02021R0947 — HU — 14.06.2021 — 000.002

Ez a dokumentum kizárólag tájékoztató jellegű és nem vált ki joghatást. Az EU intézményei semmiféle felelősséget nem vállalnak a tartalmáért. A jogi aktusoknak – ideértve azok bevezető hivatkozásait és preambulumbekezdéseit is – az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett és az EUR-Lex portálon megtalálható változatai tekintendők hitelesnek. Az említett hivatalos szövegváltozatok közvetlenül elérhetők az ebben a dokumentumban elhelyezett linkeken keresztül

►B ►C1 AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS (EU) 2021/947 RENDELETE (2021. június 9.) a Szomszédsági, Fejlesztési és Nemzetközi Együttműködési Eszköz (Globális Európa) létrehozásáról, a 466/2014/EU európai parlamenti és tanácsi határozat módosításáról és hatályon kívül helyezéséről, valamint az (EU) 2017/1601 európai parlamenti és tanácsi rendelet és a 480/2009/EK, Euratom tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről ◄ (EGT-vonatkozású szöveg) (HL L 209, 2021.6.14., 1. o)





Helyesbítette:









▼B

▼C1

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS (EU) 2021/947 RENDELETE

(2021. június 9.)

a Szomszédsági, Fejlesztési és Nemzetközi Együttműködési Eszköz (Globális Európa) létrehozásáról, a 466/2014/EU európai parlamenti és tanácsi határozat módosításáról és hatályon kívül helyezéséről, valamint az (EU) 2017/1601 európai parlamenti és tanácsi rendelet és a 480/2009/EK, Euratom tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről

▼B

(EGT-vonatkozású szöveg)







I. CÍM

ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK

1. cikk

Tárgy

Ez a rendelet a 2021–2027-es többéves pénzügyi keret időtartamára létrehozza a Szomszédsági, Fejlesztési és Nemzetközi Együttműködési Eszközt (Globális Európa) (a továbbiakban: az eszköz), ideértve az Európai Fenntartható Fejlődési Alap Pluszt (a továbbiakban: EFFA+), valamint a külső tevékenységi garanciát.

E rendelet megállapítja az eszköz célkitűzéseit, a 2021 és 2027 közötti időszakra szóló költségvetést, az uniós finanszírozás formáit, valamint az e finanszírozás nyújtására vonatkozó szabályokat.

2. cikk

Fogalommeghatározások

E rendelet alkalmazásában:

1. „indikatív országprogram”: egy országra kiterjedő indikatív program;

2. „több országra irányuló indikatív program”: egynél több országra kiterjedő indikatív program;

3. „regionális indikatív program”: olyan több országra irányuló indikatív program, amely a 4. cikk (2) bekezdésében meghatározott ugyanazon földrajzi területen belül egynél több harmadik országra terjed ki;

4. „régiókon átnyúló indikatív program”: olyan több országra irányuló indikatív program, amely a 4. cikk (2) bekezdésében meghatározott különböző földrajzi területeken elhelyezkedő egynél több harmadik országra terjed ki;

5. „határokon átnyúló együttműködés”: egy vagy több tagállam és az Unió szomszédos külső szárazföldi és tengeri határai mentén fekvő egy vagy több harmadik ország vagy terület közötti együttműködés, amely úgy értendő, mint amely magában foglalja az Európai Regionális Fejlesztési Alap és külső finanszírozási eszközök által támogatott európai területi együttműködési célkitűzésre (Interreg) vonatkozó egyedi rendelkezésekről szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletben (az Interreg-rendelet) meghatározott, nagyobb transznacionális területeket lefedő vagy tengeri medencék körül folytatott transznacionális együttműködést és az interregionális együttműködést is;

6. „jogalany”: olyan természetes személy vagy az uniós, a nemzeti vagy a nemzetközi jog alapján létrehozott és e minőségében elismert olyan jogi személy, amely jogi személyiséggel rendelkezik, és képes arra, hogy saját nevében fellépjen, jogokat gyakoroljon és kötelezettségeket vállaljon, vagy a költségvetési rendelet 197. cikke (2) bekezdésének c) pontjában említett jogi személyiséggel nem rendelkező szervezet;

7. „civil társadalmi szervezet”: számos különböző, olyan feladatkörrel és megbízatással rendelkező szereplő, amely intézményenként és országonként, valamint az időtartamot tekintve adott esetben változhat, és amely magában foglal minden olyan nem állami, nonprofit, független és erőszakmentes szerveződést, amelynek keretében az emberek közös – többek között politikai, kulturális, vallási, környezeti, társadalmi vagy gazdasági – célkitűzések és eszmék megvalósítása érdekében szerveződnek; és amelyek helyi, nemzeti, regionális vagy nemzetközi szinten működnek, továbbá magukban foglalnak városi és vidéki, formális és informális szervezeteket is;

8. „helyi hatóság”: jogi személyiséggel rendelkező közintézmény, amely az államszerkezetnek a központi kormányzati szint alatt – például falvak, önkormányzatok, kerületek, megyék, tartományok vagy régiók szintjén – elhelyezkedő alkotóeleme, amely elszámoltatható a polgárok felé, és rendszerint egy tanácskozó vagy szakpolitikai döntéshozó szervből – például egy tanácsból vagy közgyűlésből – és egy végrehajtó szervből – például egy polgármesterből vagy egyéb, végrehajtásért felelő tisztviselőből – áll, és helyi szinten, közvetlenül vagy közvetetten választanak meg vagy jelölnek ki;

9. „beruházási keret”: az EFFA+ szerinti külső tevékenységi garancia célzott támogatási területe, amely konkrét régiókra, országokra vagy ágazatokra vonatkozó beruházási portfóliókra irányul;

10. „addicionalitás”: a költségvetési rendelet 209. cikkének (2) bekezdésén alapuló elv, amellyel összhangban – e rendelettel és az IPA III rendelettel összefüggésben – az EFFA+-garancia keretében a külső tevékenységi garanciából nyújtott támogatás olyan műveletek révén járul hozzá a fenntartható fejlődéshez, amelyeket az említett garancia nélkül nem lehetett volna elvégezni, vagy amelyek olyan kedvező eredményekre vezetnek, amelyeket e garancia nélkül nem lehetett volna elérni. Az addicionalitás elve emellett azt is jelenti, hogy a külső tevékenységi garanciából támogatott műveletek keretében biztosítani kell a magánszektorból származó finanszírozás bevonását, a piaci hiányosságok vagy az optimálistól elmaradó beruházási helyzetek kezelését, valamint a beruházások minőségének, fenntarthatóságának, hatásának és léptékének javítását is. Az elv biztosítja azt is, hogy a külső tevékenységi garancia műveletei ne lépjenek a tagállami támogatás, a magánszektorból származó finanszírozás vagy más uniós vagy nemzetközi pénzügyi beavatkozás helyébe, és ne szorítsanak ki más állami vagy magánberuházásokat, kivéve akkor, ha az eszköz célkitűzéseivel és elveivel összhangban kellően indokolt. A külső tevékenységi garanciából támogatott projektek kockázati profilja jellemzően magasabb, mint a támogatható partnerek által a rendes beruházási politikájuk keretében, külső tevékenységi garancia nélkül támogatott beruházások portfóliójáé;

11. „szuverén partnerekkel és nem kereskedelmi jellegű, alsóbb államszervezeti szintű partnerekkel végrehajtott művelet”: olyan művelet, amelyben a partner vagy közvetlenül egy állam, vagy egy olyan hatóság, amely teljes körű, kifejezett állami garanciát élvez, mivel nem rendelkezik jogképességgel vagy pénzügyi autonómiával, illetve képességgel a szükséges közvetlen finanszírozásból való részesüléshez;

12. „kereskedelmi jellegű, alsóbb államszervezeti szintű partnerekkel végrehajtott művelet”: olyan művelet, amelyben a partner egy olyan hatóság, amely nem élvez kifejezett állami garanciát, és amely pénzügyi képességgel és jogképességgel rendelkezik ahhoz, hogy saját kockázatára kölcsönt vegyen fel;

13. „hozzájáruló”: nemzetközi pénzügyi intézmény, tagállam vagy tagállam állami intézménye, állami ügynökség vagy más hatóság vagy magánjogi szervezet, amely hozzájárul a közös tartalékalaphoz;

14. „partnerország”: olyan ország vagy terület, amely a 4. cikk értelmében részesülhet az eszközből származó uniós támogatásban.

E rendelet alkalmazásában, ha hivatkozás történik az emberi jogokra, akkor ez úgy értendő, hogy azok az alapvető szabadságjogokat is magukban foglalják.

3. cikk

Az eszköz célkitűzései

(1) Az eszköz általános célkitűzései: a) az Unió értékeinek, elveinek és alapvető érdekeinek világszerte történő védelme és előmozdítása az Unió külső tevékenységére vonatkozóan az EUSZ 3. cikkének (5) bekezdésében, 8. cikkében és 21. cikkében megállapított célkitűzések és elvek követése céljából, és ezáltal a szegénység mérsékléséhez, és hosszú távon annak felszámolásához, a demokráciának, a jogállamiságnak és az emberi jogok tiszteletben tartásának a megszilárdításához, támogatásához és előmozdításához, a fenntartható fejlődéshez és az éghajlatváltozás elleni küzdelemhez, valamint az irreguláris migráció és a kényszerű lakóhelyelhagyás problémájának – többek között ezek kiváltó okainak – a kezeléséhez történő hozzájárulás; b) a multilateralizmus előmozdításához, az Unió által elfogadott nemzetközi kötelezettségvállalások és célkitűzések eléréséhez történő hozzájárulás, különösen ami a fenntartható fejlődési célokat, a 2030-ig tartó időszakra szóló menetrendet és a Párizsi Megállapodást illeti; c) a harmadik országokkal, többek között az európai szomszédságpolitika országaival létrehozandó szorosabb, a kölcsönös érdekeken és felelősségvállaláson alapuló szorosabb partnerségek előmozdítása a stabilizáció, a jó kormányzás elősegítése, valamint a rezilienciaépítés érdekében.

(2) Az eszköz egyedi célkitűzései: a) a párbeszéd és az együttműködés támogatása és elősegítése a szomszédságban, a szubszaharai Afrikában, Ázsiában és a csendes-óceáni térségben, valamint Amerikában és a karib-tengeri térségben elhelyezkedő harmadik országokkal és régiókkal; b) különleges, megerősített partnerségek és fokozottabb politikai együttműködés kialakítása az európai szomszédságpolitika országaival, amelynek alapját az együttműködés, a béke és a stabilitás, valamint a demokrácia, a jogállamiság és az emberi jogok tiszteletben tartásának egyetemes értékei melletti közös elkötelezettség képezi, és amelynek célja a valódi és tartós demokrácia, továbbá a fokozatos társadalmi-gazdasági integráció és az emberek közötti kapcsolatok kialakítása; c) globális szinten: i. a következők védelme, ösztönzése és előmozdítása: a demokrácia és a jogállamiság, beleértve az elszámoltathatósági mechanizmusokat is, valamint az emberi jogok, beleértve a nemek közötti egyenlőséget és az emberijog-védők védelmét többek között a legnehezebb körülmények között és a legsürgetőbb helyzetekben; ii. a civil társadalmi szervezetek támogatása; iii. a stabilitás és a béke előmozdítása, valamint a konfliktusok megelőzése, hozzájárulva ezáltal a polgári lakosság védelméhez, és iv. más globális kihívások, például az éghajlatváltozás, a biológiai sokféleség és a környezet védelmének, valamint a migráció és a mobilitás kezelése; d) gyors reagálás: i. válsághelyzetekre, instabil és konfliktushelyzetekre, ideértve azokat a helyzeteket is, amelyeket a migrációs áramlások és a kényszerű lakóhelyelhagyás, valamint a hibrid fenyegetések idézhetnek elő; ii. rezilienciával kapcsolatos kihívásokra, többek között a természeti és az ember okozta katasztrófákra, valamint a humanitárius segítségnyújtás és a fejlesztési tevékenység összekapcsolása; valamint iii. az uniós külpolitikai szükségletek és prioritásokra.

(3) Az e cikk (1) és (2) bekezdésében említett célkitűzések teljesítését a 41. cikkben említett vonatkozó mutatók használatával kell értékelni.

(4) Az eszköz szerinti kiadások legalább 93 %-ának meg kell felelnie az OECD Fejlesztési Támogatási Bizottsága által a hivatalos fejlesztési támogatásra vonatkozóan létrehozott kritériumoknak, hozzájárulva ezáltal a hivatalos fejlesztési támogatásra vonatkozó kötelezettségvállalásokhoz, többek között a legkevésbé fejlett országok tekintetében. Figyelembe kell venni az I. mellékletben felsorolt partnerországokkal és területekkel kapcsolatos kiadások sajátosságait.

4. cikk

Hatály és szerkezet

(1) Az eszköz alapján nyújtott uniós támogatás végrehajtása a következőkön keresztül történik: a) földrajzi programok; b) tematikus programok; c) gyorsreagálási fellépések.

(2) A földrajzi programok az egy vagy több országgal folytatott együttműködést foglalják magukban a következő területeken: a) szomszédság; b) szubszaharai Afrika; c) Ázsia és a csendes-óceáni térség; d) Amerika és a karib-tengeri térség. A földrajzi programok az összes harmadik országra kiterjedhetnek az IPA III rendeletben meghatározott tagjelöltek és potenciális tagjelöltek, valamint a tengerentúli országok és területek kivételével. Egy teljes kontinensre kiterjedő vagy régiókon átnyúló kiterjedésű földrajzi programokat is létre lehet hozni, különösen egy az első albekezdés a) és b) pontja szerinti afrikai országokra vonatkozó pán-afrikai programot, valamint egy, az első albekezdés b), c) és d) pontja szerinti afrikai, karibi és csendes-óceáni országokra vonatkozó programot. A szomszédságpolitikai térségen belül megvalósuló földrajzi programok az I. mellékletben felsorolt bármelyik országra vagy területre kiterjedhetnek. Az eszköz célkitűzéseinek elérése érdekében a földrajzi programoknak a II. mellékletben meghatározott együttműködési területeken kell alapulniuk.

(3) A tematikus programok a fenntartható fejlődési célok globális szintű teljesítéséhez kapcsolódó tevékenységeket foglalják magukban a következő területeken: a) emberi jogok és demokrácia; b) civil társadalmi szervezetek; c) béke, stabilitás és konfliktusmegelőzés; d) globális kihívások. A tematikus programok valamennyi harmadik országra, valamint tengerentúli országra és területre kiterjedhetnek. Az eszköz célkitűzéseinek elérése érdekében a tematikus programoknak a III. mellékletben meghatározott beavatkozási területeken kell alapulniuk.

(4) A gyorsreagálási fellépések korai fellépést tesznek lehetővé az alábbiak érdekében: a) hozzájárulás a békéhez, a stabilitáshoz és a konfliktusmegelőzéshez sürgős helyzetekben, kialakuló válsághelyzetekben, válsághelyzetekben és válságot követő helyzetekben, ideértve azokat a helyzeteket is, amelyeket a migrációs áramlások és a kényszerű lakóhelyelhagyás idézhetnek elő; b) hozzájárulás államok, társadalmak, közösségek és egyének rezilienciájának megerősítéséhez, a humanitárius segítségnyújtás és a fejlesztési tevékenység összekapcsolásához, valamint adott esetben a békeépítéshez; c) az uniós külpolitikai szükségletek és prioritások kezelése. A gyorsreagálási fellépések valamennyi harmadik országra, valamint tengerentúli országra és területre kiterjedhetnek. Az eszköz célkitűzéseinek elérése érdekében a gyorsreagálási fellépéseknek a IV. mellékletben meghatározott beavatkozási területeken kell alapulniuk.

(5) Az eszköz szerinti tevékenységeket elsődlegesen földrajzi programokon keresztül kell végrehajtani. A tematikus programokon keresztül végrehajtott tevékenységeknek ki kell egészíteniük a földrajzi programok keretében finanszírozott tevékenységeket, és támogatniuk kell a nemzetközileg elfogadott célok, különösen a fenntartható fejlődési célok és a Párizsi Megállapodás teljesítésére, valamint a globális közjavak védelmére és a globális kihívások kezelésére irányuló globális és régiókon átnyúló kezdeményezéseket. Akkor is lehet tematikus programokon keresztül tevékenységeket végrehajtani, ha: a) nem létezik földrajzi program; b) a földrajzi programot felfüggesztették; c) a tevékenységről nincs megállapodás az érintett partnerországgal; vagy d) a tevékenységet földrajzi program keretében nem lehet megfelelően végrehajtani. A gyorsreagálási fellépések kiegészítik a földrajzi és a tematikus programokat. A gyorsreagálási fellépéseket úgy kell kialakítani és végrehajtani, hogy adott esetben lehetővé váljon a földrajzi vagy a tematikus programokon keresztüli folytonosságuk.

(6) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 44. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a II., a III. és a IV. melléklet módosítása céljából.

(7) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 44. cikknek megfelelően, 2021. december 31-ig felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el e rendelet olyan rendelkezésekkel való kiegészítése céljából, amelyek meghatározzák a következőket: a) a II. mellékletben szereplő földrajzi programok együttműködési területei alapján az együttműködés egyedi célkitűzései és prioritási területei, beleértve a prioritási sorrendet is, a következő alrégiókra vonatkozóan: déli szomszédság, keleti szomszédság, Nyugat-Afrika, Kelet- és Közép-Afrika, Dél-Afrika és az Indiai-óceán térsége, Közel-Kelet, Közép-Ázsia, Dél-Ázsia, Észak- és Délkelet-Ázsia, a csendes-óceáni térség, Amerika és a karib-tengeri térség; b) a földrajzi pillérre vonatkozó indikatív tematikus célok; valamint c) a Nyugat-Afrika, Kelet- és Közép-Afrika, Dél-Afrika és az Indiai-óceán alrégiójára vonatkozó indikatív pénzügyi támogatások. Az e bekezdés első albekezdésében említett felhatalmazáson alapuló jogi aktust a 42. cikk (2) bekezdésében említett félidős értékelés alkalmával felül kell vizsgálni.

5. cikk

Összhang, koherencia, szinergiák és komplementaritás

(1) Az eszköz végrehajtása során biztosítani kell az Unió külső tevékenységének minden területével – többek között az egyéb külső pénzügyi eszközökkel és más releváns uniós szakpolitikákkal és programokkal – való összhangot, koherenciát, szinergiákat és komplementaritást, valamint a fejlesztési szempontú szakpolitikai koherenciát.

E célból az Uniónak figyelembe kell vennie valamennyi belső és külső politikának a fenntartható fejlődésre gyakorolt hatását, és törekednie kell a – különösen a kereskedelempolitikával, a gazdasági együttműködéssel és az egyéb ágazati együttműködésekkel való – fokozott szinergiák és komplementaritások előmozdítására.

(2) Az eszköz keretében nem finanszírozhatók az 1257/96/EK rendelet hatálya alá tartozó tevékenységek.

(3) Adott esetben az a tevékenység, amely az eszköz keretében hozzájárulásban részesült, egy másik uniós programból is részesülhet hozzájárulásban, feltéve, hogy a hozzájárulások nem ugyanazon költségeket fedezik. Az eszköz hozzájárulhat más uniós programok keretében létrehozott intézkedésekhez is, feltéve, hogy a hozzájárulások nem ugyanazokat a költségeket fedezik. A tevékenységhez nyújtott vonatkozó hozzájárulásra a releváns uniós program szabályai alkalmazandók. A kumulatív finanszírozás nem haladhatja meg a tevékenység teljes elszámolható költségét. A különböző uniós programokból származó támogatást arányosan lehet kiszámítani a támogatási feltételeket meghatározó dokumentumokkal összhangban.

6. cikk

Költségvetés

(1) Az eszköz 2021. január 1. és 2027. december 31. közötti időszakban történő végrehajtását szolgáló pénzügyi keretösszeg folyó áron 79 462 000 000 EUR.

(2) Az (1) bekezdésben említett pénzügyi keretösszeg a következőkből áll: a) 60 388 000 000 EUR földrajzi programokra: — Szomszédság: legalább 19 323 000 000 EUR, — Szubszaharai-Afrika: legalább 29 181 000 000 EUR, — Ázsia és csendes-óceáni térség: 8 489 000 000 EUR, — Amerika és karib-tengeri térség: 3 395 000 000 EUR; b) 6 358 000 000 EUR tematikus programokra: — Emberi jogok és demokrácia: 1 362 000 000 EUR, — Civil társadalmi szervezetek: 1 362 000 000 EUR, — Béke, stabilitás és konfliktusmegelőzés: 908 000 000 EUR, — Globális kihívások: 2 726 000 000 EUR; c) 3 182 000 000 EUR gyorsreagálási fellépésekre.

(3) Az újonnan felmerülő kihívások és prioritások számára képzett, 9 534 000 000 EUR tartalék a 17. cikkel összhangban növeli az e cikk (2) bekezdésének a), b) és c) pontjában említett összegeket.

(4) A (2) bekezdés a) pontjában említett pénzügyi keretösszeg az (1) bekezdésben említett pénzügyi keretösszeg legalább 75 %-ának felel meg.

(5) A 9. cikk szerinti tevékenységek 270 000 000 EUR összegig finanszírozhatók. A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 44. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el ennek az összegnek a módosítására vonatkozóan.

7. cikk

Szakpolitikai keret

Az eszköz végrehajtására vonatkozó átfogó szakpolitikai keretet a következők képezik: a társulási megállapodások, a partnerségi és együttműködési megállapodások, azok a multilaterális megállapodások, amelyeknek az Unió részes fele, valamint az Unió és a partnerországok között jogilag kötelező erejű kapcsolatot létrehozó egyéb megállapodások, továbbá az Európai Tanács következtetései, a Tanács következtetései, a csúcstalálkozókon tett nyilatkozatok vagy a partnerországokkal állam-, illetve kormányfői vagy miniszteri szinten rendezett találkozókon elfogadott következtetések, az Európai Parlament állásfoglalásai, valamint a Bizottság és az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjének (a továbbiakban: a főképviselő) közleményei.

8. cikk

Általános elvek

(1) Az Unió a partnerországokkal, -régiókkal és a civil társadalommal folytatott párbeszéd és együttműködés révén, többek között a multilaterális fórumokon való tevékenységeken keresztül, törekszik az Unió alapjául szolgáló demokráciának, jó kormányzásnak, jogállamiságnak, emberi jogok és az alapvető szabadságok tiszteletben tartásának – ideértve az emberi jogok egyetemességét és oszthatatlanságát –, valamint emberi méltóság tiszteletben tartásának, egyenlőség és szolidaritás elvének az előmozdítására, fejlesztésére és megszilárdítására.

(2) Az eszköznek olyan, jogokon alapuló megközelítést kell alkalmaznia, amely minden – polgári és politikai vagy gazdasági, társadalmi és kulturális – emberi jogra kiterjed annak érdekében, hogy integrálni lehessen az emberi jogi elveket, a szegényebb, marginalizált és kiszolgáltatott személyekre és csoportokra – köztük a fogyatékossággal élő személyekre – összpontosítva támogatni lehessen a jogaik érvényesítésében azokat, akiket a jogok megilletnek, és segítséget lehessen nyújtani a partnerországoknak a nemzetközi emberi jogi kötelezettségeik teljesítéséhez. Ennek a megközelítésnek a „senkit nem hagyunk hátra”, az egyenlőség, valamint a bármilyen alapon történő megkülönböztetésmentesség elvén kell alapulnia.

(3) Az eszköznek – célzott és általános érvényesítésre irányuló tevékenységeken keresztül – elő kell mozdítania a nemek közötti egyenlőséget, a nők és lányok jogait és társadalmi szerepvállalásuk növelését, valamint a bármilyen alapon történő megkülönböztetés tilalmát. Az eszköznek továbbá külön figyelmet kell fordítania a gyermekek jogaira és a fiatalok társadalmi szerepvállalásának növelésére.

(4) Az eszközt az összes emberi jog előmozdítása, védelme és érvényesítése melletti, továbbá a Pekingi Cselekvési Platform és az IPCD cselekvési programja, valamint az ezek felülvizsgálati konferenciáin született eredmények teljes körű és tényleges végrehajtása melletti uniós elkötelezettséggel teljes összhangban kell végrehajtani, és ezzel összefüggésben az Unió továbbra is elkötelezett a szexuális és reproduktív egészség és jogok érvényesítése mellett. Mindezekre tekintettel az eszköznek támogatnia kell az Unió elkötelezettségét azon, minden embert megillető jog előmozdítása, védelme és érvényesítése mellett, hogy saját szexualitása, illetve szexuális és reproduktív egészsége felett teljes mértékben maga rendelkezzen, továbbá arra vonatkozóan szabad és felelősségteljes döntéseket hozzon, hátrányos megkülönböztetéstől, kényszertől és erőszaktól mentesen. Támogatnia kell továbbá az egyetemes hozzáférés biztosítását a szexuális és reproduktív egészséggel kapcsolatos jó minőségű, megfizethető és átfogó tájékoztatáshoz, oktatáshoz – ezen belül is az átfogó szexuális oktatáshoz – és egészségügyi szolgáltatásokhoz.

(5) Az Unió adott esetben támogatja a kétoldalú, regionális és multilaterális együttműködést és párbeszédet, a társulási és kereskedelmi megállapodások, valamint a partnerségi megállapodások végrehajtását, továbbá a háromoldalú együttműködést.

Az Unió multilaterális, szabály- és értékalapú megközelítést mozdít elő a globális javakra és kihívásokra vonatkozóan, és e tekintetben együttműködést folytat a tagállamokkal, a partnerországokkal, nemzetközi szervezetekkel és más támogatókkal.

Az Unió a nemzetközi szervezetekkel és más támogatókkal való együttműködés elősegítése révén előmozdítja a hatékony multilateralizmust.

Az Unió a partnerországokkal fennálló kapcsolatokban figyelembe veszi – és az ezen országokkal folytatott rendszeres politikai párbeszéd során napirenden tartja – ezen országoknak a kötelezettségek és kötelezettségvállalások teljesítése terén elért eredményeit, ideértve a 2030-ig tartó időszakra szóló menetrend, a nemzetközi emberi jogi egyezmények és más, köztük a nukleáris biztonsági előírásokra vonatkozó egyezmények, a nemzetközi megállapodások, különösen a Párizsi Megállapodás, valamint az Unióval fennálló szerződéses kapcsolatok, különösen a társulási megállapodások, a partnerségi és együttműködési megállapodások és a kereskedelmi megállapodások végrehajtását.

(6) Az egyrészről az Unió és a tagállamok, másrészről a partnerországok közötti együttműködésnek – adott esetben, annak minden formája tekintetében – alapul kell vennie és elő kell mozdítania a fejlesztéshatékonysági elveket, nevezetesen: a partnerországok fejlesztési prioritásokkal kapcsolatos felelősségvállalását, az eredményorientáltságot, az inkluzív fejlesztési partnerségeket, az átláthatóságot és a kölcsönös elszámoltathatóságot. Az Unió e tekintetben előmozdítja a források eredményes és hatékony mozgósítását és felhasználását.

Az inkluzív partnerség és az átláthatóság elvével összhangban a Bizottság – adott esetben – biztosítja, hogy megfelelő konzultációra kerüljön sor a partnerországokbeli érintett érdekelt felekkel, beleértve a civil társadalmi szervezeteket és a helyi hatóságokat is, valamint azt, hogy ezen érdekelt felek időben hozzáférjenek a releváns információkhoz, hogy ennek révén megfelelően részt vehessenek és érdemi szerepet tölthessenek be a programok kialakítására, végrehajtására és kapcsolódó nyomon követésére vonatkozó eljárásokban. A Bizottság adott esetben gondoskodik arról is, hogy intenzívebb párbeszédre kerüljön sor a magánszektorral.

A felelősségvállalás elvével összhangban a Bizottság – adott esetben – a partnerországok intézményeinek és rendszereinek igénybevételét részesíti előnyben a programok végrehajtásához.

(7) Tevékenységeik és kezdeményezéseik komplementaritásának és hatékonyságának előmozdítása érdekében az Unió és a tagállamok – többek között nemzetközi szervezetek és nemzetközi konferenciák keretében – biztosítják szakpolitikáik koordinálását, és rendszeresen konzultálnak egymással a támogatási programjaikról.

Az Unió és a tagállamok a hatékonyság és az eredményesség fokozása céljából koordinálják a támogatási programjaikat.

Az Unió az eszköz végrehajtása során elősegíti az inkluzivitást és a tagállamokkal való együttműködést, törekedve a hozzáadott érték maximalizálására, valamint figyelembe véve a tapasztalatokat és a kapacitásokat, ezáltal erősítve a közös érdekeket, értékeket és célokat. Az Unió szorgalmazza a legjobb gyakorlatoknak és a tudásnak a tagállami szervek és szakértők közötti megosztását.

(8) Az eszköz szerinti programokban és tevékenységekben általánosan érvényesíteni kell az éghajlatváltozás elleni küzdelem, a környezetvédelem, az emberi jogok, a demokrácia, a nemek közötti egyenlőség és adott esetben a katasztrófakockázat-csökkentés szempontjait, valamint figyelembe kell venni a fenntartható fejlődési célok közötti összefüggéseket azon integrált tevékenységek előmozdítása érdekében, amelyek járulékos előnyöket teremthetnek és koherens módon többféle célkitűzést teljesíthetnek. Az említett programoknak és tevékenységeknek az összefüggések, a kapacitások, a kockázatok és a sebezhetőségek átfogó, multidiszciplináris elemzésén kell alapulniuk, a rezilienciával kapcsolatos megközelítést kell magukban foglalniuk, továbbá konfliktusérzékenynek kell lenniük, figyelembe véve a konfliktusmegelőzést és a békeépítést. A „ne árts” és a „senkit nem hagyunk hátra” elvét kell követniük.

(9) Az eszköznek elő kell mozdítania a digitalizációnak mint a fenntartható fejlődés és az inkluzív növekedés hathatós támogató eszközének alkalmazását.

(10) A migrációval kapcsolatban a partnerekkel együtt összehangoltabb, holisztikusabb és strukturáltabb megközelítést kell alkalmazni, figyelembe véve az irreguláris migráció és a kényszerű lakóhelyelhagyás kiváltó okai kezelésének fontosságát. E megközelítésnek maximalizálnia kell a szinergiákat és átfogó partnerségeket kell kialakítania, különös figyelmet fordítva a származási és tranzitországokra. Egy rugalmas, ösztönzőkön alapuló szemléletet követve e megközelítésnek ötvöznie kell az összes megfelelő eszközt és a szükséges multiplikátorhatást, és – ebben az összefüggésben adott esetben – esetlegesen módosítania kell a migrációhoz kapcsolódó finanszírozás elosztását az eszköz programozási elveivel összhangban. Szem előtt kell tartani a hatékony együttműködést, az uniós megállapodások végrehajtását és a migrációról folytatott párbeszédeket. Ezeket a tevékenységeket a nemzetközi jog, többek között az emberi jogok nemzetközi joga és a menekültjog, valamint az uniós és a nemzeti hatáskörök teljes körű tiszteletben tartása mellett kell végrehajtani. E megközelítés hatékonyságát évente vagy szükség szerint értékelni kell. Az eszköz migrációval kapcsolatos tevékenységeit az uniós migrációs politika célkitűzéseit támogatva, rugalmas finanszírozási mechanizmus révén kell végrehajtani.

(11) A Bizottság biztosítja, hogy az eszköz alapján elfogadott, a terrorizmus és a szervezett bűnözés elleni küzdelemmel, a kiberbiztonsággal és a kiberbűnözés elleni küzdelemmel, valamint a katonai szereplők fejlesztési célú kapacitásépítésére és a fejlesztési tevékenységek biztonságára vonatkozó tevékenységeket a nemzetközi joggal, többek között az emberi jogok nemzetközi jogával és a humanitárius joggal összhangban hajtsák végre. A Bizottság e célból megfelelő kockázatértékelési és -nyomonkövetési keretrendszert hoz létre. A Bizottság e keretrendszeren belül operatív iránymutatást dolgoz ki annak biztosítása érdekében, hogy az említett tevékenységek tervezése és végrehajtása során figyelembe vegyék az emberi jogokat.

Annak érdekében, hogy az ilyen tevékenységek konfliktusérzékenyek legyenek, rendszeres és megalapozott konfliktuselemzésen kell alapulniuk, továbbá olyan, a biztonsági ágazat reformjára irányuló megközelítést kell alkalmazniuk, amely hozzájárul a demokratikus kormányzáshoz, az elszámoltathatósághoz és a humánbiztonsághoz, többek között a helyi lakosság számára jelentkező előnyökhöz is. Az említett intézkedéseket adott esetben be kell építeni a biztonsági ágazat reformjára irányuló hosszabb távú segítségnyújtásba.

(12) A Bizottság rendszeresen tájékoztatja az Európai Parlamentet és a Tanácsot, és ezen három intézmény bármelyikének kezdeményezésére véleménycserét folytat velük, többek között a kulcsfontosságú területeken elért teljesítményt figyelembe vevő, a 20. cikkben említett, ösztönzőkön alapuló megközelítésről. Az Európai Parlament rendszeres véleménycserét folytathat a Bizottsággal saját támogatási programjairól, például az olyan kérdéseket illetően, mint a kapacitásépítés – beleértve a kapcsolódó közvetítést és párbeszédet –, valamint a választási megfigyelés.

(13) A Bizottság rendszeres információcserét folytat a civil társadalommal.

(14) Adott esetben a Bizottság kockázatkezelési keretrendszereket, többek között értékelési és kockázatcsökkentő intézkedéseket dolgoz ki és alkalmaz.

(15) Az eszköz alapján nyújtott uniós támogatás nem használható fel fegyverek vagy lőszerek beszerzésének, sem pedig katonai vagy védelmi vonatkozású műveleteknek a finanszírozására.

9. cikk

Katonai szereplők fejlesztési célú kapacitásépítése és a fejlesztési tevékenységek biztonsága

(1) A fenntartható fejlődéshez való hozzájárulás érdekében, amelyhez stabil, békés és inkluzív társadalmak létrejöttére van szükség, az eszköz szerinti uniós támogatást a (3) bekezdésben foglalt rendkívüli körülmények esetén fel lehet használni egy szélesebb körű biztonsági ágazati reformmal összefüggésben vagy a partnerországokban katonai szereplők fejlesztési célú kapacitásépítésének és a fejlesztési tevékenységek biztonságának megvalósítását célzó tevékenységek végrehajtása érdekében történő kapacitásépítése céljából.

(2) Az e cikk szerinti támogatás kiterjedhet különösen a fejlesztést támogató és a fejlesztést szolgáló biztonságot támogató kapacitásépítési programokra, beleértve a képzést, a mentorálást és a tanácsadást, valamint felszerelések biztosítását, infrastrukturális fejlesztéseket és az e támogatáshoz közvetlenül kapcsolódó szolgáltatásokat.

(3) Az e cikk szerinti támogatás csak akkor nyújtható: a) ha az eszköz szerinti uniós célkitűzések megfelelő megvalósításának követelményei nem katonai szereplők bevonásával nem teljesíthetők, és veszély fenyegeti a működő állami intézmények fennállását vagy az emberi jogok és az alapvető szabadságok védelmét, továbbá az állami intézmények nem képesek megbirkózni ezzel a veszéllyel; valamint b) ha az érintett partnerország és az Unió között konszenzus alakult ki azt illetően, hogy a katonai szereplők kulcsfontosságúak a fenntartható fejlődéshez nélkülözhetetlen feltételek megőrzése, megteremtése vagy helyreállítása szempontjából, többek között válsághelyzetekben és bizonytalan vagy destabilizált helyzetekben és körülmények között.

(4) Az e cikk szerinti uniós támogatást csak akkor lehet felhasználni katonai szereplők kapacitásépítésére, ha az a fejlesztésre és a fejlesztést szolgáló biztonságra irányuló tevékenységek végrehajtását célozza. Nem használható fel különösen az alábbiak egyikének a finanszírozására sem: a) rendszeres katonai kiadás; b) fegyverek és lőszerek beszerzése vagy az emberi élet kioltására tervezett egyéb felszerelések beszerzése; c) olyan kiképzés, amelynek célja kifejezetten a fegyveres erők harcképességéhez való hozzájárulás.

(5) Az e cikk szerinti intézkedések megtervezése és végrehajtása során a Bizottság előmozdítja a partnerország felelősségvállalását. Kidolgozza továbbá azokat az elemeket és bevált gyakorlatokat is, amelyek a fenntarthatóság és az elszámoltathatóság közép- és hosszú távon való biztosításához szükségesek, valamint előmozdítja a jogállamiságot és az elfogadott nemzetközi jogi jogelveket.







II. CÍM

AZ ESZKÖZ VÉGREHAJTÁSA







I. fejezet

Programozás

10. cikk

A földrajzi programok hatálya

(1) Az eszköz célkitűzéseinek elérése érdekében a földrajzi programokat a következő együttműködési területek alapján kell kidolgozni: a) jó kormányzás, demokrácia, jogállamiság és emberi jogok, ideértve a nemek közötti egyenlőséget; b) a szegénység felszámolása, az egyenlőtlenségek és a megkülönböztetés elleni küzdelem, valamint a humán fejlődés előmozdítása; c) migráció, kényszerű lakóhelyelhagyás és mobilitás; d) környezetvédelem és éghajlatváltozás; e) inkluzív és fenntartható gazdasági növekedés és tisztességes foglalkoztatás; f) béke, stabilitás és konfliktusmegelőzés; g) partnerség.

(2) Az (1) bekezdésben említett egyes együttműködési területekkel kapcsolatos további részleteket a II. melléklet határozza meg.

11. cikk

A tematikus programok hatálya

(1) Az eszköz célkitűzéseinek elérése érdekében a tematikus programok a következő beavatkozási területekre terjednek ki: a) Emberi jogok és demokrácia: a következők előmozdítása: i. a demokrácia alapvető értékei; ii. a jogállamiság; iii. az emberi jogok egyetemessége, oszthatatlansága és egymástól való függése; iv. az emberi méltóság tiszteletben tartása; v. a megkülönböztetésmentesség, az egyenlőség és a szolidaritás elve,; vi. az ENSZ Alapokmányában és az emberi jogok nemzetközi jogában foglalt elvek tiszteletben tartása. b) civil társadalmi szervezetek: i. inkluzív, részvételen alapuló, helyzetbe hozott és független civil társadalom és demokratikus tér a partnerországokban; ii. inkluzív és nyílt párbeszéd a civil társadalmi szereplőkkel és azok között; iii. az európai polgárok tudatossága, ismeretei és szerepvállalása a fejlesztési kérdéseket illetően, és azok általuk való megértése. c) béke, stabilitás és konfliktusmegelőzés: i. konfliktusmegelőzéshez, békeépítéshez és válsághelyzet-felkészültséghez nyújtott támogatás; ii. a globális és a régiókon átnyúló, valamint az újonnan felmerülő fenyegetések kezeléséhez nyújtott támogatás. d) globális kihívások: i. egészségügy; ii. oktatás; iii. a nemek közötti egyenlőség, valamint a nők és a lányok társadalmi szerepvállalásának növelése; iv. gyermekek és fiatalok; v. migráció, kényszerű lakóhelyelhagyás és mobilitás; vi. tisztességes munka, szociális védelem, egyenlőtlenség és befogadás; vii. kultúra; viii. egészséges környezet biztosítása és az éghajlatváltozás kezelése; ix. fenntartható energia; x. fenntartható és inkluzív növekedés, tisztességes munkahelyek és a magánszektor szerepvállalása; xi. élelmezés- és táplálkozásbiztonság; xii. a helyi hatóságok fejlesztési szereplőként játszott szerepének megerősítése; xiii. az inkluzív társadalmaknak és a többszereplős kezdeményezéseknek, a jó gazdasági kormányzásnak, többek között a hazai bevételek tisztességes és inkluzív mozgósításának az előmozdítása; xiv. a partnerségi és hatékonysági elvek érvényesítése terén tett előrelépés értékelésének és dokumentálásának támogatása.

(2) Az (1) bekezdésben említett egyes együttműködési területekkel kapcsolatos további részleteket a III. melléklet határozza meg.

12. cikk

Általános programozási megközelítés

(1) Az eszköz szerinti együttműködést és beavatkozásokat programozni kell, a 4. cikk (4) bekezdésében említett gyorsreagálási fellépések kivételével.

(2) A 7. cikk alapján az eszköz szerinti programozásnak a következőkön kell alapulnia: a) a programozási dokumentumoknak koherens keretet kell biztosítaniuk az Unió és a partnerországok vagy -régiók közötti együttműködéshez az e rendeletben foglalt átfogó célokkal és hatállyal, célkitűzésekkel és elvekkel összhangban; b) a válsághelyzetben, válságot követő vagy instabil és kiszolgáltatott helyzetben lévő partnerországokra és -régiókra vonatkozó programozási dokumentumok kidolgozásakor konfliktuselemzést kell végezni a konfliktusérzékenység biztosítása érdekében, és kellően figyelembe kell venni az érintett partnerországok vagy -régiók és lakosságuk sajátos szükségleteit és körülményeit; amennyiben a partnerországok vagy -régiók közvetlenül válsághelyzetben, illetve válság utáni vagy instabil helyzetben vannak, vagy ilyen helyzet érinti őket, a szükséghelyzetből a fenntartható fejlődés és a stabil béke állapotába való átmenet elősegítése – az erőszak megelőzését is ideértve – érdekében külön hangsúlyt kell helyezni a koordináció fokozására az összes érintett szereplő körében; c) az Unió és a tagállamok gondoskodnak az egymással való inkluzív konzultációkról a programozási folyamat korai szakaszában és a folyamat során abból a célból, hogy előmozdítsák az együttműködési tevékenységeik koherenciáját, komplementaritását és összhangját; az országprogramozás során a közös programozás kell, hogy legyen az előnyben részesített megközelítés, végrehajtásának rugalmasnak és inkluzívnak kell lennie, és azt országszinten kell irányítani. Ha az Unió és a tagállamok ezt relevánsnak tekintik, a közös programozásnak nyitva kell állnia más érintett támogatók és szereplők előtt is; ezenkívül az Unió és a tagállamok minden lehetséges esetben arra törekszenek, hogy közös végrehajtás útján nyújtsanak támogatást a partnerországoknak; d) az Unió a programozási folyamat korai szakaszában és annak során ösztönzi a rendszeres, többszereplős, inkluzív párbeszédet más támogatókkal és szereplőkkel, ideértve adott esetben a helyi hatóságokat, a civil társadalom képviselőit, az alapítványokat és a magánszektort, hogy adott esetben elősegítse azok hozzájárulásait, és biztosítsa, hogy érdemi szerepet töltenek be a programozásban; e) a 4. cikk (3) bekezdésének a) és b) pontjában említett Emberi jogok és demokrácia tematikus program, valamint Civil társadalmi szervezetek tematikus program az érintett harmadik országok kormányainak és egyéb hatóságainak jóváhagyásától függetlenül nyújtanak segítséget; e tematikus programok keretében elsősorban a civil társadalmi szereplőket kell támogatni minden szinten, figyelembe véve a végrehajtás 27. cikk (3) bekezdésében említett formáit és módszereit. Az Európai Parlamentet és a Tanácsot tájékoztatni kell az első albekezdés c) és d) pontjában tervezett konzultációk eredményéről.

(3) A programozási dokumentumoknak eredményalapúnak kell lenniük, és amikor csak lehetséges, egyértelmű célértékeket és mutatókat kell tartalmazniuk. A mutatóknak adott esetben nemzetközileg elfogadott – különösen a fenntartható fejlődési célok tekintetében meghatározott – célértékeken és mutatókon, valamint országszintű eredménymérési kereteken kell alapulniuk, hogy az eredmények, a hozadékok és a hatás szintjén lehessen értékelni és kommunikálni az Unió által az elért eredményekhez tett hozzájárulást.

13. cikk

A földrajzi programokra vonatkozó programozási elvek

(1) A földrajzi programok programozásának a következő elveken kell alapulnia: a) az (5) bekezdés sérelme nélkül a tevékenységeknek a lehetséges mértékben az Unió, a tagállamok és az érintett partnerországok – ideértve a nemzeti, regionális és helyi hatóságokat – közötti korai, folyamatos és inkluzív párbeszéden kell alapulniuk a civil társadalmi szervezetek, a nemzeti, regionáli, és helyi parlamentek és más érdekelt felek bevonásával, az érintettek körében a folyamatért való demokratikus felelősségvállalás fokozása, valamint a nemzeti és regionális stratégiák támogatásának ösztönzése érdekében; b) a programozási időszakot adott esetben össze kell hangolni a partnerországok stratégiai ciklusaival és azokhoz kell igazítani; c) a programozás során olyan együttműködési tevékenységek is előirányozhatók, amelyeket a 6. cikk (2) bekezdésében meghatározott különböző költségvetési juttatásokból, valamint más uniós programokból finanszíroznak, azok alap-jogiaktusának megfelelően.

(2) A földrajzi programok programozásának konkrét, testreszabott együttműködési keretet kell biztosítania, a következők alapján: a) a partnerek egyedi kritériumok alapján azonosított szükségletei, figyelembe véve a népességet, a szegénységet, az egyenlőtlenségeket, a humán fejlődést, a gazdasági és környezeti sebezhetőséget, az állam és a társadalom rezilienciáját, valamint az elhúzódó és ismétlődő válságok hatását; b) a partnerek képessége és elkötelezettsége a közös értékek, elvek és érdekek előmozdítására – ideértve az emberi jogokat, az alapvető szabadságokat, a demokráciát, a jogállamiságot, a jó kormányzást, a korrupció elleni küzdelmet, a civil társadalom mozgásterének nyitottságát és a nemek közötti egyenlőséget –, továbbá a közös célok és a multilaterális szövetségek és együttműködés, a szabályokon alapuló nemzetközi rend támogatására, valamint az uniós prioritások előmozdítására; c) a partnerek kötelezettségvállalásai – többek között az Unióval közösen elfogadottak –, valamint az olyan kritériumok alapján meghatározott teljesítménye, mint például a politikai reform; valamint a gazdasági és társadalmi fejlődés, a környezeti fenntarthatóság és a támogatások eredményes felhasználása, figyelembe véve a partnerországok sajátosságait és fejlettségi szintjét; d) az uniós finanszírozás potenciális hatása a partnerországokban és -régiókban; e) a partnereknek a következőkre vonatkozó kapacitásai: a hazai erőforrások mozgósítása és eredményes felhasználása, továbbá a pénzügyi forrásokhoz való hozzájutás, az erőforrásokkal való, átlátható módon történő gazdálkodás a nemzeti fejlesztési prioritások támogatása érdekében, valamint a támogatásfelvevő képesség.

(3) A leginkább rászoruló országoknak, így különösen a legkevésbé fejlett országoknak, az alacsony jövedelmű, valamint a válsághelyzetben, válságot követő vagy instabil és kiszolgáltatott helyzetben lévő országoknak, többek között a fejlődő kis szigetországoknak és a fejlődő kontinentális országoknak elsőbbséget kell élvezniük a forráselosztás során.

(4) Az Uniónak emellett kezelnie kell a közepes jövedelmű országok egyedi kihívásait, különösen azon országokéit, amelyek alacsonyabb jövedelmű státuszból léptek feljebb.

(5) Az iparosodott országokkal folytatott együttműködés során az uniós és a kölcsönös érdekek és értékek, valamint a közösen megállapított célkitűzések és a multilateralizmus előmozdítására kell összpontosítani.

(6) Az eszköz hozzájárul az (EU) 2021/817 rendelet alapján létrehozott intézkedésekhez. E rendelet alapján hét évre szóló, egységes programozási dokumentumot kell készíteni, amelynek ki kell terjednie az IPA III rendelet alapján elkülönített támogatásokra is. E támogatások felhasználására az (EU) 2021/817 rendelet alkalmazandó.

14. cikk

A földrajzi programokra vonatkozó programozási dokumentumok

(1) Az eszközt a földrajzi programok tekintetében egy és több országra vonatkozó többéves indikatív programokon keresztül kell végrehajtani.

(2) A többéves indikatív programoknak meg kell határozniuk az uniós finanszírozásra kiválasztott, prioritást élvező területeket, az egyedi célkitűzéseket, az elvárt eredményeket, a világos és konkrét teljesítménymutatókat, valamint az indikatív pénzügyi támogatásokat – átfogóan és az egyes prioritást élvező területekre vonatkozóan egyaránt –, és adott esetben a végrehajtási módszereket is.

(3) A többéves indikatív programoknak a következőkre kell épülniük: a) nemzeti vagy regionális stratégia fejlesztési terv vagy egy ahhoz hasonló, a Bizottság által a többéves indikatív program elfogadása időpontjában a program alapjául elfogadott dokumentum formájában; b) az érintett partnerre vagy partnerekre vonatkozó uniós szakpolitikát meghatározó keretdokumentum, ideértve az Unió és a tagállamok közötti közös dokumentumot is; c) a közös prioritásokat és kölcsönös kötelezettségvállalásokat meghatározó, az Unió és az érintett partner vagy partnerek közötti közös dokumentum.

(4) A kollektív uniós együttműködés hatásának fokozása érdekében lehetőség szerint és adott esetben az Unió és a tagállamok programozási dokumentumainak helyébe egy közös programozási dokumentumnak kell lépnie. Egy ilyen közös programozási dokumentum azonban csak akkor léphet az Unió indikatív többéves programja helyébe, amennyiben azt a 16. cikkel összhangban elfogadott végrehajtási jogi aktusban jóváhagyják, megfelel a 12. és a 13. cikknek, továbbá tartalmazza az e cikk (2) bekezdésében foglalt elemeket, és meghatározza az Unió és a tagállamok közötti munkamegosztást.

15. cikk

A tematikus programokra vonatkozó programozási dokumentumok

(1) Az eszközt a tematikus programok tekintetében többéves indikatív programokon keresztül kell végrehajtani.

(2) A tematikus programokkal kapcsolatos többéves indikatív programoknak meg kell határozniuk az uniós stratégiát, az uniós finanszírozásra kiválasztott prioritásokat, az egyedi célkitűzéseket, az elvárt eredményeket, a világos és konkrét teljesítménymutatókat, a nemzetközi helyzetet és a főbb partnereknek az érintett témához kapcsolódó tevékenységeit.

A globális kezdeményezésekben való részvételre vonatkozóan adott esetben forrásokat és kiemelt beavatkozási területeket kell meghatározni.

(3) A tematikus programokkal kapcsolatos többéves indikatív programoknak átfogó módon, együttműködési területenként és prioritásonként kell meghatározniuk az indikatív pénzügyi támogatást. Ez az indikatív pénzügyi támogatás összegsáv formájában is megadható.

16. cikk

A többéves indikatív programok elfogadása és módosítása

(1) A Bizottság végrehajtási jogi aktusok útján fogadja el a 14. és a 15. cikkben említett többéves indikatív programokat. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 45. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni. Az említett eljárás alkalmazandó az e cikk (3) és (4) bekezdésében említett azon felülvizsgálatokra is, amelyek jelentősen módosítják a többéves indikatív program tartalmát.

(2) A 14. cikkben említett közös többéves programozási dokumentumok elfogadása esetén a bizottsági határozat csak a közös többéves programozási dokumentumhoz való uniós hozzájárulásra vonatkozik.

(3) A földrajzi programokkal kapcsolatos többéves indikatív programokat felül kell vizsgálni a 42. cikk (2) bekezdésében említett félidős értékelést követően, valamint eseti jelleggel, amennyiben ez a hatékony végrehajtás érdekében szükséges, különösen, amennyiben érdemi változások következnek be a 7. cikkben említett szakpolitikai keretben vagy válsághelyzetet vagy válságot követő helyzetet követően.

(4) A tematikus programokkal kapcsolatos többéves indikatív programokat felül kell vizsgálni a 42. cikk (2) bekezdésében említett félidős értékelést követően, valamint eseti jelleggel, amennyiben ez a hatékony végrehajtás érdekében szükséges, különösen, amennyiben érdemi változások következnek be a 7. cikk szerinti szakpolitikai keretben.

(5) Kellően indokolt, rendkívül sürgős esetben – mint például válságok vagy a békét, a demokráciát, a jogállamiságot, az emberi jogokat vagy az alapvető szabadságokat fenyegető közvetlen veszély esetén – a Bizottság végrehajtási jogi aktusok útján módosíthatja a 14. és a 15. cikkben említett többéves indikatív programokat. E végrehajtási jogi aktusokat a 45. cikk (4) bekezdésében említett sürgősségi eljárással összhangban kell elfogadni.

17. cikk

Az újonnan felmerülő kihívások és prioritások számára képzett tartalék

(1) A 6. cikk (3) bekezdésében említett összeget a legszükségesebb és kellően indokolt esetekben, többek között a következő célokra kell felhasználni: a) az Unió megfelelő reagálásának biztosítása előre nem látható körülmények esetén; b) új szükségletek kielégítése vagy újonnan felmerülő kihívások kezelése, ideértve azokat, amelyek az Unió vagy a szomszédainak határain merülnek fel, akár a természet, akár ember okozta válságok, erőszakos konfliktusok és válság utáni helyzetek, illetve migrációs nyomás vagy kényszerű lakóhelyelhagyás tekintetében; c) új, uniós vezetésű vagy nemzetközi kezdeményezések vagy prioritások előmozdítása.

(2) E pénzeszközök felhasználásáról a 16. és a 25. cikkben meghatározott eljárás szerint kell határozni.







II. FEJEZET

A szomszédságpolitikai térségre vonatkozó egyedi rendelkezések

18. cikk

A szomszédságpolitikai térségre vonatkozó egyedi célkitűzések

A 3. és a 4. cikkel összhangban az eszköz alapján a szomszédságpolitikai térségben nyújtott uniós támogatás egyedi célkitűzései a következők:

a) a megerősített politikai együttműködés előmozdítása, valamint a valódi és tartós demokrácia, a stabilitás, a jó kormányzás, a jogállamiság és az emberi jogok tiszteletben tartásának megerősítése és megszilárdítása;

b) a társulási megállapodások vagy más, meglévő és jövőbeli megállapodások, valamint közösen megállapított társulási menetrendek és partnerségi prioritások, vagy ezekkel egyenértékű dokumentumok végrehajtásának támogatása, többek között intézményi együttműködés és kapacitásépítés révén;

c) megerősített partnerségek előmozdítása az Unió és a partnerországok társadalmai között, továbbá a partnerországok között, többek között az emberek közötti kapcsolatok útján, valamint a különösen az ifjúságra összpontosító tevékenységek széles köre révén;

d) a regionális és a határokon átnyúló együttműködés megerősítése, különösen a keleti partnerség, az Unió a Mediterrán Térségért, az egész európai szomszédságpolitikai térségre kiterjedő együttműködés, valamint a fekete-tengeri regionális együttműködés, az északi-sarkvidéki együttműködés és az Északi Dimenzió keretében, többek között az energia és a biztonság területén;

e) az Unió belső piacába való fokozatos integráció és megerősített ágazati és ágazatközi együttműködés megvalósítása, többek között a jogszabályok közelítése és az uniós és más vonatkozó nemzetközi előírások és standardok tekintetében történő jogszabályi közelítés és szabályozási konvergencia megvalósítása útján, valamint a piacra jutás javítása, többek között mélyreható és átfogó szabadkereskedelmi térségek, kapcsolódó intézményfejlesztés és beruházások útján;

f) a jól irányított és biztonságos migrációra és mobilitásra irányuló partnerségek megerősítése, és – adott esetben, valamint feltéve, hogy a jól irányított és biztonságos mobilitás feltételei teljesülnek – a meglévő vízummentességi rendszerek végrehajtásának támogatása, összhangban a felülvizsgált vízummentesség-felfüggesztési mechanizmussal, a vízumliberalizációs párbeszédekkel, valamint a harmadik országokkal kötött kétoldalú vagy regionális megállapodásokkal és egyezményekkel, beleértve a mobilitási partnerségeket is;

g) bizalomépítő, valamint a biztonságot, a konfliktusok megelőzését és rendezését segítő egyéb intézkedések támogatása, ideértve az érintett lakosság támogatását és az újjáépítést.

19. cikk

Programozási dokumentumok és allokációs kritériumok

(1) Az I. mellékletben felsorolt partnerországok és területek tekintetében az uniós finanszírozás prioritási területeit a 18. cikkben meghatározott egyedi célkitűzésekkel és a II. mellékletben meghatározott, a földrajzi programokra vonatkozó együttműködési területekkel összhangban elsősorban azon területek közül kell kiválasztani, amelyek szerepelnek az Unió és a partnerországok között két- vagy többoldalú formátum keretében – ideértve adott esetben a keleti partnerséget és az európai szomszédságpolitika déli dimenzióját is – létrejött társulási, partnerségi és együttműködési megállapodásokban, közösen elfogadott társulási menetrendekben és partnerségi prioritásokban vagy egyéb, a 14. cikk (3) bekezdésének c) pontjában említett, közösen elfogadott vonatkozó, már létező vagy jövőbeli dokumentumokban.

(2) A 13. cikk (2) és (3) bekezdésétől eltérve a földrajzi programok keretében a szomszédságpolitikai térségben nyújtandó uniós támogatást – formáját és összegét tekintve – differenciálni kell, figyelembe véve a partnerországok: a) szükségleteit – olyan mutatók felhasználásával, mint a népesség, az egyenlőtlenségek és a fejlettségi szint; b) elkötelezettségét az együttesen elfogadott politikai, gazdasági, környezeti és társadalmi reformcélkitűzések iránt, valamint az ezek végrehajtása terén tett előrelépését; c) elkötelezettségét a valódi és tartós demokrácia, a jogállamiság, a jó kormányzás megvalósítása, az emberi jogok tiszteletben tartása és a korrupció elleni küzdelem iránt, valamint az ezen a téren tett előrelépését; d) partnerségét az Unióval, ideértve e partnerség ambíciójának szintjét; e) támogatásfelvevő képességét, valamint az eszköz szerinti uniós támogatás potenciális hatását.

(3) Az e cikk (2) bekezdésében említett uniós támogatásnak a 14. cikkben említett földrajzi programokra vonatkozó programozási dokumentumokban is tükröződnie kell.

20. cikk

Ösztönzőkön alapuló megközelítés

(1) Indikatív jelleggel a 14. cikkben említett, országokra vonatkozó indikatív pénzügyi támogatások kiegészítését célzó, a 6. cikk (2) bekezdése a) pontjának első francia bekezdésében meghatározott pénzügyi keretösszeg 10 %-át az I. mellékletben szereplő partnerországok és területek számára kell elkülöníteni a reformok végrehajtásának ösztönzése céljából. Az ilyen elkülönítésekről az országok teljesítménye, valamint a demokrácia, a jó kormányzás és a jogállamiság – beleértve a civil társadalommal folytatott együttműködést is –, az emberi jogok, ezen belül a nemek közötti egyenlőség, a migrációval kapcsolatos együttműködés, a gazdasági kormányzás és a reformok, különösen a közösen elfogadott reformok terén elért előrelépéseik alapján kell dönteni. A partnerországok által tett előrelépést rendszeresen értékelni kell, különösen az elért eredményekről szóló jelentésekkel, amelyek az előző évekhez viszonyítva ismertetik a tendenciákat.

(2) Az (1) bekezdés nem alkalmazandó a civil társadalom, a konfliktusmegelőzés és a békeépítés, az emberek közötti kapcsolatok támogatására – ideértve a helyi hatóságok közötti együttműködést –, az emberi jogok előmozdítását célzó támogatásokra és a válságokhoz kapcsolódó kísérő intézkedésekre. A demokrácia, az emberi jogok vagy a jogállamiság helyzetének súlyos vagy tartós romlása, illetve konfliktus kialakulásának fokozott kockázata esetén – amennyiben lehetséges és célszerű – növelni kell az ilyen tevékenységek támogatását.

21. cikk

Több országra irányuló indikatív programok

A több országra irányuló indikatív programok a szomszédságpolitikai térségben kezelik az összes vagy több partnerországot érintő, közös kihívásokat, a keleti partnerségnek és a felülvizsgált európai szomszédságpolitika déli dimenziójának prioritásai alapján, valamint figyelembe véve az Unió a Mediterrán Térségért keretei között, valamint az elsődlegesen két vagy több partnerország közötti regionális, régiókon átnyúló és szubregionális együttműködés – többek között az Északi Dimenzió és a fekete-tengeri szinergia keretében történő regionális együttműködés – keretei között végzett munkát.

22. cikk

Határokon átnyúló együttműködés

(1) A 2. cikk első bekezdésének 5. pontjában meghatározott, határokon átnyúló együttműködés kiterjed a szomszédos külső szárazföldi és tengeri határokon folyó együttműködésre, a nagyobb transznacionális területeket lefedő vagy a tengermedencék körül megvalósuló transznacionális együttműködésre, valamint az interregionális együttműködésre.

(2) A szomszédságpolitikai térség hozzájárul az Interreg-rendelet keretében az Európai Regionális Fejlesztési Alappal társfinanszírozott, az (1) bekezdésben említett, határokon átnyúló együttműködési programokhoz. A szomszédságpolitikai térség pénzügyi keretösszegének legfeljebb 5 %-át indikatív jelleggel ezen programok támogatására kell elkülöníteni.

(3) A határokon átnyúló együttműködési programokhoz történő hozzájárulásokat az Interreg-rendelet 10. cikkének (3) bekezdése alapján kell meghatározni és felhasználni.

(4) Az uniós társfinanszírozási arány nem lehet magasabb a határokon átnyúló együttműködési program elszámolható kiadásainak 90 %-ánál.

(5) A határokon átnyúló együttműködési programok előfinanszírozása meghaladhatja az Interreg-rendelet 51. cikkében említett százalékos arányt. Az irányító hatóság kérésére az előfinanszírozás mértéke minden pénzügyi évben elérheti a programhoz kapcsolódó éves kötelezettségvállalások 80 %-át.

(6) Az Interreg-rendelet 10. cikkének (1) bekezdésével összhangban a határokon átnyúló együttműködésre vonatkozó többéves stratégiai dokumentumot kell elfogadni, amely rögzíti az e rendelet 14. cikkének (2) bekezdésében említett elemeket.

(7) Amennyiben a határokon átnyúló együttműködési programok az Interreg-rendelet 12. cikkének megfelelően megszűnnek, a szomszédságpolitikai térség pénzügyi keretösszegéből a megszűnt program számára nyújtott, továbbra is rendelkezésre álló támogatást elsődlegesen határokon átnyúló egyéb együttműködési programok vagy – adott esetben – az említett pénzügyi keretösszegből támogatott bármely más tevékenység finanszírozására lehet felhasználni.







III. FEJEZET

Cselekvési tervek, intézkedések és végrehajtási módszerek

23. cikk

Cselekvési tervek és intézkedések

(1) A Bizottság éves vagy többéves cselekvési terveket és intézkedéseket fogad el. Az intézkedések egyedi intézkedések, különös intézkedések, kísérő intézkedések vagy rendkívüli támogatási intézkedések formáját ölthetik. A cselekvési tervek és az intézkedések keretében figyelembe kell venni az egyedi kontextust és minden egyes tevékenység tekintetében meg kell határozni a célkitűzéseket, a várt eredményeket és a főbb tevékenységeket, a végrehajtás, a nyomon követés és az értékelés módszereit, valamint a költségvetést és minden kapcsolódó működési kiadást.

(2) A cselekvési terveknek a programozási dokumentumokon kell alapulniuk, kivéve az (5) és a (6) bekezdésben említett esetekben. A cselekvési terveket inkluzív, átlátható módon és időben kell elkészíteni. Adott esetben a cselekvési terveket a jobb együttműködés jegyében a tagállamokkal közösen kell megvitatni.

(3) Szükség esetén a tevékenység a cselekvési tervek elfogadása előtt vagy után, egyedi intézkedésként is elfogadható. Az egyedi intézkedéseknek a programozási dokumentumokon kell alapulniuk, kivéve az (5) bekezdésben említett és más kellően indokolt esetekben.

(4) Előre nem látható szükségletek vagy körülmények esetén, és ha a finanszírozás nem lehetséges megfelelőbb forrásokból, a Bizottság a programozási dokumentumokban nem szereplő különös intézkedéseket fogadhat el.

(5) Az éves vagy többéves cselekvési tervek és az egyedi intézkedések felhasználhatók a 4. cikk (4) bekezdésének b) és c) pontjában említett gyorsreagálási fellépések végrehajtására.

(6) A Bizottság elfogadhat rendkívüli támogatási intézkedéseket a 4. cikk (4) bekezdésének a) pontjában említett gyorsreagálási fellépések céljából.

A rendkívüli támogatási intézkedések időtartama legfeljebb 18 hónap lehet, amelyet a végrehajtásukat hátráltató objektív és előre nem látható akadályok esetén kétszer – további legfeljebb hat hónappal – meg lehet hosszabbítani összesen legfeljebb 30 hónapra, feltéve, hogy az adott intézkedés pénzügyi összege nem emelkedik.

Elhúzódó válság és konfliktus esetén a Bizottság elfogadhat egy második, legfeljebb 18 hónap időtartamú rendkívüli támogatási intézkedést. Kellően indokolt esetekben további intézkedések is elfogadhatók, amennyiben az uniós tevékenységek folytatása alapvető fontosságú, és egyéb módon nem biztosítható.

24. cikk

Kísérő intézkedések

(1) Az uniós finanszírozás fedezheti az Eszköz végrehajtásával és célkitűzéseinek megvalósításával kapcsolatos működési kiadásokat, ideértve a végrehajtáshoz szükséges előkészítési, figyelemmel kísérési, nyomon követési, ellenőrzési, audit- és értékelési tevékenységekhez kapcsolódó igazgatási támogatás költségeit, valamint a székhelyen és az Unió küldöttségeinél az eszközhöz szükséges igazgatási és koordinációs támogatás tekintetében felmerülő, valamint az eszköz alapján finanszírozott műveletek igazgatásához kapcsolódó kiadásokat, ideértve az információs és kommunikációs tevékenységeket, valamint a szervezeti információtechnológiai rendszereket is.

(2) Amennyiben a működési kiadások nem szerepelnek a 23. cikkben említett cselekvési tervekben vagy intézkedésekben, a Bizottság adott esetben kísérő intézkedéseket fogad el. A kísérő intézkedések keretében történő uniós finanszírozás a következőkre terjedhet ki: a) tanulmányok, találkozók, tájékoztatás, figyelemfelkeltés, képzés, a levont tanulságok és a bevált gyakorlatok előkészítése és megosztása, publikációs tevékenységek, valamint bármilyen más igazgatási vagy technikai segítségnyújtási kiadás, amely a programozáshoz és a tevékenységek igazgatásához szükséges, a javadalmazott külső szakértőket is ideértve; b) a releváns kérdésekre vonatkozó kutatási és innovációs tevékenységek és tanulmányok, valamint azok terjesztése; c) tájékoztatás nyújtásához és kommunikációs tevékenységekhez, többek között a kommunikációs stratégiák kidolgozásához, valamint az Unió politikai prioritásainak intézményi kommunikációjához és láthatóságához kapcsolódó kiadások.

25. cikk

Cselekvési tervek és intézkedések elfogadása

(1) A cselekvési terveket és az intézkedéseket végrehajtási jogi aktusok útján kell elfogadni. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 45. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.

(2) Az (1) bekezdésben említett eljárást nem kell alkalmazni: a) az olyan egyedi intézkedésekre, amelyek esetében az uniós finanszírozás nem haladja meg az 5 000 000 EUR-t; b) az olyan különleges és kísérő intézkedésekre, valamint a gyorsreagálási fellépések végrehajtása céljából elfogadott olyan cselekvési tervekre, amelyek esetében az uniós finanszírozás nem haladja meg a 10 000 000 EUR-t; ▼C1 c) a 23. cikk (6) bekezdésében említett, olyan rendkívüli támogatási intézkedésekre, amelyek esetében az uniós finanszírozás nem haladja meg a 20 000 000 EUR-t; ▼B d) a cselekvési tervek és intézkedések technikai módosításaira, feltéve, hogy az ilyen módosítások érdemben nem érintik az adott cselekvési terv vagy intézkedés célkitűzéseit, mint például: i. a végrehajtási módszer változása; ii. a végrehajtási időszak meghosszabbításai; iii. a forrásoknak az adott cselekvési tervben szereplő tevékenységek közötti átcsoportosításai; iv. a cselekvési tervek és intézkedések költségvetésének az eredeti költségvetés legfeljebb 20 %-át érintő és 10 000 000 EUR-t meg nem haladó növelése vagy csökkentése. Többéves cselekvési tervek és intézkedések esetében a (2) bekezdés első albekezdésének a), b) és c) pontjában, valamint d) pontjának iv. alpontjában említett küszöbértékek éves alapon alkalmazandók. Az e bekezdés szerinti elfogadás esetén a cselekvési tervekről és intézkedésekről – a rendkívüli támogatási intézkedések kivételével –, valamint a technikai módosításokról az elfogadásukat követő egy hónapon belül a 45. cikkben említett megfelelő bizottságon keresztül tájékoztatni kell az Európai Parlamentet és a tagállamokat.

(3) A 20 000 000 EUR-t nem meghaladó rendkívüli támogatási intézkedések elfogadása vagy meghosszabbítása előtt a Bizottság tájékoztatja az Európai Parlamentet és a Tanácsot ezek jellegéről és célkitűzéseiről, valamint a tervezett pénzügyi összegekről. A Bizottság azt megelőzően tájékoztatja az Európai Parlamentet és a Tanácsot, hogy a már elfogadott rendkívüli támogatási intézkedéseken jelentős érdemi módosításokat hajtana végre. Az Unió külső tevékenységeinek összhangja érdekében a Bizottság az ilyen intézkedések tervezése és azt követő végrehajtása során figyelembe veszi a vonatkozó szakpolitikai megközelítést.

(4) Kellően indokolt, rendkívül sürgős esetben – mint például válságok, köztük természeti vagy ember okozta katasztrófák, valamint a demokráciát, a jogállamiságot, az emberi jogokat vagy az alapvető szabadságokat fenyegető közvetlen veszély esetén – a Bizottság a 45. cikk (4) bekezdésében említett eljárással összhangban közvetlenül alkalmazandó végrehajtási jogi aktusok formájában cselekvési terveket és intézkedéseket vagy a meglévő cselekvési tervek és intézkedések vonatkozásában módosításokat fogadhat el.

(5) A tevékenységek szintjén megfelelő környezeti vizsgálatot kell végezni az alkalmazandó uniós jogalkotási aktusokkal, köztük a 2011/92/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvvel ( 1 ) és a 85/337/EGK tanácsi irányelvvel ( 2 ) összhangban, többek között az éghajlatváltozási és a biológiai sokféleséggel kapcsolatos hatások tekintetében, beleértve adott esetben a környezetvédelmi szempontból érzékeny tevékenységek, különösen a nagyobb új infrastruktúrák környezeti hatásvizsgálatát, többek között az éghajlatváltozásra, az ökoszisztémákra és a biológiai sokféleségre gyakorolt hatások vizsgálatát.

A tervezett tevékenységek és intézkedések célkitűzéseivel és az azokra szánt összegekkel arányban álló, egyéb megfelelő előzetes értékeléseket kell végezni az emberi jogokra, a természeti erőforrásokhoz, például a földhöz való hozzáférésre és a szociális normákra nézve e tevékenységekkel és intézkedésekkel járó következmények és kockázatok meghatározása céljából, többek között az e területekre várhatóan jelentős hatást gyakorló főbb tevékenységek és intézkedések hatásvizsgálatai formájában.

Amennyiben szükséges, az ágazati programok végrehajtásakor stratégiai környezeti vizsgálatot kell végezni, többek között az éghajlatváltozásra gyakorolt hatás tekintetében. Biztosítani kell az érdekelt felek környezeti vizsgálatokba való bevonását és az ilyen vizsgálatok eredményeihez való nyilvános hozzáférést.

26. cikk

Együttműködési módszerek

(1) A költségvetési rendeletnek megfelelően az eszközből történő finanszírozást a Bizottság hajtja végre vagy a Bizottság, az uniós küldöttségek vagy a végrehajtó ügynökségek által közvetlenül, vagy pedig közvetetten, az említett rendelet 62. cikke (1) bekezdésének c) pontjában felsorolt bármely szervezeten keresztül.

(2) Az eszközből történő finanszírozás nemzetközi, regionális vagy nemzeti alapokhoz, például az EBB, a tagállamok, a partnerországok és -régiók vagy nemzetközi szervezetek, illetve más támogatók által létrehozott vagy igazgatott alapokhoz történő hozzájárulás útján is megvalósítható.

(3) A költségvetési rendelet 62. cikke (1) bekezdésének c) pontjában felsorolt szervezetek és az e rendelet 35. cikkének (4) bekezdésében említett támogatható partnerek kötelesek évente eleget tenni a költségvetési rendelet 155. cikke szerinti jelentéstételi kötelezettségeiknek. Az említett szervezetekre vonatkozó jelentéstételi kötelezettségeket a pénzügyi partnerségi keretmegállapodás, a hozzájárulási megállapodás, a költségvetési garanciákról szóló megállapodás vagy a finanszírozási megállapodás rögzíti.

(4) Az eszköz keretében finanszírozott tevékenységek végrehajthatók párhuzamos és közös társfinanszírozás útján is.

(5) Párhuzamos társfinanszírozás esetén a tevékenységet több, egyértelműen azonosítható összetevőre osztják, amelyeket a társfinanszírozást nyújtó különböző partnerek egyenként finanszíroznak oly módon, hogy a finanszírozás végső felhasználása mindig azonosítható, a finanszírozás megkettőzése pedig elkerülhető legyen.

(6) Közös társfinanszírozás esetén fel kell osztani a tevékenység teljes költségét a társfinanszírozást nyújtó partnerek között, és a forrásokat úgy egyesítik, hogy a finanszírozás forrása a tevékenység részeként végzett tevékenységek egyike esetében se lehessen többé azonosítható.

(7) Az Unió és a partnerei közötti együttműködés például a következő formákban valósulhat meg: a) háromoldalú konstrukciók, amelyek keretében az Unió harmadik országokkal koordinálja a partnerországnak vagy -régiónak nyújtott támogatás finanszírozását; b) igazgatási és technikai együttműködési intézkedések, valamint kapacitásépítés, többek között a tagállamok átmeneti vagy reformok végrehajtásával kapcsolatos tapasztalatainak megosztása céljából, így például a tagállamok, valamint a partnerországok vagy -régiók közintézményei – köztük helyi hatóságai, közjogi szervei vagy közfeladatokat ellátó magánjogi szervezetei – közötti partnerségek vagy ikerintézményi programok révén megvalósuló decentralizált együttműködés, valamint olyan együttműködési intézkedések, amelyek keretében a tagállamok és a tagállamok regionális és helyi hatóságai közszférabeli szakértőket küldenek ki; c) hozzájárulás a köz- és magánszféra közötti partnerségek létrehozásához és igazgatásához szükséges költségekhez, beleértve az ezek – lehetőség szerint a civil társadalmi szervezetek által végzett – független értékeléséhez és nyomon követéséhez szükséges költségeket is; d) ágazati szakpolitikai támogatási programok, amelyek keretében az Unió egy partnerország ágazati programjához nyújt támogatást; e) hozzájárulás az országok uniós programokban való részvételének költségeihez, az uniós ügynökségek és szervek által végrehajtott tevékenységekhez, valamint az EUSZ V. címe alapján a közös kül- és biztonságpolitika keretébe tartozó egyedi fellépések végrehajtásával megbízott szervek vagy személyek részére.

27. cikk

Uniós finanszírozási formák

(1) Az uniós finanszírozás a költségvetési rendeletben előirányzott finanszírozási formák, különösen az alábbiak útján nyújtható: a) vissza nem térítendő támogatások; b) szolgáltatásokra, árukra vagy építési beruházásra vonatkozó közbeszerzési szerződések; c) költségvetés-támogatás; d) a Bizottság által létrehozott vagyonkezelői alapokhoz való hozzájárulás, a költségvetési rendelet 234. cikkével összhangban; e) pénzügyi eszközök; f) költségvetési biztosítékok; g) vegyesfinanszírozási műveletek; h) nemzetközileg elfogadott adósságkönnyítő programok keretében történő adósságkönnyítés; i) pénzügyi támogatás; j) javadalmazott külső szakértők.

(2) A partnerországokbeli érdekelt felekkel, például a civil társadalmi szervezetekkel és a helyi hatóságokkal való együttműködés során a Bizottság a finanszírozás módozatainak, a hozzájárulás formájának, az odaítélés módozatainak, valamint a vissza nem térítendő támogatások kezelésére vonatkozó igazgatási rendelkezéseknek a megállapítása során szem előtt tartja e felek sajátosságait – többek között igényeiket és a releváns körülményeket –, hogy a támogatás az ilyen érdekelt felek lehető legszélesebb köréhez eljusson és szükségleteiket a lehető legjobban kielégítse. A költségvetési rendelettel összhangban ösztönözni kell az olyan egyedi módozatok alkalmazását, mint például a partnerségi megállapodások, a harmadik feleknek nyújtott pénzügyi támogatás engedélyezése, a közvetlenül odaítélt szerződések vagy a jogosultság alapján kiírt ajánlattételi felhívások, illetve a költségvetési rendelet 125. cikke (1) bekezdésében foglaltak szerint az egyösszegű átalány, az egységköltség és a százalékos átalányfinanszírozás, továbbá a költségekhez nem kapcsolódó finanszírozás.

(3) A költségvetési rendelet 195. cikkében említett eseteken túlmenően a közvetlen odaítélési eljárás alkalmazható a következők érdekében: a) kisebb értékű, vissza nem térítendő támogatások nyújtása – adott esetben társfinanszírozás szükségessége nélkül – emberijog-védőknek sürgős védelmi tevékenységek finanszírozására, többek között a veszélyben lévő emberijog-védők védelmét szolgáló mechanizmusok révén, valamint a válsággal és fegyveres konfliktusokkal kapcsolatos párbeszédben, a konfliktusmegoldásban, a megbékélésben és a békeépítésben részt vevő közvetítőknek és egyéb civil társadalmi szereplőknek; b) vissza nem térítendő támogatások nyújtása – adott esetben társfinanszírozás szükségessége nélkül – a tevékenységek különösen nehéz körülmények között történő finanszírozására, ahol nincs mód pályázati felhívások közzétételére, többek között olyan helyzetekben, amelyekben az alapvető szabadságok súlyos hiánya merül fel – ideértve az emberi jogi jogsértéseket –, a demokratikus intézmények fenyegetettsége, a válság vagy a fegyveres konfliktus eszkalációja, és ahol a leginkább veszélyben van a humánbiztonság, vagy ahol az emberi jogi szervezetek és az emberijog-védők, továbbá a válságokkal és fegyveres konfliktusokkal kapcsolatos párbeszédben, megbékélésben és békeépítésben részt vevő közvetítők és más civil társadalmi szereplők különösen nehéz körülmények között tevékenykednek; az ilyen támogatások összege nem haladhatja meg a 1 000 000 EUR-t, időtartamuk pedig a 18 hónapot, amely a felhasználásukat hátráltató objektív és előre nem látható akadályok esetén további 12 hónappal meghosszabbítható; c) vissza nem térítendő támogatások nyújtása az ENSZ Emberi Jogi Főbiztosának Hivatala, valamint az Emberi Jogok Global Campusa és az emberi jogok és a demokratizálódás területén szerezhető európai mesterfokozatot kínáló Európai Egyetemközi Központ részére, valamint az ahhoz társult, az emberi jogok terén posztgraduális diplomákat kiállító egyetemek hálózatának részére, ideértve a harmadik országokból származó diákoknak és emberijog-védőknek nyújtott ösztöndíjakat is; d) kisebb értékű, vissza nem térítendő támogatások nyújtása civil társadalmi szervezeteknek – a lehetséges mértékben, a költségvetési rendelet 125. cikkének megfelelően – egyszerűsített finanszírozási formák alkalmazásával. A többek között ágazati reformra vonatkozó teljesítési szerződéseken keresztül megvalósuló költségvetés-támogatás célja az Unió és a partnerországok közötti partnerségek erősítése, és a támogatásnak az országok felelősségvállalásán, a kölcsönös elszámoltathatóságon és a partnerországoknak az elkötelezettségén kell alapulnia, figyelembe véve az általuk elért eredményeket és előrehaladást az egyetemes értékek, a demokrácia, az emberi jogok és a jogállamiság vonatkozásában. Ki kell terjednie a megerősített szakpolitikai párbeszédre, a kapacitásépítésre és az irányítás javítására, kiegészítve a partnerek arra irányuló erőfeszítéseit, hogy több forrást gyűjtsenek, és azt megfelelőbben költsék el a fenntartható és inkluzív növekedés és a – többek között a fiatalokat célzó – tisztességes munkahelyteremtés támogatása, a szegénység felszámolása, az egyenlőtlenségek csökkentése, valamint a demokráciák és békés társadalmak kiépítése és megszilárdítása érdekében. A költségvetés-támogatásnak hozzá kell járulnia a nemek közötti egyenlőség biztosításához is. A költségvetés-támogatás nyújtására vonatkozó minden döntést az Unió által jóváhagyott költségvetés-támogatási politikák, a jogosultság egyértelmű kritériumai, valamint a kockázatok és előnyök körültekintő értékelése alapján kell meghozni.

(4) A költségvetés-támogatást oly módon kell differenciálni, hogy – az instabil helyzeteket is szem előtt tartva – jobban tudjon igazodni a partnerország politikai, gazdasági, társadalmi és környezeti kereteihez.

A költségvetési rendelet 236. cikke szerinti költségvetés-támogatás nyújtása során a Bizottság világosan meghatározza és nyomon követi a költségvetés-támogatás feltételeit, ideértve a reformok és az átláthatóság terén elért haladást, valamint támogatja a parlamenti ellenőrzés, a nemzeti ellenőrzési kapacitások fejlesztését, a fokozott átláthatóságot és az információkhoz való nyilvános hozzáférést.

(5) A költségvetés-támogatás kifizetésének olyan mutatók alapján kell történnie, amelyek bizonyítják, hogy megfelelő előrelépés történik a partnerországgal együtt elfogadott célkitűzések megvalósítása terén.

(6) A költségvetési rendelet 193. cikke (2) bekezdése második albekezdésének a) pontjával összhangban, a finanszírozási határozatban meghatározott, kellően indokolt esetekben az eszköz alapján támogatott tevékenységek és a 2021-ben felmerült mögöttes költségek 2021. január 1-jétől támogathatónak, illetve elszámolhatónak tekinthetők abban az esetben is, ha az említett tevékenységeket a vissza nem térítendő támogatás elnyerésére irányuló pályázat benyújtása előtt hajtották végre, illetve ha az említett költségek a vissza nem térítendő támogatás elnyerésére irányuló pályázat benyújtása előtt merültek fel.

(7) Az eszköz szerinti pénzügyi eszközöket, költségvetési biztosítékokat és vegyesfinanszírozási műveleteket a költségvetési rendelet 209. cikkének (1) bekezdésében rögzített elveknek megfelelően kell végrehajtani, és amikor lehetséges, az EBB, valamely multilaterális európai finanszírozási intézmény, így például az Európai Újjáépítési és Fejlesztési Bank vezetésével, illetve valamely bilaterális európai finanszírozási intézmény, így például a fejlesztési bankok vezetésével, lehetőség szerint további más formákat öltő, mind a tagállamoktól, mind a harmadik felektől származó pénzügyi támogatásokkal összevonva.

Az eszköz szerinti uniós pénzügyi eszközökhöz hozzájárulhatnak a tagállamok, valamint a költségvetési rendelet 62. cikke (1) bekezdésének c) pontjában említett bármely szervezet.

(8) A (7) bekezdésben említett pénzügyi eszközök a felhasználás és a jelentéstétel céljából mechanizmusokba csoportosíthatók.

(9) Az uniós finanszírozás nem keletkeztethet különadókat, illetékeket és díjakat, és nem vezethet ezek beszedéséhez.

(10) A partnerországok által kivetett adók, illetékek és díjak jogosultak lehetnek az eszköz szerinti finanszírozásra.

28. cikk

Támogatható személyek és szervezetek

(1) A földrajzi programokból, valamint a Civil társadalmi szervezetek tematikus programból és a Globális kihívások tematikus programból finanszírozott tevékenységekkel kapcsolatos közbeszerzési eljárásban, vissza nem térítendő támogatás odaítélésére vonatkozó eljárásban és pénzdíj odaítélésére vonatkozó eljárásban való részvételnek nyitva kell állnia a nemzetközi szervezetek előtt, és a civil társadalmi szervezeteket is beleértve minden más jogalany előtt, aki a következő országok állampolgára, illetve – jogi személy esetében – amely ténylegesen letelepedett a következő országok valamelyikében: a) tagállamok, az IPA III rendelet vonatkozó mellékletében felsorolt kedvezményezettek, valamint az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás szerződő felei; b) szomszédságpolitikai partnerországok, valamint az Oroszországi Föderáció, amennyiben az adott eljárásra az I. mellékletben említett olyan programok keretében kerül sor, amelyekben az Oroszországi Föderáció is részt vesz; c) a hivatalos fejlesztési támogatásban részesülő kedvezményezetteknek az OECD Fejlesztési Támogatási Bizottsága által közzétett jegyzékén szereplő fejlődő országok és területek közül azok, amelyek nem tagjai a G20-csoportnak, valamint a tengerentúli országok és területek; d) a hivatalos fejlesztési támogatásban részesülő kedvezményezettek jegyzékében szereplő fejlődő országok, amelyek tagjai a G20-csoportnak, valamint más országok és területek, amennyiben a vonatkozó eljárásra az Unió által az eszköz keretében finanszírozott olyan tevékenységgel összefüggésben kerül sor, amelyben ezek az országok és területek részt vesznek; e) olyan országok, amelyek számára a Bizottság a külső finanszírozás kölcsönös igénybevételének lehetőségét biztosítja; ez az igénybevételi lehetőség legalább egyéves, korlátozott időtartamra biztosítható, amikor egy ország egyenlő feltételek mellett részvételre jogosítja az Unió és az eszköz alapján támogatható országok szervezeteit; a Bizottság az érintett címzett országgal vagy országokkal folytatott konzultációt követően határoz a kölcsönös igénybevételi lehetőségről és annak időtartamáról; f) a hivatalos fejlesztési támogatásban részesülő kedvezményezettek jegyzékében szereplő legkevésbé fejlett országok vagy súlyosan eladósodott szegény országok egyikében végrehajtott szerződések esetében az OECD tagországai.

(2) A tevékenység jellegéből és célkitűzéseiből eredő korlátozások sérelme nélkül az Emberi jogok és demokrácia tematikus programból és a Béke, stabilitás és konfliktusmegelőzés tematikus programból finanszírozott tevékenységekre, továbbá a gyorsreagálási fellépésekre vonatkozó közbeszerzési eljárásokban, a vissza nem térítendő támogatás odaítélésére vonatkozó eljárásokban és pénzdíj odaítélésére vonatkozó eljárásokban való részvételnek korlátozások nélkül nyitottnak kell lennie.

(3) Az eszköz alapján finanszírozott minden áru és anyag származhat bármelyik országból.

(4) Az e cikkben megállapított támogathatósági szabályok nem alkalmazandók és nem keletkeztetnek állampolgársághoz kapcsolódó korlátozásokat az olyan természetes személyekre vonatkozóan, akik egy támogatható vállalkozó vagy adott esetben alvállalkozó alkalmazásában vagy vele más jogszerű szerződéses viszonyban állnak.

(5) A valamely szervezettel együtt társfinanszírozott, vagy a költségvetési rendelet 62. cikke (1) bekezdése c) pontjának ii–viii. alpontjában említett szervezetekkel közvetlen vagy közvetett irányítás útján végrehajtott tevékenységek esetében az említett szervezetek támogathatóságára vonatkozó szabályok is alkalmazandók.

(6) Amennyiben valamely támogató a Bizottság által létrehozott vagyonkezelői alapok számára vagy külső címzett bevételek útján nyújt finanszírozást, akkor az adott vagyonkezelői alap alapító okiratában, illetve külső címzett bevételek esetében az adott támogatóval kötött megállapodásban szereplő támogathatósági szabályok alkalmazandók.

(7) Az eszköz alapján és valamely más uniós programból finanszírozott tevékenységek esetében az említett uniós programok szerint támogatható szervezeteket támogathatóknak kell tekinteni.

(8) Több országra irányuló tevékenységek esetében támogathatóknak tekinthetők a tevékenység hatálya alá tartozó országok és területek állampolgárságával rendelkező jogalanyok, illetve jogi személyek esetében azok, amelyek ténylegesen letelepedettek az érintett országok vagy területek valamelyikében.

(9) Az e cikkben meghatározott támogathatósági szabályok korlátozhatók a kérelmezők állampolgársága, földrajzi elhelyezkedése vagy jellege alapján, ha a korlátozásokat a tevékenység egyedi jellege és célkitűzései indokolják, és amennyiben azok a tevékenység hatékony végrehajtása érdekében szükségesek.

(10) A nem támogatható országokból származó ajánlattevők, pályázók és részvételre jelentkezők támogathatóknak tekinthetők sürgős esetekben, a szolgáltatásoknak az érintett országok és területek piacán tapasztalt hiánya esetén, vagy más olyan kellően indokolt esetekben, amikor a támogathatósági szabályok alkalmazása lehetetlenné tenné vagy túlzottan megnehezítené egy tevékenység megvalósítását.

(11) A helyi kapacitások, piacok és beszerzések támogatása érdekében előnyben kell részesíteni a helyi és a regionális vállalkozókat, ha a költségvetési rendelet értelmében a szerződés egyetlen ajánlat alapján is odaítélhető. Minden más esetben a helyi és a regionális vállalkozók részvételét az említett rendelet vonatkozó rendelkezéseivel összhangban kell előmozdítani. Elő kell mozdítani a fenntarthatósági és a kellő gondosságra vonatkozó kritériumokat.

(12) Az Emberi jogok és demokrácia tematikus program keretében a 2. cikk első bekezdésének 6. pontjában szereplő jogalany fogalommeghatározás alá nem tartozó valamennyi szervezet támogatható, ha az e program beavatkozási területeinek érdekében szükséges.

29. cikk

Kizárt tevékenységek

Az eszköz keretében nyújtott uniós finanszírozás nem használható fel olyan tevékenységek és intézkedések támogatására, amelyek:

a) az emberi jogok megsértését eredményezhetik a partnerországokban;

b) összeegyeztethetetlenek a kedvezményezett országnak a Párizsi Megállapodás szerinti nemzetileg meghatározott hozzájárulásaival, vagy amelyek előmozdítják a fosszilis tüzelőanyagokba történő beruházásokat, vagy amelyek a környezeti vizsgálat és hatásvizsgálat szerint jelentős káros hatást gyakorolnak a környezetre vagy az éghajlatra, kivéve, ha az ilyen tevékenységek vagy intézkedések feltétlenül szükségesek az eszköz célkitűzéseinek eléréséhez, és azokat az említett hatások elkerülését, megelőzését vagy enyhítését, és lehetőség szerint ellensúlyozását célzó megfelelő intézkedések kísérik, beleértve a környezeti szempontból káros fosszilis tüzelőanyagok támogatásának fokozatos megszüntetését.

30. cikk

Átvitel, éves részletek, kötelezettségvállalási előirányzatok, visszafizetések, valamint a pénzügyi eszközök és a költségvetési biztosítékok által generált bevétel

(1) A költségvetési rendelet 12. cikkének (4) bekezdésén túlmenően a fel nem használt, Eszköz szerinti kötelezettségvállalási és kifizetési előirányzatokat automatikusan át kell vinni, és azok a következő pénzügyi év december 31-ig leköthetők és felhasználhatók. A következő pénzügyi évben először az átvitt összeget kell felhasználni.

A Bizottság a költségvetési rendelet 12. cikkének (6) bekezdése szerint tájékoztatja az Európai Parlamentet és a Tanácsot az átvitt kötelezettségvállalási előirányzatokról.

(2) A költségvetési rendeletnek az előirányzatok újbóli rendelkezésre bocsátásáról szóló 15. cikkében szereplő szabályokon túlmenően az eszköz szerinti valamely tevékenység teljes vagy részleges végre nem hajtásának eredményeképpen visszavont kötelezettségvállalások összegének megfelelő kötelezettségvállalási előirányzatok újra elérhetővé válnak az eredeti költségvetési tétel számára.

(3) Az egy pénzügyi évnél hosszabb időszakon átívelő tevékenységekre vonatkozó költségvetési kötelezettségvállalásokat a költségvetési rendelet 112. cikke (2) bekezdésének megfelelően több éven keresztül éves részletekre lehet bontani.

A költségvetési rendelet 114. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdése nem alkalmazandó az e bekezdés első albekezdésében említett többéves tevékenységekre. A Bizottság automatikusan visszavonja a kötelezettségvállalást az adott tevékenységre vonatkozó költségvetési kötelezettségvállalás bármely olyan része tekintetében, amely a költségvetési kötelezettségvállalás évét követő ötödik év december 31-ig nem került felhasználásra előfinanszírozásként vagy időközi kifizetésként, vagy amelyre vonatkozóan nem nyújtottak be igazolt kiadási kimutatást vagy kifizetési kérelmet.

E cikk (2) bekezdése az éves részletekre is alkalmazandó.

(4) A költségvetési rendelet 209. cikkének (3) bekezdésétől eltérve a visszafizetéseket és a valamely pénzügyi eszköz vagy költségvetési biztosíték által generált bevételeket az igazgatási költségek és díjak levonását követően belső címzett bevételként az eredeti költségvetési tételhez kell jóváírni. A Bizottság ötévente megvizsgálja az uniós célkitűzések megvalósításához nyújtott hozzájárulást, továbbá a már meglévő pénzügyi eszközök hatékonyságát.







IV. FEJEZET

EFFA+, a külső tevékenységi garancia, költségvetési biztosítékok és harmadik országoknak nyújtott pénzügyi támogatás

31. cikk

Hatály és finanszírozás

(1) A 6. cikk (2) bekezdésének a) pontjában említett pénzügyi keretösszeg fedezi az Európai Fenntartható Fejlődési Alap Pluszt (a továbbiakban: EFFA+) és a külső tevékenységi garanciát.

(2) Az EFFA+ mint az e rendelet 27. cikkének (1) bekezdésében említett vissza nem térítendő támogatások, technikai segítségnyújtás, pénzügyi eszközök, költségvetési biztosítékok, valamint vegyesfinanszírozási műveletek formájában pénzügyi kapacitást nyújtó, integrált pénzügyi csomag célja a beruházások támogatása és a finanszírozáshoz jutás fokozása, az e rendelet 3. és 8. cikkében meghatározott célkitűzéseknek és általános elveknek, valamint adott esetben az IPA III rendelet célkitűzéseinek a megvalósításához hozzájáruló eszközként, az addicionalitás és a fejlesztésre gyakorolt hatás maximalizálása és a többek között a kkv-k részére nyújtandó innovatív termékek biztosítása mellett.

Az EFFA+ célja különösen az, hogy elősegítse a fenntartható és inkluzív gazdasági, környezeti és társadalmi fejlődést, a hozzáadott-értéken alapuló, fenntartható gazdaságra való átállást és a stabil beruházási környezetet. Az EFFA+ előmozdítja továbbá a partnerországokban a társadalmi-gazdasági és környezeti rezilienciát, különös figyelmet fordítva a szegénység felszámolására. Az EFFA+ ezáltal hozzájárul a társadalmi-gazdasági egyenlőtlenségek csökkentéséhez, a fenntartható és inkluzív növekedéshez, az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodáshoz és az éghajlatváltozás mérsékléséhez, a környezetvédelemhez és a környezetgazdálkodáshoz, az ILO alapvető munkaügyi normáin alapuló tisztességes munkahelyek létrehozásához, a gazdasági lehetőségek, készségek és a vállalkozói készség kialakításához, a társadalmi-gazdasági ágazatokhoz, ideértve a szociális vállalkozásokat és szövetkezeteket és a kkv-kat, a fenntartható konnektivitáshoz, a veszélyeztetett csoportok támogatásához, az emberi jogoknak és a nemek közötti egyenlőségnek az előmozdításához, a nők és a fiatalok társadalmi szerepvállalásának növeléséhez, továbbá az irreguláris migráció egyedi társadalmi-gazdasági kiváltó okainak és a kényszerű lakóhelyelhagyás kiváltó okainak a kezeléséhez, az V. mellékletben és a vonatkozó indikatív programozási dokumentumokban vázolt prioritási területekkel összhangban.

Különös figyelmet kell fordítani továbbá az instabil vagy konfliktus sújtotta országként azonosított országokra, a legkevésbé fejlett országokra és a súlyosan eladósodott szegény országokra, többek között az intézményi kapacitásépítéshez és a gazdasági kormányzáshoz nyújtott támogatás, valamint technikai segítségnyújtás révén.

(3) A külső tevékenységi garanciának támogatnia kell a költségvetési biztosítékok által lefedett EFFA+-műveleteket e rendelet 32–39. cikkével összhangban. A külső tevékenységi garanciának támogatnia kell továbbá az (Euratom) 2021/948 rendelet 10. cikkének (2) bekezdésében említett harmadik országoknak nyújtott makroszintű pénzügyi támogatást és kölcsönöket.

(4) A külső tevékenységi garancia keretében az Unió a 2021. január 1. és 2027. december 31. között aláírt garanciamegállapodások alapján folytatott műveletekhez biztosíthat garanciát, legfeljebb 53 449 000 000 EUR értékben.

A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 44. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a külső tevékenységi garancia maximális összegének legfeljebb 20 %-kal történő módosítása céljából.

(5) A tartalékfeltöltési rátának a műveletek típusától függően 9 % és 50 % között kell lennie.

Az uniós költségvetésből legfeljebb 10 000 000 000 EUR használható fel a külső tevékenységi garancia tartalékfeltöltésére. A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 44. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el e maximális összeg módosítása céljából annak biztosítása érdekében, hogy a tartalékfeltöltés összege tükrözze a külső tevékenységi garancia összegét és tartalékfeltöltési rátáit, figyelembe véve a garantált műveletek típusát.

A külső tevékenységi garancia tartalékfeltöltési rátája 9 % az Unió makroszintű pénzügyi támogatása és a hitelezési műveletekhez kapcsolódó államadósság-kockázatokat fedező költségvetési biztosítékok esetében.

A tartalékfeltöltési rátákat az e rendelet alkalmazásának az 51. cikkben megállapított kezdőnapjától kezdődően legalább háromévenként felül kell vizsgálni. A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 44. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a tartalékfeltöltési ráták módosítása céljából.

(6) A külső tevékenységi garancia a költségvetési rendelet 212. cikke által létrehozott közös tartalékalap egyedi garanciájának tekintendő.

(7) Az EFFA+ és a külső tevékenységi garancia finanszírozási és beruházási műveleteket támogathat a 4. cikk (2) bekezdésében említett földrajzi területeken található partnerországokban. A külső tevékenységi garancia tartalékfeltöltését a vonatkozó földrajzi programoknak a 6. cikk (2) bekezdésének a) pontja által létrehozott költségvetéséből kell finanszírozni, és a közös tartalékalapba kell átutalni. Az EFFA+ és a külső tevékenységi garancia az IPA III rendelet vonatkozó mellékletében felsorolt kedvezményezettek területén folytatott műveleteket is támogathat. E műveletek EFFA+ keretében történő finanszírozását és a külső tevékenységi garancia tartalékfeltöltését az IPA III rendeletből kell finanszírozni. Az (Euratom) 2021/948 rendelet 10. cikkének (2) bekezdésében említett harmadik országoknak nyújtott kölcsönöket fedező külső tevékenységi garancia tartalékfeltöltését az említett rendeletből kell finanszírozni.

(8) A költségvetési rendelet 211. cikkének (2) bekezdésében említett tartalékot az Unió e rendelet alapján engedélyezett összes kötelezettsége alapján kell képezni. Az előírt tartalék éves összege hét évet nem meghaladó időszak során képezhető. Az (EU) 2017/1601 rendelet alapján engedélyezett garanciákra vonatkozó tartalékfeltöltés tekintetében, valamint az olyan alap-jogiaktusok alapján engedélyezett garanciákra, pénzügyi támogatásokra és harmadik országoknak nyújtott Euratom-kölcsönökre vonatkozó tartalékfeltöltés tekintetében, amelyeknek a tartalékfeltöltésére a 480/2009/EK, Euratom rendelet az irányadó, továbbra is az említett rendeletek rendelkezéseit kell követni.

(9) Az (EU) 2017/1601 rendelettel létrehozott EFFA-garanciaalapnak, illetve a 480/2009/EK, Euratom rendelettel létrehozott, a külső tevékenységekre vonatkozó garanciaalapnak a 2021. július 31-én meglévő nettó eszközeit át kell utalni a közös tartalékalapba az (EU) 2017/1601 rendelet alapján engedélyezett költségvetési garanciákra vonatkozó tartalékfeltöltés céljából, valamint az olyan alap-jogiaktusok alapján engedélyezett pénzügyi támogatásokra és harmadik országoknak nyújtott Euratom-kölcsönökre vonatkozó tartalékfeltöltés céljából, amelyeknek a tartalékfeltöltésére a 480/2009/EK, Euratom rendelet az irányadó.

32. cikk

Az EFFA+ felépítése

(1) Az EFFA+-nak az e rendelet 4. cikkének (2) bekezdésében és az IPA III rendeletben meghatározott regionális térségeken belüli regionális beruházási platformokból kell állnia, amelyeket az Unió fennálló külső vegyesfinanszírozási mechanizmusainak munkamódszerei, eljárásai és struktúrái alapján kell létrehozni, és amelyek az EFFA+ keretében összekapcsolhatják vegyesfinanszírozási műveleteiket és a külső tevékenységi garancia műveleteit.

(2) A Bizottság biztosítja az EFFA+ irányítását.

33. cikk

Az EFFA+ stratégiai testülete

(1) Az EFFA+ irányításának biztosítása során egy stratégiai testületnek (a továbbiakban: az EFFA+ stratégiai testület) kell tanácsadást nyújtania a Bizottság részére, az IPA III rendelet vonatkozó mellékletében felsorolt nyugat-balkáni kedvezményezettekre kiterjedő műveletek kivételével, amelyek tekintetében külön stratégiai testületet kell igénybe venni.

(2) A EFFA+ stratégiai testületének tanácsot kell adnia a Bizottság részére a külső tevékenységi garanciának az EFFA+ keretébe tartozó beruházásai stratégiai irányára és prioritásaira vonatkozóan – többek között a 36. cikkben említett beruházási kereteket illetően is –, és hozzá kell járulnia ahhoz, hogy e beruházások igazodjanak az Unió külső tevékenysége, fejlesztéspolitikája és az európai szomszédságpolitika tekintetében meghatározott irányadó elvekhez és célkitűzésekhez, valamint a 3. cikkben rögzített célkitűzésekhez és az EFFA+-nak a 31. cikkben meghatározott céljához. Az EFFA+ stratégiai testületének emellett támogatnia kell a Bizottságot az általános beruházási célkitűzések meghatározásában a külső tevékenységi garanciának az EFFA+-műveletek támogatására való alkalmazása tekintetében, valamint nyomon kell követnie a beruházási keretek földrajzi és tematikus lefedettségének megfelelőségét és diverzifikáltságát.

(3) Az EFFA+ stratégiai testületének támogatnia kell továbbá az általános koordinációt, komplementaritást és koherenciát a regionális beruházási platformok között, a külső beruházási terv három pillére között, a külső beruházási terv, az Unió egyéb, migrációval kapcsolatos erőfeszítései és a 2030-ig tartó időszakra szóló menetrend végrehajtása között, ideértve az éghajlatváltozás elleni küzdelmet is, valamint az Unió külső programjai és pénzügyi eszközei között.

(4) Az EFFA+ stratégiai testülete a Bizottság, a főképviselő, az összes tagállam és az EBB képviselőiből áll. Az Európai Parlament megfigyelői státusszal rendelkezik. A hozzájárulók, a támogatható partnerek, a partnerországok, a releváns regionális szervezetek és más érdekelt felek adott esetben megfigyelői státuszt kaphatnak. Új megfigyelő felvétele előtt konzultálni kell az EFFA+ stratégiai testületével. Az EFFA+ stratégiai testületének társelnöki feladatait a Bizottság és a főképviselő látja el.

(5) Az EFFA+ stratégiai testületének legalább évente kétszer kell üléseznie, és amennyiben lehetséges, véleményeit konszenzussal kell elfogadnia. További ülések bármikor összehívhatók az elnök vagy a tagok legalább egyharmadának kérésére. Ha nem érhető el konszenzus, akkor az EFFA+ stratégiai testülete első ülésén elfogadott és az eljárási szabályzatában megállapított szavazati jogokat kell alkalmazni. Az eljárási szabályzatban meg kell határozni a megfigyelők szerepére vonatkozó keretet. Az EFFA+ stratégiai testülete üléseinek napirendjét és jegyzőkönyvét elfogadásukat követően nyilvánosságra kell hozni.

(6) A Bizottság évente jelentést tesz az EFFA+ stratégiai testületének az EFFA+ felhasználása terén elért eredményekről. A fent említett jelentés kiegészítése céljából a Nyugat-Balkánnal foglalkozó stratégiai testületnek be kell számolnia az említett térség garanciaeszközének felhasználása terén elért eredményekről. A stratégiai testületeknek meg kell vizsgálnia és figyelembe kell vennie a 42. cikk (5) bekezdésében említett értékelő jelentéseket.

Az EFFA+ stratégiai testületének rendszeres konzultációkat kell szerveznie az érintett érdekelt felekkel az EFFA+ stratégiai irányairól és felhasználásáról.

(7) Az EFFA+ stratégiai testülete és a Nyugat-Balkánnal foglalkozó stratégiai testület fennállása nem befolyásolja azt, hogy szükség van egy egységes, egyesített EFFA+ kockázatkezelési keretre.

(8) Az EFFA+ alapján nyújtott garanciák kockázatkezelési funkciójának figyelembe kell vennie az eszköz célkitűzéseit és elveit. Az EFFA+ keretében alkalmazott kockázatértékelési és ellentételezési módszertanokat minden beruházási keret esetében – többek között a 36. cikk (1) bekezdésében meghatározott beruházási keretek esetében is – következetesen alkalmazni kell. A Bizottságnak létre kell hoznia egy technikai kockázatértékelő csoportot. A Bizottságnak biztosítania kell a technikai kockázatértékelő csoport független, pártatlan és inkluzív, magas színvonalú működését. A Bizottságnak azt is biztosítania kell, hogy az információkat és elemzéseket – a titoktartás kellő figyelembevétele mellett – időben, átlátható és inkluzív módon megosszák minden tagállammal. A technikai kockázatértékelő csoport összetételének, eljárási szabályzatának és munkamódszereinek inkluzívn