6.

Az energiaelnyelő típusú, felcsapódó víz elleni védőrendszerekkel kapcsolatos követelmények kormányzott, saját kormányzású vagy nem kormányzott kerekekkel szerelt tengelyek esetében 6.1. Sárvédők 6.1.1. A sárvédőknek a közvetlenül a gumiabroncs vagy gumiabroncsok fölötti, előtti és mögötti zónát a következőképpen kell takarniuk: a) egyes tengely vagy tengelycsoportok esetében az elülső szélnek (C) úgy kell előrenyúlnia, hogy elérje azt az O–Z vonalat, ahol a Θ (téta) = a vízszintes sík fölött legfeljebb 45°. A leghátsó szélnek (VI. melléklet, 2. ábra) úgy kell lefelé nyúlnia, hogy legfeljebb 100 mm-rel legyen a kerék középpontján keresztülhaladó vízszintes vonal fölött; b) tengelycsoportok esetében a Θ szög csak a legelső tengelyre vonatkozik, a leghátsó szél magasságával kapcsolatos követelmény pedig csak a leghátsó tengelyre vonatkozik; c) a sárvédő teljes „q” szélességének (VI. melléklet, 1a. ábra) legalább olyannak kell lennie, hogy elfedje a gumiabroncs „b” vagy – ikerkerekek esetében – két gumiabroncs „t” teljes szélességét, figyelembe véve a gumiabroncs/kerék egységnek a gyártó által meghatározott határhelyzeteit. A „b” és „t” méreteket a kerékagy magasságában kell mérni, figyelmen kívül hagyva a gumiabroncsfalakon található összes jelzést, bordát, védőszalagot stb. 6.1.2. A sárvédő hátsó részének elülső oldalára egy, a III. melléklet 2. része szerinti előírásoknak megfelelő, felcsapódó víz elleni védőberendezést kell felszerelni. Ennek az anyagnak olyan magasságig kell fednie a sárvédő belső oldalát, amelyet egy, a kerék középpontjától induló, és a vízszintes síkkal legalább 30°-os szöget bezáró egyenes vonal határoz meg (VI. melléklet, 3. ábra). 6.1.3. Ha a felszerelt sárvédők több alkatrészből állnak, akkor azokon nem lehet semmilyen olyan nyílás, amelyen a jármű mozgása közben vízpermet hatolhat át. Ez a követelmény akkor tekinthető teljesítettnek, ha a jármű akár terhelt, akár terheletlen állapotában a kerék középpontjából kifelé a gumiabroncs futófelületére és a sárvédők által takart tartományon belül áramló radiális vízsugár mindig nekiütközik a felcsapódó víz elleni védőberendezés egy részének. 6.2. Külső sárvédő peremek 6.2.1. Egyes tengelyek esetében a külső sárvédő perem alsó széle nem helyezkedhet el az alábbi, a kerék középpontjától mért távolságokon és sugarakon kívül, a legalsó szélső pontok kivételével, amelyek le lehetnek kerekítve (VI. melléklet, 2. ábra).



a) Kormányzott vagy saját kormányzású kerekekkel szerelt tengelyek esetében: az elülső széltől (a jármű eleje felé) (C csúcs) a hátsó szélig (a jármű hátulja felé) (A csúcs) Rv ≤ 1,5 R b) Nem kormányzott kerekekkel szerelt tengelyek esetében: az elülső széltől (C csúcs) a hátsó szélig (A csúcs) Rv ≤ 1,25 R a) általános esetben} Rv ≤ 1,8 R b) nem kormányzott kerekek olyan járművek esetében, amelyek műszakilag megengedett legnagyobb tömege több, mint 7,5 t} Rv ≤ 1,5 R ahol R a járműre szerelt gumiabroncs sugara, a Rv pedig az a sugárként kifejezett távolság, amelynél a külső sárvédő perem alsó széle elhelyezkedik. 6.2.2. Tengelycsoportok esetében a 6.2.1. pontban meghatározott követelmények nem vonatkoznak az első és az utolsó tengely középpontján áthaladó függőleges keresztirányú síkok közötti részre, ahol a külső sárvédő peremek egyenesek lehetnek a felcsapódó víz elleni védőrendszer folytonosságának biztosítása érdekében (VI. melléklet, 4. ábra). 6.2.3. A felcsapódó víz elleni védőrendszer legfelső és legalsó pontja (a sárvédő és a külső sárvédő perem) közötti távolság – a sárvédőre merőleges bármelyik keresztmetszetben mérve (lásd az VI. melléklet 1b. és 2. ábráját) – a kerék középpontján vagy tengelycsoportok esetében az első kerék középpontján keresztülhaladó függőleges vonal mögötti egyik pontnál sem lehet 45 mm-nél kevesebb. Ez a méret e vonal előtt fokozatosan csökkenthető. 6.2.4. A külső sárvédő peremeken, illetve a külső sárvédő peremek és a sárvédők egyéb részei között nem lehetnek olyan nyílások, amelyek a jármű mozgása közben lehetővé teszik a vízpermet kiszivárgását. 6.2.5. A 6.2.3. és 6.2.4. pont követelményeit nem szükséges helyileg figyelembe venni, ha a sárvédő perem egymáshoz képest elmozduló több különböző elemből tevődik össze. 6.2.6. Az (1978. évi ISO 612 szabvány 6.20. pontjában meghatározott) alacsony alvázú félpótkocsikhoz előirányzott vontatók, nevezetesen azok, amelyek nyeregtalpának a magassága legfeljebb 1 100 mm, megtervezhetők olyan módon, hogy mentesüljenek a 6.1.1.a., 6.1.3. és 6.2.4. pont követelményei alól. Ebben a tekintetben a sárvédők és a sárvédő peremek nem takarhatják el a hátsó tengelyek gumiabroncsai fölött közvetlenül elhelyezkedő területet, amikor ezeket a vontatókat félpótkocsihoz csatlakoztatják azért, hogy a felcsapódó víz elleni védőberendezés ne váljon hasznavehetetlenné. Az ilyen járművek sárvédőinek és sárvédő peremeinek azonban meg kell felelniük a fenti pontok követelményeinek azokban a szakaszokban, amelyek 60°-nál nagyobb szöget zárnak be a kerék középpontján áthaladó függőleges vonallal, ezen gumiabroncsok előtt és mögött. Ezért ezeket a járműveket úgy kell megtervezni, hogy megfeleljenek az első bekezdésben meghatározott követelményeknek, amikor félpótkocsi nélkül közlekednek. E követelmények teljesíthetősége érdekében a sárvédők és a sárvédő peremek például levehető résszel rendelkezhetnek. 6.3. Sárfogók 6.3.1. A sárfogó szélességének a 6.1.1. c) pontban megadott „q”-ra vonatkozó követelményeknek kell megfelelnie, kivéve, amikor a sárfogó valamely része a sárvédővel közös. Ilyen esetben a sárfogó említett részének legalább olyan szélesnek kell lennie, mint a gumiabroncs futófelülete. A sárfogók sárvédő alatt elhelyezkedő részének szélessége meg kell, hogy feleljen az ebben a bekezdésben foglalt feltételnek, mindkét oldalon ± 10 mm tűréssel. 6.3.2. A sárfogónak alapvetően függőleges irányban kell elhelyezkednie. 6.3.3. Az alsó szél legnagyobb magassága nem haladhatja meg a 200 mm-t (VI. melléklet, 3. ábra) Ez a távolság 300 mm-re emelkedik annak az utolsó tengelynek az esetében, amelynél a külső sárvédő perem alsó szélének Rv radiális távolsága nem nagyobb, mint az ugyanarra a tengelyre felszerelt gumiabroncsok sugárméretei. A sárfogó alsó szélének útfelülettől mért legnagyobb magassága 300 mm-re emelhető, ha azt a gyártó műszakilag megfelelőnek tartja a felfüggesztési jellemzők figyelembevételével. 6.3.4. A sárfogó nem lehet – vízszintesen mérve – 300 mm-nél távolabb a gumiabroncs leghátsó szélétől. 6.3.5. Az olyan tengelycsoportok esetében, ahol a szomszédos tengelyeken lévő gumiabroncsok közötti „d” távolság 250 mm-nél kisebb, csak a hátsó kerekekhez kell sárfogókat felszerelni. Ha a szomszédos tengelyeken lévő gumiabroncsok közötti „d” távolság legalább 250 mm (VI. melléklet, 4. ábra), valamennyi kerék mögé sárfogót kell szerelni. 6.3.6. A sárfogók nem hajolhatnak el 100 mm-nél jobban a jármű hátsó része felé a sárfogó alsó széle fölött 50 mm-rel lévő ponton fellépő 3 N/100 mm sárfogó szélesség értékű erő hatására. 6.3.7. A sárfogó előírt legkisebb méretekkel rendelkező elülső oldali részének egészére olyan felcsapódó víz elleni védőberendezést kell felszerelni, amely megfelel a III. melléklet 2. részében foglalt előírásoknak. 6.3.8. A sárvédő alsó, hátsó széle és a sárfogó között nem lehet semmilyen olyan nyílás, amely lehetővé teszi a vízpermet kiáramlását. 6.3.9. Amennyiben a felcsapódó víz elleni védőberendezés megfelel a sárfogókra vonatkozó előírásoknak (6.3. pont), úgy további sárfogóra nincs szükség.