02000L0029 — HU — 14.12.2019 — 028.001

Ez a dokumentum kizárólag tájékoztató jellegű és nem vált ki joghatást. Az EU intézményei semmiféle felelősséget nem vállalnak a tartalmáért. A jogi aktusoknak – ideértve azok bevezető hivatkozásait és preambulumbekezdéseit is – az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett és az EUR-Lex portálon megtalálható változatai tekintendők hitelesnek. Az említett hivatalos szövegváltozatok közvetlenül elérhetők az ebben a dokumentumban elhelyezett linkeken keresztül

Módosította:





Módosította:





Helyesbítette:









▼B

A TANÁCS 2000/29/EK IRÁNYELVE

(2000. május 8.)

a növényeket vagy növényi termékeket károsító szervezeteknek a Közösségbe történő behurcolása és a Közösségen belüli elterjedése elleni védekezési intézkedésekről







1. cikk

▼M30 M31 —————

▼M4

(4) Az ezen irányelv hatálya alá tartozó kérdésekkel kapcsolatban a tagállamok biztosítják a szoros, gyors, azonnali és hatékony együttműködést a Bizottsággal. Ennek érdekében, minden egyes tagállam egyetlen hatóságot hoz létre vagy jelöl ki, amely – legalább – az ilyen kérdésekkel kapcsolatos koordinációért és kapcsolattartásért felelős. Erre a célra lehetőleg az NNE alapján felállított hivatalos növényvédelmi szervezetet jelölik ki.

E hatóságról és minden későbbi változásról a többi tagállamot és a Bizottságot értesítik.

A 18. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban, az egyetlen hatóság feljogosítható arra, hogy koordinációs vagy kapcsolattartási feladatokat adjon át vagy delegáljon – amennyiben azok az ezen irányelv hatálya alá tartozó, elhatárolható növény-egészségügyi kérdésekhez kapcsolódnak – egy másik szolgálat számára.

▼M30 M31 —————

▼B

2. cikk

(1) Ennek az irányelvnek az alkalmazásában:

▼M30 M31 —————

▼B

g) egy tagállam illetékes hivatalos szervei:

i. a tagállamnak az 1. cikk (4) bekezdésében említett hatósági növényvédelmi ►M4 szervezete(i) ◄ ; vagy

ii. bármely állami hatóság, amelyet

— nemzeti szinten,

— vagy – az érintett tagállam alkotmánya által megszabott határokon belüli felügyelet mellett – a nemzeti hatóságokból regionális szinten létesítettek.

▼M23

Egy tagállam illetékes hivatalos szervei – a nemzeti jogszabályokkal összhangban – átruházhatják az ezen irányelvben meghatározott feladatokat bármely, akár a köz-, akár a magánjog hatálya alá eső jogi személyre úgy, hogy azokat felhatalmazásuk alapján és felügyeletük mellett e jogi személy végezze el, feltéve, hogy e jogi személy – és annak tagjai – személyesen nem érdekeltek az általuk tett intézkedések kimenetelében.

A tagállamok illetékes hivatalos szervei biztosítják, hogy a második albekezdésben említett jogi személyt hivatalosan jóváhagyott alapszabálya értelmében kizárólag meghatározott közfeladatokkal bízzák meg, kivéve a laboratóriumi vizsgálatokat, amelyeket a jogi személy abban az esetben is elvégezhet, ha azok nem tartoznak meghatározott közfeladatai közé.

A harmadik albekezdés ellenére egy tagállam illetékes hivatalos szervei az ezen irányelvben előírt laboratóriumi vizsgálatok elvégzését olyan jogi személyre is átruházhatják, amely nem felel meg azon rendelkezésnek.

A laboratóriumi vizsgálat csak abban az esetben ruházható át, ha az illetékes hivatalos szerv az átruházás teljes ideje alatt biztosítja, hogy a jogi személy, amelyre átruházza a laboratóriumi vizsgálatok végzését, szavatolni tudja a pártatlanságot, a megfelelő minőséget és a bizalmas információk védelmét, továbbá a rá átruházott feladatok elvégzése és egyéb tevékenységei nem összeférhetetlenek egymással.

▼B

A tagállamok biztosítják az első albekezdés ii. pontjában és annak i. pontjában említett testületek közötti szoros együttműködést.

A ►M4 18. cikk (2) bekezdésében megállapított eljárással összhangban ◄ , továbbá az első albekezdés i. pontjában említett testület vagy testületek nevében létrehozott és e testület felhatalmazása alapján és felügyelete mellett tevékenykedő más jogi személyek is jóváhagyhatók, feltéve hogy ezek nem érdekeltek személyesen az általuk tett intézkedések kimenetelében.

▼M4

Az 1. cikk (4) bekezdésében említett egyetlen hatóság tájékoztatja a Bizottságot az érintett tagállamban működő illetékes hivatalos szervekről. A Bizottság ezt az információt továbbítja a többi tagállamnak;

▼M30 M31 —————

▼B

i) egy nyilatkozat vagy intézkedés – a 21. cikk rendelkezéseinek sérelme nélkül – akkor hivatalos, ha azt az alábbiak teszik vagy foganatosítják:

▼M4

— egy harmadik ország hivatalos nemzeti növényvédelmi szervezetének képviselői által vagy – az ő felelősségük mellett – más szakmailag képzett és a hivatalos nemzeti növényvédelmi szervezet megfelelő felhatalmazásával rendelkező köztisztviselők által, a növény-egészségügyi bizonyítványok és az újrakiviteli növény-egészségügyi bizonyítványok, vagy ezek elektronikus változatának kiállításával kapcsolatos nyilatkozatok vagy intézkedések esetében,

▼B

— minden más esetben, vagy az ilyen képviselők vagy köztisztviselők, vagy a tagállam illetékes hivatalos szerveinek egyike által alkalmazott minősített megbízottak, feltéve hogy e megbízottak személyesen nem érdekeltek az általuk tett intézkedések kimenetelében, és megfelelnek a minimális képesítési követelményeknek.

A tagállamok biztosítják, hogy köztisztviselőik és minősített megbízottaik rendelkeznek azokkal a képesítésekkel, amelyek az ezen irányelv megfelelő alkalmazásához szükségesek. Az ilyen képesítésekre vonatkozóan a ►M4 18. cikk (2) bekezdésében megállapított eljárással összhangban ◄ iránymutatás dolgozható ki.

A Bizottság – a Növény-egészségügyi Állandó Bizottság keretében eljárva – az érintett köztisztviselők és minősített megbízottak továbbképzésére vonatkozóan közösségi szintű programokat dolgoz ki, és azok végrehajtását figyelemmel kíséri annak érdekében, hogy a nemzeti szinten megszerzett ismereteket és tapasztalatokat a fent említett képesítések szintjére hozza. A Bizottság hozzájárul e továbbképzés pénzügyi támogatásához, és javasolja, hogy a Közösség költségvetésében különítsék el e célra a megfelelő összegeket;

▼M4

j) belépési pont: az a hely, ahol a növények, növényi termékek vagy más áruk először lépnek a Közösség vámterületére: légi mozgás esetén a repülőtér, tengeri vagy folyami mozgás esetén a kikötő, vasúti mozgás esetén a vasútállomás, más mozgás esetén pedig a Közösség szárazföldi határa átlépésének helye szerint területileg illetékes vámhivatal;

k) a belépési pont hivatalos szerve: valamely tagállamnak a belépési pontért felelős illetékes hivatalos szerve;

l) a rendeltetési hely hivatalos szerve: valamely tagállamnak a „rendeltetési hely vámhivatala” helye szerinti területért felelős illetékes hivatalos szerve;

m) a belépési pont vámhivatala: a fenti j) pontban meghatározott belépési pont hivatala;

n) a rendeltetési hely vámhivatala: a 2454/93/EGK bizottsági rendelet ( 1 ) 340b. cikkének (3) bekezdése értelmében vett rendeltetési hely hivatala;

▼M30 M31 —————

▼M4

p) szállítmány: egyetlen, a vámeljáráshoz vagy más alaki követelményekhez szükséges okmány – például egyetlen növény-egészségügyi bizonyítvány vagy egyetlen alternatív okmány vagy jelölés – hatálya alá tartozó árumennyiség; egy szállítmány egy vagy több tételből állhat;

q) az áru vámjogi sorsa: a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló, 1992. október 12-i 2913/92/EGK tanácsi rendelet ( 2 ) (a továbbiakban: Közösségi Vámkódex) 4. cikkének 15. pontjában említett vámjogi sors;

r) árutovábbítás: vámfelügyelet alatt álló áruknak a 2913/92/EGK rendelet 91. cikke szerinti mozgása, a Közösség vámterületének két pontja között.

▼M30 M31 —————

▼B

11. cikk

▼M30 M31 —————

▼B

(3) Az (1) bekezdés alkalmazásának mértékéig az érintett növényeket, növényi termékeket vagy termesztőközeget alá kell vetni a következő hatósági intézkedések közül egynek vagy többnek:

— megfelelő kezelés, majd – ha úgy tekinthető, hogy a kezelés eredményeképpen azok megfelelnek a feltételeknek – a megfelelő növényútlevél kiadása a 10. cikknek megfelelően,

— engedély azok elszállítására – hatósági ellenőrzés mellett – olyan zónákba, ahol azok nem jelentenek további veszélyt,

— engedély azok elszállítására – hatósági ellenőrzés mellett – az ipari feldolgozás helyszíneire,

— megsemmisítés.

A ►M4 18. cikk (2) bekezdésében megállapított eljárással összhangban ◄ , végrehajtási rendelkezések fogadhatók el, amelyek érintik:

— azokat a feltételeket, amelyeknek megfelelően az első albekezdésben meghatározott intézkedések közül egy vagy több foganatosítható vagy nem foganatosítható,

— az említett intézkedések konkrét jellemzőit és feltételeit.

▼M30 M31 —————

▼M4

12. cikk

(1) A tagállamok hatósági ellenőrzéseket szerveznek annak érdekében, hogy biztosítsák az ezen irányelvben – és különösen a 10. cikk (2) bekezdésében – foglalt rendelkezések betartását, amely ellenőrzéseket szúrópróbaszerűen, a növények, növényi termékek vagy más áruk származásával kapcsolatos bármiféle megkülönböztetés nélkül és a következő rendelkezésekkel összhangban végeznek:

— esetenkénti ellenőrzések, bármikor és bárhol, ahová a növényeket, növényi termékeket vagy más árukat szállítják,

— esetenkénti ellenőrzések olyan létesítményekben, ahol növényeket, növényi termékeket vagy más árukat termesztenek, állítanak elő, tárolnak vagy kínálnak eladásra, továbbá a vásárlók létesítményeiben,

— esetenkénti ellenőrzések bármely más, növény-egészségügyi okokon kívüli okból végzett iratellenőrzéssel egyidejűleg.

A 10. cikk (3) bekezdésével és a 13c. cikk (1b) bekezdésével összhangban rendszeres ellenőrzéseket kell tartani a hatósági nyilvántartásban felsorolt létesítményekben, továbbá a 6. cikk (6) bekezdésével összhangban rendszeres ellenőrzések végezhetők a hatósági nyilvántartásban felsorolt létesítményekben.

Az ellenőrzéseket célirányosan kell elvégezni, ha olyan tényekre derült fény, amelyek arra utalnak, hogy ennek az irányelvnek egy vagy több rendelkezését nem tartották be.

(2) Növények, növényi termékek vagy más áruk kereskedelmi felvásárlói – mint a növénytermesztéssel hivatásszerűen foglalkozó végfelhasználók – legalább egy évig megőrzik a kapcsolódó növényútleveleket és feltüntetik nyilvántartásukban a hivatkozásokat.

Az ellenőrök számára a termelési és értékesítési lánc minden szakaszában hozzáférést biztosítanak a növényekhez, növényi termékekhez vagy más árukhoz. Az ellenőrök jogosultak elvégezni az érintett hatósági ellen-őrzéshez szükséges minden vizsgálatot, beleértve a növényútlevelekkel és a nyilvántartásokkal kapcsolatos vizsgálatokat is.

(3) A tagállamokat a hatósági ellenőrzésekben a 21. cikkben említett szakértők segíthetik.

(4) Amennyiben az (1) és (2) bekezdéssel összhangban elvégzett hatósági ellenőrzések révén megállapítást nyer, hogy a növények, növényi termékek vagy más áruk károsító szervezetek elterjedésének veszélyét hordozzák, akkor azokat a 11. cikk (3) bekezdésével összhangban hatósági intézkedéseknek vetik alá.

A 16. cikk szerinti bejelentések és információk sérelme nélkül, a tagállamok biztosítják – amennyiben az érintett növények, növényi termékek vagy más áruk egy másik tagállamból érkeznek –, hogy az átvevő tagállam egyetlen hatósága azonnal tájékoztatja a kérdéses tagállam egyetlen hatóságát és a Bizottságot megállapításairól és az általa tervezett vagy foganatosított intézkedésekről. A 18. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban egységes tájékoztatási rendszert hozhatnak létre.

13. cikk

(1) A tagállamok biztosítják, hogy:

— a 3. cikk (3) bekezdése, és a 13b. cikk (1), (2), (3), (4) és (5) bekezdésének sérelme nélkül,

— a 15. cikk (1) bekezdése szerint elfogadott eltérésekben, a 15. cikk (2) bekezdése szerint elfogadott egyenértékűségi intézkedésekben, vagy a 16. cikk szerint elfogadott szükséghelyzeti intézkedésekben megállapított egyedi követelmények és feltételek sérelme nélkül, és

— az e cikkben tárgyalt kérdésekben a Közösség és egy vagy több harmadik ország között megkötött egyedi megállapodások sérelme nélkül,

az V. melléklet B. részében felsorolt és valamilyen harmadik országból származó és a Közösség vámterületére behozott növényeket, növényi termékeket vagy más árukat – belépésük időpontjától kezdve – a Közösségi Vámkódex 37. cikkének (1) bekezdése szerinti vámfelügyeletnek és az illetékes hivatalos szervek felügyeletének alávetik. Ezeket csak akkor lehet a Közösségi Vámkódex 4. cikke (16) bekezdésének a), d), e), f), g) pontja szerinti vámeljárások valamelyike alá vonni, ha a 13a. cikkben meghatározott alaki követelmények a 13c. cikk (2) bekezdésének rendelkezéseivel összhangban úgy történtek meg, hogy – ezen alaki követelmények eredményeként és a lehetőség szerinti mértékben – következtetni lehet arra, hogy

i. — a növények, növényi termékek vagy más áruk nem fertőzöttek az I. melléklet A. részében felsorolt károsító szervezetekkel, és — a II. melléklet A. részében felsorolt növények vagy növényi termékek esetében, azok nem fertőzöttek a mellékletben felsorolt vonatkozó károsító szervezetekkel, és — a IV. melléklet A. részében felsorolt növények, növényi termékek vagy más áruk esetében, azok megfelelnek az abban a mellékletben jelzett különleges követelményeknek vagy – amennyiben alkalmazható – a bizonyítványban a 13a. cikk (4) bekezdésének b) pontja szerint kinyilvánított opciónak; és

ii. a növényeket, növényi termékeket vagy más árukat a 13a. cikk (3) és (4) bekezdésében meghatározott rendelkezésekkel összhangban kiállított hivatalos „növény-egészségügyi bizonyítvány” vagy „újrakiviteli növény-egészségügyi bizonyítvány” megfelelő eredetije kíséri, vagy – amennyiben helytálló – az érintett tárgyat a végrehajtási rendelkezésekben meghatározott és engedélyezett alternatív okmányok vagy jelölések eredetije kíséri, vagy azokat arra felerősítették vagy más módon feltették.

Az elektronikus hitelesítést is elismerik, feltéve hogy a végrehajtási rendelkezésekben meghatározott vonatkozó feltételek teljesülnek.

Kivételes – a végrehajtási rendelkezésekben meghatározandó – esetekben hivatalosan hitelesített másolatok is elfogadhatók.

A fenti ii. pontban említett végrehajtási rendelkezések a 18. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban fogadhatók el.

(2) Az (1) bekezdés a valamely védett övezetbe szánt növényekre, növényi termékekre vagy más árukra vonatkozik, az e védett övezetre vonatkozóan az I. melléklet B. részében, a II. melléklet B. részében illetve a IV. melléklet B. részében felsorolt károsító szervezetek és különleges feltételek tekintetében.

(3) A tagállamok rendelkeznek arról, hogy a valamely harmadik országból érkező és a Közösség vámterületére behozott – kivéve az (1) vagy (2) bekezdésben említett – növények, növényi termékek vagy más áruk belépésük időpontjától kezdve az illetékes hivatalos szervek felügyelete alá tartozhatnak az (1) bekezdés i. pontjának első, második vagy harmadik francia bekezdése tekintetében. E növények, növényi termékek vagy más áruk közé tartoznak azok a faanyagok, amelyeket alátétfák, távtartók, raklapok vagy csomagolóanyagok formájában a különböző áruk mozgása során használnak.

Amennyiben az illetékes hivatalos szerv él ezzel a jogosítvánnyal, akkor az érintett növények, növényi termékek vagy áruk mindaddig az (1) bekezdésben említett felügyelet alatt maradnak, amíg a vonatkozó alaki követelményeket elvégzik úgy, hogy – az említett alaki követelmények eredményeként és a lehetőség szerinti mértékben – következtetni lehet arra, hogy azok megfelelnek az ebben az irányelvben vagy az e szerint megállapított követelményeknek.

A növényekkel, növényi termékekkel vagy árukkal – beleértve az első albekezdésben említett különböző faanyagokat is – kapcsolatban az importőrök vagy azoknak a vámügyintézéssel megbízott képviselői által az illetékes hivatalos szervek felé szolgáltatandó információk típusára és továbbítási módjára vonatkozó végrehajtási rendelkezéseket a 18. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban fogadják el.

(4) A 13c. cikk (2) bekezdése a) pontjának sérelme nélkül, a tagállamok – amennyiben a károsító szervezetek elterjedésének veszélye fennáll – az (1), (2) és (3) bekezdést is alkalmazzák azon növények, növényi termékek vagy más áruk esetében, amelyek a Közösségi Vámkódex 4. cikke (15) bekezdésének b), c), d) és e) pontjában meghatározott az áru vámjogi sorsának valamelyike, vagy a Kódex 4. cikk (16) bekezdésének b) és c) pontjában meghatározott vámeljárások alá kerülnek.

13a. cikk

(1)

a) A 13. cikk (1) bekezdésében említett alaki követelmények abból állnak, hogy az illetékes hivatalos szervek tüzetes vizsgálatot végeznek legalább:

i. minden a 13. cikk (1), (2) és (3) bekezdésében említett növényekből, növényi termékekből vagy más árukból álló vagy azokat tartalmazó – a vámalakiságok szerint – bejelentett szállítmánynál, a megfelelő feltételek szerint, vagy

ii. a különböző tételekből álló szállítmányok esetében, minden, az ilyen növényekből, növényi termékekből vagy más árukból álló vagy azokat tartalmazó – a vámalakiságok szerint – bejelentett tételnél.

b) A vizsgálatok során megállapítják, hogy

i. a szállítmányt vagy tételt kísérik-e a 13. cikk (1) bekezdésének ii. pontjában meghatározott, előírt bizonyítványok, alternatív okmányok vagy jelölések (iratellenőrzés);

ii. a szállítmány vagy a tétel teljes egésze, illetve egy vagy több reprezentatív mintája az előírt okmányokon feltüntetett növényekből, növényi termékekből vagy más árukból áll-e, illetve azokat tartalmazza-e (azonossági ellenőrzés); és

iii. a szállítmány vagy a tétel vagy azok fából készült csomagolóanyagának teljes egésze, illetve egy vagy több reprezentatív mintája – beleértve a csomagolást és adott esetben a szállítójárművet is – megfelel-e az ebben az irányelvben megállapított, a 13. cikk (1) bekezdésének i. pontjában meghatározott követelményeknek (növény-egészségügyi ellenőrzés), és alkalmazható-e a 16. cikk (2) bekezdése.

(2) Az azonossági ellenőrzéseket és a növény-egészségügyi ellenőrzéseket csökkentett gyakorisággal végzik, ha:

— a szállítmányban vagy tételben lévő növények, növényi termékek vagy más áruk esetében, a feladó harmadik országban már elvégezték a vizsgálatokat, a 13b cikk (6) bekezdésében említett szakmai megállapodás alapján, vagy

— a szállítmányban vagy tételben lévő növényeket, növényi termékeket vagy más árukat felsorolták az e célból az (5) bekezdés b) pontja szerint elfogadott végrehajtási rendelkezésekben, vagy

— a szállítmányban vagy tételben lévő növények, növényi termékek vagy más áruk olyan harmadik országból érkeztek, amelyre vonatkozóan – a Közösség és egy harmadik ország közötti kölcsönös elbánás elvére alapuló, átfogó nemzetközi növény-egészségügyi megállapodásokban vagy azok értelmében – rendelkeznek az azonossági és a növény-egészségügyi ellenőrzések csökkentett gyakoriságáról,

kivéve ha valamilyen komoly indok alapján az feltételezhető, hogy az ebben az irányelvben meghatározott követelményeket nem tartják be.

A növény-egészségügyi ellenőrzések akkor is csökkentett gyakorisággal végezhetők, ha a Bizottság által összegyűjtött és az ugyanilyen eredetű anyagok Közösségbe való korábbi beviteléből származó tapasztalatokon alapuló, minden érintett tagállam által megerősített és a 18. cikkben említett bizottsággal folytatott konzultáció után a bizonyítékok alapján feltételezhető, hogy a szállítmányban vagy tételben lévő növények, növényi termékek vagy más áruk megfelelnek az ebben az irányelvben meghatározott követelményeknek, feltéve hogy az (5) bekezdés c) pontja szerinti végrehajtási rendelkezésekben meghatározott részletes feltételek teljesülnek.

(3) A 13. cikk (1) bekezdésének ii. pontjában említett hivatalos „növény-egészségügyi bizonyítványt” vagy „újrakiviteli növény-egészségügyi bizonyítványt” legalább a Közösség hivatalos nyelveinek egyikén, továbbá az exportáló vagy újraexportáló harmadik országnak – függetlenül attól, hogy részese-e az egyezménynek – az NNE rendelkezéseinek megfelelően elfogadott törvényeivel vagy jogszabályaival összhangban állítják ki. Azt – az 1. cikk (4) bekezdése első albekezdésének utolsó mondatában említettek szerint – az „Európai Közösség Tagállamainak Növényvédelmi Szervezeteihez” címezik.

A bizonyítványt nem állíthatják ki annál a dátumnál 14 nappal korábban, amikor az annak a hatálya alá tartozó növények, növényi termékek vagy más áruk elhagyták a kiállítás helye szerinti harmadik országot.

Az az NNE mellékletében meghatározott minták szerinti információkat tartalmazza, függetlenül a formájától.

Az megfelel a Bizottság által a (4) bekezdés szerint meghatározott minták valamelyikének. A bizonyítványt, az érintett harmadik ország – az NNE rendelkezéseivel összhangban – a FAO főigazgatójához, vagy – az NNE-ben nem részes harmadik országok esetén –, a Bizottsághoz benyújtott törvényei vagy jogszabályai alapján, az erre felhatalmazott hatóságok állítják ki. A beadványokról a Bizottság tájékoztatja a tagállamokat.

(4)

a) Az NNE mellékletének különböző változataiban meghatározott elfogadható mintákat a 18. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban határozzák meg. Ugyanezen eljárással összhangban, a „növény-egészségügyi bizonyítványok” vagy „újrakiviteli növény-egészségügyi bizonyítványok” alternatív előírásai határozhatók meg az NNE-ben nem részes harmadik országok számára.

b) A 15. cikk (4) bekezdésének sérelme nélkül, a IV. melléklet A. részének I. szakaszában vagy B. részében felsorolt növények, növényi termékek vagy más áruk esetében a bizonyítványok meghatározzák – a „Kiegészítő nyilatkozat” címszó alatt és amennyiben helytálló – azt, hogy a IV. melléklet különböző részeinek megfelelő helyén alternatívákként felsorolt különleges követelmények közül melyiket tartották be. Ez a meghatározás a IV. melléklet megfelelő helyére való hivatkozással történik.

c) Azon növények, növényi termékek vagy más áruk esetében, amelyekre a IV. melléklet A. vagy B. részében meghatározott különleges követelmények vonatkoznak, a 13. cikk (1) bekezdésének ii. pontjában említett hivatalos „növény-egészségügyi bizonyítványt” a növények, növényi termékek vagy más áruk származási helye szerinti harmadik országban állítják ki (származási ország).

d) Olyan esetben azonban, amikor a vonatkozó különleges követelmények a származási helytől eltérő helyen is teljesülhetnek, vagy amennyiben semmilyen különleges követelmény nem alkalmazandó, a „növény-egészségügyi bizonyítványt” abban a harmadik országban is kiállíthatják, ahonnan a növények, növényi termékek vagy más áruk érkeznek (feladó ország).

(5) A 18. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban végrehajtási rendelkezések fogadhatók el az alábbiak vonatkozásában:

a) az (1) bekezdés b) pontjának iii. alpontjában említett növény-egészségügyi ellenőrzések elvégzésével kapcsolatos eljárások megállapítása, beleértve a minták minimális számát és minimális méretét is;

b) azon növények, növényi termékek vagy más áruk jegyzékének összeállítása, amelyek esetében a növény-egészségügyi ellenőrzések a (2) bekezdés első albekezdésének második francia bekezdése alapján csökkentett gyakorisággal végzendők;

c) a (2) bekezdés második albekezdésében említett bizonyíték részletes feltételeinek, továbbá a növény-egészségügyi ellenőrzések csökkentésének a módjával és mértékével kapcsolatos kritériumok meghatározásához.

A (2) bekezdés tekintetében a Bizottság iránymutatásokkal szolgálhat a 21. cikk (6) bekezdésében említett ajánlásokban.

13b. cikk

(1) A tagállamok biztosítják, hogy a harmadik országból érkező – de a vámalakiságok szerint nem az V. melléklet B. részében felsorolt növényekből, növényi termékekből vagy más árukból álló, illetve az azokat nem tartalmazó – szállítmányokat vagy tételeket is megvizsgálják az illetékes hivatalos szervek, amennyiben valamilyen komoly indok alapján feltételezhető, hogy az ilyen növények, növényi termékek vagy más áruk jelen vannak.

A tagállamok biztosítják, hogy amennyiben egy vámvizsgálat során kiderül, hogy egy harmadik országból érkező szállítmány vagy tétel be nem jelentett, az V. melléklet B. részében felsorolt növényekből, növényi termékekből vagy más árukból áll, vagy azokat tartalmazza, akkor a vizsgálatot végző vámhivatal – a 13c. cikk (4) bekezdésében említett együttműködés alapján – haladéktalanul tájékoztatja tagállamának hivatalos szervét.

Amennyiben – az illetékes hivatalos szervek által végzett vizsgálat eredménye alapján – kétségek maradnak az áru azonosságát illetően, különös tekintettel a növények vagy növényi termékek nemzetségét, faját vagy azok eredetét illetően, akkor a szállítmányt az V. melléklet B. részében felsorolt növényeket, növényi termékeket vagy más árukat tartalmazónak tekintik.

(2) Feltéve, hogy nem áll fenn a károsító szervezetek Közösségben való elterjedésének veszélye:

a) A 13. cikk (1) bekezdése nem vonatkozik az olyan növények, növényi termékek vagy más tárgyak Közösségbe való bevitelére, amelyeket két pont között szállítanak a Közösségen belül egy harmadik ország területén áthaladva úgy, hogy közben vámjogi státuszuk változatlan marad (belső árutovábbítás);

b) A 13. cikk (1) bekezdése és a 4. cikk (1) bekezdése nem vonatkozik az olyan növények, növényi termékek vagy más áruk Közösségbe való bevitelére, amelyeket két pont között szállítanak egy vagy két harmadik országon belül a Közösség területén áthaladva, megfelelő vámeljárások alapján úgy, hogy közben vámjogi státuszuk változatlan marad.

(3) A 4. cikk III. melléklettel kapcsolatos rendelkezéseinek sérelme nélkül, és feltéve hogy nem áll fenn a károsító szervezetek Közösségben történő elterjedésének veszélye, a 13. cikk (1) bekezdését nem kell alkalmazni a növények, növényi termékek, élelmiszerek vagy állati takarmányok – amennyiben ez utóbbiak növényekhez vagy növényi termékekhez kapcsolódnak – kis mennyiségeinek a Közösségbe történő bevitelére, amennyiben azokat a tulajdonos vagy a címzett általi nem ipari és nem kereskedelmi célú felhasználásra, illetve szállítás közbeni fogyasztásra szánják.

A 18. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban részletes, az e rendelkezés végrehajtásának feltételeit meghatározó szabályok fogadhatók el, beleértve a „kis mennyiségek” meghatározását is.

(4) A 13. cikk (1) bekezdése nem vonatkozik – meghatározott feltételek mellett – a kísérletekben, tudományos célokra vagy fajtaszelekciós munkában történő felhasználásra szánt növények, növényi termékek vagy más áruk Közösségbe történő bevitelére. A meghatározott feltételeket a 18. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban határozzák meg.

(5) Feltéve, hogy nem áll fenn a károsító szervezetek Közösségben történő elterjedésének veszélye, egy tagállam olyan eltérést fogadhat el, hogy a 13. cikk (1) bekezdése meghatározott egyedi esetekben nem vonatkozik egy szomszédos harmadik ország közvetlen határ menti területein termesztett, előállított vagy felhasznált, és a határsávba eső közeli helyeken történő feldolgozás céljából az adott tagállamba behozott a növényekre, növényi termékekre vagy más árukra.

Az ilyen eltérés megadásakor a tagállam meghatározza a helyet és az azt működtető személy nevét. Ezeket a rendszeresen frissítendő adatokat a Bizottság rendelkezésére bocsátják.

Az első albekezdés szerinti eltérés hatálya alá tartozó növényeket, növényi termékeket vagy más árukat, az említett növényeknek, növényi termékeknek vagy más áruknak az adott harmadik országban lévő származási helyét igazoló okmány kíséri.

(6) A Bizottság és bizonyos harmadik országok illetékes szervei között létrejött és a 18. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban jóváhagyott technikai szabályozásokban megegyezés születhet arról, hogy a 13. cikk (1) bekezdésének i. pontjában említett tevékenységek – a Bizottság felhatalmazásával és a 21. cikkben említett vonatkozó rendelkezésekkel összhangban – a feladó harmadik országban is végezhetők, az adott ország hivatalos növényvédelmi szervezetével együttműködésben.

13c. cikk

(1)

a) A 13a. cikk (1) bekezdésében meghatározott alaki követelményeket, a 13b. cikk (1) bekezdésében előírt vizsgálatokat és a 4. cikk III. melléklettel kapcsolatos rendelkezéseinek betartására vonatkozó ellenőrzéseket – a (2) bekezdésben meghatározottak szerint – a 13. cikk (1) bekezdésében vagy a 13. cikk (4) bekezdésében említett vámeljárás alá vonáshoz szükséges alaki követelményekkel összefüggésben végzik el.

Ezeket az 1262/84/EGK tanácsi rendelettel ( 3 ) jóváhagyott, a határokon történő áruellenőrzések összehangolásáról szóló nemzetközi egyezmény rendelkezéseinek, különösen annak 4. mellékletének megfelelően végzik el.

b) A tagállamok előírják, hogy az V. melléklet B. részében felsorolt növények, növényi termékek vagy más áruk importőreit – függetlenül attól, hogy termelők-e – hivatalos nyilvántartási szám alatt fel kell venni egy tagállam hivatalos nyilvántartásába. Az ilyen importőrökre a 6. cikk (5) bekezdése harmadik és negyedik albekezdésének rendelkezései megfelelően vonatkoznak.

c) A tagállamok azt is előírják, hogy:

i. az V. melléklet B. részében felsorolt növényekből, növényi termékekből vagy más árukból álló, vagy azokat tartalmazó szállítmányok importőrei, vagy azok vámügyintézéssel megbízott képviselői utaljanak – a 13. cikk (1) bekezdésében vagy a 13. cikk (4) bekezdésében említett vámeljárás alá vonáshoz szükséges okmányoknak legalább az egyikén – a szállítmány ilyen összetételére, a következő információk útján:

— a növények, növényi termékek vagy más áruk típusára történő utalás, az „Európai Közösségek Integrált Vámtarifája (Taric)” szerinti kód alkalmazásával,

— az „Ez a szállítmány növény-egészségügyi vonatkozású árut tartalmaz” kijelentés vagy az ezzel egyenértékű bármilyen jelölés, a belépési pont vámhivatala és a belépési pont hivatalos szerve közötti megállapodás szerint,

— a szükséges növény-egészségügyi dokumentáció hivatkozási száma(i),

— az importőrnek a fenti b) pontban említett hivatalos nyilvántartási száma;

ii. a repülőtéri hatóságok, a kikötői hatóságok, vagy akár az importőrök, akár az üzemeltetők – a közöttük lévő megállapodás szerint –, amint tudomásukra jut az ilyen szállítmányok közvetlen érkezése, előzetesen értesítsék a belépési pont vámhivatalát és a belépési pont hivatalos szervét.

A tagállamok – értelemszerűen – alkalmazhatják ezt a rendelkezést a szárazföldi szállítás eseteire, különösen akkor, ha az érkezés az érintett hivatalos szerv vagy más hivatal – a (2) bekezdésben meghatározottak szerint – rendes munkaidején kívüli időpontban várható.

(2)

a) Az „iratellenőrzést”, továbbá a 13b. cikk (1) bekezdésében előírt vizsgálatokat és a 4. cikk III. melléklettel kapcsolatos rendelkezéseinek betartására vonatkozó ellenőrzéseket a belépési pont hivatalos szervének vagy – az adott tagállam illetékes hivatalos szerve és vámhatóságai közötti egyetértés mellett – a belépési pont vámhivatalának kell elvégeznie.

b) Az „azonossági ellenőrzést” és a „növény-egészségügyi ellenőrzést” – a következő c) és d) pont sérelme nélkül – a belépési pont hivatalos szervének kell elvégeznie a 13. cikk (1) bekezdésében vagy a 13. cikk (4) bekezdésében említett vámeljárás alá vonáshoz szükséges vámalakiságokkal összefüggésben, mégpedig vagy az ilyen alakiságok elvégzési helyén, a belépési pont hivatalos szervének létesítményében, vagy bármely közeli és a vámhatóságok és az illetékes hivatalos szerv által kijelölt vagy jóváhagyott helyen, kivéve a d) pontban meghatározott rendeltetési helyet.

c) Nem közösségi áruk továbbítása esetén azonban a belépési pont hivatalos szerve dönthet úgy – a rendeltetési hely hivatalos szervével vagy szerveivel egyetértésben –, hogy az „azonossági ellenőrzést” vagy a „növény-egészségügyi ellenőrzést” részben vagy teljes egészében a rendeltetési hely hivatalos szerve végzi, mégpedig vagy annak létesítményében, vagy bármely közeli és a vámhatóságok és a felelős hivatalos szerv által kijelölt vagy jóváhagyott helyen, kivéve a d) pontban meghatározott rendeltetési helyet. Ilyen egyetértés hiányában, a teljes „azonossági ellenőrzést” vagy a „növény-egészségügyi ellenőrzést” a belépési pont hivatalos szerve végzi el a b) pontban meghatározott helyek bármelyikén.

d) A 18. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban meghatározhatók olyan esetek vagy körülmények, amikor az „azonossági ellenőrzések” és a „növény-egészségügyi ellenőrzések” a fent említett más helyek helyett elvégezhetők a rendeltetési helye szerint területileg illetékes hivatalos szerv és vámhatóságok által jóváhagyott rendeltetési helyen – amilyen például az előállítási hely –, feltéve hogy a növények, növényi termékek vagy más áruk szállításával kapcsolatos különleges biztosítékok és okmányok megfelelőek.

e) A 18. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban végrehajtási rendelkezéseket határoznak meg a következőkkel kapcsolatban:

— a b), c) és d) pont szerinti „növény-egészségügyi ellenőrzés” elvégzésének minimális feltételei,

— a növényeknek, növényi termékeknek vagy más áruknak a c) és d) pontban meghatározott helyekre történő szállításával kapcsolatos különleges biztosítékok és okmányok annak biztosítása érdekében, hogy a szállítás során ne álljon fenn a károsító szervezetek elterjedésének veszélye,

— a d) pont szerinti esetek meghatározásával együtt, a rendeltetési hely tárolási minősítésével és a tárolási feltételekkel kapcsolatos különleges biztosítékok és minimális feltételek.

f) A „növény-egészségügyi ellenőrzés” minden esetben a 13. cikk (1) bekezdésében említett alaki követelmények szerves részének tekintendő.

(3) A tagállamok meghatározzák a 13. cikk (1) bekezdésének ii. pontjában meghatározott bizonyítványok vagy alternatív okmányok – a jelölések kivételével – megfelelő eredetijét vagy elektronikus formáját, amelyet a 13a. cikk (1) bekezdése b) pontjának i. alpontjában foglalt rendelkezésekkel összhangban az illetékes hivatalos szervnek mutatnak be „iratellenőrzés” céljából, és a vizsgálat alkalmával az említett szerv „vízumával” jelölik meg, feltüntetve annak megnevezését és az okmány bemutatásának dátumát.

A 18. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban egy egységes rendszert alakíthatnak ki annak biztosítása érdekében, hogy a bizonyítványban feltüntetett információkat – meghatározott, ültetésre szánt növények esetében – továbbítják minden olyan tagállam vagy terület illetékes hivatalos szervéhez, ahová a szállítmány részét képező növényeket szánják vagy ahol azokat elültetik.

(4) A tagállamok írásban továbbítják a Bizottságnak és a többi tagállamnak a belépési pontként kijelölt helyek jegyzékét. E jegyzék bármilyen változását is haladéktalanul írásban továbbítják.

A tagállamok – saját hatáskörükben – összeállítják a (2) bekezdés b) és a (2) bekezdés c) pontja szerint meghatározott helyek, továbbá a (2) bekezdés d) pontja szerint azonosított rendeltetési helyek jegyzékét. E jegyzékeket a Bizottság számára hozzáférhetővé teszik.

Minden egyes belépési pont hivatalos szervének és minden egyes rendeltetési hely azonossági ellenőrzéseket és növény-egészségügyi ellenőrzéseket végző hivatalos szervének az infrastruktúrát, a személyi állományt és a felszereléseket illetően bizonyos minimumfeltételeket teljesítenie kell.

A 18. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban a fent említett minimumfeltételeket végrehajtási rendelkezésekben állapítják meg.

Ugyanezen eljárással összhangban, az alábbiakra vonatkozó részletes szabályokat állapítanak meg:

a) a vámeljárás alá vonáshoz szükséges okmányok típusa, amiken szerepelnek az (1) bekezdés c) pontjának i. alpontjában meghatározott információk;

b) az alábbiak közötti együttműködés:

i. a belépési pont hivatalos szerve és a rendeltetési hely hivatalos szerve;

ii. a belépési pont hivatalos szerve és a belépési pont vámhivatala;

iii. a rendeltetési hely hivatalos szerve és a rendeltetési hely vámhivatala; és

iv. a belépési pont hivatalos szerve és a rendeltetési hely vámhivatala.

Az említett szabályok tartalmazzák az együttműködés során használandó okmányok mintáit, ezen okmányok továbbításának eszközét, a fenti hivatalos szervek és hivatalok közötti információcserére vonatkozó eljárásokat, továbbá azon intézkedéseket, amelyeket a tételek és – különösen a mozgás során – szállítmányok azonosságának fenntartása és a károsító szervezetek elterjedésének veszélye elleni védekezés érdekében kell foganatosítani a szükséges vámalakiságok elvégzéséig.

▼M29 —————

▼M4

(6) A 10. cikk (1) és (3) bekezdése értelemszerűen vonatkozik a 13. cikkben említett növényekre, növényi termékekre vagy más árukra – amennyiben azokat felsorolták az V. melléklet A. részében – és amennyiben úgy vélhető a 13. cikk (1) bekezdésében említett alaki követelmények alapján, hogy az ott megállapított feltételek teljesülnek.

(7) Amennyiben a 13. cikk (1) bekezdésében említett formalitások alapján úgy vélhető, hogy az ott megállapított feltételek nem teljesülnek, úgy a következő hivatalos intézkedések közül egyet vagy többet azonnal megtesznek:

a) a szállítmány egészére vagy egy részére vonatkozóan a Közösségbe történő beléptetés megtagadása;

b) egy a Közösségen kívüli rendeltetési helyre történő mozgás, a megfelelő vámeljárással összhangban lévő hivatalos felügyelet mellett, a Közösségen belüli mozgás során;

c) a fertőzött termékek eltávolítása a szállítmányból;

d) megsemmisítés;

e) az ellenőrzések vagy hivatalos vizsgálatok eredményeinek rendelkezésre állásáig növény-egészségügyi zárlat-időszak elrendelése;

f) kivételesen és csak egyedi körülmények között, megfelelő kezelés alkalmazása, amennyiben a tagállam felelős hivatalos szerve úgy véli, hogy – a kezelés eredményeként – a feltételek teljesülni fognak és a károsító szervezetek elterjedésének veszélye elkerülhető; a megfelelő kezelésre vonatkozó intézkedés az I. mellékletben vagy a II. mellékletben fel nem sorolt károsító szervezetek tekintetében is megtehető.

A 11. cikk (3) bekezdésének második albekezdését értelemszerűen kell alkalmazni.

Az a) pontban említett megtagadás, vagy a b) pontban említett, egy Közösségen kívüli rendeltetési helyre történő mozgás, vagy a c) pontban említett eltávolítás esetén a tagállamok meghatározzák, hogy az illetékes hivatalos szervnek vissza kell-e vonnia a növény-egészségügyi bizonyítványokat vagy az újrakiviteli növény-egészségügyi bizonyítványokat, továbbá minden, a növényeknek, növényi termékeknek vagy más áruknak a területükre való bevitele céljából benyújtott más okmányt. A visszavonáskor az említett bizonyítványok vagy okmányok előlapján jól látható helyen elhelyezik az említett hivatalos szerv háromszögletű – „visszavont bizonyítvány” vagy „visszavont okmány” feliratú – piros pecsétjét, a hivatalos szerv megnevezésével, továbbá a megtagadás, a Közösségen kívüli rendeltetési helyre történő mozgás kezdési dátumával vagy az eltávolítás dátumával együtt. Ez nyomtatott betűvel és a Közösség legalább egy hivatalos nyelvén szerepel.

(8) A 16. cikk szerinti bejelentések és információk sérelme nélkül, a tagállamok biztosítják, hogy az illetékes hivatalos szervek tájékoztatják a származási harmadik ország vagy a feladó harmadik ország növényvédelmi szervezetét és a Bizottságot minden olyan esetről, amikor az érintett harmadik országból érkező, a növény-egészségügyi követelményeknek nem megfelelő növényeket, növényi termékeket vagy más árukat tartóztattak fel, továbbá a feltartóztatás okairól, a tagállam által a feltartóztatott szállítmány tekintetében megtehető vagy megtett intézkedések sérelme nélkül. A tájékoztatást a lehető leghamarabb meg kell adni, hogy az érintett növényvédelmi szervezetek vagy – amennyiben helyénvaló – a Bizottság tanulmányozhassa az esetet, különös tekintettel a feltartóztatott szállítmányéhoz hasonló további esetek megelőzéséhez szükséges lépések megtételére. A 18. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban egységes tájékoztatási rendszert hozhatnak létre.

13d. cikk

(1) A tagállamok biztosítják a 13a. cikk (1) bekezdésében előírt – a 13. cikk alapján elvégzett – iratellenőrzések, azonossági ellenőrzések és növény-egészségügyi ellenőrzések kapcsán keletkező költségeket fedező díjak (növény-egészségügyi díj) beszedését. A díj mértéke tükrözi:

a) a fenti ellenőrzésekben részt vevő ellenőrök társadalombiztosítási járulékot is tartalmazó bérét;

b) az említett ellenőrök rendelkezésére álló irodát, más felszereléseket, eszközöket és berendezéseket;

c) a szemrevételezéses ellenőrzéshez vagy laboratóriumi vizsgálathoz szükséges mintavételt;

d) a laboratóriumi vizsgálatot;

e) az érintett ellenőrzések hatékony elvégzéséhez szükséges adminisztratív tevékenységeket (beleértve az általános működési költségeket is), amelyek tartalmazhatják az ellenőrök előzetes és munka közbeni képzésével járó kiadásokat is.

(2) A tagállamok a növény-egészségügyi díj mértékét vagy az (1) bekezdéssel összhangban elvégzett részletes költségszámítás alapján állapítják meg, vagy a VIIIa. mellékletben meghatározott átalánydíjat alkalmazzák.

Amennyiben – a 13a. cikk (2) bekezdése értelmében – bizonyos harmadik országokból származó növények, növényi termékek vagy más áruk bizonyos csoportja esetében az azonossági ellenőrzéseket és a növény-egészségügyi ellenőrzéseket csökkentett gyakorisággal végzik, a tagállamok arányosan csökkentett növény-egészségügyi díjat szednek az ebbe a csoportba tartozó összes szállítmány és tétel után, függetlenül attól, hogy azokat vizsgálat alá vonták-e vagy sem.

A 18. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban, végrehajtási intézkedések fogadhatók el e csökkentett növény-egészségügyi díj mértékének a meghatározására.

(3) Amennyiben egy tagállam az abban a tagállamban működő illetékes hivatalos szerv által viselt költségek alapján állapítja meg a növény-egészségügyi díjat, akkor az érintett tagállamok jelentésben közlik a Bizottsággal az (1) bekezdésben felsorolt elemekkel kapcsolatos díjak kiszámításának a módszerét.

Az első albekezdéssel összhangban kiszabott díj nem lehet magasabb, mint a tagállam illetékes hivatalos szerve által viselt tényleges költség.

(4) Az ezen irányelvben előírt díjak semmilyen közvetlen vagy közvetett visszatérítése nem engedélyezett. A VIIIa. mellékletben meghatározott átalánydíjnak valamely tagállam általi lehetséges alkalmazása azonban nem tekintendő közvetett visszatérítésnek.

(5) A VIIIa. mellékletben meghatározott átalánydíj nem érinti az ellenőrzésekhez kapcsolódó olyan különleges tevékenységek során felmerülő kiegészítő költségek fedezésére szolgáló többletdíjakat, mint például az ellenőrök rendkívüli utazásai vagy az ellenőröknek a szállítmányok váratlan késedelme miatti várakozásai, a rendes munkaidőn kívül elvégzett ellenőrzések, a 13. cikkben előírtakon felüli, az ellenőrzésekből levont következtetések megerősítésére szolgáló kiegészítő ellenőrzések vagy laboratóriumi vizsgálatok, a 15. vagy 16. cikk szerinti közösségi jogi aktusok értelmében szükséges különleges növény-egészségügyi intézkedések, a 13c. cikk (7) bekezdése értelmében megtett intézkedések vagy a szükséges okmányok fordítása.

(6) A növény-egészségügyi díj kiszabására jogosult hatóságokat a tagállamok jelölik ki. A díjat az importőr vagy annak vámügyintézéssel megbízott képviselői fizetik.

(7) A növény-egészségügyi díj az (1) bekezdésben említett ellenőrzésekért és azok tanúsításáért a tagállamokban nemzeti, regionális vagy helyi szinten felszámított minden más költség vagy díj helyébe lép.

▼M30 M31 —————

▼M4 —————

▼M30 M31 —————

▼B

21. cikk

(1) A Bizottság ezen irányelv helyes és egységes alkalmazása érdekében, és a tagállamok jogkörében végzett ellenőrzések sérelme nélkül, saját jogkörében is szervezhet ellenőrzéseket, amelyeket a (3) bekezdésben felsorolt feladatok tekintetében a szakértők végeznek, helyszíni vagy nem helyszíni vizsgálatok formájában, e cikk rendelkezéseivel összhangban.

Ha ezeket az ellenőrzéseket egy tagállamban végzik, ennek az adott tagállam hatósági növényvédelmi szervezeteivel együttműködésben kell történnie a (4) és (5) bekezdésben meghatározott módon és a (7) bekezdésben szabályozott eljárásoknak megfelelően.

(2) Az (1) bekezdésben említett szakértőket:

— alkalmazhatja a Bizottság,

— alkalmazhatják a tagállamok, amely esetben a tagállamok átmenetileg vagy eseti jelleggel bocsátják a szakértőket a Bizottság rendelkezésére.

A szakértők előzetesen legalább egy tagállamban megszerzik a hatósági növény-egészségügyi vizsgálatok lebonyolításáért és ellenőrzéséért felelős személyek esetében előírt képesítéseket.

▼M4

(3) Az (1) bekezdésben említett ellenőrzéseket a következő feladatok tekintetében végzik el:

— a 6. cikk szerinti vizsgálatok figyelemmel kísérése,

— a 12. cikk (3) bekezdése szerinti hivatalos ellenőrzések végzése,

— a 13. cikk (1) bekezdése szerint vizsgálatok tagállamokkal együttműködve történő figyelemmel kísérése vagy – az (5) bekezdés ötödik albekezdésében megállapított rendelkezések keretei között – elvégzése,

— a 13b. cikk (6) bekezdésében említett technikai szabályozásokban meghatározott tevékenységek elvégzése vagy figyelemmel kísérése,

— a 15. cikk (1) bekezdésében, a 15. cikk (2) bekezdésében és a 16. cikk (3) bekezdésében említett vizsgálatok lefolytatása,

— a 3. cikk (9) bekezdésében, a 4. cikk (5) bekezdésében, az 5. cikk (5) bekezdésében és a 13b. cikk (4) bekezdésében említett kísérleti vagy tudományos célokra vagy fajtaszelekciós munkára a bizonyos károsító szervezetek, növények, növényi termékek vagy más áruk a Közösségbe vagy annak bizonyos védett övezeteibe történő esetleges bevitelére vagy azokon belüli mozgatására vonatkozó feltételeket megállapító rendelkezések értelmében előírt tevékenységek figyelemmel kísérése,

— a 15. cikk szerint adott felhatalmazás értelmében, a 16. cikk (1) vagy (2) bekezdése szerint a tagállamok által megtett intézkedések értelmében, vagy a 16. cikk (3) vagy (5) bekezdése szerint elfogadott intézkedések értelmében előírt tevékenységek figyelemmel kísérése,

— a Bizottság segítése a (6) bekezdésben említett kérdésekben,

— a (7) bekezdésben említett részletes szabályokban a szakértőkre bízott bármely más feladat elvégzése.

▼B

(4) A (3) bekezdésben felsorolt feladatok teljesítésének alkalmazásában az (1) bekezdésben említett szakértők:

— felkereshetnek faiskolákat, gazdaságokat és más olyan helyeket, ahol növényeket, növényi termékeket vagy egyéb árukat termesztenek (termesztettek), állítanak (állítottak) elő, dolgoznak (dolgoztak) fel vagy tárolnak (tároltak),

— felkereshetnek olyan helyeket, ahol a 6. cikk szerinti vizsgálatok vagy a 13. cikk szerinti vizsgálatok folynak,

— kikérhetik a tagállamok hatósági növényvédelmi szervezeteinek alkalmazásában álló tisztségviselők véleményét,

— elkísérhetik a tagállamok nemzeti ellenőreit, amikor azok ezen irányelv alkalmazását célzó tevékenységeiket végzik.

(5) Az (1) bekezdés második albekezdésében említett együttműködés keretében az érintett tagállamok hatósági növényvédelmi szervezetét megfelelő időben előre értesíteni kell a feladatról, hogy az megtehesse a szükséges előkészületeket.

A tagállamok megtesznek minden ésszerűen elvárható lépést annak biztosítására, hogy a vizsgálatok célkitűzéseit és hatékonyságát ne fenyegesse veszély. Biztosítják, hogy a szakértők akadályoztatás nélkül végezhessék feladataikat, és minden ésszerűen elvárható lépést megtesznek annak érdekében, hogy a szakértőket – kérésükre – ellássák a rendelkezésre álló szükséges eszközökkel, beleértve a laboratóriumi felszereléseket és a laboratóriumi személyzetet is. A Bizottság biztosítja az ilyen kérések miatt felmerülő kiadások megtérítését, az Európai Unió általános költségvetésében e célra elkülönített költségkeret határain belül. ►M4 Ez a rendelkezés nem vonatkozik az említett szakértőknek a tagállamok importvizsgálataiban való részvétele kapcsán eszközölt, következő típusú kérelmekből származó: laboratóriumi vizsgálat, és szemrevételezéses ellenőrzéshez vagy laboratóriumi vizsgálathoz szükséges mintavétel és a 13d. cikkben említett díjak által már fedezett kiadásokra. ◄

Minden olyan esetben, amikor ezt a nemzeti jogszabályok megkövetelik, a szakértőket az érintett tagállam hatósági növényvédelmi szervezete megfelelő felhatalmazással látja el, és a szakértők betartják az adott tagállam tisztségviselőire kötelezően előírt szabályokat és eljárási gyakorlatot.

Ha a feladat a 6. cikkben említett vizsgálatok figyelemmel kíséréséből, a 13. cikk (1) bekezdésében említett vizsgálatok figyelemmel kíséréséből, vagy a 15. cikk (1) bekezdésében és a 16. cikk (3) bekezdésében említett vizsgálatok elvégzéséből áll, a helyszínen nem lehet határozatot hozni. A szakértők jelentést tesznek a Bizottságnak tevékenységükről és megállapításaikról.

Ha a feladat a 13. cikk (1) bekezdése szerinti vizsgálatok végrehajtásából áll, e vizsgálatokat egy már kialakított vizsgálati programba kell foglalni, és be kell tartani az érintett tagállam által kialakított eljárási szabályokat; közös vizsgálat esetén az érintett tagállam azonban csak akkor engedélyezi a szállítmánynak a Közösségbe történő behozatalát, ha a tagállam növényvédelmi szervezete és a Bizottság az ügyben egyetért. A ►M4 18. cikk (2) bekezdésében megállapított eljárással összhangban ◄ e feltétel kiterjeszthető más, a szállítmányokra a Közösségbe való behozatalt megelőzően alkalmazott visszavonhatatlan követelményekre, ha a tapasztalatok alapján e kiterjesztés szükségesnek látszik. Amennyiben a Közösség szakértője és az adott ország ellenőre nem ért egyet, az érintett tagállam a végleges határozat megszületéséig megteszi a szükséges ideiglenes intézkedéseket.

A büntetőeljárásokra és az igazgatási büntetésekre vonatkozó nemzeti rendelkezéseket minden esetben a rendes eljárások szerint kell alkalmazni. Ha a szakértők az ezen irányelvben szereplő rendelkezések megsértésének gyanúját állapítják meg, erről értesíteniük kell az érintett tagállam illetékes hatóságait.

▼M30 M31 —————

▼M29 —————

▼M30 M31 —————

▼M11

27a. cikk

Ezen irányelv alkalmazásában és annak 21. cikke sérelme nélkül, a takarmány- és élelmiszerjog, valamint az állat-egészségügyi és az állatok kíméletére vonatkozó szabályok követelményeinek történő megfelelés ellenőrzésének biztosítása céljából végrehajtott hatósági ellenőrzésekről szóló, 2004. április 29-i 882/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet ( 4 ) 41–46. cikkét kell alkalmazni megfelelő esetben.

▼M30 M31 —————

▼M4









VIIIa. MELLÉKLET

A 13d. cikk (2) bekezdésében említett átalánydíj mértékét a következő szinten állapítják meg:







(EUR) Megnevezés Mennyiség Ár a) iratellenőrzésnél Szállítmányonként 7 b) azonossági ellenőrzésnél Szállítmányonként – egy teherautónyi, vasúti vagonnyi vagy hasonló méretű tartálynyi mennyiségig 7 – a fentinél nagyobb mennyiség esetén 14 c) növény-egészségügyi ellenőrzésnél, a következő előírásokkal összhangban: – dugványok, magról nevelt növények (az erdészeti szaporítóanyag kivételével), fiatal szamóca- vagy zöldségnövények Szállítmányonként – 10 000 darabig 17,5 – minden további 1 000 egység 0,7 – maximum ár 140 – cserjék, fák (a kivágott karácsonyfák kivételével), más fásszárú faiskolai növények, beleértve az erdészeti szaporítóanyagot is (a vetőmag kivételével) Szállítmányonként – 1 000 darabig 17,5 – minden további 100 egység 0,44 – maximum ár 140 – ültetésre szánt hagymagumók, gumós gyökerek, rizómák, gyökérgumók (a burgonyagumók kivételével) Szállítmányonként – 200 kg tömegig 17,5 – minden további 10 kg 0,16 – maximum ár 140 – vetőmagok, szövettenyészetek Szállítmányonként – 100 kg tömegig 7,5 – minden további 10 kg 0,175 – maximum ár 140 – a táblázatban máshol nem említett más, ültetésre szánt növények Szállítmányonként – 5 000 darabig 17,5 – minden további 100 egység 0,18 – maximum ár 140 – vágott virágok Szállítmányonként – 20 000 darabig 17,5 – minden további 1 000 egység 0,14 – maximum ár 140 – lombos ágak, tűlevelűek részei (a kivágott karácsonyfák kivételével) Szállítmányonként – 100 kg tömegig 17,5 – minden további 100 kg 1,75 – maximum ár 140 – kivágott karácsonyfák Szállítmányonként – 1 000 darabig 17,5 – minden további 100 egység 1,75 – maximum ár 140 – növények – mint pl. gyógyfüvek, fűszernövények és leveles zöldségek – levelei Szállítmányonként – 100 kg tömegig 17,5 – minden további 10 kg 1,75 – maximum ár 140 – gyümölcsök, zöldségek (a leveles zöldségek kivételével) Szállítmányonként – 25 000 kg tömegig 17,5 – minden további 1 000 kg 0,7 – burgonyagumók Tételenként – 25 000 kg tömegig 52,5 – minden további 25 000 kg 52,5 – faanyag (a fakéreg kivételével) Szállítmányonként – 100 m3 térfogatig 17,5 – minden további m3 0,175 – talaj és táptalaj, fakéreg Szállítmányonként – 25 000 kg tömegig 17,5 – minden további 1 000 kg 0,7 – maximum ár 140 – gabona Szállítmányonként – 25 000 kg tömegig 17,5 – minden további 1 000 kg 0,7 – maximum ár 700 – a táblázatban máshol nem említett más növények vagy növényi termékek Szállítmányonként 17,5

Amennyiben egy szállítmány nem kizárólag a vonatkozó francia bekezdés leírása szerinti termékekből áll, akkor annak a vonatkozó francia bekezdés leírása szerinti termékekből álló részeit (tétel vagy tételek) külön szállítmányként kezelik.

▼M30 M31 —————