2014R1322 — HU — 14.10.2016 — 001.001

Ez a dokumentum kizárólag tájékoztató jellegű és nem vált ki joghatást. Az EU intézményei semmiféle felelősséget nem vállalnak a tartalmáért. A jogi aktusoknak – ideértve azok bevezető hivatkozásait és preambulumbekezdéseit is – az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett és az EUR-Lex portálon megtalálható változatai tekintendők hitelesnek. Az említett hivatalos szövegváltozatok közvetlenül elérhetők az ebben a dokumentumban elhelyezett linkeken keresztül

►B A BIZOTTSÁG 1322/2014/EU FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE (2014. szeptember 19.) a 167/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a mezőgazdasági és erdészeti járművek jóváhagyásához szükséges járműszerkezeti és általános követelmények tekintetében történő kiegészítéséről és módosításáról (EGT-vonatkozású szöveg) (HL L 364, 2014.12.18., 1. o)

Módosította:









▼B

A BIZOTTSÁG 1322/2014/EU FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE

(2014. szeptember 19.)

a 167/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a mezőgazdasági és erdészeti járművek jóváhagyásához szükséges járműszerkezeti és általános követelmények tekintetében történő kiegészítéséről és módosításáról

(EGT-vonatkozású szöveg)







I.

FEJEZET

TÁRGY ÉS FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK

1. cikk

Tárgy

E rendelet a mezőgazdasági és erdészeti járművek, valamint azok rendszerei, alkatrészei és önálló műszaki egységeinek jóváhagyására vonatkozó részletes járműtervezési, -szerkezeti és -összeszerelési műszaki követelményeket és vizsgálati eljárásokat, a típus-jóváhagyási eljárásokra, a virtuális vizsgálatra és a gyártásmegfelelőségre vonatkozó részletes intézkedéseket és követelményeket, a javítási és karbantartási információkhoz való hozzáférésre vonatkozó műszaki előírásokat, valamint a műszaki szolgálatok teljesítménynormáit és azok értékelési kritériumait határozza meg a 167/2013/EU rendelet szerint.

2. cikk

Fogalommeghatározások

A következő fogalommeghatározásokat kell alkalmazni:

1. „ülés referenciapontja (S)” : az ülés hosszanti középsíkjában az a pont, amelyben a párnázott háttámla alsó részének érintősíkja és egy vízszintes sík az ülés felületén metszi egymást. A vízszintes sík áthalad az ülés alsó felületén 150 mm-rel az ülés referenciapontja (S) előtt, a XIV. melléklet 8. függelékében meghatározottak szerint;

2. „kezelőszerv” : olyan berendezés, amelynek közvetlen működtetésével megváltoztatható a traktor vagy bármely hozzákapcsolt berendezés állapota vagy működése;

3. „védőlemez” : olyan védőszerkezet, amely közvetlenül a veszélyes alkatrész előtt helyezkedik el, és amely akár önmagában, akár a gép más alkatrészével együtt minden oldalról védelmet nyújt a veszélyes alkatrésszel való érintkezés ellen;

4. „védőrács” : olyan védőszerkezet, amely korlát, rács vagy ezekhez hasonló szerkezeti elem segítségével teremti meg azon szükséges biztonsági távolságot, amely megakadályozza a veszélyes alkatrész érintését;

5. „fedél” : olyan védőszerkezet, amely a veszélyes alkatrész előtt helyezkedik el, és annak megérintése ellen a fedett oldal felől nyújt védelmet;

6. „szilárd rögzítés” : amikor a berendezéseket csak szerszám segítségével lehet eltávolítani;

7. „forró felület” : a traktor bármely fém felülete, amely a gyártó által meghatározott rendes használat közben 85 °C-nál magasabb hőmérsékletet ér el, illetve bármilyen műanyag felület, amely 100 °C-nál magasabb hőmérsékletet ér el.







II.

FEJEZET

A JÁRMŰ SZERKEZETÉRE ÉS AZ ÁLTALÁNOS TÍPUSJÓVÁHAGYÁSRA VONATKOZÓ KÖVETELMÉNYEK

3. cikk

A gyártó általános kötelezettségei a járműszerkezetre vonatkozóan

(1) A gyártók a mezőgazdasági és erdészeti járműveket a munkavédelem szempontjából olyan rendszerekkel, alkatrészekkel és önálló műszaki egységekkel szerelik fel, amelyeket úgy terveztek, gyártottak és szereltek össze, hogy a rendeltetésszerűen használt és a gyártó utasításainak megfelelően karbantartott jármű teljesíteni tudja a 4–32. cikkben megállapított részletes műszaki követelményeket, és megfeleljen az ugyanott előírt vizsgálati eljárásokon.

(2) A gyártók fizikai vizsgálatok elvégzésével igazolják a jóváhagyó hatóság előtt, hogy az Unióban forgalmazott, nyilvántartásba vett vagy forgalomba helyezett mezőgazdasági és erdészeti járművek teljesítik a 4–32. cikkben megállapított részletes műszaki követelményeket, és megfelelnek az ugyanott előírt vizsgálati eljárásokon.

(3) A gyártók gondoskodnak arról, hogy az Unióban forgalmazott vagy forgalomba helyezett tartalék alkatrészek és berendezések teljesítsék az ebben a rendeletben meghatározott részletes műszaki követelményeket, és megfeleljenek az ugyanitt meghatározott vizsgálati eljárásokon. Az ilyen tartalék alkatrésszel vagy berendezéssel felszerelt jóváhagyott mezőgazdasági és erdészeti járműnek ugyanazon vizsgálati követelményeknek és teljesítmény-határértékeknek kell megfelelniük, mint az eredeti alkatrésszel felszerelt járműnek.

(4) A gyártók biztosítják, hogy a gyártás megfelelőségének igazolására szolgáló típus-jóváhagyási eljárásokat e rendelet részletes járműszerkezeti követelményeinek megfelelően betartsák.

4. cikk

Az ENSZ-EGB-előírások alkalmazása

Az e rendelet I. mellékletében meghatározott ENSZ-EGB-előírásokat és módosításaikat alkalmazni kell az e rendeletben megállapított feltételek alá tartozó mezőgazdasági és erdészeti járművek típusjóváhagyására.

5. cikk

Az OECD-kódexek alapján kiadott vizsgálati jegyzőkönyvek elismerése EU-típusjóváhagyás céljából

A 167/2013/EU rendelet 50. cikke szerint az e rendelet II. mellékletében meghatározott OECD-kódexek alapján kiadott vizsgálati jegyzőkönyveket el kell ismerni EU-típusjóváhagyás céljából, az e rendelet alapján kiadott vizsgálati jegyzőkönyv alternatívájaként.

6. cikk

A típus-jóváhagyási eljárásokra vonatkozó intézkedések, beleértve a virtuális vizsgálatra vonatkozó követelményeket

A 167/2013/EU rendelet 20. cikkének (8) bekezdésében említett típus-jóváhagyási eljárásokra vonatkozó intézkedéseket és ugyanazon rendelet 27. cikkének (6) bekezdésében említett virtuális vizsgálatra vonatkozó követelményeket e rendelet III. melléklete határozza meg.

7. cikk

A gyártásmegfelelőségre vonatkozó intézkedések

A 167/2013/EU rendelet 28. cikkének (6) bekezdésében említett gyártásmegfelelőségre vonatkozó intézkedéseket e rendelet IV. melléklete határozza meg.

8. cikk

A javítási és karbantartási információk hozzáférhetőségére vonatkozó követelmények

A 167/2013/EU rendelet 53. cikkének (12) bekezdésében említett javítási és karbantartási információk hozzáférhetőségére vonatkozó követelményeket e rendelet V. melléklete határozza meg.

9. cikk

A borulás hatásai ellen védő szerkezetekre vonatkozó követelmények (dinamikus vizsgálat)

A 167/2013/EU rendelet 18. cikke (2) bekezdésének a) pontjában említett, borulás hatásai ellen védő szerkezetekre – a T1, T4.2 és T4.3 kategóriájú járművek dinamikus vizsgálata esetében – vonatkozó vizsgálati eljárásokat és követelményeket e rendelet VI. melléklete szerint kell elvégezni, illetve ellenőrizni.

10. cikk

A borulás hatásai ellen védő szerkezetekre vonatkozó követelmények (hernyótalpas traktorok)

A 167/2013/EU rendelet 18. cikke (2) bekezdésének a) pontjában említett borulás hatásai ellen védő szerkezetekre – a C1, C.2, C4.2 és C4.3 kategóriájú hernyótalpas traktorok esetében – vonatkozó vizsgálati eljárásokat és követelményeket e rendelet VII. melléklete szerint kell elvégezni, illetve ellenőrizni.

11. cikk

A borulás hatásai ellen védő szerkezetekre vonatkozó követelmények (statikus vizsgálat)

A 9. és 10. cikkben lefektetett követelmények helyett a gyártók választhatják a jelen cikknek való megfelelést is, amennyiben a jármű típusa jelen rendelet VIII. mellékletében meghatározott alkalmazási körbe esik. A 167/2013/EU rendelet 18. cikke (2) bekezdésének a) pontjában említett, borulás hatásai ellen védő szerkezetekre – a T1/C1, T4.2/C4.2 és T4.3/C4.3 kategóriájú járművek statikus vizsgálata esetében – vonatkozó vizsgálati eljárásokat és követelményeket e rendelet VIII. melléklete szerint kell elvégezni, illetve ellenőrizni.

12. cikk

A borulás hatásai ellen védő szerkezetekre vonatkozó követelmények (elöl felszerelt, borulás hatásai ellen védő szerkezet keskeny nyomtávú traktorokon)

A 167/2013/EU rendelet 18. cikke (2) bekezdésének a) pontjában említett, borulás hatásai ellen védő, elöl felszerelt szerkezetekre – a T2, T3 és T4.3 kategóriájú keskeny nyomtávú traktorok esetében – vonatkozó vizsgálati eljárásokat és követelményeket e rendelet IX. melléklete szerint kell elvégezni, illetve ellenőrizni.

13. cikk

A borulás hatásai ellen védő szerkezetekre vonatkozó követelmények (hátul felszerelt, borulás hatásai ellen védő szerkezet keskeny nyomtávú traktorokon)

A 167/2013/EU rendelet 18. cikke (2) bekezdésének a) pontjában említett, borulás hatásai ellen védő, hátul felszerelt szerkezetekre – a T2/C2, T3/C3 és T4.3/C4.3 kategóriájú keskeny nyomtávú traktorok esetében – vonatkozó vizsgálati eljárásokat és követelményeket e rendelet X. melléklete szerint kell elvégezni, illetve ellenőrizni.

14. cikk

A leeső tárgyak ellen védő szerkezetekre vonatkozó követelmények

A 167/2013/EU rendelet 18. cikke (2) bekezdésének b) pontjában említett leeső tárgyak ellen védő szerkezetekre – a T és C kategóriájú járművek esetében – vonatkozó vizsgálati eljárásokat és követelményeket e rendelet XI. melléklete szerint kell elvégezni, illetve ellenőrizni.

15. cikk

Az utasülésekre vonatkozó követelmények

A 167/2013/EU rendelet 18. cikke (2) bekezdésének c) pontjában említett utasülésekre – a T és C kategóriájú járművek esetében – vonatkozó vizsgálati eljárásokat és követelményeket e rendelet XII. melléklete szerint kell elvégezni, illetve ellenőrizni.

16. cikk

A vezető zajszintnek való kitettségére vonatkozó követelmények

A 167/2013/EU rendelet 18. cikke (2) bekezdésének d) pontjában említett, a vezető zajszintnek való kitettségére – a T és C kategóriájú járművek esetében – vonatkozó vizsgálati eljárásokat és követelményeket e rendelet XIII. melléklete szerint kell elvégezni, illetve ellenőrizni.

17. cikk

A vezetőülésre vonatkozó követelmények

A 167/2013/EU rendelet 18. cikke (2) bekezdésének e) pontjában említett vezetőülésekre – a T és C kategóriájú járművek esetében – vonatkozó vizsgálati eljárásokat és követelményeket e rendelet XIV. melléklete szerint kell elvégezni, illetve ellenőrizni.

18. cikk

A kezelőtérre és a vezetőülés megközelíthetőségére vonatkozó követelmények

A 167/2013/EU rendelet 18. cikke (2) bekezdésének f) pontjában említett kezelőtérre és a vezetőülés megközelíthetőségére – a T és C kategóriájú járművek esetében – vonatkozó vizsgálati eljárásokat és követelményeket e rendelet XV. melléklete szerint kell elvégezni, illetve ellenőrizni.

19. cikk

A teljesítményleadó tengelyekre vonatkozó követelmények

A 167/2013/EU rendelet 18. cikke (2) bekezdésének g) pontjában említett teljesítményleadó tengelyekre – a T és C kategóriájú járművek esetében – vonatkozó vizsgálati eljárásokat és követelményeket e rendelet XVI. melléklete szerint kell elvégezni, illetve ellenőrizni.

20. cikk

A hajtóelemek védelmére vonatkozó követelmények

A 167/2013/EU rendelet 18. cikke (2) bekezdésének h) pontjában említett hajtóelemek védelmére – a T és C kategóriájú járművek esetében – vonatkozó vizsgálati eljárásokat és követelményeket e rendelet XVII. melléklete szerint kell elvégezni, illetve ellenőrizni.

21. cikk

A biztonsági övek rögzítési pontjaira vonatkozó követelmények

A 167/2013/EU rendelet 18. cikke (2) bekezdésének i) pontjában említett, biztonsági övek rögzítési pontjaira – a T és C kategóriájú járművek esetében – vonatkozó vizsgálati eljárásokat és követelményeket e rendelet XVIII. melléklete szerint kell elvégezni, illetve ellenőrizni.

22. cikk

A biztonsági övekre vonatkozó követelmények

A 167/2013/EU rendelet 18. cikke (2) bekezdésének j) pontjában említett biztonsági övekre – a T és C kategóriájú járművek esetében – vonatkozó vizsgálati eljárásokat és követelményeket e rendelet XIX. melléklete szerint kell elvégezni, illetve ellenőrizni.

23. cikk

A behatoló tárgyakkal szembeni védelemre vonatkozó követelmények

A 167/2013/EU rendelet 18. cikke (2) bekezdésének k) pontjában említett, behatoló tárgyakkal szembeni védelemre – a T és C kategóriájú járművek esetében – vonatkozó vizsgálati eljárásokat és követelményeket e rendelet XX. melléklete szerint kell elvégezni, illetve ellenőrizni.

24. cikk

A kipufogórendszerekre vonatkozó követelmények

A 167/2013/EU rendelet 18. cikke (2) bekezdésének l) pontjában említett kipufogórendszerekre – a T és C kategóriájú járművek esetében – vonatkozó vizsgálati eljárásokat és követelményeket e rendelet XXI. melléklete szerint kell elvégezni, illetve ellenőrizni.

25. cikk

A kezelői kézikönyvre vonatkozó követelmények

A 167/2013/EU rendelet 18. cikke (2) bekezdésének l), n) és q) pontjában említett kezelői kézikönyvre, veszélyes anyagokkal szembeni védelemre és a jármű üzemeltetésére és karbantartására – a T, C, R és S kategóriájú járművek esetében – vonatkozó követelményeket e rendelet XXII. melléklete állapítja meg.

26. cikk

A kezelőszervekre vonatkozó követelmények, beleértve a vezérlőrendszerek biztonságosságát és megbízhatóságát, a vészleállító és automatikus leállító berendezéseket

A 167/2013/EU rendelet 18. cikke (2) bekezdésének o) pontja szerinti kezelőszervekre, köztük a vezérlőrendszerek biztonságosságára és megbízhatóságára, valamint a vészleállító és automatikus leállító berendezésekre – a T és C kategóriájú járművek esetében – vonatkozó követelményeket e rendelet XXIII. melléklete szerint kell elvégezni, illetve ellenőrizni.

27. cikk

Más mechanikai veszélyek elleni védelemre vonatkozó követelmények

A 167/2013/EU rendelet 18. cikke (2) bekezdésének p) pontjában említett, a 9–14., 19. és 23. cikkben nem említett mechanikai veszélyek elleni védelemre, ideértve a durva felületek, éles élek és sarkok, folyadékszállító csövek repedése és a jármű ellenőrizetlen elmozdulása elleni védelmet – a T, C, R és S kategóriájú járművek esetében – vonatkozó vizsgálati eljárásokat és követelményeket e rendelet XXIV. melléklete szerint kell elvégezni, illetve ellenőrizni.

28. cikk

A védőburkolatokra és védőberendezésekre vonatkozó követelmények

A 167/2013/EU rendelet 18. cikke (2) bekezdésének r) pontjában említett védőburkolatokra és védőberendezésekre – a T, C, R és S kategóriájú járművek esetében – vonatkozó vizsgálati eljárásokat és követelményeket e rendelet XXV. melléklete szerint kell elvégezni, illetve ellenőrizni.

29. cikk

A tájékoztatásokra, figyelmeztetésekre és jelölésekre vonatkozó követelmények

A 167/2013/EU rendelet 18. cikke (2) bekezdésének s) pontjában említett tájékoztatásokra, figyelmeztetésekre és jelölésekre, köztük a fékezéssel kapcsolatos figyelmeztető jelzésekre, valamint a jármű üzemeltetésére és karbantartására – a T, C, R és S kategóriájú járművek esetében – vonatkozó vizsgálati eljárásokat és követelményeket e rendelet XXVI. melléklete szerint kell elvégezni, illetve ellenőrizni.

30. cikk

Az anyagokra és termékekre vonatkozó követelmények

A 167/2013/EU rendelet 18. cikke (2) bekezdésének t) pontjában említett anyagokra és termékekre – a T és C kategóriájú járművek esetében – vonatkozó vizsgálati eljárásokat és követelményeket e rendelet XXVIII. melléklete szerint kell elvégezni, illetve ellenőrizni.

31. cikk

Az akkumulátorokra vonatkozó követelmények

A 167/2013/EU rendelet 18. cikke (2) bekezdésének u) pontjában említett akkumulátorokra – a T és C kategóriájú járművek esetében – vonatkozó vizsgálati eljárásokat és követelményeket e rendelet XXVIII. melléklete szerint kell elvégezni, illetve ellenőrizni.

32. cikk

A veszélyes anyagokkal szembeni védelemre vonatkozó követelmények

A 167/2013/EU rendelet 18. cikke (2) bekezdésének l) pontjában említett veszélyes anyagokkal szembeni védelemre – a T és C kategóriájú járművek esetében – vonatkozó vizsgálati eljárásokat és követelményeket e rendelet XXIX. melléklete szerint kell elvégezni, illetve ellenőrizni.







III.

FEJEZET

A MŰSZAKI SZOLGÁLATOKRA VONATKOZÓ KÖVETELMÉNYEK

33. cikk

A műszaki szolgálatok teljesítménynormái és értékelése

A műszaki szolgálatoknak a 167/2013/EU rendelet 61. cikkében említett teljesítménynormáknak és értékelési eljárásoknak kell megfelelniük, amelyeket e rendelet XXX. melléklete szerint kell ellenőrizni.

34. cikk

A saját vizsgálat megengedhetősége

A 167/2013/EU rendelet 60. cikkének (1) bekezdésében említett, belső műszaki szolgálat általi saját vizsgálatokat csak az e rendelet III. mellékletében megengedett esetben lehet végezni.







IV.

FEJEZET

JÁRMŰVEK, RENDSZEREK, ALKATRÉSZEK VAGY ÖNÁLLÓ MŰSZAKI EGYSÉGEK NEMZETI TÍPUSJÓVÁHAGYÁSA

35. cikk

Járművek, rendszerek, alkatrészek vagy önálló műszaki egységek nemzeti típusjóváhagyása

A nemzeti hatóságok a szerkezeti követelményekkel kapcsolatos okokra hivatkozva nem tagadhatják meg adott típusú járműre, rendszerre, alkatrészre vagy önálló műszaki egységre vonatkozó nemzeti típusjóváhagyás megadását, ha a szóban forgó jármű, rendszer, alkatrész vagy önálló műszaki egység megfelel az ebben a rendeletben meghatározott követelményeknek.







V.

FEJEZET

ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK

36. cikk

A 167/2013/EU rendelet I. mellékletének módosításai

A 167/2013/EU rendelet I. melléklete a következőképpen módosul:

1. a 39. sorban a Ca és Cb jármű-kategóriáknak megfelelő bejegyzések helyére „X” kerül;

2. a 41. sorban a T2a és T2b jármű-kategóriáknak megfelelő bejegyzések helyére „X” kerül;

3. a 43. sorban a Ca és Cb jármű-kategóriáknak megfelelő bejegyzések helyére „X” kerül;

4. a 44. sorban a Ca és Cb jármű-kategóriáknak megfelelő bejegyzések helyére „X” kerül.

37. cikk

Hatálybalépés és alkalmazás

Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.

Ezt a rendeletet 2016. január 1-jétől kell alkalmazni.

Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.









ÖSSZEFOGLALÁS







Melléklet száma Melléklet címe A jármű szerkezetére és az általános típusjóváhagyásra vonatkozó követelmények I. Az ENSZ-EGB-előírások alkalmazása II. Az OECD-kódexek alapján kiadott vizsgálati jegyzőkönyvek elismerése EU-típusjóváhagyás céljából III. A típus-jóváhagyási eljárásokra vonatkozó intézkedések, beleértve a virtuális vizsgálatra vonatkozó követelményeket IV. A gyártásmegfelelőségre vonatkozó intézkedések V. A javítási és karbantartási információk hozzáférhetőségére vonatkozó követelmények VI. A borulás hatásai ellen védő szerkezetekre vonatkozó követelmények (dinamikus vizsgálat) VII. A borulás hatásai ellen védő szerkezetekre vonatkozó követelmények (hernyótalpas traktorok) VIII. A borulás hatásai ellen védő szerkezetekre vonatkozó követelmények (statikus vizsgálat) IX. A borulás hatásai ellen védő szerkezetekre vonatkozó követelmények (elöl felszerelt, borulás hatásai ellen védő szerkezet keskeny nyomtávú traktorokon) X. A borulás hatásai ellen védő szerkezetekre vonatkozó követelmények (hátul felszerelt, borulás hatásai ellen védő szerkezet keskeny nyomtávú traktorokon) XI. A leeső tárgyak ellen védő szerkezetekre vonatkozó követelmények XII. Az utasülésekre vonatkozó követelmények XIII. A vezető zajszintnek való kitettségére vonatkozó követelmények XIV. A vezetőülésre vonatkozó követelmények XV. A kezelőtérre és a vezetőülés megközelíthetőségére vonatkozó követelmények XVI. A teljesítményleadó tengelyekre vonatkozó követelmények XVII. A hajtóelemek védelmére vonatkozó követelmények XVIII. A biztonsági övek rögzítési pontjaira vonatkozó követelmények XIX. A biztonsági övekre vonatkozó követelmények XX. A behatoló tárgyakkal szembeni védelemre vonatkozó követelmények XXI. A kipufogórendszerekre vonatkozó követelmények XXII. A kezelői kézikönyvre vonatkozó követelmények XXIII. A vezérlésre vonatkozó követelmények, beleértve a kezelőszervek biztonságosságát és megbízhatóságát, a vészleállító és az automatikus leállító berendezéseket XXIV. Más mechanikai veszélyek elleni védelemre vonatkozó követelmények XXV. A védőburkolatokra és védőberendezésekre vonatkozó követelmények XXVI. A tájékoztatásokra, figyelmeztetésekre és jelölésekre vonatkozó követelmények XXVII. Az anyagokra és termékekre vonatkozó követelmények XXVIII. Az akkumulátorokra vonatkozó követelmények XXIX. A veszélyes anyagokkal szembeni védelemre vonatkozó követelmények A műszaki szolgálatokra vonatkozó követelmények XXX. A műszaki szolgálatok teljesítménynormái és értékelése









I. MELLÉKLET







Az ENSZ-EGB-előírások alkalmazása ENSZ-EGB-előírás száma Tárgy Módosítássorozat HL-hivatkozás Alkalmazási kör 14. Biztonsági öv rögzítési pontjai, ISOFIX rögzítési rendszerek és ISOFIX felső hevederrögzítési pontok A 07. módosítássorozat 1. kiegészítése HL L 109., 2011.4.28., 1. o. T és C 16. Biztonsági övek, utasbiztonsági rendszerek és gyermekbiztonsági rendszerek A 06. módosítássorozat 1. kiegészítése HL L 233., 2011.9.9., 1. o. T és C 43. Biztonsági üvegezés A 00. módosítássorozat 12. kiegészítése HL L 230., 2010.8.31., 119. o. T és C 60. A vezető által kezelendő kezelőszervek – a kezelőszervek, az ellenőrző lámpák és kijelzők jelölése (segédmotoros kerékpárok/motorkerékpárok) HL L 95., 2004.3.31., 10. o. T és C 79. Kormányberendezés A 01. módosítássorozat 3. kiegészítése, valamint a 2006. január 20-i helyesbítés HL L 137., 2008.5.27., 25. o. T és C

Magyarázó megjegyzés:

Az, hogy egy adott alkatrész fel van tüntetve a listában, nem jelenti azt, hogy kötelező beszerelni. A rendelet más mellékletei azonban egyes alkatrészek esetében kötelező beépítési követelményt állapítanak meg.









II. MELLÉKLET







Az OECD-kódexek alapján kiadott vizsgálati jegyzőkönyvek elismerése EU-típusjóváhagyás céljából Vizsgálati jegyzőkönyv a … számú OECD-kódex alapján Tárgy Kiadás Alkalmazási kör Az EU vizsgálati jegyzőkönyv alternatívája a … alapján 3. A mezőgazdasági és erdészeti traktorok védőszerkezeteinek hivatalos vizsgálata (dinamikus vizsgálat) 2015. évi kiadás -2014. július- T1, T4.2 és T4.3 VI. melléklet és XVIII. melléklet (ha a biztonsági övek rögzítési pontjai már ellenőrzésre kerültek) 4. A mezőgazdasági és erdészeti traktorok védőszerkezeteinek hivatalos vizsgálata (statikus vizsgálat) 2015. évi kiadás -2014. július- T1/C1, T4.2/C4.2 és T4.3/C4.3 VIII. melléklet és XVIII. melléklet (ha a biztonsági övek rögzítési pontjai már ellenőrzésre kerültek) 5. A mezőgazdasági és erdészeti traktorok vezetőülés(ek)nél mért zajszintjének hivatalos mérése 2015. évi kiadás -2014. július- T és C XIII. melléklet 6. A keskeny nyomtávú kerekes mezőgazdasági és erdészeti traktorok elöl felszerelt, borulás hatásai elleni védőszerkezeteinek hivatalos vizsgálata 2015. évi kiadás -2014. július- T2, T3 és T4.3 IX. melléklet és XVIII. melléklet (ha a biztonsági övek rögzítési pontjai már ellenőrzésre kerültek) 7. A keskeny nyomtávú kerekes mezőgazdasági és erdészeti traktorok hátul felszerelt, borulás hatásai elleni védőszerkezeteinek hivatalos vizsgálata 2015. évi kiadás -2014. július- T2/C2, T3/C3 és T4.3/C4.3 X. melléklet és XVIII. melléklet (ha a biztonsági övek rögzítési pontjai már ellenőrzésre kerültek) 8. A mezőgazdasági és erdészeti hernyótalpas traktorok védőszerkezeteinek hivatalos vizsgálata 2015. évi kiadás -2014. július- C1, C2, C4.2 és C4.3 VII. melléklet és XVIII. melléklet (ha a biztonsági övek rögzítési pontjai már ellenőrzésre kerültek) 10. A mezőgazdasági és erdészeti traktorok leeső tárgyak elleni védőszerkezeteinek hivatalos vizsgálata 2015. évi kiadás -2014. július- T és C XI. melléklet C. Rész









III. MELLÉKLET

A típus-jóváhagyási eljárásokra vonatkozó intézkedések, beleértve a virtuális vizsgálatra vonatkozó követelményeket

1. Típus-jóváhagyási eljárás

A jóváhagyó hatóság a járműre vonatkozó típus-jóváhagyási kérelem kézhezvételekor:

1.1. igazolja, hogy valamennyi, a 167/2013/EU rendelet, valamint az ugyanazon rendelet szerint elfogadott, a jármű-típusjóváhagyásban alkalmazandó, felhatalmazáson alapuló és végrehajtási jogi aktusok értelmében kiadott EU-típusbizonyítvány és kiállított vizsgálati jegyzőkönyv megfelel a gépjárműtípusnak, valamint az előírt követelményeknek;

1.2. ellenőrzi a dokumentációra történő hivatkozás alapján, hogy a jármű adatközlő lapján szereplő járműelőírások és adatok megtalálhatók az adatcsomagokban és a 167/2013/EU rendelet, valamint az ugyanazon rendelet szerint elfogadott felhatalmazáson alapuló és végrehajtási jogi aktusok értelmében kiadott EU-típusbizonyítványokban;

1.3. elvégzi a járműrészek és a rendszerek ellenőrzését a jóváhagyásra kerülő típusba tartozó járművek kiválasztott mintáján, vagy intézkedik azok elvégzéséről annak érdekében, hogy megállapítsa a jármű(vek) a 167/2013/EU rendelet, valamint az ugyanazon rendelet szerint elfogadott felhatalmazáson alapuló és végrehajtási jogi aktusok tekintetében megfelel(nek) az adatcsomagban megadott idevágó adatoknak;

1.4. szükség esetén az önálló műszaki egységek vonatkozásában ellenőrzi azok felszerelését, vagy gondoskodik annak ellenőrzéséről;

1.5. a 167/2013/EU rendelet I. mellékletében előírt tárgyak megléte tekintetében elvégzi vagy elvégezteti a szükséges ellenőrzéseket;

2. Műszaki előírások kombinálása

A benyújtott járművek számának elégségesnek kell lennie ahhoz, hogy a típusjóváhagyásra váró különböző kombinációk megfelelő ellenőrzése lehetővé váljék az alábbi kritériumok szerint:

2.1. meghajtóegység;

2.2. sebességváltó;

2.3. meghajtott tengelyek (száma, elhelyezése, kölcsönös kapcsolata);

2.4. kormányzott tengelyek (száma és elhelyezése);

2.5. fékrendszer és fékezett tengelyek (száma);

2.6. borulás hatásai ellen védő szerkezet;

2.7. veszélyes anyagokkal szembeni védelem;

3. Egyedi rendelkezések

Amennyiben a 167/2013/EU rendelet, valamint az ugyanazon rendelet szerint elfogadott felhatalmazáson alapuló és végrehajtási jogi aktusok hatálya alá tartozó témák tekintetében nincs elérhető típus-jóváhagyási tanúsítvány vagy vizsgálati jegyzőkönyv, a jóváhagyó hatóság:

3.1. intézkedik a 167/2013/EU rendeletben, valamint az ugyanazon rendelet szerint elfogadott felhatalmazáson alapuló és végrehajtási jogi aktusokban megkövetelt szükséges vizsgálatokról és ellenőrzésekről;

3.2. megvizsgálja, hogy a jármű megfelel-e az adatközlő mappájában szereplő jellemzőinek, és teljesíti-e a 167/2013/EU rendeletben, valamint az ugyanazon rendelet szerint elfogadott felhatalmazáson alapuló és végrehajtási jogi aktusokban meghatározott műszaki követelményeket;

3.3. adott esetben elvégzi az alkatrészek és önálló műszaki egységek tekintetében a megfelelő beépítés ellenőrzését, vagy intézkedik azok elvégzéséről.

4. A többlépcsős EU-típusjóváhagyás során követendő eljárások

4.1. Általános tudnivalók

4.1.1. A többlépcsős uniós típus-jóváhagyási eljárás megfelelő lefolytatása megkívánja valamennyi érintett gyártó összehangolt tevékenységét. E célból a típusjóváhagyást végző hatóságoknak az első és a további lépcsők szerinti típusjóváhagyás kiadását megelőzően biztosítaniuk kell, hogy az érintett gyártók között megállapodások jöjjenek létre a dokumentumok és információk szolgáltatására és cseréjére a célból, hogy a befejezett járműtípus a 167/2013/EU rendeletben, valamint az ugyanazon rendelet szerint elfogadott felhatalmazáson alapuló és végrehajtási jogi aktusokban megállapított műszaki követelményeknek megfeleljen. Ezeknek a dokumentumoknak részleteket kell tartalmazniuk az érintett rendszerek, alkatrészek vagy önálló műszaki egységek jóváhagyásairól, illetőleg a még nem befejezett jármű részét képező, de még nem jóváhagyott járműrészekről.

4.1.2. A 4. pont szerinti EU-típusjóváhagyások megadása a jármű mindenkori gyártási állapota alapján történik, és a jóváhagyásoknak magukban kell foglalniuk mindazokat a jóváhagyásokat, amelyeket a korábbi gyártási lépcsőkben adtak ki.

4.1.3. A többlépcsős uniós típus-jóváhagyási eljárásban minden gyártó felelős az általa gyártott vagy korábbi gyártási lépcsőihez általa hozzáadott minden rendszer, alkatrész vagy önálló műszaki egység jóváhagyásáért és gyártásának megfelelőségéért. A gyártó nem felelős a korábbi lépcsőkben jóváhagyott egységekért, kivéve azokban az esetekben, amikor olyan mértékben módosít lényeges részeket, hogy az előzetesen megadott jóváhagyás érvényét veszti.

4.2. Eljárások.

A jóváhagyó hatóság:

4.2.1. igazolja, hogy valamennyi, a 167/2013/EU rendelet, valamint az ugyanazon rendelet szerint elfogadott, a jármű-típusjóváhagyásban alkalmazandó, felhatalmazáson alapuló és végrehajtási jogi aktusok értelmében kiadott EU-típusbizonyítvány és kiállított vizsgálati jegyzőkönyv megfelel a befejezett állapotban lévő gépjárműtípusnak, valamint az előírt követelményeknek;

4.2.2. biztosítja, hogy a jármű gyártási állapotára figyelemmel minden vonatkozó adatot feltüntessenek az adatközlő mappában;

4.2.3. ellenőrzi a dokumentációra történő hivatkozás alapján, hogy a jármű adatközlő mappájában szereplő járműelőírások és adatok megtalálhatók az adatcsomagokban és az EU-típusbizonyítványokban a 167/2013/EU rendelet, valamint az ugyanazon rendelet szerint elfogadott jármű-típusjóváhagyásban alkalmazandó felhatalmazáson alapuló és végrehajtási jogi aktusok szerint, a 4.2.1 pontban megjelölt alkalmazandó jogi aktusokkal összefüggésben; befejezett jármű esetében pedig, amennyiben az adatközlő mappában szereplő tételszám nincs megadva egyik adatcsomagban sem, megerősíti, hogy a jellemző vonatkozó része megfelel az adatközlő mappában szereplő adatoknak;

4.2.4. elvégzi a járműrészek és a rendszerek ellenőrzését a jóváhagyásra kerülő típusba tartozó járművek kiválasztott mintáján, vagy intézkedik azok elvégzéséről annak érdekében, hogy megállapítsa a jármű(vek) a 167/2013/EU rendelet valamint ugyanazon rendelet szerint elfogadott felhatalmazáson alapuló és végrehajtási jogi aktusok tekintetében megfelel(nek) az adatcsomagban megadott idevágó adatoknak;

4.2.5. Adott esetben elvégzi az önálló műszaki egységek tekintetében a megfelelő beépítés ellenőrzését, vagy intézkedik azok elvégzéséről.

4.3. A 4.2.4. pont alkalmazásában megvizsgálandó járművek számának elégségesnek kell lennie ahhoz, hogy az uniós típusjóváhagyásra szánt különböző járművek megfelelő ellenőrzését lehetővé tegye a jármű gyártási állapota és a 2. pontban meghatározott szempontok alapján.

5. A virtuális vizsgálat elvégzésének feltételei, és azon követelmények, amelyek teljesülését virtuális vizsgálati módszerekkel el lehet dönteni

5.1. Célok és hatály

Az 5. pont megfelelő rendelkezéseket ír elő a 167/2013/EU rendelet 27. cikkének (6) bekezdésével összhangban történő virtuális vizsgálat tekintetében. E rendelkezések nem vonatkoznak az említett rendelet 27. cikke (3) bekezdésének második albekezdésére.

5.2. Azon követelmények felsorolása, amelyek teljesülését virtuális vizsgálati módszerekkel el lehet dönteni

▼M1







1. táblázat Azon követelmények felsorolása, amelyek teljesülését virtuális vizsgálati módszerekkel el lehet dönteni A felhatalmazáson alapuló jogi aktus száma Melléklet száma Követelmények Korlátozások/megjegyzések 1322/2014/EU rendelet IX Oldalirányba felboruló keskeny nyomtávú, a vezetőülés előtt védőkerettel felszerelt traktorok folyamatos vagy megszakított borulási viselkedése B4. szakasz 1322/2014/EU rendelet XV A kezelőtérre és a vezetőülés megközelíthetőségére vonatkozó követelmények Csak a méretekre és az elhelyezésre vonatkozó követelmények (EU) 2015/208 rendelet VII Látómezőre és ablaktörlőkre vonatkozó követelmények Csak a méretekre, az elhelyezésre és a láthatóságra vonatkozó követelmények (EU) 2015/208 rendelet IX Visszapillantó tükrökre vonatkozó követelmények Csak a méretekre, az elhelyezésre és a láthatóságra vonatkozó követelmények (EU) 2015/208 rendelet XII Világítóberendezések beépítésére vonatkozó követelmények Csak az 5. és a 6. pontban a méretekre, az elhelyezésre és a láthatóságra vonatkozóan meghatározott követelmények (a színtani és fénytani követelmények kivételével) (EU) 2015/208 rendelet XIII Utasvédelemre vonatkozó követelmények, ideértve a jármű belső kialakítását, a fejtámlákat, a biztonsági öveket és a járműajtókat 2. rész Csak a méretekre, köztük a körvonal részleteire és az elhelyezésre vonatkozó követelmények (EU) 2015/208 rendelet XIV A jármű külsejére és kiegészítő elemeire vonatkozó követelmények Csak a méretekre, köztük a körvonal részleteire és az elhelyezésre vonatkozó követelmények

▼B

6. A virtuális vizsgálat elvégzésének feltételei

6.1. A virtuális vizsgálat sémája

A virtuális vizsgálatok leírásához és elvégzéséhez alapstruktúraként az alábbi rendszert kell használni:

6.1.1. cél;

6.1.2. szerkezetmodell;

6.1.3. peremfeltételek;

6.1.4. terhelésre vonatkozó feltételezések;

6.1.5. számítás;

6.1.6. értékelés;

6.1.7. Dokumentáció.

6.2. A számítógépes szimuláció és kalkuláció alapelvei

6.2.1. Matematikai modell

A matematikai modellt a gyártó cégnek kell biztosítania. A modellnek tükröznie kell a vizsgálandó jármű, rendszer és alkatrészek szerkezeti felépítésének összetettségét a követelményekhez képest. Ugyanezen rendelkezések vonatkoznak értelemszerűen a járműből származó alkatrészek vagy műszaki egységek önálló vizsgálatára.

▼M1

6.2.2. A matematikai modell érvényesítési folyamata

A matematikai modellt a tényleges vizsgálati feltételekkel összehasonlítva kell érvényesíteni. A matematikai modell használatával kapott eredmények és a fizikai vizsgálatok eredményeinek összehasonlítása céljából fizikai vizsgálatot kell végezni. A vizsgálati eredmények összehasonlíthatóságát igazolni kell. A gyártóknak korrelációs jegyzőkönyvet kell benyújtaniuk a műszaki szolgálathoz, amely megadja a matematikai modellel kapcsolatos információkat, valamint a modell révén, illetve a 6.1. pontban megadott séma szerint végzett fizikai vizsgálatokkal kapott eredmények közötti korrelációt. A gyártónak vagy a műszaki szolgálatnak a matematikai modell megfelelőségét igazoló érvényesítési jegyzőkönyvet kell készítenie, amelyet benyújtanak a jóváhagyó hatóságnak. A matematikai modell és a szoftver minden olyan módosítására, amely valószínűleg érvényteleníti az érvényesítési jegyzőkönyvet, fel kell hívni a jóváhagyó hatóság figyelmét, amely előírhatja, hogy új érvényesítési eljárást folytassanak. Az érvényesítési eljárás folyamatábráját a 7. pont 1. ábrája mutatja be.

▼B

6.2.3. Dokumentáció

A szimulációhoz és a számításhoz használt adatokat és segédeszközöket a gyártó köteles rendelkezésre bocsátani és megfelelő módon dokumentálni.

6.2.4. Eszközök és támogatás

A műszaki szolgálat kérésére a gyártó biztosítja a szükséges szerszámokat vagy azokhoz többek között a megfelelő szoftverrel együtt hozzáférést biztosít.

6.2.5. A gyártó ezenkívül megfelelő támogatást nyújt a műszaki szolgálatnak.

6.2.6. A hozzáférés és a támogatás megadása egy műszaki szolgálatnak nem mentesíti a műszaki szolgálatot a személyzete képzettségével, a licencdíjak megfizetésével és a titoktartással kapcsolatos kötelezettségei alól.

▼M1

6.2.7. Jóváhagyási eljárás virtuális vizsgálatok alapján Az 5.2. pont 1. táblázatában meghatározott követelményeknek való megfelelést csak akkor lehet virtuális vizsgálati eljárásokkal igazolni, ha a vizsgálatokat a 6.2.2. pontban meghatározott követelmények szerint érvényesített matematikai modellnek megfelelően végzik el. A modell alkalmazhatóságával és korlátaival kapcsolatban egyeztetni kell a műszaki szolgálatokkal, majd a jóváhagyó hatóság jóváhagyását is be kell szerezni.

6.2.8. A virtuális vizsgálatokról készült vizsgálati jegyzőkönyv A virtuális vizsgálatok eredményeiről a műszaki szolgálatnak vizsgálati jegyzőkönyvet kell készítenie. A vizsgálati jegyzőkönyvnek összhangban kell lennie mind a korrelációs, mind az érvényesítési jegyzőkönyvvel, és legalább a következő elemeket tartalmaznia kell: virtuális prototípus készítése, valamint a műszaki követelményekkel kapcsolatos szimulációs inputok és szimulációs eredmények.

▼B

7. A virtuális vizsgálat érvényesítési eljárása

1. ábra

A virtuális vizsgálat érvényesítési eljárásának folyamatábrája









IV. MELLÉKLET

A gyártásmegfelelőségre vonatkozó intézkedések

1. Fogalommeghatározások

E melléklet alkalmazásában a következő fogalommeghatározásokat kell alkalmazni:

1.1. „minőségirányítási rendszer”: azon összefüggő vagy egymásra ható elemek összessége, amelyeket a szervezetek a minőségügyi szabályzatok végrehajtásának és a minőségügyi célok teljesítésének irányítására és ellenőrzésére használnak;

1.2. „ellenőrzés”: az annak értékelésére használt információgyűjtési folyamat, hogy az ellenőrzési kritériumokat mennyiben megfelelően használják; az ellenőrzés legyen objektív, pártatlan és független, és az ellenőrzési folyamat legyen módszeres és dokumentált;

1.3. „korrekciós intézkedések”: problémamegoldási eljárás, amelyet a megfelelés hiányát vagy a nem kívánatos állapotot előidéző ok megszüntetése érdekében végzett és az ismételt előfordulás megelőzése érdekében kialakított további lépések követnek;

2. Cél

2.1. A gyártás megfelelőségének ellenőrzésére szolgáló eljárás célja annak biztosítása, hogy minden legyártott jármű, rendszer, alkatrész, önálló műszaki egység, rész vagy tartozék megfeleljen a jóváhagyott típusra vonatkozó előírásoknak, a teljesítménnyel és megjelöléssel kapcsolatos követelményeknek.

2.2. Az eljárások elválaszthatatlanul magukban foglalják a „kezdeti értékelés”-ként említett és a 3. szakaszban meghatározott, a minőségirányítási rendszerekre vonatkozó értékelést, valamint a „termékek megfelelőségét biztosító intézkedések”-ként említett és a 4. szakaszban meghatározott felülvizsgálatot és gyártással kapcsolatos ellenőrzést.

3. Kezdeti értékelés

3.1. A jóváhagyó hatóságnak a típusjóváhagyás megadása előtt ellenőriznie kell, hogy a gyártó hatékony ellenőrzést biztosító, kielégítő intézkedéseket és eljárásokat vezetett be annak érdekében, hogy a járművek, a rendszerek, az alkatrészek vagy önálló műszaki egységek a gyártás során megfeleljenek a jóváhagyott típusnak.

3.2. A kezdeti értékelésre az EN ISO 19011:2011 szabványban meghatározott, a minőség- és/vagy környezeti irányítási rendszerek ellenőrzésére vonatkozó útmutató alkalmazandó.

3.3. A 3.1. pontban meghatározott követelményeket a típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóság számára hitelt érdemlően kell ellenőrizni. A jóváhagyó hatóságnak megfelelőnek kell találnia a kezdeti értékelést és a 4. szakasz szerinti, a termékek megfelelőségét biztosító kezdeti intézkedéseket, szükség szerint figyelemmel a 3.3.1–3.3.3. pontban meghatározott intézkedések egyikére, vagy adott esetben részben vagy egészben az intézkedések kombinációjára.

3.3.1. A kezdeti értékelést és/vagy a termékek megfelelőségét biztosító intézkedések vizsgálatát a jóváhagyást megadó jóváhagyó hatóság vagy a jóváhagyó hatóság nevében eljáró kijelölt testület végzi el.

3.3.1.1. Az elvégzendő kezdeti értékelés terjedelmét a jóváhagyó hatóság az alábbi benyújtott dokumentumok alapján határozza meg: 3.3.1.1.1. a gyártónak a 3.3.3. pontban meghatározott bizonylata, amelyet nem minősítettek vagy ismertek el azon pont alapján; 3.3.1.1.2. alkatrészek vagy önálló műszaki egységek típusjóváhagyása esetében a járműgyártó(k) által az alkatrész vagy önálló műszaki egység gyártójának telephelyén az EN ISO 9001:2008 harmonizált szabvány követelményeinek megfelelő, egy vagy több ipari ágazati előírás szerint elvégzett rendszerminőségi értékelések.

3.3.2. A kezdeti értékelést és/vagy a termékek megfelelőségét biztosító intézkedések vizsgálatát elvégezheti más tagállam jóváhagyó hatósága vagy az e hatóság által erre a célra kijelölt testület.

3.3.2.1. Ilyen esetben a másik tagállam jóváhagyó hatósága megfelelőségi tanúsítványt állít ki, amelyben feltünteti a jóváhagyandó járművek, rendszerek, alkotórészek vagy önálló műszaki egységek szempontjából lényeges területeket és gyártóberendezéseket, valamint a termékek típusjóváhagyása alapjául szolgáló uniós rendeleteket.

3.3.2.2. Egy tagállam típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóságának megfelelőségi tanúsítvány iránti kérelmére a másik tagállam jóváhagyó hatósága haladéktalanul megküldi a megfelelőségi tanúsítványt vagy a tájékoztatást arról, hogy nincs módja ilyen tanúsítvány kiadására.

3.3.2.3. A megfelelőségi tanúsítvány legalább a következőket tartalmazza: 3.3.2.3.1. a csoport vagy vállalat neve (például XYZ autógyár); 3.3.2.3.2. a konkrét szervezet megjelölése (például európai részleg); 3.3.2.3.3. gyárak/telephelyek megnevezése (például 1. motorgyár [Egyesült Királyság] – 2. járműgyár [Németország]); 3.3.2.3.4. járművek/alkatrészek köre (például valamennyi T1 kategóriájú modell); 3.3.2.3.5. az értékelt területek (például motor-összeszerelés, felépítménypréselés és -összeszerelés, jármű-összeszerelés); 3.3.2.3.6. a megvizsgált dokumentumok (például a vállalat és az üzem minőségbiztosítási kézikönyve és minőségbiztosítási eljárása); 3.3.2.3.7. az értékelés dátuma (pl. az ellenőrzésre 2013.5.18 és 2013.5.30 között került sor); 3.3.2.3.8. a tervezett ellenőrző látogatás időpontja (például 2014. október).

3.3.3. A jóváhagyó hatóságnak továbbá el kell fogadnia a gyártónak az EN ISO 9001:2008 harmonizált szabvány vagy azzal egyenértékű harmonizált szabvány szerinti megfelelő bizonylatát a 3.3. pont szerinti kezdeti értékelés követelményeinek teljesítésére vonatkozóan. A gyártónak közölnie kell a bizonylat tartalmát, és vállalnia kell, hogy tájékoztatja a jóváhagyó hatóságot az érvényességét vagy hatályát érintő minden változásról.

3.4. A jármű típusjóváhagyásához nem kell megismételni a rendszerek, alkatrészek és önálló műszaki egységek típusjóváhagyásához elvégzett kezdeti értékeléseket, de ki kell egészíteni a teljes jármű összeállításával kapcsolatos olyan telephelyek és tevékenységek értékelésével, amelyekre a korábbi értékelések nem terjedtek ki.

4. A termékek megfelelőségét biztosító intézkedések

4.1. Minden, a 167/2013/EU rendelet, az ugyanazon rendelet alapján elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktusok és végrehajtási aktusok, valamint az 1958. évi felülvizsgált megállapodáshoz mellékelt ENSZ-EGB-előírások vagy a jelen rendelet II. mellékletében felsorolt OECD-kódexek alapján kiállított teljes vizsgálati jegyzőkönyv szerint jóváhagyott járművet, rendszert, alkatrészt vagy önálló műszaki egységet a jóváhagyott típusnak megfelelően kell gyártani a jelen mellékletben, a 167/2013/EU rendeletben, az ugyanazon rendelet alapján elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban és végrehajtási aktusokban, valamint a vonatkozó ENSZ-EGB-előírásokban és OECD-kódexben rögzített követelmények betartásával.

4.2. A 167/2013/EU rendelet, az ugyanazon rendelet alapján elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktusok és végrehajtási aktusok, valamint az 1958. évi felülvizsgált megállapodáshoz mellékelt ENSZ-EGB-előírások vagy OECD-kódex szerinti típusjóváhagyás megadása előtt a tagállam jóváhagyó hatósága ellenőrzi, hogy sor került-e a megfelelő intézkedésekre, és írásban rögzítve rendelkezésre állnak-e a vizsgálati eljárások, minden jóváhagyás tekintetében a gyártóval egyeztetve, amelyet követően az ilyen vizsgálatok és kapcsolódó ellenőrzések rendszeres időközönként végrehajthatók a jóváhagyott típusnak való folyamatos megfelelés ellenőrzése céljából, ideértve adott esetben a 167/2013/EU rendeletben, az ENSZ-EGB-előírásokban és az OECD-kódexben meghatározott vizsgálatokat.

4.3. A típusjóváhagyás jogosultja különösen a következőket köteles megtenni: 4.3.1. biztosítja a termékek (járművek, rendszerek, alkatrészek vagy önálló műszaki egységek) jóváhagyott típusnak való megfelelőségének hatékony ellenőrzését biztosító eljárások meglétét és alkalmazását; 4.3.2. hozzáféréssel rendelkezik minden jóváhagyott típus ellenőrzéséhez szükséges vizsgáló- vagy egyéb megfelelő berendezéshez; 4.3.3. biztosítja, hogy a vizsgálati vagy ellenőrzési eredményeket rögzítsék, és a csatolt iratok hozzáférhetők maradjanak a jóváhagyó hatósággal való megegyezés alapján meghatározott, akár 10 éves időtartamig; 4.3.4. elemzi minden típusú vizsgálat vagy ellenőrzés eredményét, hogy az ipari termelésben megengedhető tűrések figyelembevételével ellenőrizze és biztosítsa a termék jellemzőinek állandóságát; 4.3.5. biztosítja minden terméktípus esetében, hogy elvégezzék legalább a 167/2013/EU rendeletben, az ugyanazon rendelet alapján elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban és végrehajtási aktusokban szereplő, valamint a vonatkozó ENSZ-EGB-előírásokban és OECD-kódexben előírt ellenőrzéseket és vizsgálatokat; 4.3.6. biztosítja, hogy ha a mintasorozat vagy a vizsgálati darab igazolhatóan nem felel meg az adott típusú vizsgálat során, további mintavételre, vizsgálatra és ellenőrzésre kerüljön sor. Meg kell tenni minden szükséges intézkedést a gyártási folyamat korrigálására a jóváhagyott típusnak való megfelelés biztosítása céljából; 4.3.7. járművek típusjóváhagyása esetében a 4.3.5. pontban hivatkozott ellenőrzéseknek ki kell terjedniük legalább a megfelelő építési specifikációk ellenőrzésére a jóváhagyás és a megfelelőségi tanúsítványokhoz szükséges információk tekintetében.

4.4. Lépésenkénti, vegyes vagy többlépcsős típusjóváhagyás esetében a teljes jármű típusjóváhagyását megadó jóváhagyó hatóság minden olyan jóváhagyó hatóságtól kérhet konkrét adatokat az ebben a mellékletben meghatározott gyártásmegfelelőségi követelmények betartásáról, amely bármely érintett rendszer, alkatrész vagy önálló műszaki egység tekintetében típusjóváhagyást adott.

4.5. Ha a teljes jármű típusjóváhagyását megadó jóváhagyó hatóság nem elégedett a 4.4. pontban említett jegyzőkönyvbe vett adatokkal, és ezt írásban közölte a szóban forgó gyártóval és a rendszer, alkatrész vagy önálló műszaki egység tekintetében típusjóváhagyást adó jóváhagyó hatósággal, a teljes jármű típusjóváhagyását megadó jóváhagyó hatóság további gyártásmegfelelőségi ellenőrzések vagy vizsgálatok elvégzését írja elő a rendszer, alkatrész vagy önálló műszaki egység gyártójának telephelyén, és az eredményeket haladéktalanul továbbítja az érintett jóváhagyó hatóságnak.

4.6. Ha a 4.4. és az 5.5. pontot kell alkalmazni, és a további ellenőrzési vagy vizsgálati eredményeket a teljes jármű típusjóváhagyását megadó jóváhagyó hatóság nem tartja kielégítőnek, a gyártó biztosítja, hogy a gyártás megfelelőségét a lehető leggyorsabban korrigálják a teljes jármű típusjóváhagyását megadó jóváhagyó hatóság és a rendszer, alkatrész vagy önálló műszaki egység tekintetében típusjóváhagyást adó jóváhagyó hatóság számára hitelt érdemlő korrekciós intézkedésekkel.

5. Folyamatos felülvizsgálati intézkedések

5.1. A típusjóváhagyást megadó hatóság időszakos ellenőrzések keretében bármikor ellenőrizheti az egyes termelőüzemekben alkalmazott gyártásmegfelelőség-ellenőrzési módszereket. A gyártónak ebből a célból lehetővé kell tennie a tervezési, gyártási, ellenőrzési, vizsgálati és tárolási helyekre történő belépést, és rendelkezésére kell bocsátania minden szükséges információt a minőségirányítási rendszer dokumentációja és nyilvántartásai tekintetében.

5.1.1. Az ilyen időszaki ellenőrzések tekintetében a bevett gyakorlat az e melléklet 3. és 4. szakaszában (kezdeti értékelés és a termékek megfelelőségét biztosító intézkedések) megállapított eljárások folyamatos eredményességének figyelemmel kísérése.

5.1.1.1. A(z) (e melléklet 3.3.3. pontjában előírtak szerint minősített vagy elismert) műszaki szolgálatok által folytatott felügyeleti tevékenységet kielégítőnek kell tekinteni az 5.1.1. pont szempontjából a kezdeti értékelésnél meghatározott követelmények tekintetében.

5.1.1.2. A jóváhagyó hatóság által folytatott (az 5.1.1.1. pontban említettől eltérő) felülvizsgálatok rendes gyakorisága biztosítja, hogy a 3. és 4. szakasznak megfelelően végrehajtott felülvizsgálatokat olyan időközönként ismételjék meg, amelyet a jóváhagyó hatóság az addigi tapasztalatok alapján állapít meg.

5.2. A vizsgálatok vagy ellenőrzések adatait és a gyártási nyilvántartásokat minden felülvizsgálatkor hozzáférhetővé kell tenni az ellenőr számára; különösen azoknak az ellenőrzéseknek vagy dokumentált vizsgálatoknak az eredményeit, amelyek a 4.2. pont alapján szükségesek.

5.3. Az ellenőr véletlenszerűen mintákat vehet, amelyeket a gyártó laboratóriumában vagy a műszaki szolgálat telephelyén megvizsgál, amely esetben csak fizikai vizsgálatok végezhetők el. A minták legkisebb száma a gyártó saját ellenőrzésének eredményei alapján határozható meg.

5.4. Ha a vizsgálat szintje nem tűnik megfelelőnek, vagy ha szükségesnek tűnik az 5.2. pont alkalmazása szempontjából a vizsgálatok érvényességének ellenőrzése, az ellenőrnek ki kell választania a műszaki szolgálathoz megküldendő mintákat fizikai vizsgálatok elvégzésére a 4. szakaszban, a 167/2013/EU rendeletben és az ugyanazon rendelet felhatalmazáson alapuló jogi aktusaiban és végrehajtási aktusaiban, illetve a vonatkozó ENSZ-EGB-előírásokban vagy OECD-kódexben meghatározott követelmények szerint.

5.5. Amennyiben az ellenőrzések vagy a felülvizsgálat eredményei nem megfelelőek, a jóváhagyó hatóság biztosítja, hogy a lehető legrövidebb időn belül minden szükséges lépésre sor kerüljön a gyártás megfelelőségének helyreállítása érdekében.

5.6. Amennyiben a 167/2013/EU rendelet megköveteli az ENSZ-EGB-előírásoknak való megfelelést, illetve megengedi az OECD egységes kódexei alapján kiállított teljes vizsgálati jegyzőkönyv használatát az ugyanazon rendelet szerint elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktusaiban meghatározott követelmények helyett, a gyártó választhatja e melléklet rendelkezéseinek alkalmazását a vonatkozó ENSZ-EGB-előírásokban vagy OECD-kódexekben szereplő gyártásmegfelelőségi követelmények helyett. Ha azonban a 4.5. vagy a 4.6. pontot kell alkalmazni, az ENSZ-EGB-előírások vagy az OECD-kódexek valamennyi külön gyártásmegfelelőségi követelményének eleget kell tenni a jóváhagyó hatóság számára hitelt érdemlően, amíg az úgy nem dönt, hogy a gyártás megfelelősége helyreállt.









V. MELLÉKLET

A javítási és karbantartási információk hozzáférhetőségére vonatkozó követelmények

A FÜGGELÉKEK LISTÁJA







A függelék száma A függelék címe 1. Hozzáférés a jármű fedélzeti diagnosztikai információihoz és járműjavítási és -karbantartási információihoz 2. Általános diagnosztikai eszközök kifejlesztését lehetővé tévő információk

1. Fogalommeghatározás

E melléklet alkalmazásában a következő fogalommeghatározásokat kell alkalmazni: „hozzáférés a jármű fedélzeti diagnosztikai információihoz és járműjavítási és -karbantartási információihoz”: a jármű összes fedélzeti diagnosztikai információjához és járműjavítási és -karbantartási információjához való hozzáférés, amely szükséges a jármű ellenőrzéséhez, diagnosztikájához, szervizeléséhez vagy javításához.

2. A jármű fedélzeti diagnosztikai információihoz és a javítási és karbantartási információkhoz való hozzáférésre vonatkozó követelményeknek való megfelelés a típus-jóváhagyási eljárás során

2.1. A gyártónak biztosítania kell az e mellékletben meghatározott, a jármű fedélzeti diagnosztikai információihoz és a járműjavítási és -karbantartási információkhoz való hozzáférésre vonatkozó műszaki követelmények betartását.

2.2. A jóváhagyó hatóságok csak akkor adhatnak meg típusjóváhagyást, ha a gyártótól kaptak egy „Hozzáférés a jármű fedélzeti diagnosztikai információihoz és a járműjavítási és -karbantartási információkhoz” bizonylatot.

2.3. A „Hozzáférés a jármű fedélzeti diagnosztikai információihoz és a járműjavítási és -karbantartási információkhoz” bizonylat igazolja az 167/2013/EU rendelet XV. fejezetének való megfelelőséget.

2.4. A „Hozzáférés a jármű fedélzeti diagnosztikai információihoz és a járműjavítási és -karbantartási információkhoz” bizonylatot a 167/2013/EU rendelet 53. cikke (8) bekezdésének (3) albekezdésében említett mintának megfelelően kell elkészíteni.

3. Hozzáférési díjak

A 167/2013/EU rendelet 55. cikke szerinti időalapú elérhetőség mellett a gyártók tranzakció alapú elérhetőséget is felkínálhatnak, amelyért a díjat tranzakciónként, nem pedig a hozzáférhetővé tétel időtartama szerint számítják fel. Amennyiben a gyártók időalapú és tranzakció alapú elérési rendszereket egyaránt felkínálnak, a független szervizeknek választaniuk kell, hogy az időalapú vagy a tranzakció alapú rendszert részesítik-e előnyben.

4. Szervizalkatrészek, diagnosztikai eszközök és vizsgálóberendezések

4.1. A 167/2013/EU rendelet 53. cikkének (6) bekezdésével összefüggésben a gyártó a 167/2013/EU rendelet 55. cikkében megállapított elv hatálya alá tartozó egyéni megállapodások alapján elérhetővé teszi az érdekelt felek számára a következő információkat, és megadja elérhetőségét weboldalán: 4.1.1. olyan cserealkatrészek kifejlesztését lehetővé tévő idevágó információk, amelyek kritikus fontosságúak a fedélzeti diagnosztikai rendszer helyes működése szempontjából; 4.1.2. a 2. függelékben felsorolt, általános diagnosztikai eszközök kifejlesztését lehetővé tévő információk.

4.2. A 4.1.1. pont alkalmazásában a pótalkatrészek kifejlesztését nem korlátozhatják a következők: 4.2.1. a vonatkozó információ hiánya; 4.2.2. a működési hiba jelzésére szolgáló stratégiákra vonatkozó műszaki követelmények arra az esetre, ha a kibocsátások túllépik a diagnosztikai küszöbértékeket, vagy ha a fedélzeti diagnosztikai rendszer nem képes az e rendeletben előírt alapvető ellenőrzési követelmények teljesítésére; 4.2.3. a folyékony vagy gáz-halmazállapotú tüzelőanyaggal működő járművek eltérő kezelése céljából a diagnosztikára vonatkozó információ kezelésének konkrét módosításai; 4.2.4. az olyan gázüzemű járművek típusjóváhagyása, amelyek korlátozott számban kisebb hiányosságokat mutatnak.

4.3. A 4.1.2. pont alkalmazásában, ha a gyártó az ISO 22900-2:2009 szabvány (Modulrendszerű kommunikációs interfész járművekhez – MVCI) és az ISO 22901-2:2011 szabvány (Nyílt diagnosztikai adatcsere – ODX) szerinti diagnosztikai eszközöket és mérőműszereket használ a saját franchise-rendszerű hálózatán belül, akkor az ODX-fájlokat a független gazdasági szereplők számára a gyártó weboldalán elérhetővé kell tenni.

▼M1

4.4. A 4.1.2. pontot 2021. július 1-jétől kell alkalmazni. Az R és S kategóriájú járművek gyártói, akik nem alkalmaznak sem diagnosztikai eszközöket, sem a fedélzeti elektronikus vezérlőegységgel/vezérlőegységekkel folytatott fizikai vagy vezeték nélküli kommunikációt járműveik diagnosztizálására vagy átprogramozására, felmentést kapnak a 4.1.2. pontban meghatározott követelmények alól.

▼B

5. Többlépcsős típusjóváhagyás

5.1. A 167/2013/EU rendelet 20. cikkében meghatározott többlépcsős típusjóváhagyás esetében a végtermék gyártója köteles gondoskodni a jármű fedélzeti diagnosztikai információinak és a járműjavítási és -karbantartási információknak az elérhetőségéről a saját gyártási lépcső(i), valamint a korábbi lépcső(k)re mutató hivatkozások tekintetében.

5.2. Emellett a végtermék gyártója a saját internetes oldalán közli a független gazdasági szereplőkkel a következő információkat: 5.2.1. az előző lépcső(k)ért felelős gyártó(k) weboldalának címe; 5.2.2. az előző lépcső(k)ért felelős összes gyártó neve és címe; 5.2.3. az előző lépcső(k) típus-jóváhagyási száma(i); 5.2.4. a motorszám.

5.3. A típusjóváhagyás adott lépcsőjéért vagy lépcsőiért felelős gyártók kötelesek internetes oldalukon keresztül hozzáférhetővé tenni a típusjóváhagyás azon lépcsőjére/lépcsőire vonatkozó járműfedélzeti diagnosztikai és a járműjavítási és -karbantartási információkat, amelyekért felelősséggel tartoznak, valamint az előző lépcső(k)re mutató hivatkozást.

5.4. A típusjóváhagyás adott lépcsőjéért/lépcsőiért felelős gyártó átadja a következő lépcsőért felelős gyártónak a következő információkat: 5.4.1. az arra/azokra a lépcső(k)re vonatkozó megfelelőségi bizonylatot, amelyekért felelősséggel tartozik; 5.4.2. a „Hozzáférés a jármű fedélzeti diagnosztikai információihoz és a járműjavítási és -karbantartási információkhoz” bizonylatot, az összes függelékkel együtt; 5.4.3. az annak/azoknak a lépcső(k)nek megfelelő típus-jóváhagyási számot, amelyekért felelősséggel tartozik; 5.4.4. az 5.4.1., 5.4.2. és 5.4.3. pontban említett dokumentumokat, amint azokat az előző lépcső(k)ben érintett gyártó(k) átadta/átadták.

5.5. Minden egyes gyártó engedélyezi a következő lépcsőért felelős gyártó számára, hogy továbbadja az átadott dokumentumokat a bármely későbbi lépcsőért és az utolsó lépcsőért felelős gyártóknak.

5.6. Emellett a típusjóváhagyás adott lépcsőjéért vagy lépcsőiért felelős gyártó szerződés alapján: 5.6.1. hozzáférhetővé teszi a következő lépcsőért felelős gyártó számára a jármű fedélzeti diagnosztikai információit és a járműjavítási és -karbantartási információkat, valamint az adott lépcső(k)nek megfelelő interfészinformációkat, amely lépcső(k)ért felelősséggel tartozik; 5.6.2. a típusjóváhagyás következő lépcsőjéért felelős gyártó kérésére hozzáférhetővé teszi számára a jármű fedélzeti diagnosztikai információit és a járműjavítási és -karbantartási információkat, valamint az adott lépcső(k)nek megfelelő interfészinformációkat, amely lépcső(k)ért felelősséggel tartozik.

5.7. A gyártó – beleértve a végtermék gyártóját – a 167/2013/EU rendelet 55. cikke értelmében díjat csak az(ok)ért a lépcső(k)ért számíthat fel, amely(ek)ért felelősséggel tartozik.

5.8. Valamely gyártó, többek között a végtermék gyártója nem számít fel díjat valamely más gyártó internetes oldala címének vagy elérhetőségi adatainak közléséért.

6. Kis sorozatú gyártók

6.1. A gyártóknak gondoskodniuk kell arról, hogy a javítási és karbantartási információk azonnal és gyorsan, a 167/2013/EU rendelet 53. cikkének (13) bekezdése alapján előírt rendelkezésekhez, illetve a hivatalos forgalmazók és szervizek számára ugyanott megadott hozzáféréshez képest megkülönböztetést nem jelentő módon elérhetőek legyenek, ha az azon rendeletben szabályozott adott járműtípus tekintetében éves gyártásuk világszinten kevesebb, mint: a) T kategória esetében: 200 jármű; b) C kategória esetében: 80 jármű; c) R kategória esetében: 400 jármű; d) S kategória esetében: 200 jármű; Az említett rendeletben szabályozott típusú rendszer, alkatrész vagy önálló műszaki egység esetében az e rendelkezés értelmében érvényes szám: 250 egység.

▼M1

6.2. A 6.1. pont hatálya alá tartozó járműveket, rendszereket, alkatrészeket és önálló műszaki egységeket fel kell sorolni a gyártó javítási és karbantartási információkat tartalmazó weboldalán.

▼B

6.3. A jóváhagyó hatóságnak tájékoztatnia kell a Bizottságot a kis termelésű gyártóknak megadott minden típusjóváhagyásról.

7. A jármű fedélzeti diagnosztikai információihoz és a járműjavítási és -karbantartási információkhoz való hozzáférésre vonatkozó kötelezettségek teljesítése

7.1. A jóváhagyó hatóság a saját kezdeményezésére, bejelentett panasz vagy a műszaki szolgálat értékelése alapján bármikor ellenőrizheti, hogy a gyártó teljesíti-e a 167/2013/EU rendelet és az e rendelet szerinti kötelezettségeit, valamint a „Hozzáférés a jármű fedélzeti diagnosztikai információihoz és a járműjavítási és -karbantartási információkhoz” bizonylat feltételeit.

7.2. Ha a jóváhagyó hatóság megállapítja, hogy a gyártó nem teljesítette a jármű fedélzeti diagnosztikai információi és a járműjavítási és -karbantartási információk hozzáférhetőségével kapcsolatos kötelezettségeit, a típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóság megteszi a megfelelő lépéseket a helyzet orvoslása érdekében.

7.3. Az említett intézkedések között szerepelhet a típusjóváhagyás visszavonása vagy felfüggesztése, pénzbírságok vagy a 167/2013/EU rendeletnek megfelelően elfogadott egyéb intézkedések.

7.4. Ha egy független gazdasági szereplő vagy független gazdasági szereplők érdekképviseletét ellátó szakmai szövetség panaszt nyújt be a jóváhagyó hatósághoz, a hatóság ellenőrzi, hogy a gyártó betartja-e a jármű fedélzeti diagnosztikai információi és a járműjavítási és -karbantartási információk hozzáférhetőségével kapcsolatos kötelezettségeit.

7.5. Az ellenőrzés során a jóváhagyó hatóság műszaki szolgálatot vagy más független szakértőt kérhet fel annak értékelésére, hogy a gyártó teljesítette-e ezeket a kötelezettségeket.

7.6. Amennyiben a jármű fedélzeti diagnosztikai rendszerére vonatkozó információk, valamint a járműjavítási és -karbantartási információk nem állnak rendelkezésre a típus-jóváhagyási kérelem benyújtásának időpontjában, a gyártónak a típusjóváhagyás megadásától számított hat hónapon belül meg kell adnia azokat.

7.7. Ha a gépjárművet több mint hat hónappal a típusjóváhagyás elnyerése után hozzák forgalomba, az információkat a gépjármű forgalomba hozásának napján kell közölni.

7.8. A jóváhagyó hatóság a beadott „Hozzáférés a jármű fedélzeti diagnosztikai információihoz és a járműjavítási és -karbantartási információkhoz” bizonylat alapján feltételezheti, hogy a gyártó a jármű fedélzeti diagnosztikájára és a jármű javítására és karbantartására vonatkozó információkhoz való hozzáférés tekintetében megtette a megfelelő szervezési és eljárási intézkedéseket, amennyiben nem érkezett panasz, és amennyiben a gyártó a 7.7. bekezdésben előírt időpontig rendelkezésre bocsátotta a bizonylatot.

7.9. Ha ezen időszak során nem nyújtják be a megfelelőségi bizonylatot, akkor a jóváhagyó hatóság megteszi a szükséges intézkedéseket a megfelelőség biztosítása érdekében.

8. A független gazdasági szereplők számára megadott, a jármű biztonsági területein kívüli területekhez való hozzáféréssel kapcsolatos információs követelmények

8.1. A jármű biztonsági területeit nem érintő fedélzeti diagnosztikai információkhoz, valamint a járműjavítási és -karbantartási információkhoz való hozzáféréshez a független gazdasági szereplőktől a gyártók csak annyi információt kérhetnek a weboldaluk használatához történő bejelentkezés feltételeként, amennyi az információkért való fizetés módjának megerősítéséhez szükséges.

9. A független gazdasági szereplők számára megadott, a jármű biztonsági területeihez való hozzáféréssel kapcsolatos információs követelmények

9.1. A jármű biztonsági területeihez való hozzáféréssel kapcsolatos fedélzeti diagnosztikai információkhoz, valamint a járműjavítási és -karbantartási információkhoz való hozzáféréshez a független gazdasági szereplőknek jóváhagyást és engedélyt kell szerezniük olyan dokumentumok alapján, amelyek igazolják, hogy legális üzleti tevékenységet végeznek, és e téren büntetlen előéletűek.

9.2. A független gazdasági szereplők számára is biztosítani kell a hivatalos forgalmazók és szervizek által az adatcseréhez használt, biztonságtechnikai védelemmel ellátott járműbiztonsági funkciókhoz való hozzáférést, az adatok bizalmas jellegének, integritásának és az illetéktelen hozzáféréssel szembeni védelmének biztosítása érdekében.

9.3. A jármű-információkhoz való hozzáférésnek a 167/2013/EU rendelet 56. cikkében előírt fóruma fogja meghatározni e követelmények teljesítésének részletes paramétereit.

9.4. A jármű biztonsági területeihez való hozzáférésre vonatkozó információk eléréséhez a független gazdasági szereplőnek be kell mutatnia a saját maga és szervezetének azonosítására szolgáló, az ISO 20828:2006 szabvány szerinti tanúsítványt. A gyártó az ISO 20828:2006 szabvány szerinti saját tanúsítványával válaszol azt megerősítendő, hogy a független gazdasági szereplő a szóban forgó gyártó jogszerű webhelyét éri el. Az ilyen ügyletekről mindkét félnek nyilvántartást kell vezetnie, feltüntetve az e rendelkezés alá tartozó járműveket és a rajtuk végzett változtatásokat.









1. függelék

Hozzáférés a jármű fedélzeti diagnosztikai információihoz és a járműjavítási és -karbantartási információkhoz

1. Bevezetés

1.1. Ez a függelék a jármű fedélzeti diagnosztikai információinak és a járműjavítási és -karbantartási információknak a hozzáférhetőségére vonatkozó műszaki előírásokat állapítja meg.

2. Követelmények

2.1. A gyártó a járműjavítási és -karbantartási információkat csak olyan nyitott szöveges és grafikus, általánosan használt számítógépes operációs rendszereken futtatható formátum(ok)ban biztosítja, amely szabadon hozzáférhető és egyszerűen telepíthető szabványos szoftver-bővítőmodulok használatával tekinthető meg és nyomtatható ki.

2.1.1. A weboldalakon közzétett fedélzeti diagnosztikai információknak, valamint a járműjavítási és -karbantartási információknak meg kell felelniük a 167/2013/EU rendelet 53. cikkének (2) bekezdésében említett közös szabványnak.

2.1.2. A metaadatok kulcsszavainak lehetőség szerint az ISO 15031-2:2010 szabványnak kell megfelelniük. Ezeknek az információknak a webhely karbantartásának céljára szolgáló információk kivételével mindenkor hozzáférhetőnek kell lenniük.

2.1.3. Akik jogosultságot kívánnak szerezni az információk másolására vagy újraközlésére, azoknak közvetlenül az érintett gyártókkal kell tárgyalniuk.

2.1.4. Az oktatási anyagokra vonatkozó információknak szintén elérhetőnek kell lenniük, ezek azonban az internetes oldalakon kívül más adathordozón is közzétehetők.

2.2. A független gazdasági szereplők számára könnyen hozzáférhető adatbázisban rendelkezésre kell bocsátani a jármű minden olyan részére vonatkozó információt, amelyet – a modellszám és sorozatszám, jármű-azonosító szám, valamint bármely más feltétel, mint például a tengelytáv, motorteljesítmény, felszereltség vagy választható tartozékok alapján meghatározhatóan – a járműgyártó beépített a járműbe és a járműgyártó által hivatalos szervizpartnereinek, forgalmazóinak vagy harmadik félnek kínált pótalkatrészekkel az eredeti alkatrész termékazonosító száma alapján kicserélhető.

2.3. Az említett adatbázisban vagy az elérhető formátumban szerepelnie kell a jármű-azonosító számoknak, az eredeti alkatrészek termékazonosító számának, az eredeti alkatrészek hivatalos megnevezésének, az érvényességi adatoknak (az érvényesség kezdő- és záródátuma), a beszerelési adatoknak és adott esetben a szerkezeti jellemzőknek.

2.4. Az adatbázisban közzétett vagy egyéb formátumban elérhető információkat rendszeresen frissíteni kell. A frissítéseknek különösen az egyes járművek gyártást követő valamennyi módosítását kell tartalmazniuk, amennyiben ezek az információk a hivatalos forgalmazók rendelkezésére állnak.

▼M1

2.5. Vezérlőegységek átprogramozása és diagnosztizálása esetén – például a javítást követő újrakalibrálás céljából, vagy ha szoftvert kell telepíteni a cserealkatrészként felhasznált elektronikus vezérlőegységre, vagy a cserealkatrészek újrakódolásához vagy újraindításához – lehetővé kell tenni védettség alatt nem álló hardver használatát.

2.5.1. Az átprogramozást és a diagnosztizálást (PC-VCI kommunikációs interfész) 2021. július 1-jétől az ISO 22900-2, a SAE J2534 vagy a TMC RP1210 szabványnak megfelelően kell végezni. Az első bekezdés az alábbi gyártókra azonban csak 2023. július 1-jétől alkalmazandó: a) az R és S kategóriájú járművek gyártói; b) a T és C kategóriájú járművek gyártói, akiknek gyártási volumene az e melléklet 6.1. pontjában meghatározott határérték alatt marad; c) a rendszerek, alkatrészek vagy önálló műszaki egységek gyártói, akiknek gyártási volumene az e melléklet 6.1. pontjában meghatározott határérték alatt marad.

2.5.2. Ethernet, soros kábel vagy LAN interfész és más adathordozók, például kompaktlemez (CD), digitális sokoldalú lemez (DVD) vagy félvezető adattároló eszközök szintén felhasználhatók, de csak akkor, ha nincs szükség jogvédett kommunikációs szoftverek (például illesztőprogramok vagy bővítőmodulok) és hardverek használatára. A gyártóspecifikus alkalmazás és az ISO 22900-2, az SAE J2534, vagy a TMC RP1210 szabványnak megfelelő jármű-kommunikációs interfészek (VCI) kompatibilitásának igazolására a gyártó vagy felkínálja az egyedi fejlesztésű VCI-k hitelesítését, vagy rendelkezésre bocsátja a szükséges információkat és bérbe adja a különleges hardvert, amellyel a VCI gyártója saját maga el tudja végezni a hitelesítést. A hitelesítésért vagy az információkért és a hardverért fizetendő díjakra a 167/2013/EU rendelet 55. cikkében megállapított feltételek alkalmazandók.

2.5.3. A járműgyártók szoftvereinek együttes meglétét 2021. július 1-jétől biztosítani kell. Az első bekezdés az alábbi gyártókra azonban csak 2023. július 1-jétől alkalmazandó: a) az R és S kategóriájú járművek gyártói; b) a T és C kategóriájú járművek gyártói, akiknek gyártási volumene az e melléklet 6.1. pontjában meghatározott határérték alatt marad; c) a rendszerek, alkatrészek vagy önálló műszaki egységek gyártói, akiknek gyártási volumene az e melléklet 6.1. pontjában meghatározott határérték alatt marad.

2.5.4. A jármű és a diagnosztikai eszközök közötti kommunikáció biztosítása érdekében a VCI és a jármű közötti fizikai diagnosztikai csatlakozókra az alábbi szabványok alkalmazandók: SAE J1939-13, ISO 11783-2, ISO 15031-3 és ISO 13400-4.

▼B

2.5.5. Ha egy gyártó javasolja egy bizonyos típusú traktor kombinálását egy R vagy S kategóriás járművel, vagy fordítva, biztosítania kell a független gazdasági szereplők számára a jármű fedélzeti diagnosztikai információit és a járműjavítási és -karbantartási információkat mindkét jármű kölcsönös kapcsolatára vonatkozóan. Ezen információt a 167/2013/EU rendelet (23) preambulumbekezdése szerint több gyártó vagy gyártók konzorciuma által közösen létrehozott weboldalon is hozzáférhetővé lehet tenni, amennyiben ez a weboldal megfelel e rendelet rendelkezéseinek.

2.6. A gyártónak a javítási információkat közzétevő weboldalán modellenként fel kell tüntetnie a típus-jóváhagyási számot.

2.7. A gyártónak a javítási és karbantartási információkat tartalmazó weboldalhoz való hozzáférésért méltányos és arányos díjakat kell megállapítania, óránkénti, napi, havi, éves, illetve adott esetben tranzakciónkénti alapon.









2. függelék

Általános diagnosztikai eszközök kifejlesztését lehetővé tévő információk

1. Diagnosztikai eszközök gyártásához szükséges információk

A járműgyártóknak a javítási információkról szóló weboldalukon elérhetővé kell tenniük az 1.1., 1.2. és 1.3. pontban meghatározott információkat, hogy megkönnyítsék a többféle gyártmánnyal foglalkozó szervizek ellátását általános diagnosztikai eszközökkel. Az információknak tartalmazniuk kell a diagnosztikai eszközök összes funkcióját és a javítási információk és a hibaelhárítási utasítások összes elérhetőségét. Az információkhoz való hozzáférésért méltányos díj kérhető.

1.1. A kommunikációs protokollra vonatkozó információk

A következő információkat kell megadni, mindegyikhez feltüntetve a jármű gyártmányát, modelljét és változatát, vagy más használható meghatározást, mint például a jármű-azonosító számot (VIN) vagy a jármű és a rendszerek megnevezését:

a) a 49. sz. ENSZ-EGB-előírás 9B. mellékletének 4.7.3. szakaszában előírtak mellett a teljes diagnosztikát lehetővé tévő kiegészítő kommunikációs protokollra vonatkozó információrendszer, beleértve a kiegészítő hardver- vagy szoftverprotokollra vonatkozó információkat, a paraméterazonosítást, a továbbítási funkciókat, a diagnosztikai memóriára vonatkozó követelményeket vagy a hibaállapotokat;

b) arra vonatkozó részletes információk, hogy a 49. sz. ENSZ-EGB-előírás 9B. mellékletének 4.7.3. szakaszában előírt szabványoknak nem megfelelő valamennyi hibakódot hogyan lehet beszerezni és értelmezni;

c) az összes érvényes adatparaméter felsorolása, beleértve az arányosítási és hozzáférési információkat is;

d) az összes lehetséges üzempróba felsorolása, beleértve az eszközök bekapcsolását vagy szabályozását is, valamint az ezek megvalósításához szükséges eszközöket;

e) részletes ismertetése annak, hogyan lehet megszerezni az alkatrészekre és állapotokra vonatkozó információkat, az időbélyegeket, a függő diagnosztikai hibakódokat és a pillanatfelvételeket;

f) az adaptív tanulási paramétereknek, a variánskódolásnak, a pótalkatrészek paramétertáblázatának, valamint a felhasználói preferenciáknak a visszaállítása az alapállapotba;

g) az elektronikus vezérlőegység azonosítása és variánskódolás;

h) részletes ismertetése annak, hogyan lehet visszaállítani a szervizlámpákat;

i) a diagnosztikai csatlakozó helye és a csatlakozó részletes ismertetése;

j) a motorkód azonosítása.

1.2. A fedélzeti diagnosztika által ellenőrzött alkatrészek vizsgálata és diagnosztikája

Az alábbi információkat kell megadni:

a) a működőképességet ellenőrző vizsgálat leírása, az alkatrész vagy a kábelköteg szintjén;

b) a vizsgálat menete, beleértve a vizsgálati paraméterekre és alkatrészekre vonatkozó információkat is;

c) a csatlakozások részletes ismertetése, beleértve a bemenetek és kimenetek legnagyobb és legkisebb értékeit és a menet- és terhelési értékeket is;

d) adott menetállapotban – többek között üresjáratban – várható értékek;

e) az összetevők villamos értékei, statikus és dinamikus állapotukban;

f) meghibásodási mód értékek az összes fenti esetre vonatkozóan;

g) meghibásodási módok diagnosztikai eljárása, beleértve a hibafákat és a diagnosztika által irányított hibaelhárítást is.

1.3. A javításhoz szükséges adatok

Az alábbi információkat kell megadni:

a) az elektronikus vezérlőegység és az alkatrészek inicializálása (pótalkatrész beszerelésekor);

b) adott esetben új vagy csereként beépített elektronikus vezérlőegység inicializálása átadásos (át)programozási eljárásokkal.









VI. MELLÉKLET

A borulás hatásai ellen védő szerkezetekre vonatkozó követelmények (dinamikus vizsgálat)

A. ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK

1. A borulás hatásai ellen védő szerkezetekre vonatkozó uniós követelményeket (dinamikus vizsgálat) a B. pont tartalmazza.

B. A BORULÁS HATÁSAI ELLEN VÉDŐ SZERKEZETEKRE VONATKOZÓ KÖVETELMÉNYEK (DINAMIKUS VIZSGÁLAT) ( 1 )

1. Fogalommeghatározások

1.1. [Nem alkalmazható]

1.2. Borulás hatásai ellen védő szerkezet (ROPS) Borulás hatásai ellen védő szerkezet (védőfülke vagy -keret), a továbbiakban: „védőszerkezet”: az a szerkezeti elem a traktoron, amelynek alapvető célja, hogy megelőzze vagy korlátozza azokat a veszélyeket, amelyek a vezetőt érhetik, ha a traktor üzemszerű használat közben felborul. A borulás hatásai ellen védő szerkezet jellemzője, hogy elég szabad teret biztosít ahhoz, hogy megvédje a vezetőt, aki ülhet akár a védőszerkezet védelmében, akár a szerkezet külső éleit a traktor bármely olyan részével összekötő egyenesek által határolt térben, amely érintkezésbe kerülhet a sík talajjal, és amely borulás esetén képes a traktort az adott helyzetben megtartani.

1.3. Nyomtáv 1.3.1. Előzetes fogalommeghatározás: a kerék szimmetriasíkja A kerék szimmetriasíkja egyenlő távolságra található a keréktárcsák szegélyét azok külső pereménél magában foglaló két síktól. 1.3.2. A nyomtáv meghatározása A kerék tengelyén keresztülhaladó függőleges sík egyenes vonalban metszi a szimmetriasíkot; ez az egyenes egy pontban találkozik az alátámasztó felülettel. Ha a traktor azonos tengelyén található kerekek esetében így meghatározott két pont A és B, akkor a nyomtáv az A és a B pont közötti távolság. A nyomtávot ilyen módon mind az első, mind a hátsó kerekek tekintetében meg lehet határozni. Ikerkerekek esetében a nyomtáv a kerékpárok szimmetriasíkjainak megfelelő két sík közötti távolság. Hernyótalpas traktorok esetében a nyomtáv a hernyótalpak szimmetriasíkjai közötti távolság. 1.3.3. További fogalommeghatározás: a traktor szimmetriasíkja Az A és a B pontnak a traktor hátsó tengelyére vonatkozó szélső helyzete adja meg a nyomtáv lehetséges legnagyobb értékét. Az AB szakasszal a szakasz középpontjánál derékszöget bezáró függőleges sík a traktor szimmetriasíkja.

1.4. Tengelytáv Az első kerekek, illetve a hátsó kerekek tekintetében a fentiek szerint meghatározott két AB szakaszon keresztülhaladó függőleges síkok közötti távolság.

1.5. Az ülés ellenőrzési pontjának meghatározása; az ülés helyzete és beállítása a vizsgálathoz 1.5.1. Az ülés ellenőrzési pontja (seat index point: SIP) ( 2 ) Az ülés ellenőrzési pontját az ISO 5353:1995 szabvány szerint kell meghatározni. 1.5.2. Az ülés helyzete és beállítása a vizsgálathoz 1.5.2.1. Amennyiben a háttámla és az ülőfelület állítható, akkor úgy kell ezeket beállítani, hogy az ülés ellenőrzési pontja a hátsó, legfelső helyzetében legyen; 1.5.2.2. Amennyiben az ülés rugózott, akkor rugózását útjának közepén rögzíteni kell, kivéve, ha ez ellentétes az ülés gyártójának egyértelmű utasításaival; 1.5.2.3. Azon esetekben, amikor az ülés helyzete csak hosszanti irányban és függőlegesen állítható be, az ülés ellenőrzési pontján átmenő hosszanti tengelynek párhuzamosnak kell lennie a traktornak a kormánykerék középpontján átmenő függőleges hosszanti síkjával, és ettől a síktól legfeljebb 100 mm-re helyezkedhet el.

1.6. Védett tér 1.6.1. Referenciasík A védett tér a 3.8–3.10. ábrán és a 3.3. táblázatban látható. A védett tér meghatározása a referenciasíkhoz és az ülés ellenőrzési pontjához képest történik. A referenciasík egy olyan függőleges sík, amely általában a traktor hosszanti síkja és átmegy az ülés ellenőrzési pontján, valamint a kormánykerék középpontján. A referenciasík általában egybeesik a traktor hosszanti szimmetriasíkjával. Úgy kell tekinteni, hogy a terhelés során a referenciasík az üléssel és a kormánykerékkel együtt vízszintesen eltolódik, de merőleges marad a traktorra, illetve a borulás hatásai ellen védő szerkezet padlójára nézve. A védett tér az 1.6.2. és az 1.6.3. pont alapján határozható meg. 1.6.2. A védett tér meghatározása nem megfordítható üléssel felszerelt traktorok esetében A nem megfordítható üléssel felszerelt traktorok szabad terét az alábbi 1.6.2.1–1.6.2.10. pont határozza meg; ha a traktor vízszintes felületen áll, és amennyiben az ülés állítható, a hátsó, legfelső helyzetbe (2) van állítva, illetve amennyiben a kormánykerék állítható, az ülő vezető számára középső helyzetbe van állítva, a szabad teret a következő síkok határolják: 1.6.2.1. az A1 B1 B2 A2 vízszintes sík (810 + av) mm-rel az ülés ellenőrzési pontja (SIP) felett úgy, hogy a B1 B2 egyenes (ah – 10) mm-re a SIP mögött található; 1.6.2.2. a referenciasíkra merőleges G1 G2 I2 I1 ferde sík, amely a B1 B2 egyenes mögött 150 mm-rel található pontot és az ülés háttámlájának leghátsó pontját is magában foglalja; 1.6.2.3. a referenciasíkra merőleges A1 A2 I2 I1 hengeres felület, amelynek sugara 120 mm, és amely érinti a fenti 1.6.2.1. és 1.6.2.2. pontban meghatározott síkokat; 1.6.2.4. a referenciasíkra merőleges B1 C1 C2 B2 hengeres felület, amelynek sugara 900 mm, 400 mm-re előrenyúlik, és amely a B1 B2 egyenes mentén érinti a fenti 1.6.2.1. pontban meghatározott síkot; 1.6.2.5. a referenciasíkra merőleges C1 D1 D2 C2 ferde sík, amely a fenti 1.6.2.4. pontban meghatározott felületig terjed, és 40 mm-re esik a kormánykerék elülső külső élétől. A kormánykerék emelt állása esetén ez a sík a B1 B2 egyenestől a fenti 1.6.2.4. pontban meghatározott felületet érintve nyúlik előre; 1.6.2.6. a referenciasíkra merőleges D1 E1 E2 D2 függőleges sík, amely 40 mm-re esik a kormánykerék elülső külső élétől; 1.6.2.7. az ülés ellenőrzési pontja (SIP) alatt (90-av) mm-re található ponton keresztülhaladó E1 F1 F2 E2 vízszintes sík; 1.6.2.8. a G1 F1 F2 G2 felület szükség esetén a fenti 1.6.2.2. pontban meghatározott sík alsó határától a fenti 1.6.2.7. pontban meghatározott vízszintes síkig görbül, merőleges a referenciasíkra, és teljes hosszában érinti az ülés háttámláját; 1.6.2.9. a J1 E1 F1 G1 H1 és J2 E2 F2 G2 H2 függőleges síkok. Ezek a függőleges síkok az E1 F1 F2 E2 síktól felfelé 300 mm-re terjednek, az E1 E0 és E2 E0 közötti távolság 250 mm. 1.6.2.10. az A1 B1 C1 D1 J1 H1 I1 és A2 B2 C2 D2 J2 H2 I2 ferde párhuzamos síkok, ahol az erőkifejtés oldalán lévő sík felső széle legalább 100 mm-re van a függőleges referenciasíktól. 1.6.3. A védett tér meghatározása megfordítható vezetőhellyel felszerelt traktorok esetében A megfordítható vezetőhellyel (vagyis megfordítható üléssel és kormánykerékkel) rendelkező traktorok esetében a védett tér a kormánykerék és az ülés két helyzete által meghatározott két védett tér burkolófelülete. 1.6.4. Kiegészítő ülések 1.6.4.1. Olyan traktorok esetében, amelyekbe kiegészítő üléseket lehet beszerelni, a vizsgálatok során az összes lehetséges kiegészítő ülés ellenőrzési pontját magában foglaló burkolófelületet kell használni. A védőszerkezet nem eshet ezen különböző ülések ellenőrzési pontjait magában foglaló nagyobb védett téren belülre. 1.6.4.2. Amennyiben a vizsgálat elvégzése után új lehetőséget kínálnak az ülések elrendezésére, meg kell határozni, hogy az új ülés ellenőrzési pontja körüli védett tér teljes mértékben a korábban megállapított burkolófelületen belülre esik-e. Amennyiben nem, új vizsgálatot kell végezni. 1.6.4.3. A kiegészítő ülés nem foglalja magában a vezetőn kívüli más személy ülését, ahonnan a traktort nem lehet irányítani. Az ülés ellenőrzési pontja nem határozható meg, mivel a védett tér definíciója a vezetőülésre vonatkozik.

1.7. Nehezék nélküli tömeg A traktor tömege nehezékek nélkül, valamint – gumiabroncsokkal rendelkező traktorok esetében – folyadékballaszt nélkül. A traktornak menetkész állapotban kell lennie, feltöltött tartályokkal, csövezéssel és hűtővel, burkolattal rendelkező védőszerkezettel és minden, a rendes használathoz megkövetelt hernyótalp-felszereléssel vagy kiegészítő elsőkerékmeghajtás-alkatrészekkel, a járműkezelő nélkül.

1.8. Megengedett mérési tűrések Távolság ± 0,5 mm Erő ± 0,1 % (az érzékelő teljes mérési tartományában) Tömeg ± 0,2 % (az érzékelő teljes mérési tartományában) Gumiabroncs-nyomás ± 5,0 % Szög ± 0,1°

1.9. Jelmagyarázat



ah (mm) Az ülés vízszintes állítási tartományának fele av (mm) Az ülés függőleges állítási tartományának fele E (J) Energiabevitel a vizsgálat közben F (N) Statikus terhelőerő H (mm) A lengőtömeg tömegközéppontjának emelkedési magassága I. (kg.m2) A hátsó tengelyre számított tehetetlenségi nyomaték, kizárva a hátsó ütközési energia kiszámításához használt kerekeket L (mm) A hátsó ütközési energia kiszámításához használt tengelytáv M (kg) Az energia és nyomóerők kiszámításához használt tömeg

2. Alkalmazási terület

2.1. Ez a melléklet olyan traktorokra alkalmazandó, amelyeknek legalább két tengelye és gumiabroncsos kerekei vannak hernyótalp-csatlakozóelemekkel vagy azok nélkül, és amelyek nehezék nélküli traktortömege 600 kg felett van, de általában kevesebb, mint 6 000 kg.

2.2. A hátsó kerekek minimális nyomtávja általában nagyobb mint 1 150 mm. Elismert tény, hogy lehetnek olyan tervezésű traktorok, például fűnyírók, keskeny szőlészeti traktorok, korlátozott szabad magassággal rendelkező épületekben vagy gyümölcsösökben használt alacsony profilú traktorok, nagy szabad magasságú traktorok, valamint különleges erdészeti gépek, mint például a szállítók és rönkvontatók, amelyekre ez a melléklet nem vonatkozik.

3. Szabályok és iránymutatások

3.1. Általános rendelkezések

3.1.1. A védőszerkezetet a traktorgyártó vagy más független vállalat is gyárthatja. Mindkét esetben a vizsgálat csak arra a traktormodellre érvényes, amelyen azt végrehajtják. A védőszerkezet vizsgálatát ismételten el kell végezni minden egyes traktormodellre vonatkozóan, amelyre azt felszerelik. A vizsgálóállomások azonban igazolhatják, hogy a szilárdsági vizsgálatok érvényesek olyan traktormodellekre is, amelyek az eredeti modellből származnak a motoron, erőátvitelen, kormányszerkezeten vagy az elülső felfüggesztésen elvégzett változtatások eredményeként (lásd alább a 3.6. pontot: Kiterjesztés más traktortípusokra). Másfelől egynél több védőszerkezet is vizsgálható bármilyen traktormodell esetében.

3.1.2. A dinamikus vizsgálatra átadott védőszerkezetet úgy kell átadni, hogy normális módon rögzítve van ahhoz a traktormodellhez, amellyel kapcsolatban vizsgálják. Az átadott traktornak teljesnek és üzemképesnek kell lennie.

3.1.3. „Tandem” traktor esetében azon rész szabványos változatának a tömegét kell alkalmazni, amelyre a védőszerkezetet felszerelték.

3.1.4. A védőszerkezetet tervezhetik kizárólag arra a célra, hogy megvédje a vezetőt abban az esetben, ha a traktor felborul. Az ilyen szerkezetre többé-kevésbé ideiglenes jellegű időjárás ellen védő szerkezet is felszerelhető a vezető számára. Az ilyen szerkezetet a vezető általában eltávolítja meleg időben. Vannak azonban olyan védőszerkezetek is, amelyek burkolata állandó, és meleg időben ablakok vagy fülek biztosítják a szellőzést. Mivel a burkolat hozzájárulhat a szerkezet szilárdságához, és ha levehető, előfordulhat, hogy éppen akkor hiányzik, amikor baleset történik, a vizsgálat céljából minden olyan részt le kell venni, amelyet a vezető ily módon leszerelhet. A kinyitható ajtókat, tetőablakokat és ablakokat vagy le kell venni, vagy nyitott helyzetben rögzíteni kell a vizsgálathoz, hogy ne járulhassanak hozzá a védőszerkezet szilárdságához. Meg kell említeni, hogy ebben a helyzetben veszélyt jelentenek-e a vezető számára felborulás esetén. E szabályok leírása során a továbbiakban csak a védőszerkezet vizsgálatára történik utalás. Ebbe beleértendő a nem ideiglenes jellegű burkolat. Bármely biztosított ideiglenes burkolat leírását bele kell foglalni a specifikációba. A vizsgálat előtt el kell távolítani minden üveg vagy hasonló törékeny anyagot. Azokat a traktor és védőszerkezet alkatrészeket, amelyek megsérülhetnek a vizsgálat közben, és amelyek nem befolyásolják a védőszerkezet szilárdságát és méreteit, le lehet venni a vizsgálat előtt, ha a gyártó úgy kívánja. A vizsgálat során nem végezhető javítás vagy beállítás.

3.1.5. A traktor bármely olyan alkatrészét, amely hozzájárul a védőszerkezet szilárdságához, mint például a sárvédők, amelyeket a gyártó erősített meg, le kell írni a vizsgálati jegyzőkönyvben, és a méreteit meg kell adni.

3.2. Berendezés és a vizsgálat feltételei

3.2.1. A szerkezetet egy lengőtömeggel kell ütköztetni, és első, valamint hátsó nyomóvizsgálatnak kell alávetni.

3.2.2. A lengőtömeg tömege (3.1. ábra) 2 000 kg kell, hogy legyen. Ütközési felületének méretei: 680 × 680 mm ± 20. A lengőtömeget úgy kell elkészíteni, hogy tömegközéppontjának helyzete változatlan maradjon (például betonba ágyazott vasrudakkal). A lengőtömeget a padló felett kb. 6 m magasan lévő forgáspontból kell felfüggeszteni úgy, hogy a lengőtömeg magasságát kényelmesen és biztonságosan be lehessen állítani.

3.2.3. Az olyan traktorok esetében, amelyek tömegének kevesebb mint 50 %-a nehezedik az első kerekekre, az első ütést a szerkezet hátuljára kell irányozni. Ezt követi egy nyomóvizsgálat szintén a szerkezet hátulján. A második ütés elöl, a harmadik ütés pedig oldalt érje a szerkezetet. Végül egy második nyomóvizsgálat következik elöl. Az olyan traktorok esetében, amelyek tömegének legalább 50 %-a nehezedik az első kerekekre, az első ütést a szerkezet elejére kell irányozni, a másodikat pedig az oldalára. Ezután következik a két nyomóvizsgálat, először hátul, utána pedig elöl.

3.2.4. A megfordítható vezetőhellyel (vagyis megfordítható üléssel és kormánykerékkel) ellátott traktorok esetében az első ütést hosszanti irányban kell kifejteni, a szerkezet nehezebb végénél (amelyre a traktor tömegének több mint 50 %-a nehezedik). Ezt követi egy nyomóvizsgálat, ugyanezen a részen. A második ütés a szerkezet másik végén, a harmadik ütés pedig oldalt érje a szerkezetet. Végül egy második nyomóvizsgálat következik a szerkezet könnyebb végén.

3.2.5. A hátsó kerekekre megadott nyomtávot úgy kell megválasztani, hogy a szerkezetet semmiképpen ne támasszák meg a gumiabroncsok a vizsgálat közben. Ezt a rendelkezést figyelmen kívül lehet hagyni, ha kerekek lehető legszélesebb nyomtávja esetében biztosított az ilyen támaszték.

3.2.6. A traktor azon oldalára kell az oldalról irányzott ütést mérni, amelyik a vizsgálóállomás véleménye szerint valószínűleg a legnagyobb mértékű alakváltozást fogja elszenvedni. A hátsó ütést az oldalsó ütéssel átellenben lévő sarokra kell mérni, az elülső ütést pedig az oldalsó ütéshez közelebbi sarokra. A hátsó ütést a traktor szimmetriasíkjától mért távolság kétharmadánál, a védőszerkezet külső oldalát érintő függőleges síkra kell mérni. Ha azonban a védőszerkezet hátsó részében egy görbület a központtól mért távolság kevesebb mint kétharmadánál kezdődik, az ütést a görbület elejére kell mérni, vagyis arra a pontra, ahol ez a görbe érinti a traktor szimmetriasíkjára merőleges vonalat.

3.2.7. Ha a vizsgálat során bármilyen rögzítés, támaszték vagy tömb elmozdul vagy eltörik, a vizsgálatot meg kell ismételni.

3.3. Ütésvizsgálat

3.3.1. Hátulról történő ütésvizsgálat (3.2.a. és 3.2.b. ábra)

3.3.1.1. Nem kell hátulról történő ütésvizsgálatot végezni olyan traktorok esetében, amelyek tömegének legalább 50 %-a (a fent meghatározottak szerint) az első kerekekre nehezedik.

3.3.1.2. A traktort úgy kell elhelyezni a lengőtömeghez viszonyítva, hogy a lengőtömeg abban a pillanatban ütközzön a szerkezetnek, amikor az ütközési felület és a tartóláncok a függőlegeshez képest 20°-os szögben állnak, kivéve, ha az alakváltozás során a szerkezet ennél nagyobb szöget zár be a függőlegessel az érintkezési pontban. Ebben az esetben, kiegészítő támaszték segítségével az ütközési felületet úgy kell beállítani, hogy párhuzamos legyen a szerkezet oldalával az érintkezési pontban a maximális alakváltozás pillanatában úgy, hogy a tartóláncok a függőlegeshez képest 20°-os szögben maradnak. A szerkezetnek azt a pontját kell ütközési pontként választani, amely a traktor hátrafelé történő borulásakor valószínűleg először érintené a talajt; ez általában a felső él. A lengőtömeg magasságát is úgy kell megválasztani, hogy ne fordulhasson el az érintkezési pont körül.

3.3.1.3. A traktort le kell kötni. A lekötés rögzítési pontjai körülbelül 2 m-rel a hátsó tengely mögött és 1,5 m-rel az első tengely előtt legyenek. Minden tengelyen két-két lekötés kell, hogy legyen, a traktor szimmetriasíkjának minden oldalán egy-egy. A lekötés 12,5–15 mm átmérőjű acélkábel legyen, amelynek szakítószilárdsága 1 100 –1 260 MPa. A traktor gumiabroncsait fel kell fújni, és a lekötéseket úgy kell megfeszíteni, hogy az alább, a 3.1. táblázatban megadott gumiabroncsnyomás és alakváltozási értékek érvényesüljenek. A lekötések megfeszítése után egy 150 × 150 mm-es fagerendát kell a hátsó kerekek elé szorosan beszorítani.

3.3.1.4. A lengőtömeget annyira kell hátrahúzni, hogy tömegközéppontjának az ütközési pont fölötti H magasságára az alábbi két képlet egyike – a gyártó választása szerint – érvényes legyen: vagy

3.3.1.5. A lengőtömeget el kell engedni, hogy nekiütközzön a szerkezetnek. A gyorskioldó mechanizmust úgy kell elhelyezni, hogy ne billentse ki a súlyt az azt tartó láncokhoz képest az elengedés pillanatában.



3.1. táblázat Gumiabroncsnyomás-értékek Gumiabroncsnyomás-értékek kPa (1) Alakváltozás mm Négykerék-meghajtású traktorok egyforma nagyságú első és hátsó kerekekkel: Első 100 25 Hátsó 100 25 Négykerék-meghajtású traktorok, ahol az első kerekek kisebbek, mint a hátsó kerekek: Első 150 20 Hátsó 100 25 Kétkerék-meghajtású traktorok: Első 200 15 Hátsó 100 25 (*1) Víznehezék nem használható.

3.3.2. Elölről történő ütésvizsgálat (3.3.a. és 3.3.b. ábra)

3.3.2.1. Ugyanúgy kell végrehajtani, mint a hátulról történő ütésvizsgálatot. A rögzítők ugyanolyanok, de a fagerendát a hátsó kerekek mögé kell beszorítani. A lengőtömeg tömegközéppontjának ejtési magasságát a következő képlettel kell meghatározni:

3.3.2.2. A szerkezetnek azt a pontját kell ütközési pontként választani, amely a traktor előre haladás közben bekövetkező oldalirányú borulásakor valószínűleg először érintené a talajt; ez általában az elülső sarok felső része.

3.3.3. Oldalról történő ütésvizsgálat (3.4. ábra)

3.3.3.1. A traktort úgy kell elhelyezni a lengőtömeghez viszonyítva, hogy a lengőtömeg abban a pillanatban ütközzön a szerkezetnek, amikor az ütközési felület és a tartóláncok függőleges helyzetben vannak, kivéve, ha az alakváltozás során a szerkezet nem függőleges helyzetű az érintkezési pontban. Ebben az esetben az ütközési felületet úgy kell beállítani, hogy megközelítőleg párhuzamos legyen a szerkezettel az érintkezési pontban a maximális alakváltozás pillanatában. Ezt a beállítást kiegészítő támasztékok segítségével úgy kell elvégezni, hogy a tartóláncok függőleges helyzetűek maradjanak az ütközés pillanatában. A szerkezetnek azt a pontját kell ütközési pontként választani, amely a traktor oldalirányú borulásakor valószínűleg először érintené a talajt; ez általában a felső él.

3.3.3.2. Az ütközési pontnak az ülés ellenőrzési pontja előtt 60 mm-re, a traktor szimmetriasíkjára merőlegesen futó síkba kell esnie, úgy, hogy az ülés a hosszanti ülésbeállítási tartomány közepén legyen, kivéve, ha biztos, hogy az él bármely másik része ütközne a talajhoz először. A lengőtömeg magasságát is úgy kell megválasztani, hogy ne legyen hajlamos elfordulni az érintkezési pont körül.

3.3.3.3. Megfordítható vezetőhellyel felszerelt traktorok esetében az ütközési pontnak a traktor szimmetriasíkjára merőlegesen futó síkba kell esnie, a két ülés-ellenőrzési pont közötti középpontban.

3.3.3.4. A traktor hátsó kerekét le kell kötni azon az oldalon, ahová az ütést mérik. A lekötések feszességét úgy kell meghatározni, mint a hátulról történő ütésvizsgálat esetében. Rögzítés után egy 150 × 150 mm-es gerendát kell beszorítani szorosan az ütéssel ellentétes oldalon lévő hátsó kerék oldalához. Támasztékként egy gerendát kell ehhez a kerékhez elhelyezni és a padlóhoz erősíteni úgy, hogy ütközés során szorosan a kerékhez rögzítve maradjon. A gerenda hosszúságát úgy kell megválasztani, hogy amikor a kerékhez van szorítva, 25–40° fokos szöget zárjon be a vízszinteshez képest. Továbbá a hossza legyen a vastagsága 20–25-szöröse, szélessége pedig vastagságának 2-3-szorosa.

3.3.3.5. A lengőtömeget úgy kell hátrahúzni, mint az előző vizsgálatok során, hogy tömegközéppontjának az ütközési pont fölötti H magasságára az alábbi képlet érvényes legyen:

3.3.3.6. Az oldalról történő ütésvizsgálat során meg kell állapítani, hogy mekkora a különbség a legnagyobb pillanatnyi és a maradó alakváltozás között az ülés ellenőrzési pontja felett (810 + av) mm-es magasságban. Ehhez olyan eszközt lehet használni, amelyen egy mozgó súrlódó gallér szorosan illeszkedik egy vízszintes rúdra. A rúd egyik végét rá kell csatlakoztatni a szerkezet felső részéhez, míg másik végét a traktor alvázához erősített függőleges rúdon lévő furaton kell átdugni. A gallért a traktor alvázához erősített függőleges rúdhoz kell illeszteni az ütés előtt, és távolsága tőle az ütés után megadja a különbséget a legnagyobb pillanatnyi és a maradó alakváltozás között.

3.4. Nyomóvizsgálatok

Szükségessé válhat a traktor elejének a leszorítása a hátul végzett vizsgálat közben. A tengelyek alá bakokat kell helyezni, hogy ne a gumiabroncsok vegyék fel a nyomóerőt. A felhasznált keresztgerenda szélessége kb. 250 mm, és a gerendát csukló köti össze a terhelést kifejtő mechanizmussal (3.5. ábra).

3.4.1. Nyomóvizsgálat a szerkezet hátsó részén (3.6.a és 3.6.b ábra)

3.4.1.1. A nyomógerendát a hátsó legfelső szerkezeti elemeken keresztül kell elhelyezni, hogy a nyomóerők eredője a traktor függőleges referenciasíkjában legyen. Az F nyomóerőt ott kell kifejteni, ahol: F = 20 M Ezt az erőt még 5 másodpercig kell kifejteni azt követően, hogy a védőszerkezet minden látható mozgása megszűnt.

3.4.1.2. Amennyiben a védőszerkezet tetejének hátsó része nem képes felvenni a teljes nyomóerőt (3.7.a. és 3.7.b. ábra), akkor az erőt annyi ideig kell fenntartani, amíg a tető annyira deformálódik, hogy egybeesik azzal a síkkal, amely a védőszerkezet felső részét összeköti a traktor hátuljának azon részével, amely borulás esetén képes megtartani a traktort. Ezután az erőt meg kell szüntetni, és a nyomógerendát át kell helyezni a védőszerkezet azon pontja fölé, amely a traktort teljes átfordulásakor tartaná. Az F nyomóerőt ki kell fejteni.

3.4.2. Nyomóvizsgálat a szerkezet elülső részén (3.6.a. és 3.6.b. ábra)

3.4.2.1. A nyomógerendát az elülső legfelső szerkezeti elemeken keresztül kell helyezni, hogy a nyomóerők eredője a traktor függőleges referenciasíkjába essen. Az F nyomóerőt ott kell kifejteni, ahol: F = 20 M Ezt az erőt még 5 másodpercig kell kifejteni azt követően, hogy a védőszerkezet minden látható mozgása megszűnt.

3.4.2.2. Amennyiben a védőszerkezet tetejének elülső része nem képes felvenni a teljes nyomóerőt (3.7.a. és 3.7.b. ábra), akkor az erőt annyi ideig kell fenntartani, amíg a tető annyira deformálódik, hogy egybeesik azzal a síkkal, amely a védőszerkezet felső részét összeköti a traktor elejének azon részével, amely borulás esetén képes megtartani a traktort. Ezután az erőt meg kell szüntetni, és a nyomógerendát át kell helyezni a védőszerkezet azon pontja fölé, amely a traktort teljes átfordulásakor tartaná. Ezután ki kell fejteni az F nyomóerőt.

3.5. Az elfogadás feltételei

3.5.1. A vizsgálat minden része után szemrevételezéssel ellenőrizni kell a szerkezetet és a traktort, hogy nincs-e rajtuk törés vagy repedés. A szerkezet akkor felel meg a vizsgálaton, ha teljesülnek az alábbi feltételek: 3.5.1.1. nincsenek repedések a szerkezeti elemeken, a rögzítő alkatrészeken vagy a traktor azon részein, amelyek hozzájárulnak a védőszerkezet szilárdságához (kivéve a lenti 3.5.1.3. pontban meghatározottakat). 3.5.1.2. nincsenek repedések a védőszerkezet szilárdságához hozzájáruló hegesztésekben vagy a védőszerkezet rögzítő alkatrészein. A burkolólemezek rögzítésére szolgáló pont- vagy varrathegesztések általában ki vannak zárva ebből a feltételből; 3.5.1.3. acéllemez szerkezeteken előforduló energiaelnyelő repedések elfogadhatóak, feltéve, hogy a vizsgálóállomás úgy ítéli meg, hogy nem csökkentették számottevően a védőszerkezet alakváltozási ellenállását. A lengőtömeg szélei által az acéllemez alkatrészekben okozott repedéseket figyelmen kívül kell hagyni; 3.5.1.4. mindkét nyomóvizsgálat során el kell viselni a kellő erőhatást; 3.5.1.5. az oldalirányú ütésvizsgálat során a legnagyobb pillanatnyi alakváltozás és a maradó alakváltozás közötti különbség nem lehet több, mint 250 mm (3.11. ábra); 3.5.1.6. a vizsgálatok semelyik szakaszában sem hatolhat be a védett térbe egyetlen rész sem. Egyetlen rész sem ütközhet az ülésnek a vizsgálatok során. A védett tér nem eshet a védőszerkezet védelmén kívül. A védett tér akkor tekinthető a védőszerkezet védelmi övezetén kívül lévőnek, ha bármely része érintkezésbe kerülne a sík talajjal, ha a traktor arra az oldalra borulna, amelyre a vizsgálat során a terhelést ráadták. Ennek megállapításához a gyártó által a gumiabroncsokra és a nyomtávra előírt legkisebb értéket kell figyelembe venni. 3.5.1.7. ízelt kormányzású traktorok esetében a két rész középsíkjai feltehetően egy vonalban vannak.

3.5.2. Az utolsó nyomóvizsgálat után fel kell jegyezni a védőszerkezet maradó alakváltozását. Ehhez a vizsgálat megkezdése előtt fel kell jegyezni a fő elemek helyzetét az ülés ellenőrzési pontjához képest. Ezután rögzíteni kell a vizsgálat során ütköztetett elemek minden elmozdulását, valamint a tető elülső és hátsó elemeinek magasságában bekövetkezett minden változást.

3.6. Kiterjesztés más traktortípusokra

3.6.1. [Nem alkalmazható]

3.6.2. Műszaki kiterjesztés Ha műszaki módosításokat végeznek a traktoron, a védőszerkezeten vagy a védőszerkezetnek a traktorra történő erősítésére szolgáló módszeren, az eredeti vizsgálatot végző vizsgálóállomás a következő esetekben adhat ki „műszaki kiterjesztési jegyzőkönyvet”: 3.6.2.1. A szerkezeti vizsgálat eredményeinek kiterjesztése más traktormodellekre Az ütés- és nyomóvizsgálatokat nem szükséges valamennyi traktormodellen elvégezni, amennyiben a védőszerkezet és a traktor megfelel az alábbi 3.6.2.1.1–3.6.2.1.5. pontban meghatározott feltételeknek. 3.6.2.1.1. A szerkezet legyen azonos a vizsgált szerkezettel; 3.6.2.1.2. A kívánt energia nem haladhatja meg az eredeti vizsgálathoz számított energiamennyiséget 5 százaléknál nagyobb mértékben. Az 5 %-os korlát olyan kiterjesztésekre is vonatkozik, amikor ugyanazon a traktoron a talpakat kerekekre cserélik. 3.6.2.1.3. A felerősítés módja és a traktornak azon alkatrészei, amelyekre a felerősítés történik, azonosak. 3.6.2.1.4. Minden olyan alkatrész, például a sárvédők és a motorháztető, amely