2001L0025 — HU — 20.10.2007 — 005.001

Ez a dokumentum kizárólag tájékoztató jellegű, az intézmények semmiféle felelősséget nem vállalnak a tartalmáért

Módosította:

No

▼B

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2001/25/EK IRÁNYELVE

(2001. április 4.)

a tengerészek képzésének minimumszintjéről

A tagállamok az STCW-egyezményben és az ezen irányelvben megállapított minimális szabványoknál szigorúbb feltételeket is meghatározhatnak.

A Tanács a biztonságos tengeri közlekedésre vonatkozó közös politikáról szóló 1993. június 8-i tanácsi állásfoglalásában ( 5 ) célul tűzte ki a nem megfelelően képzett személyzettel ellátott hajók kiutasítását, és prioritást biztosított a kulcsfontosságú személyzet minimális képzési szintjeire nézve közös szabványok kidolgozására irányuló közösségi erőfeszítéseknek, beleértve egy közös nyelv kérdését is a Közösség hajóin.

1. cikk

Fogalommeghatározások

Ezen irányelv alkalmazásában:

▼M1

▼B

▼M1

▼B

27. megfelelő bizonyítvány: az ezen irányelvvel összhangban kiadott és hitelesített bizonyítvány, amely feljogosítja annak törvényes tulajdonosát, hogy a benne foglalt felelősségi szint szerinti minőségben szolgáljon és töltsön be funkciókat a szóban forgó típusú, űrtartalmú, hajtóerejű és meghajtású hajón, az adott hajóút során;

2. cikk

Az irányelv hatálya

Ezt az irányelvet az ezen irányelvben említett, valamely tagállam lobogója alatt hajózó tengerjáró hajókon szolgáló tengerészekre kell alkalmazni, kivéve:

3. cikk

Képzés és képesítés

(1) A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy a 2. cikkben említett hajókon szolgáló tengerészek képzése legalább az STCW-egyezmény ezen irányelv I. mellékletében megállapított követelményeinek megfeleljen, és rendelkezzenek a 4. cikkben meghatározott bizonyítványokkal, vagy az 1. cikk 27. pontjában meghatározott megfelelő bizonyítvánnyal.

(2) A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy a hajószemélyzetnek azok a tagjai, akiknek a SOLAS-egyezmény III/10.4. rendelkezése értelmében bizonyítvánnyal kell rendelkezniük, ennek az irányelvnek megfelelően képzésben részesüljenek és arról bizonyítványt szerezzenek.

▼M4

4. cikk

Képesítési bizonyítvány

A képesítési bizonyítvány olyan érvényes, bármilyen néven ismert okmány, amelyet a tagállam illetékes hatósága bocsát ki vagy annak engedélyével kerül kibocsátásra az 5. cikknek és az I. mellékletben megállapított követelményeknek megfelelően.

▼B

5. cikk

Képesítési bizonyítványok és érvényesítések

(1) A képesítési bizonyítványokat a 10. cikknek megfelelően kell kiállítani.

(2) A parancsnokra, tisztre és rádiókezelőre vonatkozó érvényesítéseket a tagállam az e cikkben előírt módon teszi.

▼M2

(3) A bizonyítványokat a STCW-egyezmény I/2 szabályának (1) bekezdésével összhangban kell kiadni.

▼B

(4) A rádiókezelőkre vonatkozóan a tagállamok:

(5) A tagállam saját hatáskörében dönthet úgy, hogy az érvényesítéseket az STCW-szabályzat A–I/2. részében előírt formában kibocsátott bizonyítványokba teszi meg. Amennyiben érvényesítést használnak, akkor az A–I/2. szakasz 1. bekezdésében rögzített formát kell használni. Amennyiben az érvényesítés más módját választják, az érvényesítés az említett szakasz 2. bekezdése szerint történik.

▼M2

Az érvényesítéseket az STCW-egyezmény VI. cikkének (2) bekezdésével összhangban kell megadni.

▼B

(6) Az a tagállam, amely elismer egy képesítési bizonyítványt a 18. cikk (3) bekezdésének a) pontjában előírt eljárásrend szerint, a bizonyítvány érvényesítése útján tanúsítja annak elismerését. Az érvényesítésnek az STCW-szabályzat A–I/2. szakaszának 3. bekezdése szerinti formát kell követnie.

(7) Az (5) és (6) bekezdésben említett érvényesítések:

c) mindegyike lejár, amint az érvényesített bizonyítvány lejár vagy azt visszavonják, felfüggesztik vagy a kibocsátó tagállam vagy harmadik állam érvényteleníti, illetve minden esetben a kibocsátástól számított öt éven belül.

(8) Azt, hogy a képesítési bizonyítvány tulajdonosa milyen minőségben szolgálhat, az érvényesítési formulában ugyanazokkal a fogalmakkal kell megnevezni, mint amelyeket az érintett tagállamnak a biztonságos személyzetre vonatkozó követelményei használnak.

(9) Egy tagállam használhat az STCW-kód A–I/2. szakaszában előírt formátumtól eltérő formát is, azzal a minimális feltétellel, hogy az az előírt információkat latin betűkkel és arab számokkal tartalmazza, figyelembe véve az A–I/2. szakaszában engedélyezett változatokat.

(10) A 18. cikk (4) bekezdés függvényében, az ebben az irányelvben előírt bármely bizonyítvány eredetijét azon a hajón kell őrizni, ahol a bizonyítvány tulajdonosa szolgál.

6. cikk

Képzési követelmények

A 3. cikkben előírt képzés alkalmas az I. mellékletben előírt elméleti tudás és gyakorlati készségek átadására, különösen az életmentő és tűzoltó felszerelések használatában, és az adott tagállam által kijelölt illetékes hatóság vagy testület jóváhagyását igényli.

7. cikk

A part menti utakon történő hajózást szabályozó alapelvek

(1) A part menti utakon történő hajózás meghatározásakor a tagállamok a másik tagállam vagy az STCW-egyezmény másik aláírójának lobogóját viselő hajókon szolgáló és ilyen hajóúton részt vevő tengerészek számára nem írhatnak elő olyan, képzésre, tapasztalatra vagy képesítésre vonatkozó követelményeket, amelyek az adott tagállam lobogóját viselő hajókon szolgáló tengerészekre irányadó követelményeknél szigorúbbak. Egy tagállam semmilyen esetben sem írhat elő más tagállam vagy az STCW-egyezmény más aláírójának lobogóját viselő hajón szolgáló tengerészekre olyan követelményeket, amelyek meghaladják az ezen irányelvben a part menti utakon történő hajózásban részt nem vevő hajókra vonatkozóan előírt követelményeket.

(2) A tagállam lobogójának viselésére jogosult és másik tagállam vagy az STCW-egyezmény másik aláírójának partjai közelében rendszeresen part menti hajózásban részt vevő hajók esetében az a tagállam, amelynek lobogóját a hajó viselheti, úgy írja elő a képzésre, tapasztalatra és képesítésre vonatkozó követelményeket az ilyen hajókon szolgáló tengerészek számára, hogy azok legalábbis megfeleljenek annak a tagállamnak vagy az STCW-egyezmény olyan aláírójának követelményeinek, amelynek partjainál a hajó közlekedik, feltéve hogy azok nem haladják meg az ezen irányelvben a part menti utakon történő hajózásban részt nem vevő hajókra vonatkozóan előírt követelményeket. Az olyan hajón szolgáló tengerészek, amelyek a tagállam által a part menti utakon meghatározott területen túlra terjesztik ki útjukat, és a meghatározás alá nem tartozó vizekre hajóznak, ezen irányelv vonatkozó követelményeit teljesítik.

(3) A tagállam a lobogóját viselni jogosult hajó esetében alkalmazhatja ezen irányelvnek a part menti utakat szabályozó rendelkezéseit, amennyiben a hajó az STCW-egyezményben nem részes állam partjainál az adott tagállam meghatározása szerint rendszeresen part menti utakon közlekedik.

(4) A part menti utakon történő hajózás és az ahhoz szükséges oktatásnak és képzésnek az (1), (2) és (3) bekezdéssel összhangban történő meghatározásánál a tagállamok részletesen tájékoztatják a Bizottságot az általuk elfogadott rendelkezésekről.

▼M4

7a. cikk

A csalás és más jogellenes gyakorlat megakadályozása

(1) A tagállamok megfelelő intézkedéseket hoznak és hajtanak végre a tanúsítási eljárással, illetve az illetékes hatóságaik által kiadott és érvényesített képesítési bizonyítványokkal kapcsolatos csalás és más jogellenes gyakorlat megakadályozása érdekében, valamint hatékony, arányos és visszatartó erejű szankciókat állapítanak meg.

(2) A tagállamok kijelölik a csalás és más jogellenes gyakorlat feltárására és leküzdésére, valamint a többi tagállamnak és harmadik országoknak a tengerészek képesítési bizonyítványainak kiállítására illetékes hatóságaival történő információcserére illetékes nemzeti hatóságokat.

A tagállamok az illetékes nemzeti hatóságokra vonatkozó információkról haladéktalanul tájékoztatják a többi tagállamot és a Bizottságot.

A tagállamok az illetékes nemzeti hatóságokra vonatkozó információkról haladéktalanul tájékoztatják azokat a harmadik országokat is, amelyekkel az STCW-egyezmény I/10. szabálya 1.2. bekezdésének megfelelően megállapodást kötöttek.

(3) A fogadó tagállam kérelmére a másik tagállam illetékes hatóságainak írásban kell igazolniuk vagy elutasítaniuk a tengerészképesítési bizonyítvány, az ennek megfelelő érvényesítések vagy bármilyen más, ez utóbbi tagállamban kibocsátott, képzésről szóló írásos bizonyítékok hitelességét.

▼B

8. cikk

Szankciók vagy fegyelmi intézkedések

(1) A tagállamok megállapítják az akár tevőleges, akár mulasztásos alkalmatlanság részrehajlás nélküli kivizsgálásának módját, amely esetek a tengeren az élet vagy tulajdon, illetve a tengeri környezet közvetlen veszélyeztetésével járhatnak, és amelyek az adott tagállamban kiadott képesítési bizonyítványok vagy érvényesítések tulajdonosai részéről történnek bizonyítványukhoz kapcsolódó kötelességeik teljesítése során, valamint az ilyen bizonyítványok emiatt szükséges visszavonására, felfüggesztésére vagy érvénytelenítésére, illetve a csalás megelőzésére.

(2) Minden tagállam szankciókat és fegyelmi intézkedéseket ír elő azokra az esetekre, amikor az ezt az irányelvet hatályba léptető nemzeti jogszabályok rendelkezéseit nem tartják be a lobogója viselésére jogosult hajók, vagy az általa kibocsátott bizonyítvánnyal rendelkező tengerészek.

(3) Ilyen szankciókat vagy fegyelmi intézkedéseket különösen azokban az esetekben kell előírni és érvényesíteni, amikor:

c) egy személy csalás vagy hamis okiratok útján szerzett megbízást olyan minőségben való tevékenységre vagy szolgálatra, amelynek végzéséhez vagy betöltéséhez ezen irányelv értelmében bizonyítvánnyal vagy felmentéssel kell rendelkezni.

(4) Azoknak a tagállamoknak, amelyek a fennhatóságuk alá tartozó társaságokról vagy bármely személyről megalapozottan feltételezik, hogy a (3) bekezdésben meghatározottak szerint ennek az irányelvnek a be nem tartásáért felelősek vagy arról tudnak, ki kell terjeszteniük az együttműködést bármely tagállamra vagy az STCW-egyezmény bármely szerződő felére, amely saját joghatósága alatt történő keresetindítási szándékáról tájékoztatja.

9. cikk

Minőségi szabványok

(1) Minden tagállam biztosítja, hogy:

a) a fennhatósága alá tartozó, nem állami szervek vagy egységek által végzett minden képzési, alkalmasságfelmérési, képesítési, érvényesítési és újraérvényesítési tevékenységet minőségbiztosítási rendszer keretében folyamatosan ellenőriz, így biztosítva a kijelölt célok elérését, beleértve az oktatók és vizsgáztatók képzettségére és jártasságára vonatkozókat is;

c) az oktatási és képzési célkitűzések, illetve az ezekhez kapcsolódó, elérendő alkalmassági szint szabványai világosan meg vannak határozva, valamint ki van jelölve a tudásnak, az ismereteknek és a készségeknek az a szintje, amely megfelel az STCW-egyezményben a vizsgákra és értékelésre előírt követelményeknek. A célkitűzéseket és a kapcsolódó minőségi szabványokat a különböző kurzusok és képzési programok céljára külön is meg lehet határozni, oly módon, hogy azok a képzési rendszer ügyvitelére is kiterjedjenek;