai Unió Hivatalos Lapjában. Az értesítés tartalmazza a megállapodás ideiglenes alkalmazásának vagy hatályba lépésének időpontját. A megállapodásban meghatározott ideiglenes felfüggesztési eljárások ezen időponttól kezdve alkalmazandók az e rendelet hatálya alá tartozó termékekre.

(6) Az I. mellékletben felsorolt országokkal létrejött bármely megállapodásban meghatározott ideiglenes felfüggesztés végrehajtása érdekében a Bizottság indokolatlan késedelem nélkül:

a) tájékoztatja a 24. cikkben meghatározott bizottságot arról, hogy megállapította az igazgatási együttműködés meghiúsulását, illetve szabálytalanságokat vagy csalást állapított meg; valamint

b) értesítést tesz közzé az Európai Unió Hivatalos Lapjában, amelyben bejelenti, hogy megállapította az igazgatási együttműködés meghiúsulását, illetve szabálytalanságokat vagy csalást állapított meg.

▼M4

A vonatkozó elbánás felfüggesztéséről szóló határozatot a 21. cikk (4) bekezdésében említett tanácsadó bizottsági eljárás keretében kell elfogadni.

▼B







III. FEJEZET

ÁTMENETI RENDELKEZÉSEK







1. SZAKASZ

Rizs

6. cikk

Nulla vámtételű vámkontingensek és a vámok végleges eltörlése

(1) 2010. január 1-jétől a 1006 vámtarifaszám alá tartozó termékekre kivetett importvámok megszűnnek, a 1006 10 10 KN-kód alá tartozó termékekre vonatkozó importvámok kivételével, melyek 2008. január 1-jén szűnnek meg.

(2) Az I. mellékletben felsorolt, a CARIFORUM régió részét képező régiókból és államokból származó, a 1006 vámtarifaszám alá tartozó termékek számára – a 1006 10 10 KN-kód termékei kivételével – az alábbi nulla vámtételű vámkontingensek nyílnak meg:

a) 187 000 tonna hántoltrizs-egyenérték a 2008. január 1-jétől2008. december 31-ig terjedő időszakra;

b) 250 000 tonna hántoltrizs-egyenérték a 2009. január 1-jétől2009. december 31-ig terjedő időszakra.

▼M4

(3) Az e cikk (2) bekezdésében említett vámkontingensek alkalmazásának részletes szabályait a 21. cikk (5) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell meghatározni.

▼B







2. SZAKASZ

Cukor

7. cikk

Nulla vámtételű vámkontingensek és a vámok végleges eltörlése

(1) 2009. október 1-jétől a 1701 vámtarifaszám alá tartozó termékekre kivetett importvámok megszűnnek.

(2) A cukorágazat piacának szervezéséről szóló, 2006. február 20-i 318/2006/EK tanácsi rendelet ( 12 ) 28. cikke értelmében megnyitott és alkalmazott vámkontingensek mellett a 1701 KN-kód alá tartozó termékek számára a 2008. október 1-jétől2009. szeptember 30-ig tartó időszakra az alábbi nulla vámtételű vámkontingensek nyílnak meg:

a) 150 000 tonna fehércukor-egyenérték nulla vámtétellel, olyan termékek számára fenntartva, amelyek azokból a 980/2005/EK rendelet I. mellékletben felsorolt legkevésbé fejlett országokból származnak, amelyek az I. mellékletben is szerepelnek. Ezt a vámkontingenst a régiók vagy államok I. mellékletbe való felvételéről szóló megállapodásokkal összhangban meghatározott mennyiségek szerint kell elosztani a régiók között; és

b) 80 000 tonna fehércukor-egyenérték nulla vámtétellel, olyan termékek számára fenntartva, amelyek olyan régióból vagy államokból származnak, amelyek nem minősülnek legkevésbé fejlett országnak és szerepel az I. mellékletben. Ezt a vámkontingenst a régiók vagy államok I. mellékletbe való felvételéről szóló megállapodásokkal összhangban meghatározott mennyiségek szerint kell elosztani a régiók között.

(3) Az előző bekezdésben említett vámkontingensek melletti behozatalokra a 318/2006/EK rendelet 30. cikke alkalmazandó.

▼M4

(4) Az e cikkben említett, régiók szerinti elosztásra és a vámkontingensek alkalmazására vonatkozó részletes szabályokat a 21. cikk (5) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.

▼B

8. cikk

Átmeneti rendelkezések

A 2009. október 1. és 2012. szeptember 30. közötti időszakban a 7. cikk (1) bekezdése nem alkalmazandó a 1701 vámtarifaszám alá tartozó termékek behozatalára, kivéve, ha az importőr a 318/2006/EK rendelet 3. cikkében az adott gazdasági évre legalább a (CIF alapon) meghatározott referenciaár 90 %-a szerinti áron vállalkozik e termékek beszerzésére.

9. cikk

Átmeneti védelmi mechanizmusok a cukor vonatkozásában

(1) 2009. október 1. és 2015. szeptember 30. között fel lehet függeszteni a 7. cikk (1) bekezdése értelmében megadott elbánást az azokból az I. mellékletben felsorolt régiókból vagy államokból származó termékek behozatalára, amelyek nem tartoznak a 980/2005/EK rendelet I. mellékletében felsorolt legkevésbé fejlett országok közé, az alábbi esetekben:

a) az AKCS-államnak minősülő, de a 980/2005/EK rendelet I. mellékletében felsorolt legkevésbé fejlett országok közé nem tartozó régiókból vagy államokból származó behozatalok túllépik az alábbi mennyiségeket: i. 1,38 millió tonna a 2009/2010-es gazdasági évben; ii. 1,45 millió tonna a 2010/2011-es gazdasági évben; iii. 1,6 millió tonna a 2011/2012–2014/2015 gazdasági évben; valamint

b) a valamennyi AKCS-államból származó behozatal meghaladja a 3,5 millió tonnát.

(2) Az (1) bekezdés a) pontjában előírt mennyiségek régiók szerint tovább oszthatók.

(3) Az (1) bekezdésben említett időszakban a 1701 vámtarifaszám alá tartozó, az I. mellékletben felsorolt régiókból vagy államokból származó termékek behozatalához behozatali engedély szükséges.

(4) A 7. cikk (1) bekezdése értelmében megadott elbánás felfüggesztése véget ér azon gazdasági év végén, amelyben a felfüggesztést bevezették.

▼M4

(5) A Bizottság az (1) bekezdésben meghatározott mennyiségek továbbosztásának és az e cikk (1), (3) és (4) bekezdésben említett rendszer irányításának, valamint a felfüggesztő határozatoknak a részletes szabályait a 21. cikk (5) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében fogadja el.

▼B

10. cikk

Átmeneti felügyeletei mechanizmus

(1) 2008. január 1. és 2015. szeptember 30. között az I. mellékletben felsorolt régiókból vagy államokból származó, a 1704 90 99, 1806 10 30, 1806 10 90, 2106 90 59 és 2106 90 98 KN-kód alá tartozó termékek behozatalát a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló 2913/92/EGK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló, 1993. július 2-i 2454/93/EK bizottsági rendelet 308d. cikkében előírt felügyeleti mechanizmus szabályozza ( 13 ).

(2) E felügyelet alapján a Bizottság megvizsgálja, hogy az egy adott régióból származó ilyen termékek legalább egyikénél tapasztalható-e tizenkét egymást követő hónapon keresztül a behozatalok mennyiségének halmozódó, legalább 20 %-os növekedése az azt megelőző három tizenkéthónapos időszak évi behozatali átlagához képest.

(3) Ha elérik a (2) bekezdésben említett szintet, a Bizottság megvizsgálja, hogy milyen minta szerint alakultak a kereskedelmi ügyletek, gazdaságilag indokoltak-e, és milyen cukortartalom jellemző a behozatalra. Ha a Bizottság arra következtetésre jut, hogy az ilyen behozatalokat a vámkontingensek, az átmeneti rendelkezések és a 7., 8. és 9. cikkben előírt különleges védelmi mechanizmusok kijátszására használják fel, az érintett gazdasági év végéig felfüggesztheti a 3. cikk (1) bekezdésének alkalmazását a 1704 90 99, 1806 10 30, 1806 10 90, 2106 90 59 és 2106 90 98 KN-kód alá tartozó olyan termékek vonatkozásában, amelyek azokból az I. mellékletben felsorolt régiókból vagy államokból származnak, melyek nem tartoznak a 980/2005/EK rendelet I. mellékletében felsorolt, legkevésbé fejlett országok közé.

▼M4

(4) A Bizottság az e rendszer irányítására és a felfüggesztő határozatokra vonatkozó részletes szabályokat a 21. cikk (5) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében fogadja el.

▼B







IV. FEJEZET

ÁLTALÁNOS VÉDELMI RENDELKEZÉSEK

11. cikk

Fogalommeghatározások

E fejezet alkalmazásában:

a) „közösségi ipar”: a hasonló vagy közvetlenül versenyző termékeknek a Közösség területén működő valamennyi közösségi termelője, vagy azon közösségi termelők, akiknek hasonló vagy közvetlenül versenyző termékekből álló össztermelése e termékek közösségi össztermelésének jelentős részét képezi

b) „súlyos kár”: a közösségi termelők helyzetének általános és jelentős romlása;

c) „súlyos kár bekövetkeztének veszélye”: egyértelműen fenyegető komoly károkozás;

d) „zavar”: egy ágazaton vagy iparon belül fellépő rendellenességek;

e) „zavar veszélye”: egyértelműen fenyegető zavarok.

12. cikk

Elvek

(1) Ha az I. mellékletben felsorolt régiókból vagy államokból származó termékeket olyan megnövekedett mennyiségben és olyan feltételekkel hozzák be a Közösségbe, hogy fennáll az alábbiak egyikének veszélye, az ebben a fejezetben ismertetett rendelkezésekkel összhangban védintézkedést lehet hozni:

a) súlyos kár okozása a közösségi iparnak;

b) egy adott gazdasági ágazatban tapasztalható zavarok, különösen ha az ilyen zavarok jelentősebb társadalmi problémákhoz vagy nehézségekhez vezetnek, melyek nyomán a Közösség gazdasági helyzete jelentősen romolhat; vagy

c) a WTO mezőgazdasági megállapodása I. mellékletének hatálya alá tartozó mezőgazdasági termékek piacain vagy az ezen piacokat szabályozó mechanizmusok működésében tapasztalható zavarok.

(2) Ha az I. mellékletben felsorolt régiókból vagy államokból származó termékeket olyan megnövekedett mennyiségben és olyan feltételekkel hozzák be a Közösségbe, hogy ez a Közösség egy vagy több legkülső régiójának gazdasági helyzetében zavart okoz, vagy zavarok veszélye áll fenn, az ebben a fejezetben ismertetett rendelkezésekkel összhangban védintézkedés hozható:

13. cikk

Védintézkedések meghozatalára vonatkozó feltételek

(1) A súlyos kárt vagy annak bekövetkeztének a veszélyét a következő tényezők figyelembe vételével kell meghatározni:

a) a behozatal mennyisége, különös tekintettel arra, hogy bekövetkezett-e jelentős növekedés akár abszolút értelemben, akár a Közösségen belüli termeléshez vagy fogyasztáshoz viszonyítva;

b) importárak, különös tekintettel arra, hogy történt-e jelentős alákínálás hasonló, a Közösségben előállított termék árával összehasonlítva;

c) a közösségi termelőket ennek következtében érő hatás, amelyet egyes gazdasági tényezők alakulása jelez, mint például a termelés, a kapacitáskihasználás, a piaci részesedés, az árcsökkenés, az egyébként várható áremelkedések elmaradása, a nyereség, a tőkehozamráta, a pénzforgalom vagy a foglalkoztatottság;

d) egyéb tényezők, kivéve a behozatal olyan alakulását, amely az érintett közösségi termelőknek kárt okoz, vagy okozhat.

(2) A zavart vagy a zavar veszélyét objektív tényezők alapján, a következő tényezők figyelembe vételével kell meghatározni:

a) a behozatal mennyiségének növekedése, akár abszolút értelemben, akár a Közösségen belüli termelésre vagy más forrásokból származó behozatalra nézve; továbbá

b) az ilyen behozatalnak az árakra gyakorolt hatása, vagy

c) az ilyen behozatalnak a közösségi iparra vagy az érintett gazdasági ágazatra, többek között az értékesítési volumenre, a termelésre, a pénzügyi helyzetre és foglalkoztatottságra gyakorolt hatása.

(3) Annak meghatározásakor, hogy a behozatal olyan feltételek mellett valósul-e meg, amelyek zavart okoznak vagy zavarral fenyegetnek a mezőgazdasági termékek piacain vagy az ezeket a piacokat szabályozó mechanizmusok működésében, ideértve a közös piacszervezéseket is, az összes objektív tényezőt – köztük az alábbi elemek közül legalább egyet – kell figyelembe venni:

a) a behozatal mennyisége az előző naptári vagy gazdasági év szintjéhez képest (értelemszerűen), belső termelés és fogyasztás, a tervezett jövőbeli szintek a közös piacszervezés reformjának megfelelően;

b) a belső árak szintje a referenciaárakhoz vagy adott esetben az irányárakhoz képest; ezek hiányában az átlagos belső piaci árakkal összehasonlítva az előző gazdasági évek ugyanazon időszaka alatt;

c) 2015. október 1-jétől kezdve a 1701 vámtarifaszám alá tartozó termékek piacán: azok a helyzetek, amikor a fehércukor átlagos piaci ára a Közösségben két egymást követő hónapon keresztül azon ár 80 %-a alá esik, amely az előző gazdasági évben a Közösségben a fehércukor átlagos piaci ára volt.

(4) Annak meghatározásakor, hogy az (1), (2) és (3) bekezdésben említett feltételek a Közösség legkülső régiói esetében teljesülnek-e, az elemzéseket az érintett legkülső régió(k) területére kell korlátozni. Különös figyelmet kell fordítani a helyi gazdasági ágazat méretének, valamint pénzügyi és foglalkoztatottsági helyzetének.

14. cikk

Eljárás megindítása

(1) Vizsgálat valamely tagállam kérésére vagy a Bizottság saját kezdeményezésére indítható, amennyiben a Bizottság számára nyilvánvaló, hogy elegendő olyan bizonyíték áll rendelkezésre, amely vizsgálat indítását indokolja.

(2) A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot, ha az I. mellékletben felsorolt bármelyik régióból vagy államból érkező behozatalban olyan tendenciák jelentkeznek, amelyek védintézkedéseket kívánnak. Ennek a tájékoztatásnak a 13. cikkben megállapított feltételek alapján tartalmaznia kell a rendelkezésre álló bizonyítékokat. A Bizottság három munkanapon belül továbbítja ezt a tájékoztatást az összes tagállamnak.

▼M4

(3) Amennyiben nyilvánvaló, hogy elegendő bizonyíték áll rendelkezésre az eljárás megindításához, a Bizottság értesítést tesz közzé az Európai Unió Hivatalos Lapjában. Az eljárás megindítására a tagállamtól kapott tájékoztatás kézhezvételét követő egy hónapon belül kerül sor.

A Bizottság főszabályként az információk megküldését követő 21 napon belül tájékoztatja a tagállamokat az információk elemzésének eredményéről.

(4) Ha a Bizottság arra a következtetésre jut, hogy a 12. cikkben ismertetett körülmények fennállnak, haladéktalanul értesíti az I. mellékletben szereplő régiót vagy államokat vizsgálatindítási szándékáról. Az értesítést meghívó is kísérheti, amely a helyzet tisztázását és kölcsönösen kielégítő megoldást célzó konzultációkra szól.

▼B

15. cikk

A vizsgálat

(1) A Bizottság az megindítását követően vizsgálatot indít.

(2) A Bizottság tájékoztatást kérhet a tagállamoktól, és a tagállamok minden szükséges lépést megtesznek annak érdekében, hogy e kérést teljesítsék. Ha a tagállamok által szolgáltatott információk közérdekűek, vagy ha azok közlését egy tagállam igényli, a Bizottság továbbítja azokat a többi tagállam részére, feltéve hogy azok nem bizalmas jellegűek; amennyiben azok bizalmas jellegűek, a Bizottság továbbít egy nem bizalmas jellegű összefoglalást.

(3) Amennyiben a vizsgálat valamelyik legkülső régióra korlátozódik, a Bizottság felkérheti a helyi illetékes hatóságokat, hogy bocsássák rendelkezésére a tagállamon keresztül a (2) bekezdésben említett információkat.

(4) Amennyiben lehetséges, a vizsgálatot megindítása után hat hónapon belül le kell zárni. Rendkívüli körülmények között a határidő további három hónappal meghosszabbítható.

16. cikk

Ideiglenes védintézkedések meghozatala

▼M4

(1) Kritikus körülmények között, amikor a késedelem nehezen helyrehozható kárt okozna, átmeneti védintézkedéseket lehet hozni egy olyan előzetes vizsgálat alapján, amely megállapítja a 12. cikkben ismertetett körülmények fennállását. Az ideiglenes intézkedéseket a 21. cikk (4) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében, sürgős esetekben pedig a 21. cikk (6) bekezdésével összhangban kell meghozni.

(2) Tekintettel a legkülső régiók különleges helyzetére és arra, hogy nagyon érzékenyen reagálnak a behozatal hullámzására, az őket érintő eljárásokban ideiglenes védintézkedéseket kell alkalmazni, amennyiben az előzetes vizsgálat a behozatal növekedését mutatatta. Az ideiglenes intézkedéseket a 21. cikk (1c) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében, sürgős esetekben pedig a 21. cikk (6) bekezdésével összhangban kell meghozni.

▼B

(3) Amennyiben valamely tagállam a Bizottság azonnali beavatkozását kéri, és az (1) vagy (2) bekezdésben foglalt feltételek teljesülnek, a Bizottság köteles a kérés kézhezvételétől számított öt munkanapon belül határozatot hozni.

▼M4 —————

▼B

(5) Az ideiglenes intézkedések az érintett termékre kivetett vámok – a többi WTO-tagra kivetett vámokat nem meghaladó mértékben történő – megemelésében, vagy a vámkontingensek megemelésében nyilvánulhatnak meg.

(6) Az ideiglenes intézkedések időtartama nem haladhatja meg a 180 napot. A legkülső régiókra korlátozott ideiglenes intézkedések időtartama nem haladhatja meg a 200 napot.

(7) Amennyiben az ideiglenes intézkedéseket az 12. és 13. cikkben foglalt feltételek nem teljesülése miatt hatályon kívül helyezik, az ideiglenes intézkedések nyomán beszedett minden vámot automatikusan visszatérítenek.

▼M4

17. cikk

A vizsgálat befejezése és intézkedések nélküli eljárás

Amennyiben szükségtelennek bizonyulnak a kétoldalú védintézkedések, a vizsgálatot és az eljárást a 21. cikk (5) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében be kell fejezni.

▼B

18. cikk

Végleges intézkedések kivetése

(1) Amennyiben a végleges tényállás azt mutatja, hogy fennállnak a 12. cikkben megállapított körülmények, a Bizottság konzultációt kér az érintett régiótól vagy államtól. A találkozó a megfelelő intézményi szabályozás keretében zajlik, amelyet a régiók és államok I. mellékletbe való felvételének vonatkozó megállapodásai alapján határoztak meg, és célja a mindkét fél számára elfogadható megoldás.

▼M4

(2) Amennyiben az (1) bekezdésben hivatkozott konzultációk nem vezetnek kölcsönösen kielégítő megoldáshoz harminc nappal az után, hogy az ügyet előterjesztették az érintett régiónak vagy államnak, a Bizottság a 21. cikk (5) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében, a konzultációs időszak végét követő húsz munkanapon belül végleges kétoldalú védintézkedések meghozataláról határoz.

▼M4 —————

▼B

(5) A végleges intézkedések az alábbi formában jelenhetnek meg:

— felfüggesztik az érintett régióból vagy államból származó termék behozatali vámjának további csökkentését,

— megemelik az érintett termékre kivetett vámokat a többi WTO-tagra kivetett vámokat nem meghaladó mértékben

— vámkontingenst vezetnek be.

(6) Az ugyanabból a régióból vagy országból származó ugyanazon termékre tilos kétoldalú védintézkedést alkalmazni kevesebb mint egy évvel azután, hogy az ilyen intézkedések lejártak vagy megszüntették azokat.

19. cikk

A védintézkedések időtartama és felülvizsgálata

(1) A védintézkedések csak addig maradnak hatályban, amíg ez a súlyos kár vagy zavar elhárítása vagy orvosolása érdekében szükséges. Az intézkedés időtartama nem haladhatja meg a két évet, kivéve, ha azt a (2) bekezdés szerint meghosszabbították. A Közösség egy vagy több legkülső régiójára korlátozott intézkedések esetében alkalmazásuk időtartama nem haladhatja meg a négy évet.

(2) A védintézkedés kezdeti időtartama kivételes esetben meghosszabbítható, feltéve hogy a védintézkedés továbbra is szükségesnek bizonyul a komoly kár vagy zavarok elhárítására vagy orvosolására.

(3) A meghosszabbítást az e rendelet vizsgálatokra vonatkozó rendelkezéseivel összhangban, az eredeti intézkedésnél alkalmazott eljárással kell elfogadni.

A védintézkedés teljes időtartama nem haladhatja meg a négy évet, amelybe az ideiglenes intézkedések is beleszámítanak. A legkülső régiókra korlátozódó intézkedések esetében ez az időszak nyolc évre hosszabbodik.

(4) Amennyiben egy védintézkedés időtartama meghaladja az egy évet, az intézkedést az alkalmazási időszak során – ideértve a meghosszabbítási időszakot is – rendszeres időközönként fokozatosan liberalizálni kell.

A megállapodások szerint illetékes intézmények testületeiben az érintett régióval vagy állammal rendszeres időközönként konzultációt tartanak, azzal a céllal, hogy ütemtervet állítsanak fel a védintézkedések eltörlésére, amint a körülmények azt lehetővé teszik.

20. cikk

Felügyeleti intézkedések

(1) Amennyiben az AKCS-államokból származó termékek behozatalában olyan tendencia tapasztalható, mely a 12. cikkben említett helyzetek valamelyikéhez vezethet, az érintett termékek behozatala előzetes közösségi felügyelethez köthető.

▼M4

(2) A felügyelet elrendeléséről szóló határozatot a Bizottság a 21. cikk (4) bekezdésében említett tanácsadó bizottsági eljárás keretében hozza meg.

▼B

(3) A felügyeleti intézkedések érvényességének időtartama korlátozott. Eltérő rendelkezés hiányában ezek az intézkedések a bevezetésüket követő hat hónap után következő újabb hat hónapos időszak lejártakor érvényüket veszítik.

(4) A felügyeleti intézkedések – szükség szerint – a Közösség egy vagy több legkülső régiójára korlátozódhatnak.

(5) A felügyeleti intézkedések elrendeléséről szóló határozatot tájékoztatás céljából haladéktalanul közlik azzal a megfelelő intézményi testülettel, amely a régiók és államok I. mellékletbe való felvételét lehetővé tevő megállapodás alapján jött létre.

▼M4

21. cikk

A bizottsági eljárás

(1) E rendelet 16., 17., 18. és 20. cikke alkalmazásában a Bizottságot a 260/2009/EK tanácsi rendelet ( 14 ) 4. cikkének (1) bekezdésével létrehozott, védintézkedésekkel foglalkozó bizottság segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet ( 15 ) értelmében vett bizottságnak minősül.

(2) A 4. és az 5. cikk alkalmazásában a Bizottságot a 450/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet ( 16 ) 184. cikkével létrehozott Vámkódexbizottság segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU rendelet értelmében vett bizottságnak minősül.

(3) A 6., a 7. és a 9. cikk alkalmazásában a Bizottságot az 1234/2007/EK tanácsi rendelettel ( 17 ) létrehozott bizottság segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU rendelet értelmében vett bizottságnak minősül.

(4) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 4. cikkét kell alkalmazni.

(5) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni.

(6) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 4. cikkével együtt értelmezett 8. cikkét kell alkalmazni.

▼B

22. cikk

Korlátozott területi hatályú, kivételes intézkedések

Amennyiben nyilvánvalóvá válik, hogy a kétoldalú védintézkedések elfogadásának feltételei a egy vagy több tagállamban teljesülnek, a Bizottság kivételesen és a Szerződés 134. cikkével összhangban, alternatív megoldások megvizsgálása után, engedélyezheti a felügyeleti vagy védintézkedések egy vagy több érintett tagállamra korlátozott alkalmazását, amennyiben úgy találja, hogy az ezen a szinten hozott intézkedések hatékonyabbak a Közösség egész területén alkalmazott intézkedéseknél. Az intézkedéseknek időben szigorúan korlátozottnak kell lenniük, a belső piac működését pedig csak a lehető legkisebb mértékben befolyásolhatják.







V. FEJEZET

ELJÁRÁSI RENDELKEZÉSEK

▼M5

23 cikk

A technikai fejleményekhez való alkalmazkodás

A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy e rendelet 24a. cikkének megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el az 5., valamint a 8–22. cikkek azon technikai módosításaira vonatkozóan, amelyek az e rendelet és az I. mellékletében felsorolt régiókkal, illetve államokkal ideiglenes alkalmazással aláírt vagy az EUMSZ 218. cikkével összhangban megkötött megállapodások közötti eltérések miatt válnak szükségessé.

▼M4 —————

▼M5

24a. cikk

A felhatalmazás gyakorlása

(1) A Bizottság az e cikkben meghatározott feltételek mellett felhatalmazást kap felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására.

(2) A Bizottságnak a 2. cikk (2) és (3) bekezdésében, a 4. cikk (4) bekezdésében és a 23. cikkben említett, felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására vonatkozó felhatalmazása ötéves időtartamra szól a 2014. február 20-tól kezdődő hatállyal. A Bizottság legkésőbb kilenc hónappal az ötéves időtartam vége előtt jelentést készít a felhatalmazásról. Amennyiben az Európai Parlament vagy a Tanács nem ellenzi a meghosszabbítást legkésőbb három hónappal az egyes időtartamok vége előtt, akkor a felhatalmazás hallgatólagosan meghosszabbodik a korábbival megegyező időtartamra.

(3) Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja a 2. cikk (2) és (3) bekezdésében, a 4. cikk (4) bekezdésében és a 23. cikkben említett felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban megjelölt felhatalmazást. A határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon vagy a benne megjelölt későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.

(4) A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti az Európai Parlamentet és a Tanácsot e jogi aktus elfogadásáról.

(5) A 4. cikk (4) bekezdése és a 23. cikk értelmében elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a jogi aktusról való értesítését követő két hónapon belül sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt ellene kifogást, illetve ha az említett időtartam lejártát megelőzően mind az Európai Parlament, mind a Tanács arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem fog kifogást emelni. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ez az időtartam két hónappal meghosszabbodik.

(6) A 2. cikk (2) és (3) bekezdése értelmében elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a jogi aktusról való értesítését követő két hónapon belül sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt ellene kifogást, illetve ha az említett időtartam lejártát megelőzően mind az Európai Parlament, mind a Tanács arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem fog kifogást emelni. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ez az időtartam négy hónappal meghosszabbodik.

▼M4

24b. cikk

Jelentés

A Bizottság az 1225/2009/EK tanácsi rendelet ( 18 ) 22a. cikkének megfelelően az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak benyújtott, a kereskedelmi védintézkedések alkalmazásáról és végrehajtásáról szóló éves jelentésében tájékoztatást ad e rendelet végrehajtásáról.

▼B







VI. FEJEZET

ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK

25. cikk

Módosítások

Az 1964/2005/EK rendelet 1. cikkének (2) bekezdését el kell hagyni.

26. cikk

Hatályon kívül helyezés

A 2285/2002/EK rendeletet és a 2286/2002/EK rendelet hatályon kívül kell helyezni.

27. cikk

Hatálybalépés

Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.

Ezt a rendeletet 2008. január 1-től kell alkalmazni.

Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.

▼M3









I. MELLÉKLET

Azon régiók és államok felsorolása, amelyek a 2. cikk (2) bekezdése értelmében lezárták tárgyalásaikat

ANTIGUA ÉS BARBUDA

BAHAMAI KÖZÖSSÉG

BARBADOS

BELIZE

▼M6

BOTSWANAI KÖZTÁRSASÁG

▼M3

DOMINIKAI KÖZÖSSÉG

DOMINIKAI KÖZTÁRSASÁG

▼M6

ELEFÁNTCSONTPARTI KÖZTÁRSASÁG

▼M7

FIDZSI KÖZTÁRSASÁG

▼M6

GHÁNAI KÖZTÁRSASÁG

▼M3

GRENADA

GUYANAI SZÖVETKEZETI KÖZTÁRSASÁG

JAMAICA

▼M8

KAMERUNI KÖZTÁRSASÁG

▼M3

MADAGASZKÁRI KÖZTÁRSASÁG

MAURITIUSI KÖZTÁRSASÁG

▼M6

NAMÍBIAI KÖZTÁRSASÁG

▼M3

PÁPUA ÚJ-GUINEAI FÜGGETLEN ÁLLAM

SAINT KITTS ÉS NEVIS ÁLLAMSZÖVETSÉG

SAINT LUCIA

SAINT VINCENT ÉS GRENADINE-SZIGETEK

SEYCHELLE KÖZTÁRSASÁG

SURINAME KÖZTÁRSASÁG

▼M6

SZVÁZIFÖLDI KIRÁLYSÁG

▼M3

TRINIDAD ÉS TOBAGO KÖZTÁRSASÁG

ZIMBABWEI KÖZTÁRSASÁG

▼B









II. MELLÉKLET

Származási szabályok

A „SZÁRMAZÓ TERMÉK” FOGALMÁNAK MEGHATÁROZÁSA ÉS AZ IGAZGATÁSI EGYÜTTMŰKÖDÉS MÓDSZEREI

I. CÍM: Általános rendelkezések Cikkek 1. Fogalommeghatározások II CÍM: A „származó termék” fogalmának meghatározása Cikkek 2. Általános követelmények 3. Teljes egészében előállított termékek 4. Kielégítően megmunkált vagy feldolgozott termékek 5. Nem kielégítő megmunkálási vagy feldolgozási műveletek 6. Származási kumuláció 7. Minősítési egység 8. Tartozékok, pótalkatrészek és szerszámok 9. Készletek 10. Semleges elemek III. CÍM: Területi követelmények Cikkek 11. Területi elv 12. Közvetlen szállítás 13. Kiállítások IV. CÍM: Származási igazolás Cikkek 14. Általános követelmények 15. Az EUR.1 szállítási bizonyítvány kiállítására vonatkozó eljárás 16. Utólag kiállított EUR.1 szállítási bizonyítvány 17. EUR.1 szállítási bizonyítvány másodpéldányának kiállítása 18. Korábban kiadott vagy készült származási igazolás alapján kiadott EUR.1 szállítási bizonyítvány 19. Számlanyilatkozat kiállításának feltételei 20. Elfogadott exportőr 21. A származási igazolás érvényessége 22. Árutovábbítási eljárás 23. A származási igazolás benyújtása 24. Behozatal részletekben 25. Kivételek a származási igazolás alól 26. Kumulációs célú tájékoztatási eljárás 27. Alátámasztó okmányok 28. A származási igazolás és az alátámasztó okmányok megőrzése 29. Ellentmondások és alaki hibák 30. Euróban kifejezett összegek V. CÍM: Az igazgatási együttműködés szabályozása Cikkek 31. Kölcsönös segítségnyújtás 32. A származási igazolás ellenőrzése 33. A szállítói nyilatkozatok ellenőrzése 34. Szankciók 35. Vámszabad területek 36. Eltérések VI. CÍM: Ceuta és Melilla Cikkek 37. Különleges feltételek VII. CÍM: Átmeneti és záró rendelkezések Cikkek 38. A továbbítás vagy tárolás alatt lévő árukra vonatkozó átmeneti rendelkezések 39. Függelékek TARTALOMJEGYZÉK FÜGGELÉKEK 1. FÜGGELÉK: Bevezető megjegyzések a II. mellékletben foglalt listához 2. FÜGGELÉK: Az előállított termék származó helyzetének elérése érdekében a nem származó anyagokon végzendő megmunkálások vagy feldolgozások felsorolása 2A. FÜGGELÉK: Az előállított termék 4. cikk szerinti származó helyzetének elérése érdekében a nem származó anyagokon végzendő megmunkálások vagy feldolgozások felsorolásától való eltérések 3. FÜGGELÉK: A szállítási bizonyítvány formanyomtatványa 4. FÜGGELÉK: Számlanyilatkozat 5A. FÜGGELÉK: A preferenciális származási helyzetű termékek szállítói nyilatkozata 5B. FÜGGELÉK: A nem preferenciális származási helyzetű termékek szállítói nyilatkozata 6. FÜGGELÉK: Adatlap 7. FÜGGELÉK: Termékek, amelyekre e melléklet 6. cikkének (5) bekezdése nem alkalmazható 8. FÜGGELÉK: Halászati termékek, amelyekre e melléklet 6. cikkének (5) bekezdése ideiglenesen nem alkalmazható 9. FÜGGELÉK: Szomszédos fejlődő országok 10. FÜGGELÉK: Termékek, amelyekre e melléklet 2. cikkének (2) bekezdésében valamint a 6. cikkének (1) és (2) bekezdésében említett rendelkezések 2015. október 1. után alkalmazandók, és amelyekre a 6. cikkének (5), (9) és (12) bekezdése nem alkalmazandó 11. FÜGGELÉK: Termékek, amelyekre e melléklet 2. cikkének (2) bekezdésében valamint a 6. cikkének (1) és (2) bekezdésében említett rendelkezések 2010. január 1-je után alkalmazandók, és amelyekre a 6. cikk (5), (9) és (12) bekezdése nem alkalmazandó 12. FÜGGELÉK: A tengerentúli országok és területek

I. CÍM

ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK

1. cikk

Fogalommeghatározások

E melléklet alkalmazásában:

a) „előállítás”: bármilyen megmunkálás vagy feldolgozás, beleértve az összeszerelést vagy a specifikus műveleteket is;

b) „anyag”: a termék előállítása során felhasznált bármilyen összetevő, nyersanyag, alkatrész vagy alkotórész stb.;

c) „termék”: az előállított termék, akkor is, ha egy másik előállítási műveletben történő későbbi felhasználásra szánják;

d) „áruk”: anyagok és termékek egyaránt;

e) „vámérték”: az Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény VII. cikkének végrehajtásáról szóló 1994. évi megállapodással (WTO vámérték-megállapítási egyezmény) összhangban megállapított érték;

f) „gyártelepi ár”: az ár, amelyet a termékért a gyártelepen fizetnek annak a gyártónak, akinek vállalkozásában az utolsó megmunkálást vagy feldolgozást elvégezték, feltéve, hogy az ár magában foglalja valamennyi felhasznált anyag értékét, levonva ebből bármely olyan belső adót, amely az előállított termék kivitele esetén visszatérítendő vagy visszatéríthető;

g) „anyagok értéke”: a felhasznált nem származó anyagok vámértéke behozatalkor, vagy ha ez nem ismert és nem is állapítható meg, akkor az ezekért az anyagokért az érintett területen fizetett első megállapítható ár;

h) „származó anyagok értéke”: a g) pontban meghatározott ilyen anyagok vámértéke, értelemszerűen alkalmazva;

i) „hozzáadott érték”: a gyártelepi ár és a származó, vagy a Közösségbe vagy az AKCS-államokba importált anyag vámértékének különbsége;

j) „árucsoport” és „vámtarifaszám”: a Harmonizált Áruleíró és Kódrendszert – e mellékletben „Harmonizált Rendszer” vagy „HR” – alkotó nómenklatúrában használt árucsoport és vámtarifaszám (négy számjegyű kód);

k) „besorolt”: az adott terméknek vagy anyagnak egy meghatározott vámtarifaszám alá történő besorolása;

l) „szállítmány”: olyan termékek, amelyeket vagy egyidejűleg küldenek el egy exportőrtől egy címzettnek, vagy az exportőrtől a címzettig egységes fuvarokmány, vagy – ilyen okmány hiányában – egységes számla fedezete mellett szállítanak;

m) a „terület” magában foglalja a felségvizeket is;

n) „TTO”: a 12. mellékletben említett országok és területek;







II. CÍM

A „SZÁRMAZÓ TERMÉK” FOGALMÁNAK MEGHATÁROZÁSA

2. cikk

Általános követelmények

(1) E rendelet rendelkezéseinek alkalmazásában az alábbi termékek tekintendők az I. mellékletben felsorolt AKCS-államokból (e melléklet alkalmazásában a továbbiakban: AKCS-államok) származónak:

a) e melléklet 3. cikke értelmében teljes egészében az AKCS-államokban előállított termékek;

b) az AKCS-államokban előállított termékek, amelyek nem teljes egészében ott előállított anyagokat tartalmaznak, feltéve, hogy az ilyen anyagok e melléklet 4. cikke értelmében kielégítő megmunkáláson vagy feldolgozáson mentek keresztül az AKCS-államokban.

(2) Az (1) bekezdés végrehajtása céljából az AKCS-államok területe egyetlen területnek tekintendő.

A teljes egészében két vagy több AKCS-államban előállított vagy kielégítően megmunkált anyagokból készült származó termékeket abból az AKCS-államból származónak kell tekinteni, ahol az utolsó megmunkálás vagy feldolgozás történt, feltéve, hogy az ott végzett megmunkálás vagy feldolgozás meghaladja az e melléklet 5. cikkében említett mértéket.

(3) A (2) bekezdés a 11. függelékben felsorolt termékekre csak 2015. október 1-jétől alkalmazandó, a 11. függelékben felsorolt termékekre pedig csak 2010. január 1-jétől.

3. cikk

Teljes egészében előállított termékek

(1) Az alábbiakat kell teljes egészében az AKCS-államokban vagy a Közösségben előállítottnak tekinteni:

a) az említettek talajából vagy a hozzájuk tartozó tengerfenékről kinyert ásványi termékek;

b) az ott betakarított növényi termékek;

c) az ott született és nevelt élő állatok;

d) az ott nevelt élő állatokból származó termékek;

i. az ott folytatott vadászatból vagy halászatból származó termékek; ii. akvakultúra-termékek (beleértve a tengeri akvakultúrát is), ha a hal ott született és ott nevelték; e)

f) a felségvizeiken kívüli tengerből hajóik által nyert tengeri halászati és más, tengerből származó termékek;

g) a kizárólag az f) pontban említett termékekből feldolgozó hajóik fedélzetén előállított termékek;

h) kizárólag nyersanyagok visszanyerésére alkalmas, ott összegyűjtött használt cikkek, beleértve a kizárólag újrafutózásra vagy hulladékként történő felhasználásra alkalmas gumiabroncsokat is;

i) az ott végzett előállítási műveletekből visszamaradt hulladék és törmelék;

j) a parti tengereiken kívüli tengerfenék talajából vagy altalajából kinyert termékek, feltéve, hogy kizárólagos joguk van e tengerfenék vagy altalaj megmunkálására;

k) a kizárólag az a)–j) pontban meghatározott termékekből ott előállított áruk.

(2) Az (1) bekezdés f) és g) pontjában használt „hajóik” és „feldolgozó hajóik” kifejezés csak azokra a hajókra és vonatkozik,

a) amelyeket egy tagállamban vagy egy AKCS-államban lajstromoztak;

b) amelyek egy tagállam vagy egy AKCS-állam lobogója alatt hajóznak;

c) amelyek megfelelnek az alábbi feltételek egyikének: i. legalább 50 %-ban az AKCS-állam vagy egy tagállam állampolgárainak tulajdonában vannak vagy ii. olyan társaság tulajdonában vannak, — amelynek központi irodái és üzleti tevékenységének fő helye az AKCS-államban vagy egy tagállamban van; és — amely legalább 50 %-ban az AKCS-államnak, ezen állam állami szervezeteinek, ezen ország állampolgárainak vagy egy tagállamnak a birtokában van.

(3) A (2) bekezdés ellenére a Közösség valamely AKCS-állam kérelmére elismeri, hogy az AKCS-állam által bérelt hajókat a kizárólagos gazdasági övezetükben folytatott halászati tevékenység elvégzése szempontjából „saját hajóként” kell kezelni a következő feltételek mellett:

a) az AKCS-állam felajánlotta a Közösségnek halászati megállapodások tárgyalásának lehetőségét, és a Közösség nem fogadta el ezt az ajánlatot;

b) a Bizottság a bérleti szerződést olyanként fogadta el, amely megfelelő lehetőséget biztosít az érintett AKCS-állam arra vonatkozó kapacitásának fejlesztésére, hogy önállóan folytasson halászati tevékenységet, és különösen amely jelentős időtartamra az érintett AKCS-államra ruházza át a rendelkezésére bocsátott hajó navigációs és kereskedelmi irányításának felelősségét.

4. cikk

Kielégítően megmunkált vagy feldolgozott termék

(1) E melléklet alkalmazásában a nem teljes egészében előállított termékeket az AKCS-államokban vagy a Közösségben kielégítően megmunkáltnak vagy feldolgozottnak kell tekinteni, ha teljesülnek a 2. vagy a 2A. függelékbenn szereplő listán megállapított feltételek. A fent említett feltételek az e rendelet hatálya alá tartozó valamennyi termék esetében jelzik azt a megmunkálást vagy feldolgozást, amelyet az előállítás során a felhasznált nem származó anyagokon el kell végezni, és amely csak az ilyen anyagokra vonatkozik. Következésképpen, ha egy terméket, amely a származó helyzetet a listán szereplő feltételek teljesítésével nyerte el, valamely más termék előállítása során használnak fel, arra nem vonatkoznak azok a feltételek, amelyek arra a termékre vonatkoznak, amelybe beépítették, és nem kell figyelembe venni az előállítása során felhasználható nem származó anyagokat sem.

(2) Az (1) bekezdésben foglaltak ellenére azok a nem származó anyagok, amelyeket a listán szereplő feltételek mellett nem szabad egy adott termék előállítása során felhasználni, mégis felhasználhatók, amennyiben:

a) együttes értékük nem haladja meg a termék gyártelepi árának 15 %-át;

b) e bekezdés alkalmazásával sem lépik túl a nem származó anyagok legmagasabb értékére a listán megadott százalékarányokat.

Ez a bekezdés nem alkalmazandó a Harmonizált Rendszer 50–63. árucsoportjába tartozó termékekre.

(3)

a) Az (1) bekezdés ellenére és azt követően, hogy egy csendes-óceáni AKCS-állam előzetesen értesítette a Bizottságot, a 2. cikk alkalmazásában kielégítően megmunkáltnak vagy feldolgozottnak kell tekinteni azt a 1604 és 1605 vámtarifaszám alá tartozó feldolgozott halászati terméket, amelyet az adott állam kikötőjébe érkező 0302 vagy 0303 vámtarifaszám alá tartozó nem származó anyagból az adott állam szárazföldi létesítményeiben állítottak elő vagy dolgoztak fel. A Bizottságnak küldött tájékoztatásnak meg kell jelölnie az adott állam halászati ágazatának fejlesztési előnyeit, és tartalmaznia kell az érintett fajokra vonatkozó szükséges információt, az előállítandó termékeket, valamint az érintett mennyiségeket.

b) A csendes-óceáni AKCS-állam az értesítés után legkésőbb három évvel összeállít egy jelentést a Közösségnek az a) pont végrehajtásáról.

c) Az a) pont az EU-ban hatályos egészségügyi és növény-egészségügyi intézkedések, a halászati erőforrások hatékony megőrzése és fenntartható kezelése, valamint a térségben folytatott jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan halászati tevékenység elleni harchoz nyújtott támogatás sérelme nélkül alkalmazandó

(4) Az (1)–(3) bekezdés az 5. cikkben előírt kivétellel alkalmazandó.

5. cikk

Nem kielégítő megmunkálási vagy feldolgozási műveletek

(1) A (2) bekezdés sérelme nélkül a származó termék helyzet megszerzéséhez nem kielégítő megmunkálásnak vagy feldolgozásnak kell tekinteni a következőket, függetlenül attól, hogy teljesülnek-e a 4. cikk követelményei:

a) fuvarozás és tárolás során az áru jó állapotban való megőrzését biztosító műveletek (szellőztetés, szétterítés, szárítás, hűtés, sóban, kéndioxidban vagy egyéb vizes oldatokban való elhelyezés, a sérült részek eltávolítása és más hasonló műveletek);

b) por eltávolításából, szitálásból vagy rostálásból, válogatásból, osztályozásból, összeállításból (beleértve a készletek összeállítását is), mosásból, festésből, darabolásból álló egyszerű műveletek;

i. a csomagolás és felosztás megváltoztatása és küldemények összeállítása; ii. egyszerű palackozás, üvegbe, zsákba, ládába, dobozba helyezés, kartonon vagy raklapon való rögzítés stb., valamint minden más egyszerű csomagolási művelet; c)

d) jelzések, címkék és más hasonló megkülönböztető jelek elhelyezése a termékeken vagy csomagolásukon;

e) termékek egyszerű vegyítése, fajtájukra való tekintet nélkül; cukor vegyítése bármely más anyaggal;

f) termékek alkotórészeinek egyszerű összeszerelése, hogy azok teljes terméket képezzenek;

g) az a)–f) pontban meghatározott két vagy több művelet kombinációja;

h) állatok levágása;

i) a gabonafélék és a rizs hántolása, részleges vagy teljes őrlése, fényezése vagy glazúrozása;

j) a cukor színezését vagy formázását szolgáló műveletek; a cukor részleges vagy teljes őrlése;

k) gyümölcs-, dió- és zöldségfélék hámozása, kimagozása, feltörése és kifejtése.

(2) Minden műveletet, amelyet egy adott terméken az AKCS-államokban vagy a Közösségben végeztek el, együttesen kell figyelembe venni annak megállapításakor, hogy a terméken elvégzett megmunkálás vagy feldolgozás az (1) bekezdés értelmében nem kielégítőnek tekintendő-e.

6. cikk

Származási kumuláció

Kumuláció a TOT-tal és a Közösséggel

(1) A Közösségből vagy a TOT-ból (tengerentúli ország és terület) származó anyagokat az AKCS-államokból származónak kell tekinteni, amennyiben ott előállított termékekbe építették be azokat. Nem szükséges, hogy az ilyen anyagok kielégítő megmunkáláson vagy feldolgozáson menjenek keresztül, amennyiben keresztülmentek az 5. cikkben említetteken túlmenő megmunkáláson vagy feldolgozáson.

(2) A Közösségben vagy a TOT-ban történő megmunkálást és feldolgozást az AKCS-államokban elvégzettnek kell tekinteni, amennyiben az anyagok az AKCS-államokban az 5. cikken említetten túlmutató, későbbi megmunkáláson vagy feldolgozáson mennek keresztül.

(3) Annak megállapítására, hogy a termékek a TOT-ból származnak-e, e melléklet rendelkezéseit kell alkalmazni, értelemszerűen.

(4) A 10. és 11. mellékletben felsorolt termékek esetében e cikk rendelkezései csak 2015. október 1., illetve 2010. január 1-je után alkalmazandók.

Kumuláció Dél-Afrikával

(5) A (6), (7), (8) és (11) bekezdés rendelkezéseire is figyelemmel a Dél-Afrikából származó anyagokat az AKCS-államokból származónak kell tekinteni, amennyiben ott előállított termékekbe építik be, és az 5. cikkben említetteket meghaladó megmunkálásnak vagy feldolgozásnak tették ki azokat. Nem szükséges, hogy az ilyen anyagok kielégítő megmunkáláson vagy feldolgozáson menjenek keresztül.

(6) A (5) bekezdés értelmében származó helyzetet elnyert termékek csak abban az esetben tekinthetők az AKCS-államokból származó terméknek, ha az ott hozzáadott érték meghaladja a Dél-Afrikából származó anyagok értékét. Ellenkező esetben az érintett termékeket Dél-Afrikából származónak kell tekinteni. A származás megállapításakor nem kell figyelembe venni a Dél-Afrikából származó azon anyagokat, amelyek kielégítő megmunkáláson vagy feldolgozáson mentek keresztül az AKCS-államokban.

(7) Az (5) bekezdésben előírt kumuláció nem vonatkozik a 7. 10. és 11. mellékletben felsorolt termékekre.

(8) A (5) bekezdésben előírt kumuláció csak akkor alkalmazható a 9. mellékletben felsorolt termékekre, ha eltörölték az e termékekre vonatkozó vámokat az Európai Közösség és a Dél-afrikai Köztársaság közötti kereskedelmi, fejlesztési és együttműködési megállapodás keretében. Az Európai Bizottság az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában (C sorozat) kihirdeti azt a napot, amikor teljesültek e bekezdés feltételei.

(9) Az (7) és (8) bekezdés sérelme nélkül a Dél-Afrikában elvégzett megmunkálást és feldolgozást az AKCS-államnak minősülő Dél-afrikai Vámunió (South African Customs Union, SACU) valamely másik tagállamában elvégzettnek kell tekinteni, ha az anyagok további megmunkáláson vagy feldolgozáson mennek keresztül a SACU e másik tagállamában.

(10) A (7) és (8) bekezdés sérelme nélkül és az AKCS-államok kérelmére a Dél-Afrikában elvégzett megmunkálást és feldolgozást az AKCS-államokban elvégzettnek kell tekinteni, ha az anyagok – valamely regionális gazdasági integrációs megállapodás keretében – további megmunkáláson vagy feldolgozáson mennek keresztül egy AKCS-államban.

(11) Az AKCS-államok kérelmeiről a 2913/92/EGK rendelet 247. és 247A. cikkében említett eljárásnak megfelelően kell határozni.

(12) Az (5) bekezdésben előírt kumulációt csak akkor lehet alkalmazni, ha a felhasznált dél-afrikai anyagok az ebben a mellékletben meghatározottakkal azonos származási szabályok alkalmazásával nyerték el a származó termék helyzetet. Az (9) és (10) bekezdésben előírt kumuláció akkor alkalmazható, ha az ebben a mellékletben foglalt származási szabályokkal azonos származási szabályokat alkalmaznak.

Kumuláció a szomszédos fejlődő országokkal

(13) Az AKCS-államok kérelmére valamely, az AKCS-államokon kívüli és összefüggő földrajzi egységhez tartozó szomszédos fejlődő országból származó anyagokat az AKCS-államokból származónak kell tekinteni, ha ott előállított termékbe építik be azokat. Nem szükséges, hogy az ilyen anyagok kielégítő megmunkáláson vagy feldolgozáson menjenek keresztül, feltéve, hogy:

— az AKCS-államban elvégzett megmunkálás vagy feldolgozás meghaladja az 5. cikkben felsorolt műveleteket,

— az AKCS-államok, a Közösség és a többi érintett ország megállapodást kötött olyan megfelelő közigazgatási eljárásokról, amelyek biztosítják e bekezdés helyes végrehajtását.

Ez a bekezdés nem vonatkozik a Harmonizált Rendszer 3. vagy 16. árucsoportjába sorolt, tonhalból készült termékekre, sem az 1006 HR-kód alá tartozó rizstermékekre.

Annak megállapítására, hogy a termékek egy szomszédos fejlődő országból származnak-e, e melléklet rendelkezéseit kell alkalmazni.

Az AKCS-államok kérelmeiről a 2913/92/EGK rendelet 247. és 247A. cikkében említett eljárásnak megfelelően kell határozni. Az ilyen határozatokban fel kell tüntetni azokat a termékeket, melyek esetében a kumuláció az ebben a bekezdésben meghatározottak szerint nem megengedhető.

7. cikk

Minősítési egység

(1) E melléklet rendelkezéseinek alkalmazásában a minősítési egység az az adott termék, amelyet a Harmonizált Rendszer nómenklatúrája szerinti besorolás meghatározásakor alapegységnek tekintenek.

(2) Következésképpen:

a) ha egy cikkcsoportból vagy cikkösszeállításból álló terméket a Harmonizált Rendszer feltételei szerint egyetlen vámtarifaszám alá sorolnak be, akkor a termék egésze alkotja a minősítési egységet;

b) ha egy szállítmány a Harmonizált Rendszer ugyanazon vámtarifaszáma besorolt alá több azonos termékből áll, akkor minden egyes terméket külön-külön kell figyelembe venni e melléklet rendelkezéseinek alkalmazásakor.

(2) Amennyiben a harmonizált rendszer 5. általános szabálya szerint a csomagolást a termékkel együtt kell besorolni, azt a származás meghatározásánál is figyelembe kell venni.

8. cikk

Tartozékok, pótalkatrészek és szerszámok

Azokat a berendezéssel, a géppel, a készülékkel vagy a járművel együtt szállított tartozékokat, pótalkatrészeket és szerszámokat, amelyek a berendezés szokásos tartozékai és az árban benne foglaltatnak, vagy amelyeket külön nem számláznak le, a szóban forgó berendezéshez, géphez, készülékhez vagy járműhöz tartozónak kell tekinteni.

9. cikk

Készletek

A Harmonizált Rendszer 3. általános szabályában meghatározott készleteket akkor kell származónak tekinteni, ha az azokat alkotó összes termék is származó. Ha azonban egy készlet származó és nem származó cikkekből tevődik össze, a készletet teljes egészében származónak kell tekinteni, feltéve, hogy a nem származó cikkek értéke nem haladja meg a készlet gyártelepi árának 15 %-át.

10. cikk

Semleges elemek

Annak eldöntéséhez, hogy valamely termék származó-e, nem szükséges meghatározni az alábbiak származását, amelyeket előállítása során esetlegesen felhasználtak:

a) energia és fűtőanyag;

b) berendezés és felszerelés;

c) gépek és szerszámok;

d) azok az áruk, amelyek a termék végső összetételébe nem épülnek be, vagy amelyeket nem erre szántak.







III. CÍM

TERÜLETI KÖVETELMÉNYEK

11. cikk

Területi elv

(1) Az e melléklet II. címében a származó helyzet megszerzésével kapcsolatban megállapított feltételeknek – a 6. cikkben előírtak kivételével – megszakítás nélkül az AKCS-államokban kell eleget tenni.

(2) Ha az AKCS-államokból, a Közösségből vagy a TOT-ból más országba exportált származó árukat visszaszállítják, azokat – a 6. cikkben előírtak kivételével – nem származónak kell tekinteni, kivéve, ha a vámhatóságok számára kielégítően bizonyítható, hogy:

a) a visszaszállított áruk azonosak a kivitt árukkal; és

b) az adott országban vagy kivitelük során nem mentek keresztül a jó állapotban való megőrzéshez szükségeset meghaladó műveleteken.

12. cikk

Közvetlen szállítás

(1) Az ebben a rendeletben biztosított preferenciális elbánás csak az e melléklet követelményeinek megfelelő olyan termékekre vonatkozik, amelyeket a 6. cikk alkalmazásában közvetlenül szállítanak az AKCS-államok, a Közösség, a TOT vagy Dél-Afrika területei között, bármely más terület érintése nélkül. Az egységes szállítmányt képező termékeket azonban át lehet szállítani más területeken, szükség esetén az ilyen területeken történő átrakodással vagy ideiglenes raktározással is, feltéve, hogy az áruk a tranzit- vagy a raktározási ország vámhatóságainak felügyelete alatt maradnak, és nem mennek keresztül más műveleteken, mint a kirakodás, az újbóli berakodás vagy a jó állapotban való megőrzésükre irányuló bármely más művelet.

Származó termékek csővezetéken az AKCS-államok vagy a Közösség területén kívüli területen is szállíthatók.

(2) Az (1) bekezdésben meghatározott feltételek teljesítését az importáló ország vámhatóságaihoz benyújtott alábbi okmányokkal kell bizonyítani:

a) egységes fuvarokmány, amely kiterjed az exportáló országból a tranzitországon keresztül történő áthaladásra; vagy

b) a tranzitország vámhatóságai által kiállított igazolás, amely: i. pontos leírást ad a termékekről; ii. megállapítja a termékek kirakodásának és újbóli berakodásának az időpontját, és – ahol az alkalmazható – az igénybe vett hajók vagy egyéb szállítóeszközök nevét; és iii. igazolja, hogy milyen feltételek mellett maradtak a termékek a tranzitországban; vagy

c) ezek hiányában bármely bizonyító erejű okmány.

13. cikk

Kiállítások

(1) Azok a származó termékek, amelyeket valamely AKCS-államból valamely más, a 6. cikkben nem említett országban megrendezett kiállításra küldenek, és amelyeket a kiállítást követően a Közösségbe történő behozatal céljából értékesítenek, a behozatalkor abban az esetben részesülhetnek az e rendelet által biztosított előnyökből, ha a vámhatóságok számára kielégítően bizonyítható, hogy:

a) az exportőr a termékeket az AKCS-államból abba az országba szállította, ahol a kiállítást tartották, és azokat ott ki is állította;

b) a termékeket ez az exportőr eladta vagy más módon bocsátotta rendelkezésére egy közösségbeli személynek;

c) a termékeket a kiállítás alatt vagy közvetlenül utána szállították el ugyanolyan állapotban, mint ahogy azokat a kiállításra elküldték; és

d) a termékeket a kiállításra történő elszállításuk óta semmilyen más célra sem használták, mint a kiállításon való bemutatásra.

(2) A IV. cím rendelkezéseivel összhangban származási igazolást kell kiadni vagy kiállítani, és azt a szokásos módon be kell nyújtani az importáló ország vámhatóságaihoz. Az igazoláson fel kell tüntetni a kiállítás nevét és címét. Ha szükséges, további okmányszerű igazolás követelhető meg a kiállítás körülményeiről.

(3) Az (1) bekezdést kell alkalmazni minden olyan kereskedelmi, ipari, mezőgazdasági vagy kézműipari kiállításra, vásárra vagy hasonló nyilvános rendezvényre vagy bemutatóra, amelyet nem magáncélra szerveznek üzletekben vagy üzleti helyiségekben külföldi termékek eladása céljából, s amelynek során a termékek vámfelügyelet alatt maradnak.







IV. CÍM

SZÁRMAZÁSI IGAZOLÁS

14. cikk

Általános követelmények

(1) Az AKCS-államokból származó termékek a Közösségbe történő behozatalkor élvezik az e rendelet által biztosított előnyöket, amennyiben bemutatnak:

a) egy EUR.1 szállítási bizonyítványt, amelynek mintáját a III. függelék tartalmazza; vagy

b) a 19. cikk (1) bekezdésében meghatározott esetekben az exportőr által a számlán, a szállítólevélen vagy bármely más kereskedelmi okmányon adott nyilatkozatot – amelynek szövegét a 4. függelék tartalmazza –, amely a szóban forgó termékeket azonosítás céljából kellő részletességgel ismerteti (a továbbiakban: „számlanyilatkozat”).

(2) Az (1) bekezdés ellenére az e melléklet értelmében származó termékek – a 25. cikkben meghatározott esetekben – a fentiekben említett okmányok bármelyikének benyújtása nélkül is élvezik az e rendelet által biztosított előnyöket.

15. cikk

Az EUR.1 szállítási bizonyítvány kiállítására vonatkozó eljárás

(1) Az EUR.1 szállítási bizonyítványt az exportáló ország vámhatóságai állítják ki az exportőr vagy – az exportőr felelősségére – meghatalmazott képviselője által írásban benyújtott kérelemre.

(2) E célból az exportőr vagy meghatalmazott képviselője kitölti mind az EUR.1 szállítási bizonyítványt, mind a kérelmet, amelyek mintáit a 3. függelék tartalmazza. A formanyomtatványokat e melléklet rendelkezéseivel összhangban kell kitölteni. Kézírással történő kitöltés esetén tintát és nyomtatott betűket kell használni. Az termékek megnevezését az erre szolgáló rovatban úgy kell megadni, hogy üres sorok ne maradjanak. Ha a rovat nincs teljesen kitöltve, a megnevezés utolsó sora alatt vízszintes vonalat kell húzni, az üresen hagyott helyet pedig átlós vonallal kell áthúzni.

(3) Az EUR.1 szállítási bizonyítvány kiállítását kérő exportőrnek az EUR.1 szállítási bizonyítványt kiállító exportáló AKCS-állam vámhatóságainak kérésére bármikor be kell nyújtania minden olyan megfelelő okmányt, amely igazolja a szóban forgó termék származó helyzetét, valamint e melléklet egyéb követelményeinek teljesülését.

(4) Az EUR.1 szállítási bizonyítványt az exportáló AKCS-állam vámhatóságai akkor állítják ki, ha az érintett termékek az AKCS-államokból vagy a 6. cikkben említett egyéb országok valamelyikéből származó terméknek tekinthetők, és megfelelnek e melléklet egyéb követelményeinek.

(5) A kiállító vámhatóságok megtesznek minden ahhoz szükséges intézkedést, hogy ellenőrizzék a termékek származó helyzetét és e melléklet egyéb követelményeinek teljesülését. Ennek érdekében jogukban áll bekérni bármilyen bizonyítékot és megvizsgálni az exportőr könyvelését, vagy bármilyen más szükségesnek tartott egyéb ellenőrzést elvégezni. A kiállító vámhatóságok azt is biztosítják, hogy a (2) bekezdésben említett formanyomtatványok helyesen legyenek kitöltve. Különösen ellenőrzik, hogy a termékek megnevezésére szolgáló helyet mindenfajta hamis kiegészítés lehetőségét kizárva töltötték-e ki.

(6) Az EUR.1 szállítási bizonyítvány kiállításának dátumát a bizonyítvány 11. rovatában kell feltüntetni.

(7) Az EUR.1 szállítási bizonyítványt a vámhatóságok akkor állítják ki és bocsátják az exportőr rendelkezésére, amint a tényleges kivitel megtörtént vagy biztosított.

16. cikk

Utólag kiállított EUR.1 szállítási bizonyítvány

(1) A 15. cikk (7) bekezdése ellenére kivételesen kiállítható EUR.1 szállítási bizonyítvány azon termékek kivitelét követően is, amelyekre vonatkozik, ha:

a) a kivitel időpontjában tévedés, nem szándékos mulasztás vagy különleges körülmények miatt nem állították ki; vagy

b) a vámhatóságok számára kielégítően bizonyítható, hogy az EUR.1 szállítási bizonyítványt kiállították, de technikai okok miatt nem fogadták el a behozatalkor.

(2) Az (1) bekezdés végrehajtásának céljából az exportőrnek jeleznie kell kérelmében azon termékek kivitelének helyét és időpontját, amelyekre az EUR.1 szállítási bizonyítvány vonatkozik, és meg kell jelölnie kérelmének okait.

(3) A vámhatóságok az EUR.1 szállítási bizonyítványt utólag csak annak ellenőrzése után állíthatják ki, hogy az exportőr által a kérelemben megadott adatok megegyeznek a megfelelő dokumentumokkal.

(4) Az utólag kiállított EUR.1 szállítási bizonyítványt az alábbi bejegyzéssel kell érvényesíteni:

„ISSUED RETROSPECTIVELY”

(5) A (4) bekezdésben említett bejegyzést az EUR.1 szállítási bizonyítvány „Megjegyzések” rovatába kell bejegyezni.

17. cikk

Az EUR.1 szállítási bizonyítvány másodlatának kiállítása

(1) Az EUR.1 szállítási bizonyítvány ellopása, elvesztése vagy megsemmisülése esetén az exportőr az azt kiállító vámhatóságoktól kérelmezheti, hogy a birtokukban lévő kiviteli okmányok alapján másodlatot állítsanak ki.

(2) Az ily módon kiállított másodpéldányt az alábbi bejegyzéssel kell érvényesíteni:

„DUPLICATE”

(3) A (2) bekezdésben említett bejegyzést az EUR.1 szállítási bizonyítvány másodlatának „Megjegyzések” rovatába kell bejegyezni.

(4) A másodlat, amelyen szerepelnie kell az eredeti EUR.1 szállítási bizonyítvány kiállítási időpontjának is, attól a naptól kezdve érvényes.

18. cikk

EUR.1 szállítási bizonyítvány kiállítása korábban kiadott vagy kiállított származási igazolás alapján

Ha a származó termékeket valamely AKCS-államban vagy a Közösségben vámhivatali ellenőrzés alá vonják, lehetőség van arra, hogy minden vagy néhány ilyen termék AKCS-államokon vagy a Közösségen belül máshová történő továbbítása céljából az eredeti származási igazolást egy vagy több EUR.1 szállítási bizonyítvánnyal helyettesítsék. A helyettesítő EUR.1 szállítási bizonyítvány(oka)t az a vámhivatal állítja ki, amelynek ellenőrzése alá helyezték a termékeket.

19. cikk

Számlanyilatkozat kiállításának feltételei

(1) A 14. cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett számlanyilatkozatot kiállíthatja:

a) a 20. cikk értelmében elfogadott exportőr, vagy

b) bármely exportőr, bármilyen egy vagy több csomagból álló, származó termékeket tartalmazó szállítmányra vonatkozóan, amennyiben annak összértéke nem haladja meg a 6 000 EUR-t.

(2) Számlanyilatkozat akkor állítható ki, ha a szóban forgó termékek az AKCS-államokból vagy a 6. cikkben említett egyéb országok valamelyikéből származó termékeknek tekinthetők, és megfelelnek e melléklet egyéb követelményeinek.

(3) A számlanyilatkozatot kiállító exportőrnek mindig készen kell állnia arra, hogy az exportáló ország vámhatóságainak kérésére bemutassa az érintett termékek származó helyzetét, valamint az e melléklet egyéb követelményeinek teljesítését igazoló megfelelő okmányokat.

(4) Az exportőr a számlanyilatkozatot – amelynek szövegét A 4. függelék tartalmazza – a számlára, a szállítólevélre vagy más kereskedelmi okmányra rágépelve, rábélyegezve vagy rányomtatva, az említett mellékletben meghatározott nyelvi változatok valamelyikének felhasználásával és az exportáló ország hazai jogszabályainak megfelelően állítja ki. Ha a nyilatkozatot kézírással töltik ki, tintát és nyomtatott betűket kell használni.

(5) A számlanyilatkozaton szerepelnie kell az exportőr eredeti, kézzel írt aláírásának. A 20. cikk értelmében elfogadott exportőrnek azonban nem kell aláírnia ilyen nyilatkozatokat, amennyiben az exportáló ország vámhatóságai felé írásban teljes felelősséget vállal minden olyan számlanyilatkozatért, amelyen személye ugyanúgy azonosítható, mintha a nyilatkozatot kézzel aláírta volna.

(6) A számlanyilatkozatot az exportőr kiállíthatja az érintett termékek kivitelekor vagy azt követően is, azzal a feltétellel, hogy azt a termékek behozatalát követően legkésőbb két éven belül bemutatja az importáló országban.

20. cikk

Elfogadott exportőr

(1) Az exportáló ország vámhatóságai engedélyezhetik bármely exportőrnek, aki gyakran szállít e rendelet hatálya alá tartozó termékeket, hogy az érintett termékek értékétől függetlenül számlanyilatkozatot tegyen. Az ilyen engedélyt kérő exportőrnek a vámhatóságok megelégedésére meg kell adnia minden olyan garanciát, amely szükséges a termékek származó helyzetének, valamint e melléklet egyéb követelményei teljesítésének igazolásához.

(2) A vámhatóságok az általuk megfelelőnek ítélt feltételekkel adhatják meg az elfogadott exportőr státuszt.

(3) A vámhatóságok az elfogadott exportőrnek vámengedélyszámot adnak, amelyet fel kell tüntetni a számlanyilatkozaton.

(4) A vámhatóság ellenőrzi, hogy az elfogadott exportőr hogyan használja fel az engedélyt.

(5) A vámhatóság bármikor visszavonhatja a felhatalmazást. Ezt megteszi, ha az elfogadott exportőr már nem nyújt az (1) bekezdésben említett garanciát, nem teljesíti a (2) bekezdésben említett feltételeket, vagy bármi más módon szabálytalanul használja fel az engedélyt.

21. cikk

A származási igazolás érvényessége

(1) A származási igazolás az exportáló országban történt kiállítása napjától számított tíz hónapig érvényes, és ezen időtartamon belül be kell mutatni az importáló ország vámhatóságainak.

(2) Az importáló ország vámhatóságainak az (1) bekezdésben megállapított benyújtási határidő után a bemutatott származási igazolást akkor lehet elfogadni a preferenciális elbánás alkalmazásának céljából, ha az okmányoknak a megállapított végső határidőre történő bemutatása rendkívüli körülmények miatt hiúsult meg.

(3) A késedelmes benyújtás más eseteiben az importáló ország vámhatóságai akkor fogadhatják el a származási igazolást, ha a termékeket az említett végső határidő előtt bemutatták.

22. cikk

Árutovábbítási eljárás

Amikor beléptetik a termékeket valamely, a származási országuktól eltérő AKCS-államba, további négy hónapos érvényességi időszak kezdődik azon a napon, amikor az tranzitország vámhatóságai a következő bejegyzést írják az EUR.1 bizonyítvány 7. rovatába:

— az „árutovábbítás” szó,

— a tranzitország neve,

— azon hivatalos bélyegző, amelynek mintáját már a Bizottság rendelkezésére bocsátották a 31. cikkel összhangban,

— a bejegyzések dátuma.

23. cikk

A származási igazolás benyújtása

A származási igazolásokat az importáló ország vámhatóságaihoz kell benyújtani az abban az országban alkalmazandó eljárásnak megfelelően. Azon hatóságok megkövetelhetik a származási igazolás lefordítását, és azt is, hogy a behozatali nyilatkozathoz az importőr mellékeljen egy nyilatkozatot, amelyben kijelenti, hogy a termékek megfelelnek az e rendelet alkalmazásához szükséges feltételeknek.

24. cikk

Behozatal részletekben

Amennyiben az importőr kérésére és az importáló ország vámhatóságai által meghatározott feltételek mellett a Harmonizált Rendszer 2(a) általános szabálya értelmében a XVI. és XVII. áruosztályba vagy a 7308 és a 9406 vámtarifaszám alá tartozó szétszerelt vagy össze nem állított termékeket részletekben hoznak be, az első részlet behozatalakor kell ezekre a termékekre egyetlen származási igazolást benyújtani a vámhatóságoknak.

25. cikk

Kivételek a származási igazolás alól

(1) Magánszemélytől magánszemélynek kiscsomagként küldött vagy az utasok személyes poggyászának részét képező termékeket a származásra vonatkozó hivatalos igazolás benyújtásának megkövetelése nélkül származó terméknek kell tekinteni, feltéve, hogy az ilyen termékeket nem kereskedelmi forgalomban hozzák be, és nyilatkoznak, miszerint e melléklet feltételei teljesülnek, továbbá nem fér kétség e nyilatkozat a valódiságához. Postán küldött termékek esetében ez a nyilatkozat a CN22/CN23 jelű vámáru-nyilatkozaton, vagy az ezen okmányhoz mellékelt papírlapon tehető meg.

(2) Az esetenkénti és kizárólag a címzett vagy az utas, vagy családjuk személyes használatára szánt termékek behozatala nem tekintendő kereskedelmi behozatalnak, ha a termékek jellegéből és mennyiségéből nyilvánvaló, hogy nem szolgálnak kereskedelmi célokat.

(3) A fentieken túlmenően e termékek összértéke kis csomagok esetében nem haladhatja meg az 500 EUR-t, az utasok személyes poggyászának részét képező termékek esetében pedig az 1 200 EUR-t.

26. cikk

Kumulációs célú tájékoztatási eljárás

(1) Amennyiben a 2. cikk (2) bekezdését és a 6. cikk (1) bekezdését alkalmazzák, a többi AKCS-államból, a Közösségből vagy a TOT-ból származó anyagok e melléklet meghatározása szerinti származó helyzetének igazolását az EUR.1 szállítási bizonyítványon vagy szállítói nyilatkozaton kell megadni, amelynek mintája az 5A. függelékben található, és amelyet az exportőr ad ki az anyag származása szerinti államban vagy TOT-n.

(2) Amennyiben a 2. cikk (2) bekezdését, illetve a 6. cikk (2) és (9) bekezdését alkalmazzák, a többi AKCS-államban, a Közösségben, a TOT-ban vagy Dél-Afrikában elvégzett megmunkálást és feldolgozást a szállítói nyilatkozatban kell megadni, amelynek mintája a 5B. függelékben található, és amelyet az exportőr ad ki az anyag származása szerinti államban vagy TOT-n.

(3) Külön szállítói nyilatkozatot kell adni az anyag minden egyes szállítmányára vonatkozóan az adott szállításra vonatkozó kereskedelmi számlán, a számla mellékletében vagy a szállítási listán, illetve a szállítmánnyal kapcsolatos egyéb olyan kereskedelmi okmányon, amely kellő részletességgel írja le az érintett anyagokat ahhoz, hogy azonosíthatók legyenek.

(4) A szállítói nyilatkozat előre nyomtatott formanyomtatványon is kiállítható.

(5) A szállítói nyilatkozatokat kézírással kell aláírni. Ha azonban a számlát és a szállítói nyilatkozatot elektronikus adatfeldolgozási módszerek segítségével készítik el, a szállítói nyilatkozatot nem szükséges kézírással aláírni, feltéve, hogy a szállító cég felelős tisztségviselője azonosítható a szállítói nyilatkozat kiállításának helye szerinti állam vámhatóságainak megelégedésére. Az említett hatóságok feltételeket állapíthatnak meg e bekezdés végrehajtásához.

(6) A szállítói nyilatkozatokat az exportáló AKCS-államban az EUR.1 szállítási bizonyítvány kiállítására felkért illetékes vámhivatalhoz kell benyújtani.

(7) Az e rendelet hatálybalépése előtt az AKCS-EU partnerségi megállapodás V. melléklete 1. jegyzőkönyvének 26. cikkével összhangban kibocsátott szállítói nyilatkozatok és adatlapok érvényben maradnak.

27. cikk

Alátámasztó okmányok

A 15. cikk (3) bekezdésében és a 19. cikk (3) bekezdésében említett, annak bizonyítására szolgáló okmányok, hogy az EUR.1 szállítási bizonyítvánnyal vagy számlanyilatkozattal kísért termékek valamely AKCS-államból vagy a 6. cikkben említett egyéb országok valamelyikéből származó termékeknek tekinthetők, és megfelelnek e melléklet egyéb követelményeinek, többek között a következőkből állhatnak:

a) közvetlen bizonyíték az exportőr vagy a szállító által az érintett áruk előállítása érdekében végrehajtott eljárásokról, amelyet például számlái vagy belső könyvelése tartalmaz;

b) a felhasznált anyagok származó helyzetét bizonyító okmányok, amelyeket valamely AKCS-államban vagy a 6. cikkben említett egyéb országok valamelyikében adtak ki vagy állítottak ki, ahol ezeket az okmányokat a hazai jogszabályoknak megfelelően használják fel;

c) az anyagoknak az AKCS-államokban, a Közösségben vagy a TOT-ban történő megmunkálását vagy feldolgozását bizonyító okmányok, amelyeket a Közösségben vagy valamely olyan AKCS-államban vagy TOT-ban adtak vagy állítottak ki, ahol ezeket az okmányokat a hazai jogszabályoknak megfelelően használják fel;

d) EUR.1 szállítási bizonyítványok vagy számlanyilatkozatok, amelyek a felhasznált anyagok származó helyzetét bizonyítják, és amelyeket az AKCS-államokban vagy a 6. cikkben említett egyéb országok valamelyikében e melléklettel összhangban adtak vagy állítottak ki.

28. cikk

A származási igazolás és az alátámasztó okmányok megőrzése

(1) Az EUR.1 szállítási bizonyítvány kiállítását kérő exportőr legalább három évig megőrzi a 15. cikk (3) bekezdésében említett okmányokat.

(2) A számlanyilatkozatot kiállító exportőr legalább három évig megőrzi a számlanyilatkozat egy példányát, valamint a 19. cikk (3) bekezdésében említett okmányokat.

(3) Az exportáló ország vámhatóságai, amelyek az EUR.1 szállítási bizonyítványt állítják ki, legalább három évig megőrzik a 15. cikk (2) bekezdésében említett kérelmet.

(4) Az importáló ország vámhatóságai legalább három évig megőrzik a hozzájuk benyújtott EUR.1 szállítási bizonyítványokat és számlanyilatkozatokat.

29. cikk

Ellentmondások és alaki hibák

(1) A származási igazoláson szereplő nyilatkozat és a termékek behozatalához szükséges vámalakiságok elvégzése céljából a vámhivatalhoz benyújtott okmányokon tett nyilatkozat közötti kisebb ellentmondások felfedezése nem teszi a származási igazolást eleve semmissé, ha hitelt érdemlően megállapítást nyer, hogy az okmány megfelel a bemutatott termékeknek.

(2) A nyilvánvaló alaki hibák, mint például a származási igazoláson előforduló gépelési hibák, nem eredményezhetik ezen okmányok visszautasítását, amennyiben ezek a hibák nem olyan jellegűek, hogy kétségessé tennék az okmányban megadott adatok helyességét.

30. cikk

Euróban kifejezett összegek

(1) A 19. cikk (1) bekezdésének b) pontjának és a 25. cikk (3) bekezdésének olyan esetekben történő alkalmazásakor, amikor a termékeket az eurótól eltérő pénznemben számlázzák, az AKCS-államok, a tagállamok és a 6. cikkben említett egyéb országok és területek nemzeti valutájában megadott, az euróban kifejezett összegekkel egyenértékű összegeket az érintett országok mindegyike évente határozza meg.

(2) Egy szállítmány a 19. cikk (1) bekezdése b) pontjának vagy a 25. cikk (3) bekezdésének rendelkezései szerinti kedvezményben a kiállított számla pénzneme alapján részesülhet, az érintett ország által meghatározott összegnek megfelelően.

(3) A bármely adott nemzeti pénznemben felhasználandó összegek megegyeznek az október első munkanapján az euróban kifejezett összegek ilyen valutában számított értékével. Az összegeket október 15-ig kell a Bizottsággal közölni, és azok a következő év január 1-jétől alkalmazandók. A vonatkozó összegekről a Bizottság az összes érintett országot tájékoztatja.

(4) Az adott ország kerekítheti fel- vagy lefelé az euróban kifejezett összegnek a nemzeti valutájára történő átváltásából származó összeget. A kerekített összeg legfeljebb 5 százalékkal térhet el az átszámítással kapott összegtől. Az egyes országok változtatás nélkül is megtarthatják az euróban kifejezett összeg nemzeti pénznemben kifejezett egyenértékét, amennyiben – a (3) bekezdésben előírt éves kiigazítás időpontjában – ennek az összegnek az átváltása a kerekítések előtt legfeljebb 15 százalékos növekedést eredményez a nemzeti pénznemben kifejezett egyenértékhez képest. A nemzeti pénznemben kifejezett egyenérték változtatás nélkül is megtartható, ha az átváltás csökkenést eredményezne az egyenértékhez képest.

(5) Az euróban kifejezett összegeket a Bizottság a Közösség vagy az AKCS-államok kérésére felülvizsgálhatja. E felülvizsgálat végrehajtásakor a Bizottság figyelembe veszi, hogy kívánatos-e az érintett értékhatárok reálértéken történő fenntartása. E célból dönthet úgy, hogy módosítja az euróban kifejezett összegeket.







V. CÍM

AZ IGAZGATÁSI EGYÜTTMŰKÖDÉS SZABÁLYOZÁSA

31. cikk

Kölcsönös segítségnyújtás

(1) Az AKCS-államok megküldik a Bizottságnak az általuk használt bélyegzők mintáit az EUR.1 szállítási bizonyítványok kiállítása és az EUR.1 szállítási bizonyítványok és számlanyilatkozatok utólagos ellenőrzésének elvégzése tekintetében illetékes vámhatóságaik címével együtt.

EUR.1 szállítási bizonyítványokat és számlanyilatkozatokat attól a naptól fogadnak el a preferenciális elbánás alkalmazása céljából, amikor a Bizottság kézhez kapta a fenti információkat.

Ezeket az információkat a Bizottság megküldi a tagállamok vámhatóságainak.

(2) E melléklet megfelelő alkalmazásának biztosítása végett a Közösség, a TOT és az AKCS-államok az illetékes vámigazgatási szerveken keresztül segítik egymást az EUR.1 szállítási bizonyítványok, számlanyilatkozatok vagy szállítói nyilatkozatok hitelességének és az ezen okmányokban megadott információk helyességének ellenőrzésében.

A megkeresett hatóságok átadják az azokkal a feltételekkel kapcsolatos lényeges információkat, amelyek alapján a terméket előállították, feltüntetve különösen azokat a feltételeket, amelyek mellett betartották a származási szabályokat a különböző érintett AKCS-államokban, tagállamokban vagy TOT-ban.

32. cikk

A származási igazolás ellenőrzése

(1) A származási igazolás utólagos ellenőrzését szúrópróbaszerűen vagy akkor kell elvégezni, ha az importáló ország vámhatóságainak alapos oka van kételkedni az okmányok hitelességében, a szóban forgó termékek származó helyzetében vagy a melléklet egyéb követelményeinek teljesülésében.

(2) Az (1) bekezdés végrehajtása céljából az importáló ország vámhatóságai visszaküldik az exportáló ország vámhatóságainak az EUR.1 szállítási bizonyítványt és – ha benyújtották – a számlát, továbbá a számlanyilatkozatot vagy ezen okmányok másolatát, szükség szerint megadva azokat az okokat, amelyek a vizsgálatot szükségessé teszik. Az ellenőrzés iránti kérelem alátámasztására továbbítani kell minden olyan okmányt és információt, amely arra utal, hogy a származási igazoláson megadott adatok helytelenek.

(3) Az ellenőrzést az exportáló ország vámhatóságai hajtják végre. E célból jogukban áll, hogy bekérjenek bármilyen bizonyítékot és megvizsgálják az exportőr könyvelését, vagy bármilyen egyéb szükségesnek tartott ellenőrzést elvégezzenek.

(4) Ha az importáló ország vámhatóságai úgy határoznak, hogy a vizsgálat eredményének beérkezéséig felfüggesztik a szóban forgó termékekre vonatkozóan a preferenciális elbánás megadását, az importőrnek felajánlják a termékek kiadását a szükségesnek ítélt óvintézkedések mellett.

(5) Az ellenőrzést kérő vámhatóságot haladéktalanul tájékoztatni kell a vizsgálat eredményéről. Ezen eredményeknek egyértelműen jelezniük kell, hogy az okmányok valódiak-e, és hogy a szóban forgó termékek az AKCS-államokból vagy a 6. cikkben említett egyéb országok valamelyikéből származó termékeknek tekinthetők-e, és teljesítik-e a melléklet egyéb követelményeit.

(6) Ha megalapozott kétség esetén nem érkezik válasz az ellenőrzésre vonatkozó megkereséstől számított tíz hónapon belül, vagy ha a válasz nem tartalmaz elegendő információt a szóban forgó okmány valódiságának vagy a termékek tényleges származásának megállapításához, a megkereső vámhatóságok – a rendkívüli körülmények esetétől eltekintve – megtagadják a preferenciális elbánás igénybevételének jogosultságát.

(7) Amennyiben az ellenőrzési eljárás vagy bármely más rendelkezésre álló információ e mellékletben foglalt rendelkezések megsértését jelzi, az ilyen jogsértés azonosítása és megelőzése érdekében kellő sürgősséggel gondoskodni kell a megfelelő vizsgálatok lefolytatásáról.

33. cikk

A szállítói nyilatkozatok ellenőrzése

(1) A szállítói nyilatkozatok ellenőrzése szúrópróbaszerűen vagy akkor végezhető el, amikor az importáló állam vámhatóságainak alapos okuk van kétségbe vonni az okmány valódiságát vagy az adott anyagok valódi származásával kapcsolatos információ pontosságát vagy teljességét.

(2) Azok a vámhatóságok, amelyekhez a szállítói nyilatkozatot benyújtják, felkérhetik a nyilatkozat kiállításának helye szerinti állam vámhatóságait, hogy állítsanak ki egy olyan adatlapot, amelynek mintája a 6. függelékben található. Azok a vámhatóságok, amelyekhez a szállítói nyilatkozatot benyújtják, felkérhetik az exportőrt is, hogy mutassa be a nyilatkozat kiállításának helye szerinti állam vámhatóságai által kiállított adatlapot.

Az adatlap másolatát a kiállító hivatal legalább három évig megőrzi.

(3) A kérelmező vámhatóságot a lehető leghamarabb tájékoztatni kell az ellenőrzés eredményeiről. Az eredményeknek kifejezetten jelezniük kell, hogy helytálló-e az anyagok helyzetével kapcsolatos nyilatkozat.

(4) Az ellenőrzés céljából a szállítóknak legalább három évig meg kell őrizniük a nyilatkozatot tartalmazó okmány másolatát az anyagok valódi helyzetével kapcsolatos minden szükséges bizonyítékkal együtt.

(5) A szállítói nyilatkozat kiállításának helye szerinti állam vámhatóságai jogosultak bekérni minden olyan bizonyítékot vagy elvégezni minden olyan ellenőrzést, amelyet indokoltnak tartanak a szállítói nyilatkozat helyességének ellenőrzése érdekében.

(6) Semmisnek kell tekinteni a helytelen szállítói nyilatkozat alapján kibocsátott vagy kiállított EUR.1 szállítási bizonyítvány vagy számlanyilatkozatot.

34. cikk

Szankciók

Szankcióval sújtandó minden olyan személy, aki a termékekre vonatkozó preferenciális elbánás igénybevétele céljából helytelen adatokat tartalmazó okmányt állít vagy állíttat ki.

35. cikk

Vámszabad területek

(1) Minden szükséges lépést meg kell tenni annak biztosítására, hogy a származási igazolás vagy szállítói nyilatkozat fedezete mellett szállított, a szállítás során területükön levő vámszabad területet igénybe vevő termékeket ne helyettesítsék más termékekkel, és azok ne menjenek keresztül más kezeléseken, mint az állapotuk romlásának megelőzését célzó szokásos műveleteken.

(2) Az (1) bekezdésben foglalt rendelkezések alóli kivételként, ha származó termékeket származási igazolás fedezete mellett vámszabad területre importálnak és azok kezelésen vagy feldolgozáson mennek keresztül, az illetékes hatóságok az exportőr kérelmére új EUR.1 szállítási bizonyítványt állítanak ki, amennyiben a kezelés vagy feldolgozás e melléklet rendelkezéseivel összhangban történik.

36. cikk

Eltérések

(1) A Bizottság saját kezdeményezésére vagy valamelyik kedvezményezett ország kérésére adott válaszként átmeneti eltérést adhat az ebben a mellékletben foglalt rendelkezések alól valamelyik kedvezményezett országnak, amennyiben:

a) a kedvezményezett országot belső vagy külső tényezők átmenetileg megakadályozzák abban, hogy az e mellékletben foglalt származási helyzet elnyerésére vonatkozó szabályoknak megfeleljen, holott korábban megfelelt ezeknek, vagy

b) a kedvezményezett ország időt kér arra, hogy az e mellékletben foglalt származási helyzet elnyerésére vonatkozó szabályoknak meg tudjon felelni.

(2) Az ilyen átmeneti eltérésnek az eltérést indokoló belső vagy külső tényezők hatásának időtartamára kell korlátozódnia, vagy arra az időtartamra, amelyre a kedvezményezett országnak szüksége van ahhoz, hogy meg tudjon felelni a szabályoknak.

(3) Az eltérésre vonatkozó kérelmet írásban kell benyújtani a Bizottsághoz. A kérelemben fel kell tüntetni az (1) bekezdésben említett, az eltérést indokoló tényezőket, és ezeket alá kell támasztani a megfelelő dokumentumokkal.

(4) Az e cikk hatálya alá tartozó intézkedések meghozatalánál a 2913/92/EK rendelet 247. és 247A. cikkében említett eljárásnak megfelelően kell eljárni.

A Közösség pozitívan válaszol az AKCS-államoknak az e cikkel összhangban kellően megindokol olyan kérelmeire, amelyek nem okozhatnak súlyos kárt valamely meglévő közösségi iparak.







VI. CÍM

CEUTA ÉS MELILLA

37. cikk

Különleges feltételek

(1) Az ebben a mellékletben használt „Közösség” kifejezés nem terjed ki Ceutára és Melillára. A „Közösségből származó termékek” kifejezés nem terjed ki a Ceutából és Melillából származó termékekre.

(2) E melléklet rendelkezéseit értelemszerűen kell alkalmazni annak meghatározására, hogy a termékek AKCS-államokból származónak tekinthetők-e a Ceutába és Melillába történő behozatalkor.

(3) Amennyiben a Ceutában, Melillában vagy a Közösségben teljes egészében előállított termékek megmunkáláson vagy feldolgozáson mennek keresztül az AKCS-államokban, teljes egészében az AKCS-államokban előállítottnak számítanak.

(4) A Ceutában, Melillában vagy a Közösségben történő megmunkálás és feldolgozás az AKCS-államokban elvégzettnek számít, amennyiben az anyagok az AKCS-államokban további megmunkáláson vagy feldolgozáson mennek keresztül.

(5) Az e cikk (3) és (4) bekezdésének végrehajtása céljából az 5. cikkben felsorolt nem kielégítő műveletek nem tekinthetők megmunkálásnak vagy feldolgozásnak.

(6) Ceutá