02013R0098 — HU — 01.03.2017 — 001.002

Ez a dokumentum kizárólag tájékoztató jellegű és nem vált ki joghatást. Az EU intézményei semmiféle felelősséget nem vállalnak a tartalmáért. A jogi aktusoknak – ideértve azok bevezető hivatkozásait és preambulumbekezdéseit is – az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett és az EUR-Lex portálon megtalálható változatai tekintendők hitelesnek. Az említett hivatalos szövegváltozatok közvetlenül elérhetők az ebben a dokumentumban elhelyezett linkeken keresztül

►B AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 98/2013/EU RENDELETE (2013. január 15.) a robbanóanyag-prekurzorok forgalmazásáról és felhasználásáról (EGT-vonatkozású szöveg) (HL L 039, 2013.2.9., 1. o)

Módosította:





Helyesbítette:









▼B

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 98/2013/EU RENDELETE

(2013. január 15.)

a robbanóanyag-prekurzorok forgalmazásáról és felhasználásáról

(EGT-vonatkozású szöveg)







1. cikk

Tárgy

Ez a rendelet összehangolt szabályokat állapít meg a robbanóanyagok jogellenes előállítására visszaélésszerűen felhasználható anyagok vagy keverékek rendelkezésre bocsátására, behozatalára, birtoklására és felhasználására vonatkozóan annak érdekében, hogy korlátozza azok rendelkezésre állását a lakosság számára, és biztosítsa a gyanús tranzakciókra vonatkozó megfelelő jelentéstételt az ellátási lánc egészében.

E rendelet nem érinti az uniós jognak a mellékletekben felsorolt anyagokra vonatkozó szigorúbb rendelkezéseit.

2. cikk

Hatály

(1) Ez a rendelet a mellékletekben felsorolt anyagokra, valamint az azokat tartalmazó keverékekre és anyagokra alkalmazandó.

(2) Ez a rendelet nem alkalmazandó az alábbiakra:

a) az 1907/2006/EK rendelet 3. cikkének (3) bekezdésében meghatározott árucikkekre;

b) a pirotechnikai termékek forgalomba hozataláról szóló, 2007. május 23-i 2007/23/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv ( 1 ) 2. cikkének (1) bekezdésében meghatározott pirotechnikai termékekre, a nemzeti joggal összhangban a fegyveres erők, a bűnüldöző szervek vagy a tűzoltóság általi, nem kereskedelmi jellegű felhasználásra szánt pirotechnikai termékekre, a tengerészeti felszerelésekről szóló, 1996. december 20-i 96/98/EK tanácsi irányelv ( 2 ) hatálya alá tartozó pirotechnikai felszerelésekre, illetve a repülésben és az űrrepülésben való felhasználásra szánt pirotechnikai termékekre, valamint a játékokhoz szánt gyújtókupakokra;

c) olyan gyógyszerekre, amelyeket az alkalmazandó nemzeti joggal összhangban, orvosi rendelvény alapján, jogszerűen bocsátottak lakossági személyek rendelkezésére.

3. cikk

Fogalommeghatározások

E rendelet alkalmazásában:

1. „anyag” : az 1907/2006/EK rendelet 3. cikkének 1. pontja értelmében vett anyag;

2. „keverék” : az 1907/2006/EK rendelet 3. cikkének 2. pontja értelmében vett keverék;

3. „árucikk” : az 1907/2006/EK rendelet 3. cikkének 3. pontja értelmében vett árucikk;

4. „rendelkezésre bocsátás” : bármilyen ellátás, akár ellenérték fejében, akár ingyenesen történik;

5. „behozatal” : egy anyagnak valamely tagállam területére történő behozatala, akár másik tagállamból, akár harmadik országból;

6. „felhasználás” : feldolgozás, összeállítás, tárolás, kezelés vagy keverés – árucikkek előállítása során is – és minden egyéb használat;

7. „lakossági személy” : olyan természetes személy, aki nem a kereskedelmi, üzleti vagy foglalkozásszerű tevékenységéhez kapcsolódó célokból jár el;

8. „gyanús tranzakció” : a mellékletekben felsorolt anyagokkal vagy az azokat tartalmazó keverékekkel vagy anyagokkal kapcsolatos olyan tranzakció, beleértve a foglalkozásszerű felhasználók részvételével zajló tranzakciókat is, amelynek esetében alapos okkal feltételezhető, hogy az anyagot vagy a keveréket robbanóanyag jogellenes előállítására szánják;

9. „gazdasági szereplő” : olyan természetes vagy jogi személy vagy állami szerv, vagy ilyen személyek és/vagy szervek csoportja, aki, illetve amely a piacon termékeket szállít vagy szolgáltatásokat nyújt;

10. „korlátozott robbanóanyag-prekurzor” : az I. sz. mellékletben felsorolt anyag az abban meghatározott vonatkozó határértéknél magasabb koncentrációban; magában foglalja azt a keveréket vagy egyéb anyagot is, amelyben egy ilyen felsorolt anyag a vonatkozó határértéknél magasabb koncentrációban van jelen.

4. cikk

Rendelkezésre bocsátás, behozatal, birtoklás és felhasználás

(1) A korlátozott robbanóanyag-prekurzorok nem bocsáthatók lakossági személyek rendelkezésére, lakossági személyek ezeket nem hozhatják be, nem birtokolhatják és nem használhatják fel.

(2) Az (1) bekezdés ellenére a tagállamok fenntarthatnak vagy létrehozhatnak olyan engedélyezési rendszert, amely alapján a korlátozott robbanóanyag-prekurzorok lakossági személyek rendelkezésére bocsáthatók, lakossági személyek ezeket birtokolhatják és felhasználhatják, feltéve, hogy a lakossági személy beszerzi, és kérésre bemutatja az azok megszerzésére, birtoklására vagy felhasználására jogosító olyan engedélyt, amelyet a 7. cikkel összhangban annak a tagállamnak az illetékes hatósága állított ki, ahol az adott korlátozott robbanóanyag-prekurzort meg fogják szerezni, birtokolni fogják vagy fel fogják használni.

(3) Az (1) és a (2) bekezdés ellenére a tagállamok fenntarthatnak vagy létrehozhatnak olyan nyilvántartási rendszert, amely alapján az alábbi korlátozott robbanóanyag-prekurzorok lakossági személyek rendelkezésére bocsáthatók, lakossági személyek azokat birtokolhatják vagy felhasználhatják, amennyiben az azokat rendelkezésre bocsátó gazdasági szereplő a 8. cikkben foglalt részletes szabályokkal összhangban minden egyes tranzakciót nyilvántartásba vesz:

a) hidrogén-peroxid (CAS-szám: 7722-84-1) az I. mellékletben meghatározott határértéknél magasabb, de legfeljebb 35 % m/m koncentrációban;

b) nitrometán (CAS-szám: 75-52-5) az I. mellékletben meghatározott határértéknél magasabb, de legfeljebb 40 % m/m koncentrációban;

c) salétromsav (CAS-szám: 7697-37-2) az I. mellékletben meghatározott határértéknél magasabb, de legfeljebb 10 % m/m koncentrációban.

(4) A tagállamoknak értesíteniük kell a Bizottságot minden olyan intézkedésről, amelyet a (2) és a (3) bekezdésben meghatározott rendszerek bármelyikének megvalósítására hoznak. Az értesítésben fel kell tüntetni azokat a korlátozott robbanóanyag-prekurzorokat, amelyek tekintetében a tagállam kivételt alkalmaz.

(5) A Bizottság közzéteszi azon intézkedések listáját, amelyekről a tagállamok a (4) bekezdéssel összhangban értesítést küldtek.

(6) Ha egy lakossági személy korlátozott robbanóanyag-prekurzort kíván behozni egy olyan tagállam területére, amely a (2) bekezdéssel összhangban engedélyezési rendszert és/vagy a (3) bekezdéssel vagy a 17. cikkel összhangban nyilvántartási rendszert alkalmazva eltért az (1) bekezdéstől, az érintett személynek be kell szereznie és kérésre be kell mutatnia azt az illetékes hatóságnak a 7. cikkben foglalt szabályokkal összhangban kiállított, az adott tagállamban érvényes engedélyt.

(7) Egy korlátozott robbanóanyag-prekurzort a (2) bekezdéssel összhangban lakossági személy rendelkezésére bocsátó gazdasági szereplőnek minden tranzakciónál kérnie kell az engedély bemutatását, illetve a (3) bekezdéssel összhangban történő rendelkezésre bocsátás esetén nyilvántartásba kell vennie a tranzakciót, azon tagállam szabályainak megfelelően, amelyben a korlátozott robbanóanyag-prekurzort rendelkezésre bocsátja.

5. cikk

Címkézés

Egy korlátozott robbanóanyag-prekurzorokat valamely lakossági személy rendelkezésére bocsátani kívánó gazdasági szereplő köteles gondoskodni arról – akár megfelelő címke elhelyezésével, akár annak ellenőrzésével, hogy elhelyeztek-e megfelelő címkét –, hogy a csomagoláson egyértelműen fel legyen tüntetve, hogy az adott korlátozott robbanóanyag-prekurzornak a lakossági személyek általi megszerzése, birtoklása vagy felhasználása a 4. cikk (1), (2) és (3) bekezdésben foglaltak szerinti korlátozás tárgyát képezi.

6. cikk

Szabad mozgás

A tagállamok – az 1. cikk második bekezdése és a 13. cikk sérelme nélkül, és amennyiben e rendelet vagy más uniós jogi aktus másképp nem rendelkezik – a robbanóanyagok jogellenes előállításának megakadályozásával kapcsolatos indokok alapján nem tilthatják, nem korlátozhatják és nem gátolhatják az alábbiak rendelkezésre bocsátását:

a) az I. mellékletben felsorolt anyagok az ott rögzített határértéknél nem magasabb koncentrációban; és

b) a II. mellékletben felsorolt anyagok.

7. cikk

Engedélyek

(1) Azon tagállamok, amelyek engedélyt adnak ki azoknak a lakossági személyeknek, akiknek jogos érdeke fűződik a korlátozott robbanóanyag-prekurzorok megszerzéséhez, behozatalához, birtoklásához és felhasználásához, kötelesek szabályokat megállapítani a 4. cikk (2) és (6) bekezdése szerinti engedély megadására vonatkozóan. Az engedély megadásáról való döntés során a tagállam illetékes hatóságának figyelembe kell vennie minden releváns körülményt és különösen az anyag szándékolt felhasználásának jogszerűségét. Az engedély kiadását meg kell tagadni, ha a szándékolt felhasználás jogszerűsége vagy a felhasználónak a jogszerű célra történő felhasználásra vonatkozó szándéka alapos okkal kétségbe vonható.

(2) Az illetékes hatóság eldöntheti, hogy miként korlátozza az engedély érvényességét, egyszeri vagy – legfeljebb hároméves időtartamra – többszöri felhasználást engedélyezve. Az illetékes hatóság kötelezheti az engedély jogosultját arra, hogy az engedély megjelölt lejárati időpontjáig igazolja, hogy az engedély megadásának alapjául szolgáló feltételek még mindig fennállnak. Az engedélyben fel kell tüntetni azokat a korlátozott robbanóanyag-prekurzorokat, amelyek tekintetében kiállították.

(3) Az illetékes hatóságok előírhatják, hogy a kérelmezőnek az engedély kérelmezéséért díjat kell fizetnie. Ez a díj nem haladhatja meg a kérelem feldolgozásával járó költségeket.

(4) Az engedélyt az illetékes hatóság felfüggesztheti vagy visszavonhatja, ha alapos okkal feltételezhető, hogy az engedély megadásának alapjául szolgáló feltételek már nem állnak fenn.

(5) Az illetékes hatóság bármely döntése elleni jogorvoslat tárgyában, valamint az engedély feltételeinek való megfeleléssel kapcsolatos vitás ügyekben a nemzeti jog szerint hatáskörrel rendelkező megfelelő szerv jár el.

(6) A valamely tagállam illetékes hatóságai által kiadott engedélyek más tagállamokban is elismerhetők. Az engedélyek kölcsönös elismerésének megkönnyítése érdekében a Bizottság 2014. szeptember 2-ig, a prekurzorokkal foglalkozó állandó bizottsággal való konzultációt követően iránymutatást fogad el az engedélyek technikai részleteire vonatkozóan. Ebben az iránymutatásban azt is meg kell határozni, hogy milyen adatoknak kell szerepelniük a korlátozott robbanóanyag-prekurzorok behozatalára vonatkozó engedélyekben, továbbá ilyen engedélymintát is tartalmaznia kell.

8. cikk

A tranzakciók nyilvántartásba vétele

(1) A 4. cikk (3) bekezdésének megfelelő nyilvántartásba vétel céljából a lakossági személyeknek hivatalos azonosító okmánnyal igazolniuk kell magukat.

(2) A nyilvántartásnak legalább a következő információkat kell tartalmaznia:

a) a lakossági személy neve, címe és adott esetben vagy az azonosító száma, vagy a hivatalos azonosító okmányának típusa és száma;

b) az anyag vagy keverék megnevezése a koncentráció szintjével együtt;

c) az anyag vagy keverék mennyisége;

d) az anyag vagy keverék szándékolt felhasználása a lakossági személy nyilatkozata alapján;

e) a tranzakció helye és időpontja;

f) a lakossági személy aláírása.

(3) A nyilvántartást a tranzakció napjától számítva öt évig meg kell őrizni. Ezen időszak alatt a nyilvántartást az illetékes hatóságok kérésére vizsgálat céljából rendelkezésre kell bocsátani.

(4) A nyilvántartást papíron vagy más tartós tárolóeszközön kell tárolni, és a (3) bekezdésben előírt teljes időszak alatt bármikor vizsgálat céljából rendelkezésre kell állnia. Minden elektronikusan tárolt adatnak:

a) egyeznie kell a megfelelő papíralapú dokumentumok formájával és tartalmával; továbbá

b) a (3) bekezdésben előírt teljes időszak alatt bármikor könnyen rendelkezésre kell állnia.

9. cikk

A gyanús tranzakciók, a hiányok és a lopások jelentése

(1) A mellékletekben felsorolt anyagokkal, illetve az azokat tartalmazó keverékekkel vagy anyagokkal kapcsolatos gyanús tranzakciókat e cikkel összhangban jelenteni kell.

(2) Valamennyi tagállam a gyanús tranzakciók jelentésére egy vagy több nemzeti kapcsolattartó pontot hoz létre, amelyek világosan meghatározott telefonszámmal és e-mail címmel rendelkeznek.

(3) A gazdasági szereplők fenntarthatják a jogot a gyanús tranzakció megtagadására, és a tranzakciót vagy a megkísérelt tranzakciót indokolatlan késedelem nélkül – lehetőség szerint az ügyfél személyazonosságának megjelölésével – jelenteniük kell azon tagállam nemzeti kapcsolattartó pontjának, amely tagállamban a tranzakciót végrehajtották vagy megkísérelték, ha a gazdasági szereplőknek alapos okuk van feltételezni, hogy a mellékletekben felsorolt egy vagy több anyaggal, illetve az azokat tartalmazó keverékekkel vagy anyagokkal kapcsolatos tervezett tranzakció gyanús tranzakció, figyelembe véve valamennyi körülményt és különösen azt, ha a leendő ügyfél:

a) a jelek szerint nincs tisztában az anyag vagy keverék szándékolt felhasználásával;

b) a jelek szerint nem ismeri az anyag vagy keverék szándékolt felhasználását vagy azt nem tudja hihetően elmagyarázni;

c) magáncélú felhasználásnál szokatlan mennyiségben, összetételben, illetve koncentrációban kíván anyagot vásárolni;

d) nem hajlandó igazolni személyazonosságát vagy lakóhelyét; vagy

e) szokatlan fizetési módszer - ideértve a nagy összegű készpénzfizetést - alkalmazásához ragaszkodik.

(4) A gazdasági szereplőknek jelenteniük kell továbbá a mellékletekben felsorolt anyagokat, illetve az azokat tartalmazó keverékeket vagy anyagokat érintő jelentős hiányokat és lopásokat azon tagállam nemzeti kapcsolattartó pontjának, ahol a hiány beálltára vagy a lopásra sor került.

(5) A Bizottság – a prekurzorokkal foglalkozó állandó bizottsággal való konzultációt követően – az illetékes hatóságok és a gazdasági szereplők közötti együttműködés elősegítése érdekében 2014. szeptember 2-ig a vegyianyag-ellátási láncot és adott esetben az illetékes hatóságokat segítő iránymutatást fogad el. Az iránymutatásnak különösen az alábbiakat kell tartalmaznia:

a) információ a gyanús tranzakciók felismerésének és jelentésének módját illetően, különösen a II. mellékletben felsorolt anyagok azon koncentrációját és/vagy mennyiségét illetően, amely alatt főszabályként semmilyen intézkedésre nincs szükség;

b) információ a jelentős hiányok és lopások felismerésének és jelentésének módját illetően;

c) egyéb hasznosnak ítélt információk.

A Bizottság az iránymutatást rendszeresen naprakésszé teszi.

(6) Az illetékes hatóságoknak gondoskodniuk kell arról, hogy az iránymutatás célkitűzéseivel összhangban az illetékes hatóságok által megfelelőnek ítélt módon sor kerüljön az (5) bekezdésben előírt iránymutatás rendszeres terjesztésére.

10. cikk

Adatvédelem

A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a személyes adatok e rendelet alkalmazása során történő feldolgozása összhangban álljon a 95/46/EK irányelvvel. A tagállamoknak különösen azt kell biztosítaniuk, hogy a személyes adatoknak az e rendelet 4. cikkének (2) és (6) bekezdése, valamint 7. cikke szerinti engedélyezés tekintetében, illetve a tranzakcióknak az e rendelet 4. cikkének (3) bekezdése, valamint 8. és 17. cikke szerinti nyilvántartásba vételéhez, valamint a gyanús tranzakcióknak az e rendelet 9. cikke szerinti jelentéséhez szükséges feldolgozása megfeleljen a 95/46/EK irányelvnek.

11. cikk

Szankciók

A tagállamoknak szabályokat kell megállapítaniuk az e rendelet megsértése esetén alkalmazandó szankciókra vonatkozóan, és minden szükséges intézkedést meg kell hozniuk azok végrehajtása érdekében. Az előírt szankcióknak hatékonyaknak, arányosaknak és visszatartó erejűeknek kell lenniük.

12. cikk

A mellékletek módosítása

(1) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 14. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az I. mellékletben rögzített határértékek – az anyagok robbanóanyag-prekurzorként történő visszaélésszerű felhasználása terén bekövetkezett fejleményekhez való szükséges mértékű igazodás céljából, vagy a kutatási és tesztelési eredmények alapján történő – módosítására vonatkozóan, illetve – amennyiben erre az anyagok robbanóanyag-prekurzorként történő visszaélésszerű felhasználása terén bekövetkezett fejleményekhez való igazodás céljából szükség van – anyagoknak a II. mellékletbe történő felvételére vonatkozóan. A felhatalmazáson alapuló jogi aktus előkészítése során a Bizottság igyekszik konzultálni az érdekelt felekkel, különösen a vegyipar és a kiskereskedelmi ágazat képviselőivel.

Ha az anyagoknak robbanóanyagok jogellenes előállítására történő visszaélésszerű felhasználására vonatkozó kockázatértékelésben bekövetkező hirtelen változás esetén rendkívül sürgős okokból szükséges, a 15. cikkben előírt eljárás alkalmazandó az e cikk alapján elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktusokra.

(2) A Bizottság az I. mellékletben rögzített határértékek minden egyes módosítása, illetve a II. mellékletbe felvett minden egyes anyag tekintetében külön felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogad el. Valamennyi felhatalmazáson alapuló jogi aktusnak olyan elemzésen kell alapulnia, amely megállapítja, hogy a módosítás – az elérni kívánt célokra figyelemmel – várhatóan nem ró aránytalan terhet a gazdasági szereplőkre és a felhasználókra.

13. cikk

Védzáradék

(1) Ha valamely tagállamnak alapos oka van feltételezni, hogy a mellékletekben fel nem sorolt valamely anyag robbanóanyagok jogellenes előállítására használható fel, korlátozhatja vagy tilthatja az adott anyag, vagy az azt tartalmazó bármely keverék vagy anyag rendelkezésre bocsátását, birtoklását és felhasználását, vagy előírhatja, hogy az anyag a 9. cikkel összhangban a gyanús tranzakciókra vonatkozó jelentéstételi kötelezettség hatálya alá tartozik.

(2) Ha valamely tagállamnak alapos oka van feltételezni, hogy az I. mellékletben felsorolt valamely anyag az I. mellékletben meghatározott határérték alatti koncentrációban is felhasználható robbanóanyagok jogellenes előállítására, alacsonyabb koncentrációs határérték előírásával tovább szigoríthatja az adott anyag rendelkezésre bocsátására, birtoklására és felhasználására vonatkozó korlátozást vagy tiltást.

(3) Ha valamely tagállamnak alapos oka van olyan koncentrációs határértéket megállapítani, amely felett a II. mellékletben felsorolt anyagoknak az egyébként a korlátozott robbanóanyag-prekurzorokra vonatkozó korlátozások hatálya alá kell tartozniuk, megengedett legnagyobb koncentráció előírásával korlátozhatja vagy tilthatja az adott anyag rendelkezésre bocsátását, birtoklását és felhasználását.

(4) Annak a tagállamnak, amely az (1), a (2) vagy a (3) bekezdéssel összhangban valamilyen anyagot korlátoz vagy tilt, haladéktalanul tájékoztatnia kell erről a Bizottságot és a többi tagállamot, és meg is kell indokolnia.

(5) A Bizottság a (4) bekezdés szerinti tájékoztatás függvényében haladéktalanul megvizsgálja, hogy készítsen-e a mellékletekben teendő módosításokat a 12. cikk (1) bekezdésével összhangban, vagy készítsen-e jogalkotási javaslatot a mellékletek módosítására. Az érintett tagállamnak a mellékletek említett módosításainak figyelembevétele céljából adott esetben módosítania kell vagy hatályon kívül kell helyeznie nemzeti intézkedéseit.

(6) A tagállamoknak 2013. június 2-ig értesíteniük kell a Bizottságot minden olyan meglévő nemzeti intézkedésről, amely valamely anyag, vagy azt tartalmazó bármely keverék vagy anyag rendelkezésre bocsátásának, birtoklásának és felhasználásának korlátozásáról vagy tiltásáról rendelkezik abból az okból, hogy az felhasználható robbanóanyagok jogellenes előállítására.

14. cikk

A felhatalmazás gyakorlása

(1) A Bizottság az e cikkben meghatározott feltételek mellett felhatalmazást kap felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására.

(2) A Bizottság 12. cikkben említett, felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására vonatkozó felhatalmazása ötéves időtartamra szól 2013. március 1-jétől kezdődő hatállyal. A Bizottság legkésőbb kilenc hónappal az ötéves időtartam vége előtt jelentést készít a felhatalmazásról. Amennyiben az Európai Parlament vagy a Tanács nem ellenzi a meghosszabbítást legkésőbb három hónappal az egyes időtartamok vége előtt, akkor a felhatalmazás hallgatólagosan meghosszabbodik a korábbival megegyező időtartamra.

(3) Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja a 12. cikkben említett felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban megjelölt felhatalmazást. A határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon, vagy a benne megjelölt későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.

(4) A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti az Európai Parlamentet és a Tanácsot e jogi aktus elfogadásáról.

(5) A 12. cikk értelmében elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a jogi aktusról való értesítését követő két hónapon belül sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt ellene kifogást, illetve ha az említett időtartam lejártát megelőzően mind az Európai Parlament, mind a Tanács arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem fog kifogást emelni. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ez az időtartam két hónappal meghosszabbodik.

15. cikk

Sürgősségi eljárás

(1) Az e cikk alapján elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktus haladéktalanul hatályba lép és alkalmazandó, amennyiben nem emelnek ellene kifogást a (2) bekezdésnek megfelelően. Az Európai Parlament és a Tanács felhatalmazáson alapuló jogi aktusról való értesítése tartalmazza a sürgősségi eljárás alkalmazásának indokait.

(2) Az Európai Parlament vagy a Tanács a 14. cikk (5) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően kifogást emelhet a felhatalmazáson alapuló jogi aktus ellen. Ebben az esetben a Bizottság az Európai Parlament vagy a Tanács kifogásáról szóló határozatról való értesítést követően haladéktalanul hatályon kívül helyezi a felhatalmazáson alapuló jogi aktust.

16. cikk

Átmeneti rendelkezés

A korlátozott robbanóanyag-prekurzoroknak a birtoklása és felhasználása 2016. március 2-ig továbbra is megengedett a lakossági személyek számára.

17. cikk

Meglévő nyilvántartási rendszerek

Azon tagállam, amely 2013. március 1-jén olyan rendszerrel rendelkezik, amelynek értelmében a gazdasági szereplők kötelesek minden, korlátozott robbanóanyag-prekurzort lakossági személyek rendelkezésére bocsátó tranzakciót nyilvántartásba venni, a 4. cikk (1) és (2) bekezdésétől eltérhet, és a 8. cikkel összhangban ezt a meglévő nyilvántartásba vételi rendszert is alkalmazhatja az I. mellékletben felsorolt egyes anyagokra, illetve az ott felsorolt valamennyi anyagra. A 4. cikk (4)–(7) bekezdésének szabályai értelemszerűen alkalmazandók.

18. cikk

Felülvizsgálat

(1) A Bizottság legkésőbb 2017. szeptember 2-ig jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak, amelyben a következőket vizsgálja:

a) bármely olyan probléma, amely e rendelet alkalmazásának eredményeképpen merült fel;

b) annak kívánatossága és megvalósíthatósága, hogy a rendszert tovább szigorítsák és harmonizálják a terrorizmus és az egyéb súlyos bűncselekmények miatt a közbiztonságot fenyegető veszélyek alapján, figyelembe véve a tagállamok által e rendelet végrehajtása során szerzett tapasztalatokat, többek között az esetlegesen feltárt biztonsági hiányosságokat, valamint figyelembe véve a költségeket és a hasznokat a tagállamok, a gazdasági szereplők és az egyéb érdekelt felek szempontjából;

c) annak szükségessége és megvalósíthatósága, hogy e rendelet hatálya a foglalkozásszerű felhasználókra is kiterjedjen, figyelembe véve a gazdasági szereplőkre rótt terheket és e rendelet célkitűzését;

d) annak szükségessége és megvalósíthatósága, hogy a jegyzékben nem szereplő robbanóanyag-prekurzorokat a gyanús tranzakciókra, a hiányokra és a lopásokra vonatkozó jelentéstételi rendelkezések hatálya alá vonják.

(2) A Bizottság legkésőbb 2015. március 2-ig jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak, amelyben az ammónium-nitrátra vonatkozó releváns rendelkezéseknek az 1907/2006/EK rendeletből e rendeletbe történő áthozatalának lehetőségeit vizsgálja.

(3) A Bizottság indokolt esetben, az (1) és (2) bekezdésben említett jelentések függvényében jogalkotási javaslatot nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak e rendelet megfelelő módosítására.

19. cikk

Hatálybalépés

Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.

Ezt a rendeletet 2014. szeptember 2-ától kell alkalmazni.

Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.









I. MELLÉKLET

Azon anyagok, amelyek önmagukban vagy az ezeket tartalmazó keverékekben vagy anyagokban nem bocsáthatók lakossági személyek rendelkezésére, kivéve, ha a koncentráció megegyezik az alábbi határértékekkel vagy azoknál alacsonyabb







Az anyag megnevezése és Chemical Abstracts Service nyilvántartási száma (CAS-szám) Határérték Kombinált Nómenklatúra (KN) kód a KN 28., illetve 29. árucsoportjához tartozó 1. megjegyzés követelményeinek megfelelő, önálló, vegyileg meghatározott vegyületek esetében (1) Kombinált Nómenklatúra (KN) kód a más KN-kód szerinti besorolást indokoló alkotórészt (pl. higany, nemesfémek vagy ritkaföldfémek, radioaktív anyagok) nem tartalmazó keverékek esetében (1) Hidrogén-peroxid (CAS-szám: 7722-84-1) 12 % (m/m) 2847 00 00 3824 90 97 Nitrometán (CAS-szám: 75-52-5) 30 % (m/m) 2904 20 00 3824 90 97 Salétromsav (CAS-szám: 7697-37-2) 3 % (m/m) 2808 00 00 3824 90 97 Kálium-klorát (CAS-szám: 3811-04-9) 40 % (m/m) 2829 19 00 3824 90 97 Kálium-perklorát (CAS-szám: 7778-74-7) 40 % (m/m) 2829 90 10 3824 90 97 Nátrium-klorát (CAS-szám: 7775-09-9) 40 % (m/m) 2829 11 00 3824 90 97 Nátrium-perklorát (CAS-szám: 7601-89-0) 40 % (m/m) 2829 90 10 3824 90 97 (1) A Tanács 2658/87/EGK rendelete (1987. július 23.) a vám- és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról (HL L 256, 1987.9.7., 1. o.). ▼B









II. MELLÉKLET

Azon – akár önmagukban, akár keverékekben vagy anyagokban előforduló – anyagok, amelyekre vonatkozóan a gyanús tranzakciókat jelenteni kell







Az anyag megnevezése és Chemical Abstracts Service nyilvántartási száma (CAS-szám) ►M1 Kombinált Nómenklatúra (KN) kód (1) ◄ Kombinált Nómenklatúra (KN) kód a más KN-kód szerinti besorolást indokoló alkotórészt (pl. higany, nemesfémek vagy ritkaföldfémek, radioaktív anyagok) nem tartalmazó keverékek esetében (1) Hexamin (CAS-szám: 100-97-0) 2921 29 00 3824 90 97 Kénsav (CAS-szám: 7664-93-9) 2807 00 10 3824 90 97 Aceton (CAS-szám: 67-64-1) 2914 11 00 3824 90 97 Kálium-nitrát (CAS-szám: 7757-79-1) 2834 21 00 3824 90 97 Nátrium-nitrát (CAS-szám: 7631-99-4) 3102 50 10 (természetes) 3824 90 97 3102 50 90 (nem természetes) 3824 90 97 Kalcium-nitrát (CAS-szám: 10124-37-5) 2834 29 80 3824 90 97 Kalcium-ammónium-nitrát (CAS-szám: 15245-12-2) 3102 60 00 3824 90 97 Ammónium-nitrát (CAS-szám: 6484-52-2) (ha a nitrogénnek az ammónium-nitráthoz képest mért koncentrációja 16 % m/m vagy annál magasabb) 3102 30 10 (vizes oldatban) 3824 90 97 3102 30 90 (egyéb) ▼M3 Magnézium, porok (CAS-szám 7439-95-4) (2) (3) ex 8104 30 00 ▼M2 Magnézium-nitrát-hexahidrát (CAS-szám13446-18-9) 2834 29 80 3824 90 96 ▼M1 Alumínium, porok (CAS-szám: 7429-90-5) (2) (3) ex 7603 10 00 ex 7603 20 00 (1) A 2658/87/EGK rendelet. (2) 200 μm-nél kisebb részecskemérettel. (3) Vegyi anyagként vagy legalább 70 tömegszázalék alumíniumot és/vagy magnéziumot tartalmazó keverékben.