2004R0725 — HU — 31.01.2009 — 001.001

Ez a dokumentum kizárólag tájékoztató jellegű, az intézmények semmiféle felelősséget nem vállalnak a tartalmáért

►B AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2004/725/EK RENDELETE (2004. március 31.) a hajók és kikötőlétesítmények védelmének fokozásáról (EGT vonatkozású szöveg) (HL L 129, 29.4.2004, p.6)

Módosította:









▼B

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2004/725/EK RENDELETE

(2004. március 31.)

a hajók és kikötőlétesítmények védelmének fokozásáról

(EGT vonatkozású szöveg)







AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 80. cikke (2) bekezdésére, tekintettel a Bizottság javaslatára, tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére ( 1 ), a Régiók Bizottságával folytatott konzultációt követően, a Szerződés 251. cikkében megállapított eljárásnak megfelelően ( 2 ), mivel: (1) A szándékos jogellenes cselekmények, s különösen a terrorizmus, az egyik legnagyobb fenyegetést jelentik a demokrácia és a szabadság eszméjére, valamint a béke értékére nézve, amelyek az Európai Unió lényegét képezik. (2) Az Európai Unió hajózásának és az azt használó polgároknak, valamint a környezetnek a biztonságát mindenkor biztosítani kell az esetlegesen előforduló szándékos jogellenes cselekmény veszélyeivel szemben, mint például a terrorcselekmények, a kalózkodás vagy hasonlók. (3) A különösen veszélyes anyagokat tartalmazó áruk, mint például a vegyi és radioaktív anyagok szállításánál a szándékos jogellenes cselekmények lehetséges következményei az Unió polgáraira és a környezetre igen komoly veszélyt jelentenek. (4) A Nemzetközi Tengerészeti Szervezet (IMO) Diplomáciai Konferenciája 2002. december 12-én módosításokat fogadott el az 1974. évi Életbiztonság a tengeren tárgyú nemzetközi egyezményt (SOLAS-egyezmény) illetően, és elfogadta a Hajók és kikötőlétesítmények védelmére vonatkozó nemzetközi szabályzatot (ISPS-szabályzat). Ezek az okmányok a nemzetközi kereskedelemben használatos hajók és a kapcsolódó kikötőlétesítmények fokozását célozzák; olyan kötelező rendelkezéseket tartalmaznak, amelyek közösségi hatókörét pontosítani szükséges, valamint olyan ajánlásokat, amelyek egy részét a Közösségen belül kötelezővé kell tenni. (5) A nemzetbiztonság területére vonatkozó tagállami szabályozás és az Európai Unióról szóló szerződés VI. címe alapján tehető intézkedések sérelme nélkül, a (2) preambulumbekezdésben leírt védelmi cél eléréséhez megfelelő intézkedéseket kell elfogadni a tengeri közlekedési politika terén, amelyek közös normákat szabnak meg az IMO által 2002. december 12-én elfogadott rendelkezések Közösségen belüli értelmezésére, végrehajtására és nyomon követésére. A Bizottságot a részletes végrehajtási rendelkezések elfogadására vonatkozó végrehajtási hatáskörökkel kell felruházni. (6) Ez a rendelet tiszteletben tartja az alapvető jogokat, és figyelembe veszi a különösen az Európai Unió alapjogi chartája által elismert elveket. (7) A védelmet nemcsak a nemzetközi tengerhajózásban részt vevő hajók és az azokat kiszolgáló kikötőlétesítmények tekintetében kell fokozni, hanem a Közösségen belüli nemzeti tengerhajózásban alkalmazott hajók és kikötők tekintetében is, különösen személyhajók vonatkozásában, tekintettel az ilyen forgalom által veszélynek kitett emberi életek nagy számára. (8) Az ISPS-szabályzat B. része egy sor olyan ajánlást tartalmaz, amelyeket célszerű a Közösségen belül kötelezővé tenni a (2) preambulumbekezdésben megfogalmazott védelmi cél elérése felé történő egységes haladás megvalósítása érdekében. (9) A Közösségen belüli rövid távú tengeri forgalom elismert és szükséges céljának előmozdítása érdekében a tagállamokat - a SOLAS egyezmény tengeri védelmi biztonság fokozását célzó különleges intézkedésekről szóló 11. szabályára tekintettel - fel kell szólítani, hogy kössék meg a Közösségen belüli menetrend szerinti, kijelölt kikötőlétesítményeket igénybe vevő, rögzített útvonalon zajló tengeri közlekedésre vonatkozó védelmi intézkedésekről szóló megállapodásokat, anélkül, hogy ez veszélyeztetné az elérni kívánt általános védelmi színvonalat. (10) Aránytalan volna az e rendeletben előírt összes védelmi szabály olyan kikötőkben lévő kikötőlétesítményekre történő állandó alkalmazása, amelyek csak esetenként szolgálják a nemzetközi tengeri forgalmat. Az általuk elvégzendő védelmi felmérések alapján a tagállamoknak kell meghatározniuk, hogy melyek az érintett kikötők, és milyen alternatív intézkedések biztosítanak megfelelő védelmi szintet. (11) A tagállamoknak alaposan ellenőrizniük kell a védelmi előírásoknak a közösségi kikötőkbe befutni szándékozó hajókon történő betartását, a hajók eredetétől függetlenül. Az érintett tagállamnak „tengeri védelmi illetékes hatóságot” kell kijelölnie, melynek feladata az e rendeletben a hajókra és a kikötőlétesítmények védelmére vonatkozóan megállapított rendelkezések alkalmazásának koordinálása, végrehajtása és nyomon követése. Ennek a hatóságnak a kikötőbe befutni szándékozó minden egyes hajó számára elő kel írnia, hogy előzetesen információt adjon a hajó nemzetközi hajóbiztonsági bizonyítványáról, az üzemelésének vagy korábbi üzemelésének veszélyességi szintjeiről, továbbá a védelmet érintő valamennyi egyéb gyakorlati adatról. (12) A tagállamok számára engedélyezni kell, hogy a Közösségen belüli, illetve nemzeti menetrend szerinti tengeri forgalomban mentességet adjanak a (11) preambulumbekezdésben szereplő információ megadására vonatkozó rendszeres kötelezettség alól, amennyiben az ilyen szolgáltatást végző társaságok bármikor képesek a tagállamok illetékes hatóságainak kérésére ezeket az információkat rendelkezésre bocsátani. (13) A kikötői védelmi ellenőrzéseket végrehajthatják a tagállamok illetékes tengeri védelmi hatóságai, de a nemzetközi hajóbiztonsági bizonyítvány tekintetében a kikötő szerinti illetékes állam hatósága által végzett ellenőrzésének keretében működő ellenőrök is, a Közösség kikötőiben és a tagállamok felségvizein történő hajózás tekintetében a hajózás biztonságára, a környezetszennyezés megelőzésére és a fedélzeti élet- és munkakörülményekre vonatkozó nemzetközi előírások végrehajtásáról (kikötő szerinti illetékes állam által végzett ellenőrzésről) szóló, 1995. június 19-i 95/21/EK tanácsi irányelvben ( 3 ) előírtak szerint. Ha különböző hatóságokról van szó, rendelkezni kell arról, hogy ezek egymást kiegészítő jelleggel tevékenykedjenek. (14) Tekintettel a védelmi intézkedések végrehajtásában részt vevő különféle szervekre, minden tagállamnak egyetlen illetékes hatóságot kell kijelölnie, amely a tengeri védelmi intézkedések alkalmazásának koordinálásáért és ellenőrzéséért nemzeti szinten felelős. A tagállamoknak létre kell hozniuk a megfelelő forrásokat, és a (2) preambulumbekezdésben megfogalmazott védelmi cél elérése érdekében nemzeti tervet kell készíteniük e rendelet végrehajtására vonatkozóan, különösen azáltal, hogy ütemtervet állapítanak meg bizonyos intézkedések korai végrehajtására vonatkozóan az IMO Diplomáciai Konferenciája által 2002. december 12-én elfogadott 6. állásfoglalás feltételeivel összhangban. Az egyes nemzeti rendszerek végrehajtására vonatkozó ellenőrzések hatékonyságát illetően a Bizottság által felügyelt ellenőrzéseket kell végezni. (15) Az e politika szerinti intézkedések hatékony és egységes alkalmazása lényeges kérdéseket vet fel azok finanszírozásával kapcsolatban. Egyes kiegészítő védelmi intézkedések finanszírozása nem vezethet a verseny torzulásához. E célból a Bizottságnak haladéktalanul vizsgálatot kell folytatnia (különösen annak tisztázására, hogy miként oszlik meg a finanszírozás a hatóságok és az üzemeltetők között, a hatásköröknek a tagállamok és a Közösség közötti megosztása sérelme nélkül), és ennek eredményeit, valamint az esetleges javaslatait be kell nyújtania az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak. (16) Az e rendelet végrehajtásához szükséges intézkedéseket a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárásokról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozattal ( 4 ) összhangban kell elfogadni. Eljárást kell meghatározni e rendeletnek a tapasztalatok alapján történő módosítására vonatkozóan az ISPS-szabályzat B. része további olyan rendelkezéseinek kötelezővé tétele érdekében, amelyek e rendelet értelmében eredetileg nem kötelezőek. (17) Mivel e rendelet céljai, nevezetesen megfelelő intézkedéseknek a tengeri közlekedési politika területén történő bevezetése és végrehajtása, a tagállamok által nem érhetők el kellőképpen, és ezért azok e rendelet európai dimenziója folytán közösségi szinten jobban elérhetők, a Közösség a Szerződés 5. cikkében meghatározott szubszidiaritás elvével összhangban intézkedéseket fogadhat el. Az említett cikkben meghatározott arányosság elvének megfelelően ez a rendelet nem lép túl az e célok eléréséhez szükséges mértéken, mivel: ELFOGADTA EZT A RENDELETET:







1. cikk

Célkitűzések

(1) E rendelet fő célja a nemzetközi kereskedelemben és a nemzeti hajózásban használt hajók és kapcsolódó kikötőlétesítmények védelmének fokozására irányuló közösségi intézkedések bevezetése és végrehajtása a szándékos jogellenes cselekmények jelentette fenyegetéssel szemben.

(2) A rendelet továbbá arra is szolgál, hogy alapot képezzen a tengeri védelmi biztonság fokozására irányuló azon különleges intézkedések harmonizált értelmezéséhez és végrehajtásához, valamint közösségi ellenőrzésére, amelyeket az IMO 2002. december 12-i, az 1974. évi Életbiztonság a tengeren tárgyú nemzetközi egyezményt (SOLAS-egyezmény) módosító, valamint a Hajók és kikötőlétesítmények védelmére vonatkozó nemzetközi szabályzatot (ISPS-szabályzat) létrehozó Diplomáciai Konferenciája fogadott el.

2. cikk

Fogalommeghatározások

E rendelet alkalmazásában:

1. „a SOLAS-egyezmény tengeri védelmi biztonság fokozására szolgáló különleges intézkedések”: az e rendelet I. mellékleteként csatolt módosítások, amelyek az IMO SOLAS-egyezménye mellékletét annak legfrissebb változatában az új XI-2. fejezettel egészítik ki,

2. „ISPS-szabályzat”: az IMO hajók és kikötőlétesítmények védelmére vonatkozó nemzetközi szabályzatának legfrissebb változata,

3. „az ISPS-szabályzat A. része”: az ISPS-szabályzat A. részét képező, e rendelet II. mellékleteként csatolt preambulum és kötelező előírások, a SOLAS-egyezmény melléklete XI-2. fejezete legfrissebb változatának rendelkezéseit illetően,

4. „az ISPS-szabályzat B. része”: az ISPS-szabályzat B. részét képező, e rendelethez III. mellékletként csatolt iránymutatások, a SOLAS-egyezmény melléklete XI-2. fejezetének, valamint az ISPS-szabályzat A. része legfrissebb változatának rendelkezéseit illetően,

5. „tengerészeti védelmi biztonság”: megelőző intézkedések kombinációja, amely a tengeri közlekedés és a kikötőlétesítmények védelmét szolgálja a szándékos jogellenes cselekmények fenyegetéseivel szemben,

6. „tengeri védelmi kapcsolattartási pont”: a minden egyes tagállam által kijelölt hatóság, amely kapcsolattartóként szolgál a Bizottság és a többi tagállam részére, és célja az e rendeletben meghatározott tengeri védelmi intézkedések alkalmazásának megkönnyítése, nyomon követése és ezzel kapcsolatos információk szolgáltatása,

7. „illetékes tengeri védelmi hatóság”: adott tagállam kijelölt hatósága, amely az e rendeletben megállapított védelmi intézkedések alkalmazását koordinálja, végrehajtja, valamint ellenőrzi hajók és/vagy egy vagy több kikötőlétesítmény vonatkozásában. E hatóság hatásköre a számára kijelölt feladatoktól függően változhat,

8. „nemzetközi hajózás”: valamely tagállam kikötőlétesítményéből e tagállam területén kívüli kikötőlétesítménybe - vagy vissza - irányuló, hajóval végzett tengeri szállítási szolgáltatás,

9. „nemzeti hajózás”: tengeri területen, hajóval végzett szállítási szolgáltatás, amely valamely tagállam egyik kikötőlétesítményéből ugyanabba a kikötőlétesítménybe vagy ugyanazon tagállam másik kikötőlétesítményébe irányul,

10. „menetrend szerinti forgalom”: olyan hajóutak sorozata, amelyet úgy szerveztek, hogy két vagy több kikötőlétesítményt összekötő szolgáltatást biztosítson: a) vagy közzétett menetrend alapján; b) vagy olyan rendszerességgel és gyakorisággal, hogy az felismerhetően rendszeres szolgáltatást képez,

11. „kikötőlétesítmény”: olyan hely, ahol a kikötő/hajó kapcsolat létrejön; ebbe adott esetben beletartoznak a következők is: horgonyzóhelyek, veszteglőhelyek és a nyílt tengerről a kikötőbe vezető hajózóutak,

12. „kikötő/hajó kapcsolat”: olyan kölcsönhatások, amelyek akkor jelentkeznek, amikor egy hajót közvetlenül és azonnal érintenek a személyek vagy áruk hajóra vagy hajóról történő mozgatásával vagy a hajó részére nyújtott kikötői szolgáltatásokkal összefüggő tevékenységek,

13. „szándékos jogellenes cselekmény”: olyan szándékos cselekmény, amely jellege vagy a körülmények folytán árthat a nemzetközi vagy nemzeti tengeri közlekedésben használt hajóknak, azok utasainak vagy rakományának, illetve a kapcsolódó kikötőlétesítményeknek.

3. cikk

Közös intézkedések és alkalmazási kör

(1) A nemzetközi hajózás tekintetében a tagállamok 2004. július 1-jétől teljeskörűen alkalmazzák a SOLAS-egyezmény tengeri védelmi biztonság fokozására szolgáló különleges intézkedéseit és az ISPS-szabályzat A. részét, az ezekben említett feltételeknek megfelelően, valamint megnevezett hajókra, társaságokra és kikötőlétesítményekre vonatkozóan.

(2) A nemzeti hajózás tekintetében a tagállamok 2005. július 1-jétől alkalmazzák a SOLAS-egyezmény tengeri védelmi biztonság fokozására szolgáló különleges intézkedéseit és az ISPS-szabályzat A. részét olyan személyhajókra vonatkozóan, amelyek belföldi szolgáltatásokat nyújtanak, és a személyhajókra vonatkozó biztonsági szabályokról és követelményekről szóló, 1998. március 17-i 98/18/EK tanácsi irányelv ( 5 ) 4. cikke értelmében az A. osztályba tartoznak, valamint azoknak a SOLAS-egyezmény IX-1. szabálya szerinti társaságaira és az azokat kiszolgáló kikötőlétesítményekre.

(3) Egy kötelező védelmi kockázatértékelést követően határoznak a tagállamok arról, milyen mértékben fogják alkalmazni 2007. július 1-jétől e rendelet rendelkezéseit a (2) bekezdésben említetten kívüli olyan hajókategóriákra, amelyek belföldi szolgáltatásokat nyújtanak, továbbá azok társaságaira és az azokat kiszolgáló kikötőlétesítményekre vonatkozóan. Ez a döntés nem befolyásolhatja hátrányosan a védelmi biztonság általános szintjét.

A tagállamok azok elfogadásakor értesítik a Bizottságot ezekről a határozatokról, és az öt évet meg nem haladó időszakonként megtartandó rendszeres felülvizsgálat eredményeiről.

(4) Az (1), (2) és (3) bekezdés szerint szükséges rendelkezések végrehajtása során a tagállamok teljes mértékben figyelembe veszik az ISPS-szabályzat B. részében található iránymutatásokat.

(5) A tagállamok az ISPS-szabályzat B. része alábbi bekezdéseinek rendelkezéseit úgy tartják be, mintha azok kötelezőek lennének:

— 1.12. (a hajók védelmi terveinek felülvizsgálata),

— 1.16. (a kikötőlétesítmény védelmi felmérése),

— 4.1. (a védelmi tervek és felmérések titkosságának védelme),

— 4.4. (az elismert védelmi szervezetek),

— 4.5. (az elismert védelmi szervezetek minimális hatáskörei),

— 4.8. (a veszélyességi szint megállapítása),

— 4.14., 4.15., 4.16. (a kapcsolattartási pontok és a kikötőlétesítmények védelmi terveire vonatkozó információ),

— 4.18. (az azonosító okmányok),

— 4.24. (az azon állam által ajánlott védelmi intézkedések hajók általi alkalmazása, amelynek felségvizein hajóznak),

— 4.28. (a legénység létszáma),

— 4.41. (információközlés kikötőbe való behajózás megtagadása vagy kikötőből való kitiltás esetén),

— 4.45. (az Egyezményben nem részes fél állam hajói),

— 6.1. (a társaság kötelezettsége, hogy tájékoztassa a parancsnokot a hajó üzemeltetőiről),

— 8.3-8.10. (a hajó védelmi felmérésére vonatkozó minimumkövetelmények),

— 9.2. (a hajók védelmi terveire vonatkozó minimumkövetelmények),

— 9.4. (az elismert védelmi szervezetek függetlensége),

— 13.6. és 13.7. (a hajó legénysége, valamint a társaság és a hajó védelmi tisztjei részére tartandó védelmi oktatások és gyakorlatok gyakorisága),

— 15.3-15.4. (a kikötőlétesítmény védelmi felmérésére vonatkozó minimumkövetelmények),

— 16.3. és 16.8. (a kikötőlétesítmény védelmi tervére vonatkozó minimumkövetelmények),

— 18.5. és 18.6. (a kikötőlétesítményekben, valamint a kikötőlétesítmény védelmi tisztjei részére tartandó védelmi oktatások és gyakorlatok gyakorisága).

(6) Az ISPS-szabályzat A. része 15.4. bekezdésének rendelkezéseitől eltérően, az ISPS-szabályzat B. részének 1.16. bekezdésében előírt, a kikötőlétesítmény időszakos védelmi felméréseit a felmérések elvégzésétől vagy azok utolsó felülvizsgálatától számított legkésőbb öt évvel el kell végezni.

(7) Ez a rendelet nem alkalmazható a hadihajókra és a csapatszállító hajókra, az 500 bruttó űrtartalomnál kisebb űrtartalmú teherhajókra, a nem gépi meghajtású vízi járművekre, az egyszerű építésű fahajókra, a halászhajókra, illetve a kereskedelmi tevékenységekben részt nem vevő hajókra.

(8) A (2) és (3) bekezdés rendelkezéseitől eltérően, a tagállamok a hajók védelmi terveinek és a kikötőlétesítmények védelmi terveinek jóváhagyásakor biztosítják, hogy e tervek megfelelő rendelkezéseket tartalmazzanak annak biztosításához, hogy a rendelet alkalmazási körébe tartozó hajók védelmét ne veszélyeztesse semmilyen más hajó vagy hajó/kikötő kapcsolat vagy az e rendelet alkalmazási körébe nem tartozó hajóval kapcsolatos, hajók közötti tevékenység.

4. cikk

Információk közlése

(1) Minden tagállam közli az IMO-val, a Bizottsággal és a többi tagállammal a SOLAS-egyezmény tengeri védelmi biztonság fokozására szolgáló különleges intézkedéseinek 13. szabálya (Információk közlése) értelmében megkövetelt információkat.

(2) Minden tagállam közli az IMO-val, a Bizottsággal és a többi tagállammal az ISPS-szabályzat B. része 4.16. bekezdésében említett kapcsolattartó tisztek elérhetőségi adatait és az ISPS-szabályzat B. része 4.41. bekezdésében előírt információt, amikor egy hajót egy közösségi kikötőből kiutasítanak vagy megtagadják az oda történő befutását.

(3) A kikötőlétesítmények elvégzett védelmi felmérései alapján minden tagállam elkészíti az érintett kikötőlétesítmények jegyzékét, és megállapítja a SOLAS-egyezmény tengeri védelmi biztonság fokozására szolgáló különleges intézkedései 2. szabálya 2. bekezdésének rendelkezései alkalmazására tett intézkedések alkalmazási körét (olyan kikötőlétesítményekre vonatkozó alkalmazási terület, amelyek esetenként szolgálnak nemzetközi utakat).

Ezt a jegyzéket minden tagállam legkésőbb 2004. július 1-jéig közli a többi tagállammal és a Bizottsággal. A Bizottság és az összes érintett tagállam számára a megtett intézkedésekre vonatkozóan is elegendő adatot kell megadni.

5. cikk

Alternatív védelmi megállapodások vagy egyenértékű védelmi intézkedések

(1) E rendelet alkalmazásában a SOLAS-egyezmény tengeri védelmi biztonság fokozására szolgáló különleges intézkedéseinek 11. szabályát (Alternatív védelmi megállapodások) az olyan Közösségen belüli, menetrend szerinti hajózásra is lehet alkalmazni, amely meghatározott útvonalakon és kapcsolódó kikötőlétesítmények használatával zajlik.

(2) A tagállamok saját nevükben eljárva e célból az említett SOLAS-szabályban előírt két- vagy többoldalú megállapodásokat köthetnek egymással. A tagállamok ezeket a megállapodásokat különösen a Közösségen belüli rövid távú tengeri hajózás előmozdítására használhatják fel.

Az érintett tagállamok értesítik a Bizottságot a megállapodásokról, és az intézkedéseket elegendő mértékben részletezik ahhoz, hogy a Bizottság megítélhesse, a megállapodások veszélyeztetik-e az azok alkalmazási körébe nem tartozó többi hajó és kikötőlétesítmény védelmi szintjét. A nemzetbiztonságot közvetlenül érintő esetleges intézkedésekre vonatkozó részletek kihagyhatók a Bizottságnak szóló értesítésből.

A Bizottság megvizsgálja, hogy a megállapodások kielégítő védelmi szintet biztosítanak-e, különös tekintettel a fent említett 11. SOLAS-szabály 2. bekezdésének követelményeire, valamint hogy megfelelnek-e a közösségi jognak és összhangban állnak-e a belső piac megfelelő működésével. Ha a megállapodások nem felelnek meg ezeknek a kritériumoknak, a Bizottság a 11. cikk (3) bekezdésében említett eljárással összhangban négy hónapon belül határozatot hoz; ilyen esetben az érintett tagállamok a szóban forgó megállapodásokat felbontják vagy megfelelően kiigazítják.

(3) E megállapodásoknak a tengeri védelmi biztonság fokozására szolgáló különleges intézkedések 11. szabályának 4. bekezdése szerinti rendszeres felülvizsgálatát öt évet meg nem haladó időszakonként el kell végezni.

(4) Az e rendelet 3. cikkének (2) és (3) bekezdésében említett nemzeti hajózásra és kikötőlétesítményekre vonatkozóan a tagállamok a SOLAS-egyezmény tengeri védelmi biztonság fokozására szolgáló különleges intézkedéseinek 12. szabályában (egyenértékű védelmi intézkedések) szereplő rendelkezésekkel egyenértékű védelmi intézkedéseket fogadhatnak el, feltéve hogy ezek a védelmi intézkedések legalább olyan hatékonyak, mint a SOLAS-egyezmény XI-2. fejezetében előírtak és az ISPS-szabályzat vonatkozó kötelező rendelkezései.

Az érintett tagállam ezen intézkedések elfogadásakor az azokra, valamint az időszakos felülvizsgálatok eredményeire vonatkozó elegendő adatot közöl a Bizottsággal, legkésőbb öt évvel ezen intézkedések elfogadását, illetve utolsó felülvizsgálatát követően.

Az ezen intézkedések alkalmazására vonatkozó feltételek a rendelet 9. cikkének (4), (5) és (6) bekezdésében előírt és azokban meghatározott eljárás szerint végzett bizottsági ellenőrzés tárgyát képezik.

6. cikk

Tagállami kikötőbe történő behajózás előtt megadandó védelmi információk

(1) Amikor a SOLAS-egyezmény tengeri védelmi biztonság fokozására szolgáló különleges intézkedéseinek és az ISPS-szabályzatnak vagy az e rendelet 3. cikke követelményeinek hatálya alá tartozó hajók bejelentik azt a szándékukat, hogy egy tagállam kikötőjébe kívánnak belépni, az adott tagállam illetékes tengeri védelmi hatósága megköveteli a SOLAS-egyezmény tengeri védelmi biztonság fokozására szolgáló különleges intézkedései 9. szabályának 2.1. bekezdésében (Egy másik szerződő fél kikötőjébe belépni szándékozó hajók) szereplő információk megadását. Az említett hatóság a szükséges mértékben megvizsgálja a megadott információt, és szükség esetén alkalmazza a fenti SOLAS-szabály 2. bekezdésében előírt eljárást.

(2) Az (1) bekezdésben említett információt a következőképpen kell megadni:

a) legalább 24 órával korábban; vagy

b) ha az út időtartama 24 óránál rövidebb, legkésőbb akkor, amikor a hajó az előző kikötőt elhagyja; vagy

c) ha nem ismert, hogy melyik kikötőbe fog érkezni, vagy ez az út során megváltozik, közvetlenül azt követően, hogy az érkezés szerinti kikötő ismertté válik.

(3) Valamennyi hajón, amelyen a SOLAS-egyezmény tengeri védelmi biztonság fokozására szolgáló különleges intézkedései 1. szabályának 1.13. bekezdése (Fogalommeghatározások) szerinti védelmi esemény fordult elő, az ezzel kapcsolatban folytatott eljárásról készült jelentést meg kell őrizni.

7. cikk

Mentességek a kikötőbe történő behajózás előtti védelmi információnyújtás alól

(1) A tagállamok a felségterületükön található kikötőlétesítmények közötti menetrend szerinti szolgáltatásokat mentesíthetik a 6. cikkben megállapított követelmény alól, ha a következő feltételek teljesülnek:

a) a fent említett menetrend szerinti szolgáltatásokat működtető társaság az érintett hajókról jegyzéket vezet és azt frissíti, továbbá megküldi azt az érintett kikötő vonatkozásában illetékes tengeri védelmi hatóságnak;

b) az illetékes tengeri védelmi hatóság számára kérésre minden egyes befejezett útra vonatkozóan rendelkezésre bocsátja a SOLAS-egyezmény tengeri védelmi biztonság fokozására szolgáló különleges intézkedései 9. szabályának 2.1. bekezdésében szereplő adatokat. A társaságnak belső rendszert kell létrehoznia annak biztosítása érdekében, hogy az említett információt az illetékes tengeri védelmi hatóság kérésére a nap 24 órájában bármikor és haladéktalanul továbbítani lehessen.

(2) Ha két vagy több tagállam között nemzetközi menetrend szerinti szolgáltatás működik, bármelyik érintett tagállam kérheti a többi tagállamtól e szolgáltatásnak az (1) bekezdésben megállapított feltételekkel összhangban történő mentesítését.

(3) A tagállamok rendszeresen ellenőrzik az (1) és (2) bekezdésben megállapított feltételek teljesülését. Ha a feltételek közül legalább egy már nem teljesül, a tagállamok azonnal visszavonják az érintett társaságtól a mentesség kiváltságát.

(4) A tagállamok jegyzéket készítenek az e cikk alapján mentességben részesített társaságokról és hajókról, és ezt a jegyzéket frissítik. A tagállamok ezt a jegyzéket és annak frissítéseit átadják a Bizottságnak és minden érintett tagállamnak.

(5) Az (1) és (2) bekezdés rendelkezéseitől eltérően, védelmi okokból és eseti alapon, bármely tagállam kérheti a kikötőbe való behajózás előtt a SOLAS-egyezmény tengeri védelmi biztonság fokozására szolgáló különleges intézkedései 9. szabályának 2.1. bekezdésében említett információ megadását.

8. cikk

Védelmi ellenőrzések a tagállami kikötőkben

(1) A SOLAS-egyezmény tengeri védelmi biztonság fokozására szolgáló különleges intézkedései 9. szabályának 1.1. bekezdésében (Hajók kikötői ellenőrzése) meghatározott bizonyítvány-ellenőrzést a kikötőben vagy az e rendelet 2. cikkének (7) bekezdésében meghatározott illetékes tengeri védelmi hatóság, vagy pedig a 95/21/EK irányelv 2. cikkének (5) bekezdésében meghatározott ellenőrök végzik el.

(2) Ha a (1) bekezdésben említett tanúsítvány-ellenőrzést végző tisztviselőnek alapos oka van azt gondolni, hogy a hajó nem felel meg a SOLAS-egyezmény tengeri védelmi biztonság fokozására szolgáló különleges intézkedései és az ISPS-szabályzat rendelkezéseinek, de ő maga nem tartozik az e tagállamban a SOLAS-egyezmény tengeri védelmi biztonság fokozására szolgáló különleges intézkedései 9. szabályának 1.2. és 1.3. bekezdésében előírt intézkedések végrehajtásáért felelős hatósághoz, akkor az ügyet haladéktalanul továbbítja az említett hatóságnak.

9. cikk

Végrehajtás és a megfelelőség ellenőrzése

(1) A tagállamok végrehajtják a SOLAS-egyezmény tengeri védelmi biztonság fokozására szolgáló különleges intézkedései és az ISPS-szabályzat rendelkezései szerint szükséges igazgatási és ellenőrzési feladatokat. Gondoskodnak róla, hogy az e rendelet végrehajtásához szükséges valamennyi eszköz rendelkezésre álljon, és tényleges biztosított legyen.

(2) A tagállamok 2004. július 1-jéig kijelölnek egy tengeri védelmi kapcsolattartási pontot.

(3) Minden tagállam elfogad egy, az e rendelet végrehajtására vonatkozó nemzeti programot.

(4) A 3. cikkben említett vonatkozó intézkedések alkalmazásának időpontját követően hat hónappal a Bizottság - a (2) bekezdésben említett kapcsolattartási ponttal együttműködve - megkezdi az e rendelet tagállamok általi alkalmazását nyomon követő ellenőrzés-sorozatot, beleértve megfelelő számú kikötőlétesítmény és érintett társaság ellenőrzését. Ezek az ellenőrzések figyelembe veszik a (2) bekezdésben említett kapcsolattartási pont által szolgáltatott adatokat, az ellenőrzési jelentéseket is beleértve. Az ellenőrzések elvégzésére szolgáló eljárásokat a 11. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell elfogadni.

(5) Azok a tisztviselők, akik a Bizottságtól ezen ellenőrzések (4) bekezdés szerinti elvégzésére megbízást kapnak, hatáskörüket a Bizottságtól kapott írásbeli felhatalmazás bemutatását követően gyakorolják, amely tartalmazza az ellenőrzés tárgyát és célját, valamint megkezdésének előirányzott dátumát. A Bizottság az ellenőrzések előtt kellő időben tájékoztatja az ellenőrzések által érintett tagállamokat.

Az érintett tagállam aláveti magát ezeknek az ellenőrzéseknek és biztosítja, hogy az érintett szervek, illetve személyek szintén alávessék magukat azoknak.

(6) A Bizottság továbbítja az ellenőrzési jelentéseket az érintett tagállamnak, amely az adott jelentés kézhezvételét követő három hónapon belül elegendő adatot közöl az esetleges hiányosságok kiküszöbölése érdekében tett intézkedésekről. A jelentést és a megtett intézkedések jegyzékét a 11. cikk (1) bekezdésében említett bizottságnak kell megküldeni.

10. cikk

Nemzetközi jogi okmányok módosításainak átvétele

(1) A 2. cikkben említett, a 3. cikk (1) bekezdése szerint alkalmazandó nemzetközi jogi okmányok alatt azokat kell érteni, amelyek hatályba léptek, beleértve a legújabb módosításaikat is, kivéve azokat a módosításokat, amelyeket az (5) bekezdés szerinti megfelelőség-ellenőrzési eljárás alapján e rendelet alkalmazási köréből kizártak.

(2) A 2. cikkben említett nemzetközi jogi okmányok módosításainak - amennyiben ezek a SOLAS-egyezmény és az ISPS-szabályzat rendelkezéseinek technikai aktualizálását jelentik - a belföldi szolgáltatásokat működtető, e rendelet alkalmazási körébe tartozó hajók és az azokat kiszolgáló kikötőlétesítmények tekintetében történő átvételéről a 11. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban kell dönteni. Az (5) bekezdésben megállapított megfelelőség-ellenőrzési eljárást ilyen esetekben nem kell alkalmazni.

(3) A 11. cikk (2) bekezdésében említett eljárással összhangban rendelkezéseket lehet elfogadni az ISPS-szabályzat kötelező rendelkezéseinek alkalmazására vonatkozó harmonizált eljárások meghatározása érdekében, e rendelet alkalmazási körének kibővítése nélkül.

(4) E rendelet alkalmazásában és annak érdekében, hogy a közösségi tengerészeti jogszabályok és a nemzetközi jogi okmányok közötti ellentétek kockázatát csökkenteni lehessen, a tagállamok és a Bizottság koordinációs ülések és/vagy bármilyen más megfelelő eszközök révén együttműködnek annak érdekében, hogy adott esetben közös álláspontot vagy megközelítést határozzanak meg az illetékes nemzetközi fórumokon.

(5) Megfelelőség-ellenőrzési eljárás jön létre annak érdekében, hogy a nemzetközi jogi okmányok módosításait csak akkor zárják ki e rendelet alkalmazási köréből, ha a Bizottság értékelése alapján nyilvánvaló annak a veszélye, hogy az adott módosítás csökkenteni fogja a tengeri védelmi biztonság színvonalát, vagy a közösségi jogszabályokkal nem egyeztethető össze.

A megfelelőség-ellenőrzési eljárást kizárólag e rendelet olyan területeken történő módosításaira lehet alkalmazni, amelyekre kifejezetten a 11. cikk (2) bekezdésében említett eljárás vonatkozik, és szigorúan a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlása keretében.

(6) Az (5) bekezdésben említett körülmények között a megfelelőség-ellenőrzési eljárást a Bizottság indítja meg, mely adott esetben valamely tagállam kérésére járhat el.

Egy nemzetközi jogi okmány módosításának elfogadását követően a Bizottság haladéktalanul intézkedési javaslatot nyújt be a 11. cikk (1) bekezdésével létrehozott bizottság számára az adott módosításnak az e rendelet hatálya alól történő kizárását célzó intézkedésekre vonatkozóan.

A megfelelőség-ellenőrzési eljárást, adott esetben az 1999/468/EK határozat 5. cikkének (6) bekezdésében meghatározott eljárásokkal együtt, a szóban forgó módosítás hallgatólagos elfogadására nemzetközileg megállapított határidő lejárta előtt legalább egy hónappal, vagy a szóban forgó módosítás hatálybalépésének tervezett időpontja előtt egy hónappal le kell zárni.

(7) Ha fennáll az (5) bekezdés első albekezdésében említett veszély, a tagállamok - a megfelelőség-ellenőrzési eljárás időtartama alatt - nem kezdeményezik a módosítás nemzeti jogszabályaikba történő átvételét vagy nem kezdeményeznek a nemzetközi jogi okmány szóban forgó módosításának alkalmazását célzó intézkedéseket.

(8) A nemzetközi jogi okmányok valamennyi vonatkozó módosítását, amelyeket az (5) és (6) bekezdéssel összhangban beillesztettek a közösségi tengerhajózási jogszabályokba, tájékoztatás céljából közzé kell tenni az Európai Unió Hivatalos Lapjában.

11. cikk

Bizottsági eljárás

(1) A Bizottságot munkájában egy bizottság segíti.

(2) Az e bekezdésre történő hivatkozás esetén az 1999/468/EK határozat 5. és 7. cikkét kell alkalmazni, tekintettel annak 8. cikkének rendelkezéseire.

Az 1999/468/EK határozat 5. cikkének (6) bekezdésében megállapított időszak egy hónap.

(3) Az e bekezdésre történő hivatkozás esetén az 1999/468/EK határozat 6. és 7. cikkét kell alkalmazni, tekintettel annak 8. cikkének rendelkezéseire.

Az 1999/468/EK határozat 6. cikkének b) és c) pontjában megállapított időszakok hossza egy-egy hónap.

(4) A bizottság elfogadja saját eljárási szabályzatát.

12. cikk

Titoktartás

E rendelet alkalmazása során a Bizottság a belső eljárási szabályzatának módosításáról szóló, 2001. november 29-i 2001/844/EK, ESZAK, Euratom bizottsági határozat ( 6 ) rendelkezéseivel összhangban megfelelő intézkedéseket hoz az általa hozzáférhető vagy a tagállamok által vele közölt, bizalmas kezelést igénylő információk védelme érdekében.

A tagállamok ezzel egyenértékű intézkedéseket hoznak a vonatkozó nemzeti jogszabályaikkal összhangban.

A védelmi ellenőrzéseket végző vagy az e rendelettel kapcsolatos bizalmas információkat kezelő munkatársaknak az állampolgárságuk szerinti tagállam által elvégzett megfelelő szintű védelmi átvilágítással kell rendelkezniük.

13. cikk

Az információk terjesztése

(1) A nyilvánosságnak az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság dokumentumaihoz való hozzáféréséről szóló, 2001. május 30-i 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel ( 7 ) megállapított dokumentumokhoz való nyilvános hozzáférési jog sérelme nélkül, a 4. cikk (3) bekezdésében, az 5. cikk (2) és (4) bekezdésében és a 9. cikk (6) bekezdésében említett ellenőrzési jelentések és tagállami válaszok titkosak, és azokat nem teszik közzé. Ezek a dokumentumok csak az illetékes hatóságok számára hozzáférhetőek, amelyek csak azokkal az érdekelt felekkel közlik azokat, akik számára ezek ismerete szükséges, a bizalmas információk terjesztésére vonatkozó nemzeti jogszabályoknak megfelelően.

(2) A tagállamok, amennyire csak lehetséges és a vonatkozó nemzeti jogszabályoknak megfelelően bizalmas információként kezelik az ellenőrzési jelentésekből és tagállami válaszokból származó információkat, ha azok más tagállamokra vonatkoznak.

(3) Ha nem egyértelmű, hogy az ellenőrzési jelentések és válaszok közölhetők-e vagy sem, a tagállamok konzultálnak vagy a Bizottság konzultál az érintett tagállammal.

14. cikk

Szankciók

A tagállamok biztosítják, hogy e rendelet rendelkezéseinek megsértése esetére hatékony, arányos és visszatartó erejű szankciókat vezessenek be.

15. cikk

Hatálybalépés

Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.

Ezt a rendeletet 2004. július 1-jétől kell alkalmazni, kivéve a 3. cikk (2) és (3) bekezdését és a 9. cikk (4) bekezdését, amelyek az azokban megadott időpontban lépnek hatályba, és amelyeket attól kezdődően kell alkalmazni.

Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.









I. MELLÉKLET

AZ ÉLETBIZTONSÁG A TENGEREN TÁRGYÚ 1974. ÉVI MÓDOSÍTOTT NEMZETKÖZI EGYEZMÉNY MELLÉKLETÉNEK MÓDOSÍTÁSAI

„XI-2. FEJEZET KÜLÖNLEGES INTÉZKEDÉSEK A TENGERI VÉDELMI BIZTONSÁG FOKOZÁSA ÉRDEKÉBEN

1. szabály Fogalommeghatározások

1 Eltérő rendelkezés hiányában e fejezet alkalmazásában: .1 »Ömlesztettáru-szállító hajó«: a IX/1.6. szabály meghatározása szerinti ömlesztettáru-szállító hajó. .2 »Vegyianyag-szállító tartályhajó«: a VII/8.2. szabály meghatározása szerinti vegyianyag-szállító tartályhajó. .3 »Gázt szállító hajó«: a VII/11.2. szabály meghatározása szerinti gázt szállító hajó. .4 »Nagysebességű vízi jármű«: a X/1.2. szabály meghatározása szerinti nagysebességű vízi jármű. .5 »Mozgó tengeri fúróegység«: a IX/1. szabály meghatározása szerinti, mechanikus meghajtású mozgó tengeri fúróegység, amely nem a telepítési helyén található. .6 »Olajszállító tartályhajó«: a II-1/2.12. szabály meghatározása szerinti olajszállító tartályhajó. .7 »Társaság«: a IX/1. szabály meghatározása szerinti társaság. .8 »Kikötő/hajó kapcsolat«: olyan kölcsönhatások, amelyek akkor jelentkeznek, amikor egy hajót közvetlenül és azonnal érintenek a személyek vagy áruk hajóra vagy hajóról történő mozgatásával vagy a hajó részére vagy a hajóról nyújtott nyújtott kikötői szolgáltatásokkal összefüggő tevékenységek. .9 »Kikötőlétesítmény«: a szerződő kormány vagy a kijelölt hatóság által meghatározott hely, ahol a kikötő/hajó kapcsolat létrejön. Ebbe adott esetben beletartoznak a következők is: horgonyzóhelyek, veszteglőhelyek és a nyílt tengerről a kikötőbe vezető hajózóutak. .10 »Hajók közötti tevékenység«: kikötőlétesítménnyel kapcsolatban nem álló bármely tevékenység, amely áruk vagy személyek egyik hajóról egy másikra történő áthelyezésével kapcsolatosak. .11 »Kijelölt hatóság«: a szerződő kormány azon szervezete(i) vagy hatósága(i), amelyek az e fejezet kikötőlétesítményekre és a kikötő/hajó kapcsolatra vonatkozó rendelkezései végrehajtásának biztosításáért felelős(ek), a kikötőlétesítmény szempontjából. .12 »Hajók és kikötőlétesítmények nemzetközi biztonsági szabályzata (ISPS-szabályzat)«: a Hajókra és kikötőlétesítményekre vonatkozó nemzetközi biztonsági szabályzat, amely A. részből (ennek rendelkezései kötelezőek) és B. részből (ennek rendelkezéseit ajánlottaknak kell tekinteni) áll, az Életbiztonság a tengeren tárgyú 1974. évi nemzetközi egyezmény szerződő kormányai konferenciájának 2002. december 12-i 2. állásfoglalása szerint elfogadott és a szervezet által módosítható szövegezéssel, feltéve hogy: .1 a szabályzat A. része módosításainak elfogadása, hatálybaléptetése és hatálybalépése ezen egyezménynek az I. fejezet kivételével a mellékletre alkalmazandó módosítási eljárásokra vonatkozó VIII. cikkével összhangban történt; továbbá .2 a szabályzat B. részének módosításait a Tengerészeti Biztonsági Bizottság a saját eljárási szabályzatának megfelelően elfogadta. .13 »Védelmi esemény«: bármely gyanús cselekmény vagy körülmény, amelyek a hajók biztonságát fenyegetik, beleértve a mozgó tengeri fúróegységeket, nagysebességű vízi járműveket, kikötőlétesítményeket, a hajó/kikötő kapcsolatokat és a hajók közötti tevékenységeket is. .14 »Védelmi szint«: azon veszély mértékének minősítése, hogy valamely védelmi esemény elkövetését megkísérlik vagy az bekövetkezik. .15 »Védelmi nyilatkozat«: egyrészt egy hajó, másrészt egy kikötőlétesítmény vagy egy vele kölcsönhatásba kerülő másik hajó közötti megállapodás, amely meghatározza, hogy az egyes felek milyen védelmi intézkedéseket fognak végrehajtani. .16 »Elismert védelmi szervezet«: a védelmi ügyekben megfelelő szakértelemmel, valamint a hajók és kikötők üzemeltetésével kapcsolatban megfelelő szakismeretekkel rendelkező szervezet, amely felhatalmazást kapott az e fejezetben vagy az ISPS-szabályzat A. részében előírt felmérési, felülvizsgálati, jóváhagyási vagy tanúsítási tevékenység végzésére.

2 »Hajó«: a 3-13. szabály alkalmazásában magában foglalja a mozgó tengeri fúróegységeket és a nagysebességű vízi járműveket is.

3 »Minden hajó«: e fejezet alkalmazásában az összes olyan hajó, amelyekre ezt a fejezetet alkalmazni kell.

4 »Szerződő kormány«: a 3., 4., 7. 10., 11., 12. és 13. szabály alkalmazásában magában foglalja a »kijelölt hatóság«-ra történő utalást is.

2. szabály Alkalmazás

1 Ezt a fejezetet a következőkre kell alkalmazni: .1 a nemzetközi utakban részt vevő következő hajótípusok: .1.1. személyhajók, a nagysebességű utasszállító vízi járműveket is beleértve; .1.2. 500 bruttó űrtartalmú és ennél nagyobb teherhajók, a nagysebességű vízi járműveket is beleértve; és .1.3. mozgó tengeri fúróegységek; és .2 a nemzetközi utakban részt vevő fenti hajókat kiszolgáló kikötőlétesítmények.

2 Az 1.2. bekezdés rendelkezéseitől eltérően a szerződő kormányok határoznak arról, hogy milyen mértékben alkalmazzák ezt a fejezetet és az ISPS-szabályzat A. részének vonatkozó szakaszait a felségterületükön lévő olyan kikötőlétesítményekre, amelyeknek - annak ellenére, hogy azokat elsődlegesen olyan hajók használják, amelyek nemzetközi utakban nem vesznek részt - esetenként nemzetközi utakra induló vagy onnan érkező hajókat kell kiszolgálniuk. 2.1 A szerződő kormányoknak a 2. bekezdés szerinti határozataikat a kikötőlétesítménynek az ISPS-szabályzat A. részének rendelkezéseivel összhangban végzett védelmi felmérésére kell alapozniuk. 2.2 A szerződő kormányok 2. bekezdés szerint hozott egyetlen határozata sem veszélyeztetheti az e fejezet vagy az ISPS-szabályzat A. része révén elérendő védelmi szintet.

3 Ezt a fejezetet nem kell alkalmazni hadihajókra, haditengerészeti segédhajókra, illetve a szerződő kormányokhoz tartozó vagy általuk üzemeltetett, kizárólag kormányzati, nem kereskedelmi célra használt hajókra.

4 Ez a fejezet nem sérti az államok nemzetközi jog szerinti jogait és kötelezettségeit.

3. szabály A szerződő kormányok védelmi biztonság terén fennálló kötelezettségei

1 A hatóságok védelmi szinteket állapítanak meg, és biztosítják, hogy a lobogójuk alatt hajózni jogosult hajók megkapják a védelmi szintekre vonatkozó információkat. Ha módosulások következnek be a védelmi szintekben, a védelmi szintekre vonatkozó adatokat a körülményeknek megfelelően frissíteni kell.

2 A szerződő kormányok védelmi szinteket állapítanak meg, és biztosítják, hogy a felségterületükön lévő kikötőlétesítmények és hajók - a felségterületükön található kikötőkbe történő befutásuk előtt vagy ott-tartózkodásuk alatt - megkapják a védelmi szintekre vonatkozó információkat. Ha módosulások következnek be a védelmi szintekben, a védelmi szintekre vonatkozó adatokat a körülményeknek megfelelően frissíteni kell.

4. szabály A társaságokra és hajókra vonatkozó előírások

1 A társaságoknak be kell tartaniuk e fejezetnek és az ISPS-szabályzat A. részének a vonatkozó előírásait, figyelembe véve az ISPS-szabályzat B. részében szereplő útmutatást is.

2 A hajóknak be kell tartaniuk e fejezetnek és az ISPS-szabályzat A. részének a vonatkozó előírásait, figyelembe véve az ISPS-szabályzat B. részében szereplő útmutatást is, és ezek betartását az ISPS-szabályzat A. részében előírtak szerint ellenőrizni és tanúsítani kell.

3 A szerződő kormányok felségterületén lévő kikötőbe való befutás előtt, illetve az ott-tartózkodás alatt a hajóknak az adott szerződő kormány által megállapított védelmi szint követelményeit kell betartaniuk, ha ez a védelmi szint magasabb, mint a hatóság által az adott hajóra megállapított védelmi szint.

4 A hajóknak indokolatlan késedelem nélkül kell reagálniuk a védelmi szint magasabb szintre történő megváltoztatására.

5 Ha valamely hajó nem tartja be e fejezetnek és az ISPS-szabályzat A. részének az előírásait, vagy nem képes betartani a hatóság vagy egy másik szerződő kormány által megállapított és az adott hajóra alkalmazandó védelmi szint előírásait, a hajó köteles erről a megfelelő illetékes hatóságot értesíteni, még mielőtt a kikötőbe befutna vagy bármilyen kikötő/hajó kapcsolat létrejönne, bármelyik következzen is be előbb.

5. szabály A társaságok egyedi felelőssége

A társaság biztosítja, hogy a parancsnok a fedélzeten mindenkor rendelkezzen azokkal az információkkal, amelyek segítségével a szerződő kormányok kellő felhatalmazással rendelkező tisztviselői meg tudják állapítani, hogy:

.1 ki felelős azért, hogy a legénység tagjait vagy más, az adott időpontban a hajó fedélzetén alkalmazott vagy foglalkoztatott személyeket a hajó tevékenységével kapcsolatban valamilyen feladat ellátására kijelölje;

.2 ki felelős a hajó alkalmazásának meghatározásáért; továbbá

.3 olyan esetekben, amikor a hajó alkalmazása egy vagy több hajóbérleti szerződés alapján történik, ki(k) a szerződő fél (felek) ebben (ezekben) a hajóbérleti szerződés(ek)ben.

6. szabály A hajó védelmi riasztó rendszere

1 Minden hajót védelmi riasztó rendszerrel kell ellátni, a következők szerint: .1 a 2004. július 1-jén vagy az után épült hajókat; .2 a 2004. július 1. előtt épült személyhajókat, beleértve a nagysebességű utasszállító vízi járműveket is, legkésőbb a rádiótávközlő-berendezésük 2004. július 1-jét követő első szemléjéig; .3 a 2004. július 1. előtt épült, 500 BT-s vagy annál nagyobb olajszállító tartályhajókat, vegyianyag-szállító tartályhajókat, gázt szállító hajókat, ömlesztettáru-szállító hajókat és nagysebességű teherszállító vízi járműveket legkésőbb a rádiótávközlő-berendezésük 2004. július 1-jét követő első szemléjéig; és .4 az egyéb, 2004. július 1. előtt épült, 500 bruttó űrtartalmú vagy ennél nagyobb teherhajókat és mozgó tengeri fúróegységeket legkésőbb a rádiótávközlő-berendezésük 2006. július 1-jét követő első szemléjéig.

2 Ha a hajó védelmi riasztó rendszere aktivált állapotban van: .1 riasztást indít és a hajóról a szárazföldre irányuló vészjelzést küld a szakhatóság által kijelölt illetékes hatóságnak, amely ilyen körülmények között a társaság is lehet, amely vészjelzés azonosítja a hajót, meghatározza annak helyzetét és jelzi, hogy a hajó biztonságát veszély fenyegeti, vagy a hajó veszélyben van; .2 a védelmi vészjelzést nem küldi más hajónak; .3 magán a hajón nem riaszt; és .4 a védelmi riasztást mindaddig folytatja, amíg ki nem kapcsolják, vagy újraélesítik.

3 A hajó védelmi riasztó rendszere: .1 a parancsnoki hídról és még legalább egy másik helyről aktiválható; és .2 megfelel azoknak a teljesítménykövetelményeknek, amelyek nem alacsonyabb szintűek a szervezet által elfogadottaknál.

4 A hajó védelmi riasztó rendszerének aktiválási pontjait úgy kell kialakítani, hogy a véletlen védelmi riasztás megelőzhető legyen.

5 A hajó védelmi riasztó rendszerrel való felszerelésére vonatkozó kötelezettségnek eleget lehet tenni a IV. fejezet előírásainak teljesítésére beépített rádióberendezés használatával, feltéve hogy e szabály valamennyi előírása teljesül.

6 Ha valamely hatóság hajóvédelmi riasztásról kap értesítést, e hatóság azonnal értesíti az(oka)t az államo(ka)t, amely(ek)nek közelében a hajó az adott időpontban éppen tartózkodik.

7 Ha egy szerződő kormányhoz olyan hajóval kapcsolatban érkezik védelmi riasztásról szóló értesítés, amely nem jogosult a lobogója alatt hajózni, e szerződő kormány azonnal értesíti az illetékes szakhatóságot, valamint szükség esetén az(oka)t az államo(ka)t, amely(ek)nek közelében a hajó az adott időpontban éppen tartózkodik.

7. szabály Hajókat érintő fenyegetések

1 A szerződő kormányok védelmi szinteket állapítanak meg, és biztosítják, hogy a parti tengerükön tevékenykedő hajók, vagy azok, amelyek jelezték, hogy be kívánnak lépni a parti tengerükre, megkapják a védelmi szintekre vonatkozó információkat.

2 A szerződő kormányok gondoskodnak olyan kapcsolattartási pontról, amelyen keresztül ezek a hajók tanácsokat és támogatást kérhetnek, és amelynek ezek a hajók jelenthetik a más hajókra, mozgásokra vagy hírforgalomra vonatkozó védelmi aggályaikat.

3 Ha megállapításra került, hogy támadás veszélye fenyeget, az érintett szerződő kormánynak értesítenie kell az érintett hajókat és azok szakhatóságait: .1 az aktuális védelmi szintről; .2 minden olyan védelmi intézkedésről, amelyeket az érintett hajóknak az ISPS-szabályzat A. részének rendelkezéseivel összhangban a támadás elleni védekezés érdekében meg kell hozniuk; és .3 azokról a védelmi intézkedésekről, amelyek megtételéről szükség esetén a parti állam határozott.

8. szabály A parancsnok mérlegelési jogköre a hajó biztonságát és védelmét érintő ügyekben

1 A parancsnokot nem korlátozhatja sem a társaság, sem a hajóbérlő társaság, sem egyéb személy abban, hogy szakmai megítélése szerint a hajó biztonságának és a hajózás védelmének a fenntartásához szükséges döntéseket hozzon vagy hajtson végre. Ebbe beletartozik annak megtagadása, hogy egyes személyeket (azok kivételével, akik valamely szerződő kormánytól kellő felhatalmazással rendelkeznek) vagy azok ingóságait a hajóra felvegye, és hogy bizonyos rakományok berakását megengedje, beleértve a konténereket és egyéb zárt rakományszállító egységeket is.

2 Ha a hajó tevékenysége során a parancsnok szakmai megítélése szerint ellentét áll fenn a hajóra érvényes tengeri biztonsági és védelmi előírások között, a kapitánynak azokat az előírásokat kell végrehajtania, amelyek a hajó biztonságának fenntartásához szükségesek. Ilyen esetekben a kapitány átmeneti védelmi intézkedéseket hajthat végre, amelyekről haladéktalanul értesítenie kell a szakhatóságot, valamint megfelelő esetben azt a szerződő kormányt, amelynek kikötőjében a hajó tevékenykedik vagy oda befutni szándékozik. Az e szabály szerinti ideiglenes intézkedéseknek a lehető legnagyobb mértékben arányosnak kell lenniük az érvényes védelmi szinttel. Ha ilyen eset fordul elő, a szakhatóságnak biztosítania kell az ilyen ellentétek feloldását, és esetleges megismétlődésük lehetőségének minimálisra csökkentését.

9. szabály Az ellenőrzéshez és a rendelkezések betartásához kapcsolódó intézkedések

1 Hajók ellenőrzése a kikötőkben 1.1 E fejezet alkalmazásában az e fejezet alkalmazási körébe tartozó valamennyi hajót, ha egy másik szerződő kormány kikötőjében tartózkodik, e kormány kellő felhatalmazással rendelkező tisztviselőinek ellenőrizniük kell, e tisztviselők ugyanazok lehetnek, mint akik az I/19 szabályban előírt feladatokat végzik. Ez az ellenőrzés annak vizsgálatára korlátozódik, hogy megtalálható-e a fedélzeten az ISPS-szabályzat A. részének rendelkezései szerint kiállított és érvényes nemzetközi hajóbiztonsági bizonyítvány vagy érvényes ideiglenes nemzetközi hajóbiztonsági bizonyítvány (bizonyítvány), melyeket, ha érvényesek, el kell fogadni, kivéve ha alapos okkal feltételezhető, hogy a hajó nem felel meg az e fejezetben vagy az ISPS-szabályzat A. részében szereplő előírásoknak. 1.2 Ha ilyen alapos ok áll fenn vagy kérésre érvényes bizonyítvány bemutatása nem történik meg, bár kötelező lenne, a szerződő kormány által kellő felhatalmazással rendelkező tisztviselők a hajóra vonatkozóan bármilyen, egy vagy több, az 1.3. bekezdésben szereplő ellenőrző intézkedést rendelnek el. Valamennyi elrendelt intézkedésnek arányosnak kell lennie, figyelembe véve az ISPS-szabályzat B. részében megadott útmutatást. 1.3 Ezek az ellenőrző intézkedések a következők: a hajó átvizsgálása, a hajó feltartóztatása, a hajó visszatartása, a hajó tevékenységeinek korlátozása, beleértve a hajó kikötőn belüli mozgását, vagy a hajó kiutasítása a kikötőből. Ezen ellenőrző intézkedések mellett vagy helyett más, kevésbé súlyos közigazgatási vagy javító intézkedések is hozhatók.

2 Egy másik szerződő kormány kikötőjébe befutni szándékozó hajók 2.1 E fejezet alkalmazásában egy szerződő kormány előírhatja, hogy a kikötőibe befutni szándékozó hajók az alábbi információkat adják meg e kormány kellő felhatalmazással rendelkező tisztviselőjének, hogy e fejezet előírásainak betartása a hajó kikötőbe való befutását megelőzően ellenőrző intézkedések vagy egyéb lépések elrendelése szükségességének az elkerülése érdekében biztosított legyen: .1 információ arról, hogy a hajó érvényes tanúsítvánnyal rendelkezik, valamint a kibocsátó hatóság neve; .2 az a védelmi szint, amely szerint az adott időpontban a hajó üzemel; .3 az a védelmi szint, amely szerint a hajó bármely előző, olyan kikötőben tevékenykedett, ahol a 2.3. bekezdésben meghatározott időtartamon belül kikötő/hajó kapcsolatot alakított ki; .4 a hajó által bármely előző, olyan kikötőben megtett különleges vagy kiegészítő védelmi intézkedések, ahol a 2.3. bekezdésben meghatározott időtartamon belül kikötő/hajó kapcsolatot alakított ki; .5 információ arról, hogy a 2.3. bekezdésben meghatározott időtartamon belül a hajók közötti bármely tevékenység során a hajóra vonatkozóan megfelelő védelmi eljárások voltak-e érvényben; vagy .6 a védelmi biztonsággal kapcsolatos egyéb gyakorlati adatok (kivéve a hajó védelmi tervének részleteit), figyelembe véve az ISPS-szabályzat B. részében szereplő útmutatást. A szerződő kormány kérésére a hajó vagy a társaság - a szerződő kormány részéről elfogadható módon - megerősíti a fent előírt információkat. 2.2 Az e fejezet alkalmazási körébe tartozó valamennyi hajó, amely egy másik szerződő kormány kikötőjébe kíván behajózni, e kormány kellő felhatalmazással rendelkező tisztviselőjének felszólítására átadja a 2.1. bekezdésben felsorolt információkat. A parancsnok megtagadhatja ilyen információk szolgáltatását annak tudomásulvételével, hogy az a kikötőbe való behajózás megtagadását eredményezheti. 2.3 A hajónak nyilvántartást kell vezetnie a 2.1. bekezdésben szereplő információkról az utolsó tíz felkeresett kikötőlétesítményre vonatkozóan. 2.4 Ha a 2.1. bekezdésben szereplő információk kézhezvételét követően annak a szerződő kormánynak a kellő felhatalmazással rendelkező tisztviselői, amelynek a kikötőjébe a hajó befutni szándékozik, alapos okkal gondolják, hogy a hajó nem tartja be e fejezetnek vagy az ISPS-szabályzat A. részének az előírásait, a tisztviselők megkísérelnek kommunikációt kialakítani a hajóval, valamint a hajó és a szakhatóság között az előírások be nem tartásának kijavítása céljából. Ha ez a kommunikáció nem eredményezi a helyzet kijavítását, vagy a tisztviselőknek egyéb alapos oka van azt gondolni, hogy a hajó nem tartja be e fejezetnek vagy az ISPS-szabályzat A. részének az előírásait, a tisztviselők a hajóra vonatkozóan lépéseket tehetne a 2.5. bekezdésben előírtak szerint. Valamennyi megtett lépésnek arányosnak kell lennie, figyelembe véve az ISPS-szabályzat B. részében szereplő útmutatást. 2.5 Ezek a lépések a következők: .1 a be nem tartás kijavításának megkövetelése; .2 annak megkövetelése, hogy a hajó az érintett szerződő kormány parti tengerének vagy belvizeinek egy pontosan megjelölt helyére hajózzon; .3 a hajó átvizsgálása, ha a hajó annak a szerződő kormánynak a parti tengerén tartózkodik, amelyiknek a kikötőjébe befutni szándékozik; vagy .4 a kikötőbe való befutás megtagadása. Bármely ilyen lépés megkezdése előtt a szerződő kormánynak értesítenie kell szándékairól a hajót. A parancsnok azok ismeretében elállhat a kikötőbe való befutásra vonatkozó szándékától. Ilyen esetekben ezt a szabályt nem kell alkalmazni.

3 Kiegészítő rendelkezések 3.1 Abban az esetben, ha .1 az 1.3. bekezdésben említett kevésbé súlyos közigazgatási vagy javító intézkedéstől eltérő ellenőrző intézkedést rendeltek el; vagy .2 valamely, a 2.5. bekezdés szerinti lépésre került sor, a szerződő kormány kellő felhatalmazással rendelkező tisztviselője haladéktalanul írásban értesíti erről a szakhatóságot, megadva, hogy milyen ellenőrző intézkedéseket rendeltek el vagy milyen egyéb lépéseket tettek, és milyen indokok alapján. Ha ilyen ellenőrző intézkedések elrendelésére vagy ilyen lépések megtételére került sor, az ellenőrző intézkedéseket vagy lépéseket elrendelő szerződő kormánynak azt az elismert védelmi szervezetet is értesítenie kell, amely az érintett hajóra vonatkozó tanúsítványt kiállította, valamint a szervezetet is. 3.2 Ha a kikötőbe való behajózást megtagadták, vagy a hajót kiutasították a kikötőből, a kikötő szerinti illetékes állam hatóságainak közölniük kell a megfelelő tényeket a legközelebbi felkereshető kikötő - ha ez ismert - szerinti illetékes állam hatóságaival, valamint minden más megfelelő parti állammal, figyelembe véve a szervezet által kidolgozandó iránymutatásokat. Biztosítani kell az ilyen értesítések bizalmas jellegét és biztonságát. 3.3 A kikötőbe való behajózásnak a 2.4. és 2.5. bekezdés szerinti megtagadását vagy a kikötőből való, az 1.1-1.3. bekezdés szerinti kiutasítást csak olyan esetekben lehet elrendelni, ha a szerződő kormány kellő felhatalmazással rendelkező tisztviselői alapos okkal feltételezik, hogy a hajó azonnali veszélyt jelent személyek, hajók vagy egyéb anyagi javak biztonságára vonatkozóan, és e veszély elhárítására nincsen más alkalmas mód. 3.4 Az 1.3. bekezdésben említett ellenőrző intézkedéseket és a 2.5. bekezdésben említett lépéseket e szabály alapján csak addig lehet elrendelni, amíg az előírásoknak az ellenőrző intézkedésekre, illetve lépésekre okot adó be nem tartásának kijavítása a szakhatóság megelégedésére nem történt meg, figyelembe véve a hajó vagy a szakhatóság által javasolt esetleges intézkedéseket. 3.5 Amikor a szerződő kormányok az 1. bekezdés szerinti ellenőrzéseket hajtanak végre vagy a 2. bekezdés szerinti lépéseket tesznek: .1 minden lehetséges erőfeszítést meg kell tenni a hajó indokolatlan visszatartásának vagy feltartóztatásának elkerülése érdekében. Ha egy hajót indokolatlanul tartanak vissza vagy késleltetnek, az az elszenvedett veszteségért vagy kárért kártérítésre jogosult; és .2 nem szabad megakadályozni a hajóra lépést, ha az vészhelyzeti vagy humanitárius okokból, illetve védelmi célokból szükséges.

10. szabály Kikötőlétesítményekre vonatkozó előírások

1 A kikötőlétesítményeknek meg kell felelniük e fejezet és az ISPS-szabályzat A. része vonatkozó előírásainak, figyelembe véve az ISPS-szabályzat B. részében található útmutatást.

2 Azoknak a szerződő kormányoknak, amelyek felségterületén e szabály alkalmazási körébe tartozó kikötőlétesítmény(ek) van(nak), biztosítaniuk kell a következőket: .1 a kikötőlétesítmények védelmi felméréseinek az ISPS-szabályzat A. részének rendelkezéseivel összhangban történő végrehajtása, felülvizsgálata és jóváhagyása; és .2 a kikötőlétesítmények védelmi terveinek az ISPS-szabályzat A. részének rendelkezéseivel összhangban történő elkészítése, felülvizsgálata, jóváhagyása és megvalósítása.

3 A szerződő kormányoknak ki kell jelölniük és közölniük kell azokat az intézkedéseket, amelyeket a kikötőlétesítmények védelmi tervében a különböző védelmi szintekre vonatkozóan szerepeltetni kell, akkor is, ha védelmi nyilatkozat benyújtása követelmény.

11. szabály Alternatív védelmi megállapodások

1 A szerződő kormányok e fejezetnek és az ISPS-szabályzat A. részének a végrehajtása során két- vagy többoldalú írásos megállapodásokat köthetnek más szerződő kormányokkal a felségterületükön lévő kikötőlétesítmények közötti rögzített útvonalakon zajló nemzetközi utakra vonatkozó alternatív védelmi intézkedésekről.

2 Az ilyen megállapodások egyike sem veszélyeztetheti a megállapodás hatálya alá nem tartozó más hajók vagy kikötőlétesítmények védelmi szintjét.

3 Az ilyen megállapodás hatálya alá tartozó hajók a megállapodás hatálya alá nem tartozó hajókkal nem folytathatnak hajók közötti tevékenységeket.

4 Ezeket a megállapodásokat bizonyos időközönként felül kell vizsgálni, figyelembe véve az így szerzett tapasztalatokat, valamint azokat az esetleges változásokat, amelyek a megállapodás hatálya alá tartozó hajók, kikötőlétesítmények vagy tengeri útvonalak egyedi körülményeiben és felmért védelmi fenyegetettségében bekövetkeztek.

12. szabály Egyenértékű védelmi intézkedések

1 A szakhatóságok a lobogójuk viselésére jogosult hajók vagy hajócsoportok számára megengedhetik, hogy más, de az e fejezetben vagy az ISPS-szabályzat A. részében előírt intézkedésekkel egyenértékű védelmi intézkedéseket alkalmazzanak, feltéve hogy ezek legalább olyan hatékonyak, mint az e fejezetben vagy az ISPS-szabályzat A. részében előírtak. Az ilyen védelmi intézkedéseket engedélyező szakhatóságnak kell ezek részleteit a szervezettel közölni.

2 Ennek a fejezetnek és az ISPS-szabályzat A. részének a végrehajtása során a szerződő kormányok a felségterületükön található adott kikötőlétesítmény vagy kikötőlétesítmények egy csoportja számára - amennyiben az(ok) nem tartozik/tartoznak a 11. szabály alapján megkötött valamely megállapodás hatálya alá - megengedhetik, hogy más, de az e fejezetben vagy az ISPS-szabályzat A. részében előírt intézkedésekkel egyenértékű védelmi intézkedéseket alkalmazzanak, feltéve hogy ezek a védelmi intézkedések legalább olyan hatékonyak, mint az e fejezetben vagy az ISPS-szabályzat A. részében előírtak. Az ilyen védelmi intézkedéseket engedélyező szerződő kormánynak kell ezek részleteit a szervezettel közölni.

13. szabály Információk közlése

1 A szerződő kormányok legkésőbb 2004. július 1-jén közlik a szervezettel, valamint a társaságok és hajók számára tájékoztatás céljából rendelkezésre bocsátják a következőket: .1 a hajók és kikötőlétesítmények védelmi biztonságáért felelős nemzeti hatóságuk/hatóságaik neve és kapcsolattartási adatai; .2 azok a felségterületükön lévő helyek, amelyekre kikötőlétesítmények jóváhagyott védelmi tervei vonatkoznak; .3 azoknak a neve és kapcsolattartási adatai, akiket kijelöltek, hogy mindenkor rendelkezésre álljanak a 6.2.1. szabályban említett, a hajókról a szárazföldre érkező védelmi vészjelzések fogadására és az ezek alapján történő cselekvésre; .4 azoknak a neve és kapcsolattartási adatai, akiket kijelöltek, hogy mindenkor rendelkezésre álljanak a 9.3.1. szabályban említett ellenőrző és megfelelőségi intézkedéseket végrehajtó szerződő kormányok közleményeinek fogadására és az ezek alapján történő cselekvésre; és .5 azoknak a neve és kapcsolattartási adatai, akiket kijelöltek, hogy mindenkor rendelkezésre álljanak a 7.2. szabályban említett tanácsoknak és támogatásnak a hajók számára történő nyújtására, és akiknek a hajók esetleges védelmi aggályaikat jelenthetik; ezt követően ezeket az információkat folyamatosan frissíteni kell, amennyiben és amikor azokban változás következik be. A szervezetnek ezeket az adatokat továbbítania kell a többi szerződő kormány számára azok tisztviselőinek a tájékoztatása céljából.

2 A szerződő kormányok legkésőbb 2004. július 1-jéig közlik a szervezettel azoknak az elismert védelmi szervezeteknek a nevét és kapcsolattartási adatait, amelyeknek felhatalmazást adtak, hogy nevükben eljárjanak, megadva egyúttal azokat a különleges hatásköröket és feltételeket, amelyekre és amelyek szerint ezek a szervezetek a felhatalmazást kapták. Ezeket az információkat folyamatosan frissíteni kell, amennyiben és amikor azokban változás következik be. A szervezetnek ezeket az adatokat továbbítania kell a többi szerződő kormány számára azok tisztviselőinek a tájékoztatása céljából.

3 A szerződő kormányok legkésőbb 2004. július 1-jéig közlik a szervezettel a felségterületükön található kikötőlétesítményekre vonatkozó jóváhagyott védelmi terveket tartalmazó jegyzéket, felsorolva a kikötőlétesítmények egyes jóváhagyott védelmi tervei alkalmazási körébe tartozó helyeket, a tervek jóváhagyásának dátumával együtt, és ezt követően a szerződő kormányok közlik továbbá, ha az alábbi változások bármelyike bekövetkezik: .1 változtatást kell bevezetni vagy vezettek be a kikötőlétesítmények jóváhagyott védelmi terveinek alkalmazási körébe tartozó helyekre vonatkozóan. Ilyen esetekben a közlendő információkban meg kell jelölni a terv alkalmazási körébe tartozó hely(ek)re vonatkozó változásokat, valamint azt a dátumot, melyen az ilyen változásokat be kell vezetni vagy azokat végrehajtották; .2 a szervezetnek leadott jegyzéken korábban szereplő, kikötőlétesítményre vonatkozó jóváhagyott védelmi tervet vissza kell vonni vagy visszavonták. Ilyen esetekben a közlendő információkban meg kell jelölni, mikortól fog hatályba lépni a visszavonás, vagy mikor hajtották azt végre. Ilyen esetekben a szervezetet a lehető leghamarabb értesíteni kell; és .3 a kikötőlétesítmények jóváhagyott védelmi terveinek jegyzékéhez kiegészítéseket kell fűzni. Ilyen esetekben a közlendő információkban meg kell jelölni a terv alkalmazási körébe tartozó hely(ek)et és a jóváhagyás dátumát.

4 A szerződő kormányok 2004. július 1. után ötévente megküldik a szervezetnek a felségterületükön található kikötőlétesítményekre vonatkozó jóváhagyott védelmi terveket tartalmazó, felülvizsgált és frissített jegyzéket, amelyen szerepelnek az egyes kikötőlétesítmények jóváhagyott védelmi terveinek alkalmazási körébe tartozó helyek, a tervek jóváhagyásának dátumával (és módosításai jóváhagyásának dátumaival) együtt. E jegyzék a 3. bekezdés szerint a előző öt évben a szervezettel közölt összes adat helyébe lép.

5 A szerződő kormányoknak információkat kell közölniük a szervezettel arra vonatkozóan, hogy a 11. szabály szerint megállapodást kötöttek. A közölt információnak a következőket kell tartalmaznia: .1 a megállapodást megkötő szerződő kormányok neve; .2 a megállapodás hatálya alá tartozó kikötőlétesítmények és rögzített útvonalak; .3 a megállapodás felülvizsgálatának gyakorisága; .4 a megállapodás hatálybalépésének dátuma; és .5 a más szerződő kormányokkal folytatott bármely konzultációra vonatkozó információ; és ezt követően a lehető leghamarabb kell tájékoztatniuk a szervezetet, ha a megállapodást módosították vagy az megszűnt.

6 Bármely szerződő kormánynak, amely a 12. szabály rendelkezései szerint engedélyezi egyenértékű védelmi intézkedések alkalmazását a lobogója alatt hajózni jogosult hajók vagy a felségterületén lévő kikötőlétesítmények vonatkozásában, közölnie kell annak részleteit a szervezettel.

7 A szervezetnek a 3. bekezdés szerint vele közölt információkat kérésre más szerződő kormányok rendelkezésére kell bocsátania.”









II. MELLÉKLET

„A HAJÓK ÉS KIKÖTŐLÉTESÍTMÉNYEK VÉDELMÉRE VONATKOZÓ NEMZETKÖZI SZABÁLYZAT

PREAMBULUM

1. A tengeri védelmi biztonságról 2002. december 12-én Londonban megtartott diplomáciai konferencia a tengeri védelmi biztonság fokozása céljából elfogadta az Életbiztonság a tengeren tárgyú nemzetközi egyezmény új rendelkezéseit és ezt a szabályzatot. Ezek az új előírások alkotják azt a nemzetközi keretet, amely révén a hajók és a kikötőlétesítmények képesek együttműködni a tengeri szállítási ágazat védelmét fenyegető cselekmények felderítése és megakadályozása érdekében.

2. A 2001. szeptember 11-i tragikus eseményeket követően 2001 novemberében a Nemzetközi Tengerészeti Szervezet (a továbbiakban: a szervezet) közgyűlésének huszonkettedik ülésén egyhangú megállapodás született a hajók és kikötőlétesítmények védelmére vonatkozó új intézkedések kidolgozásáról, melyeket az 1974. évi Életbiztonság a tengeren tárgyú nemzetközi egyezmény szerződő kormányainak 2002. decemberi konferenciája (mely a tengeri védelmi biztonságról szóló diplomáciai konferencia néven ismert) elé terjesztettek elfogadásra. A Tengerészeti Biztonsági Bizottságot (MSC) bízták meg, hogy a tagállamok, a kormányközi szervezetek és a szervezet mellett működő tanácsadói státusszal rendelkező nem kormányzati szervezetek javaslatai alapján készítse elő a diplomáciai konferenciát.

3. Az MSC a szintén 2001 novemberében megtartott, első rendkívüli ülésén létrehozta az MSC Ülésközi Tengeri Védelmi Munkacsoportját (MSC Intersessional Working Group on Maritime Security) a megfelelő védelmi intézkedések kidolgozásának és elfogadásának meggyorsítása céljából. Az MSC Ülésközi Tengeri Védelmi Munkacsoportjának első ülését 2002 februárjában tartották, és megbeszéléseinek eredményét 2002 májusában az MSC hetvenötödik ülésének jelentették és azon megvitatták, továbbá ad hoc munkacsoportot hoztak létre a benyújtott javaslatok kidolgozásának folytatására. Az MSC hetvenötödik ülése megvitatta ezen ad hoc munkacsoport jelentését, és azt ajánlotta, hogy az MSC Ülésközi Munkacsoportja 2002 szeptemberében üljön össze a munka folytatása céljából. Az MSC hetvenhatodik ülése megvitatta a MSC Ülésközi Munkacsoport 2002. szeptemberi ülésének eredményeit, valamint a bizottság hetvenhatodik ülésszakával együtt 2002 decemberében, közvetlenül a diplomáciai konferenciát megelőzően tartott MSC Munkacsoport által végzett további munkát, és megállapodott a diplomáciai konferencián való megvitatásra javasolt szövegek végleges változatában.

4. A diplomáciai konferencia (2002. december 9-13.) ezenkívül módosításokat fogadott el az Életbiztonság a tengeren tárgyú 1974. évi nemzetközi egyezmény (SOLAS 74) érvényben lévő rendelkezéseihez az automatikus azonosító rendszerek beépítésére vonatkozó előírás végrehajtásának felgyorsítása érdekében, valamint új szabályokat fogadott el a SOLAS 74 XI-1. fejezetéhez, a hajóazonosítási szám feltüntetésére és a folyamatos törzsadat-nyilvántartás vezetésére vonatkozóan. A diplomáciai konferencia számos konferenciai állásfoglalást is elfogadott, többek közt ennek a szabályzatnak a végrehajtásáról és felülvizsgálatáról, a műszaki együttműködésről, valamint a Nemzetközi Munkaügyi Szervezettel és a Vámigazgatások Világszervezetével folytatandó együttműködésről. Elismerték, hogy e két szervezet munkájának befejeződését követően szükségessé válhat a tengeri védelmi biztonságra vonatkozó egyes új rendelkezések felülvizsgálata és módosítása.

5. A SOLAS 74 XI-2. fejezetének és e szabályzatnak a rendelkezéseit hajókra és kikötőlétesítmények kell alkalmazni. A SOLAS 74 kikötőlétesítményekre történő kiterjesztésére vonatkozó megállapodás azon alapul, hogy a SOLAS 74 teszi lehetővé a szükséges védelmi intézkedés rövid időn belüli hatálybalépése és hatályosulása biztosításának a leggyorsabb módját. Megállapodás született azonban arról is, hogy a kikötőlétesítményekkel kapcsolatos rendelkezések csak a kikötő/hajó kapcsolatra vonatkozzanak. A kikötői területek védelmének szélesebb területet érintő kérdése a Nemzetközi Tengerészeti Szervezet és a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet további közös munkájának tárgyát képezi. Megállapodás született arról is, hogy a rendelkezések ne terjedjenek ki a támadásokra adott konkrét válaszokra, és az ilyen támadások után szükséges esetleges mentesítő tevékenységekre.

6. Az új rendelkezések szövegezésénél gondot fordítottak arra, hogy azoknak a tengerészek képzéséről, képesítéséről és az őrszolgálat ellátásáról szóló, módosított 1978. évi nemzetközi egyezmény rendelkezéseivel, a Biztonságos Üzemeltetés Nemzetközi Szabályzatával (ISM-szabályzat), valamint a szemlézés és tanúsítás harmonizált rendszerével való összeegyeztethetősége biztosított legyen.

7. A rendelkezések jelentős változást tükröznek a nemzetközi tengerészeti iparágaknak a tengeri szállítási ágazat védelmének kérdésére vonatkozó szemléletében. Felismerték, hogy e rendelkezések egyes szerződő kormányokra jelentős többletterheket róhatnak. Teljes mértékben elismerték annak fontosságát, hogy a szerződő kormányokat a rendelkezések végrehajtásában műszaki együttműködéssel támogassák.

8. A rendelkezések végrehajtása folyamatos és hatékony együttműködést és egyetértést tesz szükségessé a hajókkal és kikötőlétesítményekkel kapcsolatban álló vagy ezeket használó valamennyi személy között, beleértve a hajók személyzetét, a kikötői személyzetet, az utasokat, a rakományokkal foglalkozókat, a hajók és kikötők üzemeltetőit, valamint a nemzeti és helyi hatóságok védelmi biztonságért felelős tisztviselőit. A meglevő gyakorlatokat és eljárásokat felül kell vizsgálni és meg kell változtatni, ha nem biztosítanak megfelelő védelmi szintet. A fokozott tengeri védelmi biztonság érdekében a hajózási és a kikötői iparágaknak, valamint a nemzeti és helyi hatóságoknak további kötelezettségeket kell vállalniuk.

9. Az e szabályzat B. részében adott útmutatást figyelembe kell venni a SOLAS 74 XI-2. fejezetében és az e szabályzat A. részében meghatározott védelmi rendelkezések végrehajtásánál. Az azonban elismert, hogy az útmutatások alkalmazásának mértéke a kikötőlétesítmény és a hajó jellegétől, annak rendeltetésétől és/vagy rakományától függően változhat.

10. E szabályzat egyetlen rendelkezése sem értelmezhető vagy alkalmazható a nemzetközi jogi okmányokban rögzített alapvető jogokkal és szabadságokkal össze nem egyeztethető módon, különös tekintettel a tengerészet területén dolgozókra és a menekültekre vonatkozókra, beleértve a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet munkajogi alapelvekről és alapjogokról szóló nyilatkozatát, valamint a tengerészeti és kikötői dolgozókra vonatkozó nemzetközi normákat.

11. Elismerve, hogy a nemzetközi tengeri forgalom könnyítéséről szóló, módosított 1965. évi egyezmény előírja, hogy a legénység külföldi tagjai számára a hatóságoknak engedélyezniük kell a partra lépést, amíg a hajó, amellyel érkeztek, a kikötőben áll, feltéve hogy a hajó érkezésére vonatkozóan előírt alakiságok teljesültek, és a hatóságoknak közegészségügyi, közbiztonsági vagy közrendvédelmi okokból nincs okuk a partraszállás engedélyezésének megtagadására, a szerződő kormányoknak a hajók és kikötőlétesítmények védelmi terveinek jóváhagyásakor kellő módon figyelembe kell venniük azt a tényt, hogy a hajó személyzete a hajón él és dolgozik, és szüksége van a partra lépésre és a parton lévő, tengerészek számára szolgáló jóléti intézmények igénybevételére, beleértve az egészségügyi ellátást is.

A. RÉSZ

KÖTELEZŐ ELŐÍRÁSOK AZ ÉLETBIZTONSÁG A TENGEREN TÁRGYÚ, MÓDOSÍTOTT 1974. ÉVI NEMZETKÖZI EGYEZMÉNY MELLÉKLETE XI-2. FEJEZETÉNEK RENDELKEZÉSEIRE VONATKOZÓAN

1 ÁLTALÁNOS TUDNIVALÓK

1.1 Bevezetés

A Hajók és kikötőlétesítmények védelmére vonatkozó nemzetközi szabályzatnak ez a része olyan kötelező rendelkezéseket tartalmaz, amelyekre az Életbiztonság a tengeren tárgyú, módosított 1974. évi nemzetközi egyezmény XI-2. fejezete hivatkozik.

1.2 Célok

E szabályzat céljai a következők:

.1 nemzetközi keret létrehozása egyrészt a szerződő kormányok, kormányzati szervek és helyi közigazgatások, másrészt a hajózási és kikötői iparágak közötti együttműködéshez, amely a nemzetközi kereskedelemben használatos hajókat és kikötőlétesítményeket érintő védelmi fenyegetések felderítésére és a védelmi események megelőzésére szolgáló intézkedések megtételére irányul;

.2 a szerződő kormányok, kormányzati szervek és helyi közigazgatások, valamint a hajózási és kikötői iparágak vonatkozó szerepének és feladatainak meghatározása nemzeti és nemzetközi szinten, a tengeri védelmi biztonság biztosítása érdekében;

.3 a védelmi biztonsággal kapcsolatos információk korai és hatékony összegyűjtésének és cseréjének biztosítása;

.4 módszer előírása a védelmi felmérésekhez, hogy tervek és eljárások álljanak rendelkezésre a változó védelmi szintekre való reagáláshoz; és

.5 a megfelelő és arányos tengeri védelmi intézkedések rendelkezésre állásába vetett bizalom biztosítása.

1.3 Funkcionális előírások

Céljainak elérése érdekében ez a szabályzat számos funkcionális előírást tartalmaz. Ezek - a teljesség igénye nélkül - az alábbiakra terjednek ki:

.1 információ gyűjtése és értékelése a védelmi fenyegetéseket illetően, és ezen információk cseréje a megfelelő szerződő kormányokkal;

.2 a hajók és kikötőlétesítmények hírforgalmát rögzítő jegyzőkönyvek vezetésének követelménye;

.3 a hajókra és kikötőlétesítményekbe, valamint az azok korlátozás alá tartozó területeire való jogosulatlan belépés megakadályozása;

.4 meg nem engedett fegyverek, gyújtóeszközök vagy robbanóanyagok hajókra vagy kikötőlétesítményekbe való vitelének megakadályozása;

.5 riasztás adására szolgáló eszközök biztosítása, védelmi fenyegetésekre vagy védelmi eseményekre való reagálás céljából;

.6 hajók és kikötőlétesítmények védelmi felmérésen alapuló védelmi tervei készítésének követelménye; és

.7 továbbképzések, oktatások és gyakorlatok tartásának követelménye a védelmi tervek és eljárások ismeretének biztosítása érdekében.

2 FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK

2.1 Kifejezetten eltérő rendelkezés hiányában e rész alkalmazásában: .1 »egyezmény«: az Életbiztonság a tengeren tárgyú, módosított 1974. évi nemzetközi egyezmény; .2 »szabály«: az Egyezmény valamely szabálya; .3 »fejezet«: az Egyezmény valamely fejezete; .4 »a hajó védelmi terve«: a fedélzeten lévő személyeket, a rakományt, a rakomány szállítására szolgáló egységeket, a hajó készleteit, illetve magát a hajót adott védelmi esemény veszélyei ellen megvédeni hivatott intézkedések hajó fedélzetén történő alkalmazásának biztosítása érdekében kidolgozott terv; .5 »a kikötőlétesítmény védelmi terve«: a kikötőlétesítményt, valamint a kikötőlétesítményben lévő hajókat, személyeket, rakományt, rakomány szállítására szolgáló egységeket, hajókészleteket adott védelmi esemény veszélyei ellen megvédeni hivatott intézkedések alkalmazásának biztosítása érdekében kidolgozott terv; .6 »a hajó védelmi tisztje«: a fedélzeten tartózkodó és a parancsnoknak elszámolási kötelezettséggel tartozó olyan személy, akit a társaság a hajó védelméért felelősként nevezett ki, beleértve a hajó védelmi tervének végrehajtását és kezelését, valamint a társaság védelmi tisztjével és a kikötőlétesítmény védelmi tisztjeivel való kapcsolattartást; .7 »a társaság védelmi tisztje«: a társaság által a hajó védelmi felmérése elvégzésének és a hajó védelmi terve kidolgozásának, jóváhagyásra való benyújtásának, és azt követő végrehajtásának és kezelésének, valamint a kikötőlétesítmény védelmi tisztjével és a hajó védelmi tisztjével való kapcsolattartásnak a biztosítására kijelölt személy; .8 »a kikötőlétesítmény védelmi tisztje«: a kikötőlétesítmény védelmi tervének kidolgozása, végrehajtása, felülvizsgálata és kezelése, valamint a hajó védelmi tisztjével és a társasági védelmi tiszttel való kapcsolattartás tekintetében felelősként kijelölt személy; .9 »1. védelmi szint«: az a fokozat, amelynél megfelelő minimális védelmi intézkedéseket kell mindenkor fenntartani; .10 »2. védelmi szint«: az a fokozat, amelynél valamely védelmi esemény fokozott veszélye miatt bizonyos ideig megfelelő kiegészítő védelmi intézkedéseket kell fenntartani; .11 »3. védelmi szint«: az a fokozat, amelynél korlátozott időtartamra további egyedi védelmi intézkedéseket kell fenntartani, ha egy védelmi esemény valószínű vagy közvetlen bekövetkezése fenyeget, bár annak célpontja esetleg nem azonosítható;

2.2 »hajó«: e szabályzat alkalmazásában a XI-2/1. szabály szerinti mozgó tengeri fúróegységeket és a nagysebességű vízi járműveket is magában foglalja;

2.3 »szerződő kormány«: valamely kikötőlétesítményre történő hivatkozással kapcsolatban a 14-18. szakasz alkalmazásában a kijelölt hatóságra való hivatkozást is magában foglalja.

2.4 Az e fejezetben meg nem határozott kifejezések jelentése megegyezik az I. és a XI-2. fejezetben hozzájuk rendelt jelentéssel.

3 ALKALMAZÁS

3.1 Ezt a szabályzatot a következőkre kell alkalmazni: .1 nemzetközi utakat lebonyolító alábbi hajótípusok: .1 személyhajók, a nagysebességű utasszállító vízi járműveket is beleértve; .2 500 bruttó űrtartalmú vagy annál nagyobb teherhajók, a nagysebességű vízi járműveket is beleértve; .3 mozgó tengeri fúróegységek; és .2 a nemzetközi utakat lebonyolító fenti hajókat kiszolgáló kikötőlétesítmények.

3.2 A 3.1.2. szakasz rendelkezéseitől eltérően a szerződő kormányok határoznak arról, hogy milyen mértékben alkalmazzák a szabályzat e részét a felségterületükön lévő olyan kikötőlétesítményekre, amelyeknek - bár azokat elsődlegesen olyan hajók használják, amelyek nemzetközi utakban nem vesznek részt - esetenként nemzetközi utakról érkező vagy azokra induló hajókat kell kiszolgálniuk. 3.2.1 A szerződő kormányoknak a 3.2. szakasz szerinti határozataikat a kikötőlétesítménynek a szabályzat e részével összhangban végzett védelmi felmérése alapján kell meghozniuk. 3.2.2 A szerződő kormányok 3.2. szakasz szerinti határozatainak egyike sem veszélyeztetheti a szabályzat XI-2. fejezete, illetve e része révén elérendő védelmi szintet.

3.3 Ez a szabályzat nem vonatkozik hadihajókra, haditengerészeti segédhajókra, illetve a szerződő kormányokhoz tartozó vagy általuk üzemeltetett olyan hajókra, amelyek csak kormányzati, nem kereskedelmi célra használatosak.

3.4 E rész 5-13. és 19. szakaszát a XI-2/4. szabályban meghatározott társaságokra és hajókra kell alkalmazni.

3.5 E rész 5. és 14-18. szakaszát a XI-2/10. szabályban meghatározott kikötőlétesítményekre kell alkalmazni.

3.6 E szabályzat egyetlen rendelkezése sem sérti az államok nemzetközi jog szerinti jogait és kötelezettségeit.

4 A SZERZŐDŐ KORMÁNYOK HATÁSKÖRE

4.1 A XI-2/3. és a XI-2/7. szabály rendelkezéseire is figyelemmel a szerződő kormányoknak védelmi szinteket kell megállapítaniuk, és útmutatásokat kell adniuk a védelmi események elleni védekezéshez. A magasabb védelmi szintek a védelmi események bekövetkezésének nagyobb valószínűségét jelzik. A megfelelő védelmi szint megállapításánál a következő tényezőket kell mérlegelni: .1 a fenyegetésről szóló információk hihetőségének mértéke; .2 a fenyegetésről szóló információk hitelességének mértéke; .3 a fenyegetésről szóló információk pontosságának és időbeli közelségének mértéke; .4 a védelmi esemény lehetséges következményei.

4.2 A szerződő kormányok a 3. veszélyességi szint megállapításakor az esetleg érintett hajóknak és kikötőlétesítményeknek szükség szerint megfelelő utasításokat adnak, és rendelkezésükre bocsátják a védelmi biztonsággal kapcsolatos információkat.

4.3 A szerződő kormányok a XI-2. fejezet és a szabályzat e része szerinti, védelmi feladataik bizonyos részét átruházhatják egy elismert védelmi szervezetre, az alábbiak kivételével: .1 az alkalmazandó védelmi szint megállapítása; .2 a kikötőlétesítmények védelmi felmérésének és a jóváhagyott felmérések későbbi módosításainak a jóváhagyása; .3 annak meghatározása, hogy mely kikötőlétesítmények számára kötelező a kikötőlétesítmény védelmi tisztjének kijelölése; .4 a kikötőlétesítmények védelmi terveinek és a jóváhagyott tervek későbbi módosításainak a jóváhagyása; .5 a XI-2/9. szabálynak megfelelő ellenőrző és megfelelőségi intézkedések gyakorlása; és .6 a védelmi nyilatkozatokra vonatkozó követelmények megállapítása.

4.4 A szerződő kormányok az általuk megfelelőnek tartott mértékben ellenőrzik a saját maguk által, vagy hajók esetében a nevükben a hajók illetve a kikötőlétesítmények tekintetében jóváhagyott védelmi terveknek, illetve e tervek módosításainak hatékonyságát.

5. VÉDELMI NYILATKOZAT

5.1 A szerződő kormányok a kikötő/hajó kapcsolat, illetve a hajók közötti tevékenység által a személyekre, anyagi javakra és a környezetre kifejtett kockázatok felmérése révén határozzák meg, mikor van szükség védelmi nyilatkozatra.

5.2 Egy hajó akkor kérheti védelmi nyilatkozat kitöltését, ha: .1 a hajó magasabb védelmi szinten üzemel, mint a vele kapcsolatba kerülő kikötőlétesítmény, illetve hajó; .2 a szerződő kormányok között a védelmi nyilatkozatra vonatkozóan megállapodás áll fenn, amely bizonyos nemzetközi utakra vagy ilyen úton lévő egyes hajókra vonatkozik; .3 olyan védelmi fenyegetésre vagy védelmi eseményre került sor, amelynek a hajó, illetve a kikötőlétesítmény részese volt; .4 a hajó olyan kikötőben tartózkodik, amely a kikötőlétesítmény tekintetében nem köteles jóváhagyott védelmi tervvel rendelkezni és azt végrehajtani; vagy .5 a hajó olyan másik hajóval folytat hajók közötti tevékenységeket, amely nem köteles jóváhagyott védelmi tervvel rendelkezni és azt végrehajtani.

5.3 Az e szakasz szerinti, védelmi nyilatkozat kitöltése iránti kérelmeket az érintett kikötőlétesítménynek vagy az érintett hajónak vissza kell igazolnia.

5.4 A védelmi nyilatkozatot az alábbiak töltik ki: .1 az érintett hajó(k) nevében a parancsnok vagy a hajó védelmi tisztje; és megfelelő esetben .2 a kikötőlétesítmény nevében a kikötőlétesítmény védelmi tisztje vagy - ha a szerződő kormány másképpen határoz - a parti védelmi biztonságért felelős bármely más szerv.

5.5 A védelmi nyilatkozatnak jeleznie kell azokat a védelmi előírásokat, amelyeket az adott kikötőlétesítmény és az adott hajó(k) között meg lehet osztani, és megadja az egyes feladatköröket.

5.6 A szerződő kormányok - szem előtt tartva a XI-2/9.2.3. szabály rendelkezéseit - meghatározzák azt a minimális időtartamot, ameddig a felségterületükön lévő kikötőlétesítményeknek meg kell őrizniük a védelmi nyilatkozatokat.

5.7 A szakhatóságok - szem előtt tartva a XI-2/9.2.3. szabály rendelkezéseit - meghatározzák azt a minimális időtartamot, ameddig a lobogójuk alatt hajózni jogosult hajóknak meg kell őrizniük a védelmi nyilatkozatokat.

6 A TÁRSASÁG KÖTELEZETTSÉGEI

6.1 A társaság biztosítja, hogy a hajó védelmi tervében egyértelmű kijelentés szerepeljen, amely hangsúlyozza a parancsnok hatósági jogkörét. A társaság a hajó védelmi tervében megállapítja, hogy a parancsnok elsődleges joga és felelőssége, hogy a hajózás biztonságát és védelmét illetően döntéseket hozzon, és szükség esetén a társaság vagy bármelyik szerződő kormány segítségét kérje.

6.2 A társaságnak biztosítania kell, hogy a társaság védelmi tisztje, a parancsnok és a hajó védelmi tisztje megkapja a szükséges támogatást, hogy eleget tehessen XI-2. fejezetben és a szabályzat e részében szereplő kötelezettségeinek és feladatainak.

7. A HAJÓ VÉDELME

7.1 A hajók kötelesek a szerződő kormányok által az alábbiak szerint megállapított védelmi szinteken végezni tevékenységüket.

7.2 Az 1. védelmi szint esetén megfelelő intézkedések útján az alábbi tevékenységeket kell elvégezni minden hajón - figyelembe véve az e szabályzat B. részében szereplő útmutatást - a védelmi események felismerése és megelőző intézkedések megtétele céljából: .1 a hajó védelmével kapcsolatos valamennyi feladat teljesítésének biztosítása; .2 a hajóra lépés ellenőrzése; .3 személyek és csomagjaik fedélzetre kerülésének ellenőrzése; .4 a korlátozás alá tartozó területek megfigyelése annak biztosítása érdekében, hogy oda csak arra jogosult személyek léphessenek be; .5 a fedélzeti és a hajót körülvevő területek megfigyelése; .6 a rakomány és a hajókészletek kezelésének felügyelete; .7 a védelmi biztonsággal kapcsolatos kommunikációs berendezések azonnali rendelkezésre állásának biztosítása.

7.3 A 2. védelmi szint esetén a 7.2. szakaszban leírt tevékenységek mindegyikére vonatkozóan végre kell hajtani a hajó védelmi tervében szereplő kiegészítő védintézkedéseket, figyelembe véve az e szabályzat B. részében szereplő útmutatást.

7.4 A 3. védelmi szint esetén a 7.2. szakaszban leírt tevékenységek mindegyikére vonatkozóan végre kell hajtani a hajó védelmi tervében szereplő további különleges védintézkedéseket, figyelembe véve az e szabályzat B. részében szereplő útmutatást.

7.5 Ha a szakhatóság 2. vagy 3. védelmi szintet állapít meg, a hajónak vissza kell igazolnia a veszélyességi szint megváltozásáról szóló utasítások átvételét.

7.6 Olyan szerződő kormány felségterületén található kikötőbe történő behajózás vagy ott-tartózkodás előtt, amely 2. vagy 3. védelmi szintet állapított meg, a hajónak vissza kell igazolnia, hogy megkapta az erről szóló értesítést, továbbá meg kell erősítenie a kikötőlétesítmény védelmi tisztje részére a hajó védelmi tervében szereplő, továbbá 3. védelmi szint esetén a 3. védelmi szintet megállapító szerződő kormány által adott utasításokban szereplő megfelelő intézkedések és eljárások végrehajtásának megkezdését. A hajó jelentést tesz a végrehajtás során felmerülő bármely nehézségről. Ilyen esetekben a kikötőlétesítmény védelmi tisztje és a hajó védelmi tisztje kapcsolatba lép egymással és koordinálja a megfelelő intézkedéseket.

7.7 Ha a szakhatóság előírja egy hajó számára, hogy magasabb védelmi szintet alkalmazzon, vagy arra eleve magasabb védelmi szint érvényes, mint arra a kikötőre, amelybe befutni szándékozik vagy amelyben tartózkodik, a hajó azonnal értesíti erről a helyzetről annak a szerződő kormánynak a kijelölt hatóságát, amelynek felségterületén az érintett kikötőlétesítmény található, valamint a kikötőlétesítmény védelmi tisztjét. 7.7.1 Ilyen esetekben a hajó védelmi tisztje és a kikötőlétesítmény védelmi tisztje kapcsolatba lép egymással és, ha szükséges, koordinálja a megfelelő intézkedéseket.

7.8 Amikor valamely szakhatóság a lobogója alatt hajózni jogosult hajók számára előírja, hogy egy másik szerződő kormány kikötőjében a 2. vagy 3. védelmi szintet alkalmazzák, a szakhatóságnak erről haladéktalanul értesítenie kell a fenti a szerződő kormányt.

7.9 Amikor a szerződő kormányok védelmi szintet állapítanak meg és biztosítják, hogy a védelmi szintre vonatkozó információkról tudomást szerezzenek a parti tengerükön tartózkodó vagy az oda való belépés szándékát már jelzett hajók, az érintett hajókat figyelmeztetni kell, hogy legyenek éberek és haladéktalanul jelentsék a szakhatóságuknak és a közeli parti államoknak a területen a tengerészeti védelmet esetleg befolyásoló és tudomásukra jutott valamennyi információt. 7.9.1 Amikor ezeket a hajókat tájékoztatja az érvényes védelmi szintről, a szerződő kormánynak - figyelembe véve az e szabályzat B. részében szereplő útmutatást - arról is tájékoztatnia kell ezeket a hajókat, hogy milyen védelmi intézkedéseket tegyenek meg, és adott esetben arról, hogy a fenyegetés elleni védelmi biztonság érdekében milyen intézkedéseket tett a szerződő kormány.

8. A HAJÓ VÉDELMÉNEK FELMÉRÉSE

8.1 A hajó védelmének felmérése a hajó védelmi tervének kidolgozására és frissítésére szolgáló folyamat alapvető és elválaszthatatlan része.

8.2 A társaság védelmi tisztjének biztosítania kell, hogy a hajó védelmének felmérését a hajók védelmének értékelése terén megfelelő szakértelemmel rendelkező személyek végezzék, e szakasszal összhangban, figyelembe véve az e szabályzat B. részében szereplő útmutatást.

8.3 A 9.2.1. szakasz rendelkezéseire is figyelemmel adott hajó védelmi felmérését elvégezheti valamely elismert védelmi szervezet.

8.4 A hajó védelmi felmérésének része egy helyszíni védelmi szemle, valamint legalább a következő elemek: .1 a meglévő védelmi intézkedések, eljárások és műveletek azonosítása; .2 azon lényeges fedélzeti műveletek meghatározása és értékelése, amelyek védelme fontos; .3 a lényeges fedélzeti műveleteket fenyegető lehetséges veszélyek és azok bekövetkezési valószínűségének azonosítása a védelmi intézkedések és azok rangsorának meghatározása érdekében; .4 a gyenge pontok azonosítása az infrastruktúra, a politikák és az eljárások terén, beleértve az emberi tényezőket is.

8.5 A hajó védelmi felmérését a társaságnak kell dokumentálnia, felülvizsgálnia, jóváhagynia és megőriznie.

9 A HAJÓ VÉDELMI TERVE

9.1 Minden hajó fedélzetén lennie kell egy, a szakhatóság által jóváhagyott védelmi tervnek. E tervnek rendelkezéseket kell tartalmaznia a szabályzat e részében meghatározott három védelmi szintre vonatkozóan. 9.1.1 A 9.2.1. szakasz rendelkezéseire is figyelemmel, adott hajó védelmi tervét elkészítheti valamely elismert védelmi szervezet.

9.2 A szakhatóság a hajók védelmi terveinek, illetve a már korábban jóváhagyott tervek módosításainak felülvizsgálatát és jóváhagyását elismert védelmi szervezetekre bízhatja. 9.2.1 Ilyen esetekben az adott hajó védelmi tervének vagy a védelmi terv módosításainak a felülvizsgálatát és jóváhagyását végző elismert védelmi szervezet nem lehet olyan szervezet, amely részt vett a hajó védelmének felmérésében, vagy a hajó felülvizsgálat alatt álló védelmi tervének vagy a védelmi terv módosításainak az elkészítésében.

9.3 Adott hajó jóváhagyásra benyújtott védelmi tervéhez, illetve a már korábban jóváhagyott terv jóváhagyásra benyújtott módosításához mellékelni kell a terv, illetve a módosítások kidolgozásának alapjául szolgáló védelmi felmérést.

9.4 Ezeket a terveket, figyelembe véve az e szabályzat B. részében szereplő útmutatást, a hajó munkanyelvén, illetve munkanyelvein kell kidolgozni és megírni. Ha a használt nyelv vagy nyelvek nem az angol, a francia vagy a spanyol, e nyelvek valamelyikén készült fordítást is mellékelni kell. A terv legalább a következőkkel foglalkozik: .1 olyan, személyek, hajók vagy kikötők elleni használatra szánt fegyverek, veszélyes anyagok és eszközök fedélzetre kerülését megakadályozni hivatott intézkedések, amelyek szállítása a hajó fedélzetén nem engedélyezett; .2 a korlátozás alá tartozó területek azonosítása és az azokra való jogosulatlan belépés megakadályozására szolgáló intézkedések; .3 a hajóra való jogosulatlan belépés megakadályozására szolgáló intézkedések; .4 a védelmi fenyegetésekre vagy a védelmi biztonság megsértésére vonatkozó válaszadás eljárásai, beleértve a hajó vagy a kikötő/hajó kapcsolat lényeges működési folyamatainak fenntartására irányuló intézkedéseket; .5 a szerződő kormányok által a 3. védelmi szint esetén kiadható bármely védelmi utasításra vonatkozó válaszadás eljárásai; .6 kiürítési eljárások védelmi fenyegetések vagy a védelmi biztonság megsértése esetén; .7 a védelmi feladatokkal megbízott hajószemélyzet feladatai, valamint az egyéb személyzet védelmi biztonsággal összefüggő feladatai; .8 a védelmi tevékenységek ellenőrzési eljárásai; .9 a tervvel összefüggő képzési, oktatási és gyakorlatozási eljárások; .10 a kikötőlétesítmény védelmi tevékenységeivel való együttműködésre vonatkozó eljárások; .11 a terv rendszeres felülvizsgálatára és frissítésére vonatkozó eljárások; .12 a védelmi események jelentésére vonatkozó eljárások; .13 a hajó védelmi tisztjének megnevezése; .14 a társaság védelmi tisztjének megnevezése és a 24 órás kapcsolattartási adatainak a megadása; .15 a hajón található bármely védelmi berendezés ellenőrzését, vizsgálatát, hitelesítését és karbantartását biztosító eljárások; .16 a hajón található bármely védelmi berendezés vizsgálatának vagy hitelesítésének gyakorisága; .17 azoknak a helyeknek a meghatározása, ahol a hajó védelmi vészjelző rendszerének aktiválási pontjai találhatók; és .18 a hajó védelmi vészjelző rendszere használatával kapcsolatos eljárások, utasítások és útmutatások, beleértve a vizsgálatára, aktiválására, deaktiválására, újraélesítésére és a téves riasztások korlátozására vonatkozókat is. 9.4.1 A tervben meghatározott védelmi tevékenységek belső ellenőrzését végző vagy azok végrehajtását értékelő személyzet független az ellenőrzendő tevékenységektől, kivéve ha ez a társaság vagy a hajó méreténél és jellegénél fogva a gyakorlatban kivitelezhetetlen.

9.5 A szakhatóságnak kell meghatároznia, hogy melyek azok a módosítások, amelyeket kizárólag azután lehet végrehajtani a hajó jóváhagyott védelmi tervén vagy a jóváhagyott tervben szereplő biztonsági berendezéseken, hogy a szakhatóság jóváhagyta a terv vonatkozó módosításait. Bármely ilyen módosításnak legalább olyan hatékonyságúnak kell lennie, mint amilyenek a XI-2. fejezetben és a szabályzat e részében előírt intézkedések. 9.5.1 A hajó védelmi tervén vagy a biztonsági berendezéseken a 9.5. szakasz szerinti kifejezett szakhatósági jóváhagyással végrehajtott változtatások jellegét úgy kell dokumentálni, hogy az a jóváhagyást egyértelműen megjelölje. Ezt a jóváhagyást a hajó fedélzetén kell őrizni és a nemzetközi hajóvédelmi tanúsítvánnyal (vagy az ideiglenes nemzetközi hajóvédelmi tanúsítvánnyal) együtt be kell mutatni. Ha ezek a változások csak átmeneti jellegűek, a hajónak ezt a dokumentációt az eredetileg jóváhagyott intézkedések vagy az eredetileg jóváhagyott berendezések visszaállításáig kell megőriznie.

9.6 A terv tárolható elektronikus formában. Ilyen esetben olyan eljárásokkal kell védeni, amelyek megóvják a jogosulatlan törléstől, megsemmisítéstől vagy módosítástól.

9.7 A tervet védeni kell a jogosulatlan hozzáférés vagy közzététel ellen.

9.8 A hajók védelmi terveit a XI-2/9. szabály szerinti ellenőrzési és megfelelőségi intézkedések végrehajtására a szerződő kormányok kellő felhatalmazásával rendelkező tisztviselői nem ellenőrizhetik, kivéve a 9.8.1. szakaszban meghatározott körülmények fennállása esetén. 9.8.1 Ha valamely szerződő kormány kellő felhatalmazással rendelkező tisztviselői alapos okkal gondolják, hogy a hajó nem tartja be a XI-2. fejezet vagy e szabályzat A. részének előírásait, és ezek be nem tartásának megállapítására vagy kijavítására az egyetlen lehetőséget a hajó védelmi terve vonatkozó előírásainak megvizsgálása jelenti, akkor kivételesen megengedett a terv előírások be nem tartására vonatkozó részeihez való korlátozott hozzáférés, de csak az érintett hajó szerződő kormányának vagy parancsnokának a hozzájárulásával. Mindemellett a tervnek azok a rendelkezései, amelyek a szabályzat e része 9.4. szakaszának 2., 4., 5., 7., 15., 17. és 18. alszakaszaira vonatkoznak, bizalmas adatoknak minősülnek, és azokat nem lehet ellenőrizni, kivéve ha az érintett szerződő kormányok ettől eltérően állapodtak meg.

10 NYILVÁNTARTÁSOK

10.1 A hajó védelmi tervében szereplő, alább felsorolt tevékenységekre vonatkozó nyilvántartásokat legalább a szakhatóság által megszabott minimális időtartamig meg kell őrizni a fedélzeten, szem előtt tartva a XI-2/9.2.3. szabály rendelkezéseit: .1 képzések, oktatások és gyakorlatok; .2 védelmi fenyegetések és védelmi események; .3 a védelmi biztonság megsértése; .4 a védelmi szint változásai; .5 a hajó közvetlen védelmével kapcsolatos közlemények, mint például a hajó vagy azon kikötőlétesítmények elleni fenyegetések, amelyekben a hajó tartózkodik vagy tartózkodott; .6 a védelmi tevékenységek belső ellenőrzése és felülvizsgálata; .7 a hajó védelme felmérésének rendszeres felülvizsgálata; .8 a hajó védelmi tervének rendszeres felülvizsgálata; .9 a terv bármely módosításának végrehajtása; és .10 a hajón található védelmi berendezések karbantartása, hitelesítése és vizsgálata, beleértve a hajó védelmi vészjelző rendszerének vizsgálatát is.

10.2 A nyilvántartásokat a hajó munkanyelvén, illetve munkanyelvein kell vezetni. Ha a használt nyelv vagy nyelvek nem az angol, a francia vagy a spanyol, e nyelvek valamelyikén készült fordítást is mellékelni kell.

10.3 A nyilvántartások tárolhatók elektronikus formában. Ilyen esetben olyan eljárásokkal kell azokat védeni, amelyek megóvják a jogosulatlan törléstől, megsemmisítéstől vagy módosítástól.

10.4 A nyilvántartásokat védeni kell a jogosulatlan hozzáférés vagy közzététel ellen.

11 A TÁRSASÁG VÉDELMI TISZTJE

11.1 A társaságnak ki kell neveznie a társaság védelmi tisztjét. A társaság által üzemeltetett hajók számától vagy típusától függően a társaság védelmi tisztjeként kinevezett személy egy vagy több hajó tekintetében is eljárhat a társaság védelmi tisztjeként, feltéve hogy egyértelműen meghatározták, mely hajókért felelős ez a személy. Valamely társaság az általa üzemeltetett hajók számától vagy típusától függően több személyt is kinevezhet a társaság védelmi tisztjének, feltéve hogy egyértelműen meghatározták, hogy az egyes személyek mely hajókért felelősek.

11.2 A szabályzat e részében másutt meghatározottakon kívül a társaság védelmi tisztjének feladatai és felelősségei közé tartoznak többek között az alábbiak: .1 a megfelelő védelmi felmérések és egyéb lényeges információk felhasználásával tanácsot ad a fenyegetések mértékéről, amelyek a hajóval kapcsolatban valószínűleg fellépnek; .2 biztosítja a hajó védelme felméréseinek végrehajtását; .3 biztosítja a hajó védelmi tervének kidolgozását, jóváhagyásra történő benyújtását, majd ezt követően annak végrehajtását és vezetését; .4 biztosítja a hajó védelmi tervének megfelelő módosítását a hiányosságok kijavítása és az adott hajóra vonatkozó védelmi előírások betartása érdekében; .5 intézkedik a védelmi tevékenységek belső ellenőrzéséről és felülvizsgálatáról; .6 intézkedik a hajó szakhatóság vagy elismert védelmi szervezet által végzett első és azt követő felülvizsgálatairól; .7 biztosítja, hogy a belső ellenőrzések, az időszakos felülvizsgálatok, a védelmi szemlék és a megfelelőségi ellenőrzések során feltárt hiányosságokkal azonnal foglalkozzanak és megoldják azokat; .8 erősíti a védelmi tudatosságot és éberséget; .9 megfelelő képzést biztosít a hajó védelméért felelős személyzet számára; .10 biztosítja a hajó védelmi tisztje és a kikötőlétesítmény megfelelő védelmi tisztjei közötti hatékony kommunikációt és együttműködést; .11 biztosítja a védelmi és biztonsági előírások összeegyeztethetőségét; .12 testvérhajókra vagy a társaság teljes flottájára érvényes védelmi tervek használata esetén biztosítja, hogy a terv minden egyes hajóra vonatkozóan pontosan tartalmazza a hajóra vonatkozó egyedi információt; .13 biztosítja, hogy az adott hajóra vagy hajócsoportra jóváhagyott alternatív vagy egyenértékű intézkedések végrehajtása és fenntartása megtörténjen.

12 A HAJÓ VÉDELMI TISZTJE

12.1 Minden hajón ki kell jelölni a hajó védelmi tisztjét.

12.2 A szabályzat e részében másutt meghatározottakon kívül a hajó védelmi tisztjének feladatai és felelősségei közé tartoznak többek között az alábbiak: .1 rendszeres védelmi ellenőrzéseket végez a hajón a megfelelő védelmi intézkedések fenntartásának biztosítása érdekében; .2 fenntartja és felügyeli a hajó védelmi tervének végrehajtását, beleértve a terv esetleges módosításait is; .3 egyezteti a rakomány és a hajókészletek kezelésének védelmi vonatkozásait a legénység t