2014R0908 — HU — 26.05.2015 — 002.001

Ez a dokumentum kizárólag tájékoztató jellegű, az intézmények semmiféle felelősséget nem vállalnak a tartalmáért

Módosította:





Helyesbítette:









▼B

A BIZOTTSÁG 908/2014/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE

(2014. augusztus 6.)

az 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a kifizető ügynökségek és más szervek, a pénzgazdálkodás, a számlaelszámolás, az ellenőrzési szabályok, a biztosítékok és az átláthatóság tekintetében történő alkalmazására vonatkozó szabályok megállapításáról







AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre, tekintettel a közös agrárpolitika finanszírozásáról, irányításáról és monitoringjáról és a 352/78/EGK, a 165/94/EK, a 2799/98/EK, a 814/2000/EK, az 1290/2005/EK és a 485/2008/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre ( 1 ) és különösen annak 8. cikke (2) bekezdésére, 9. cikke (2) bekezdésére, 23. cikkére, 36. cikke (6) bekezdésére, 46. cikke (5) és (6) bekezdésére, 50. cikke (2) bekezdésére, 53. cikke (1) bekezdésére, 57. cikke (2) bekezdésére, 62. cikke (2) bekezdésére, 66. cikke (4) bekezdésére, 88. cikkére, 104. cikkére és 114. cikkére, mivel: (1) Az 1306/2013/EU rendelet rögzíti a közös agrárpolitika finanszírozása, irányítása és monitoringja, így többek között a kifizető ügynökségek és a koordináló szervek akkreditálása, a pénzgazdálkodás és a számlaelszámolási eljárás, az ellenőrzési rendszerek és a szankciók – ideértve az ügyletek vizsgálatát –, a biztosítékok és az átláthatóság tekintetében irányadó alapvető szabályokat. Az említett rendelet által létrehozott új jogi keret akadálytalan működésének és egységes alkalmazásának biztosítása érdekében a Bizottság felhatalmazást kapott az érintett területek vonatkozásában bizonyos szabályok elfogadására. Ezek az új szabályok a 601/94/EK ( 2 ), a 4/2004/EK ( 3 ), a 883/2006/EK ( 4 ), a 884/2006/EK ( 5 ), a 885/2006/EK ( 6 ), a 259/2008/EK ( 7 ) és a 282/2012/EU ( 8 ) bizottsági rendelet vonatkozó rendelkezéseinek helyébe lépnek. A 883/2006/EK, a 884/2006/EK, a 885/2006/EK és a 282/2012/EU rendeletet a Bizottság 907/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelete ( 9 ) hatályon kívül helyezte. Az egyértelműség és a jogbiztonság érdekében a 601/94/EK, a 4/2004/EK és a 259/2008/EK rendeletet ezzel a rendelettel hatályon kívül kell helyezni. (2) Indokolt úgy rendelkezni, hogy a tagállamok csak akkor akkreditálhatják a kifizető ügynökségeket, ha azok eleget tesznek bizonyos, a 907/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelet 1. cikkének (2) bekezdése szerinti, uniós szinten megállapított minimumkritériumoknak. Ezeket az akkreditációs kritériumokat a 907/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelet I. melléklete tartalmazza. Rögzíteni kell a kifizető ügynökségek és a koordináló szervek akkreditációjának megadására, felülvizsgálatára és visszavonására vonatkozó eljárásokhoz kapcsolódó szabályokat. (3) A tagállamoknak folyamatos felügyelet alatt kell tartaniuk kifizető ügynökségeiket. Létre kell hozniuk egy olyan információcsere-rendszert, amelyen keresztül jelentést tesznek, és tájékoztatják az illetékes hatóságokat a vélhető jogsértések eseteiről. Ki kell dolgozni az ilyen esetek kezelésének tagállami eljárását, amely előírja, hogy a feltárt hiányosságok meghatározott határidőn belül történő megszüntetésére érdekében kötelező jelleggel intézkedési tervet kell kidolgozni. Az olyan kifizető ügynökségek esetében, amelyek akkreditációját a tagállam annak ellenére is fenntartja, hogy a megszabott határidőn belül nem hajtottak végre ilyen tervet, az általuk teljesített kiadások tekintetében a Bizottság számára fenn kell tartani a lehetőséget, hogy úgy döntsön, a hiányosságokat az 1306/2013/EU rendelet 52. cikkében meghatározott megfelelőségi vizsgálati eljárás keretében orvosolja. (4) Az 1306/2013/EU rendelet 7. cikke (3) bekezdése első albekezdésének b) pontja szerint az akkreditált kifizető ügynökségért felelős személy vezetőségi nyilatkozatot tesz a számlák teljességéről, pontosságáról és valódiságáról, valamint a belső kontrollrendszerek megfelelő működéséről és a mögöttes ügyletek jogszerűségéről és megfelelőségéről. E vezetőségi nyilatkozat tartalmára és formájára vonatkozóan szabályokat kell megállapítani. (5) Meg kell állapítani az 1306/2013/EU rendelet 7. cikke (4) bekezdésében említett koordináló szervek működésére, valamint az ugyanazon rendelet 9. cikkében említett tanúsító szervek feladataira irányadó részletes szabályokat. Emellett meg kell határozni, hogy mit tartalmazzanak a tanúsító szervek által elkészítendő tanúsítványok és jelentések ahhoz, hogy valódi segítséget jelentsenek a Bizottság számára a számlaelszámolási eljárás során. (6) Az uniós költségvetésbe beállított előirányzatok megfelelő kezelése érdekében a kifizető ügynökségeknek külön könyvelést kell vezetniük az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) (a továbbiakban: az alapok) vonatkozásában, mely kizárólag az adott alapból finanszírozott kifizetéseket és a hozzájuk tartozó címzett bevételeket tartalmazza. Ennek érdekében a kifizető ügynökségek által vezetett könyvelésnek mindkét alap tekintetében elkülönítve kell kimutatnia az 1306/2013/EU rendelet 4. cikkének (1) bekezdése, valamint 5. és 43. cikke értelmében teljesített kiadásokat és befolyó címzett bevételeket, továbbá lehetővé kell tennie, hogy e kiadások és bevételek kapcsolatba hozhatók legyenek az uniós költségvetés által az alapok rendelkezésére bocsátott forrásokkal. (7) A közös agrárpolitika finanszírozása euróban történik, mindazonáltal azok a tagállamok, amelyek nem vezették be az eurót, a kedvezményezettek részére történő kifizetéseiket nemzeti pénznemükben is teljesíthetik. Annak érdekében azonban, hogy az összes kiadásukat és bevételüket konszolidálni lehessen, szükséges, hogy az érintett kifizető ügynökségek a kiadások és a bevételek összegéről euróban és a kifizetés, illetőleg a beszedés pénznemében is tudjanak információval szolgálni. (8) Az uniós költségvetés és a nemzeti költségvetések által közösen finanszírozott, az EMVA keretében vidékfejlesztési támogatásra fordított kiadásokat intézkedésenként, a finanszírozási ráta és a kiemelt területek szerint részletezett programok alapozzák meg. A hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvének megfelelően a kiadásokat olyan módon kell nyomon követni és lekönyvelni, hogy az egyes műveleteket programok, intézkedések, finanszírozási ráták és kiemelt területek szerint azonosítani lehessen. Így ellenőrizhető lesz az érintett kiadás és az ahhoz rendelt pénzügyi forrás közötti kapcsolat. Ebben az összefüggésben indokolt kijelölni a kifizető ügynökségek által figyelembe veendő tényezőket. Főképpen azt kell előírni, hogy a kifizető ügynökségek a könyvelésben egyértelműen tüntessék fel az állami és az uniós pénzeszközök eredetét. Indokolt továbbá úgy rendelkezni, hogy a kedvezményezettekkel visszafizettetendő, illetve már visszafizettetett összegek az eredeti művelettel összefüggésbe hozva jelenjenek meg. (9) A tagállamok az 1306/2013/EU rendelet 4. cikkének (1) bekezdésében említett EMGA-kiadások fedezésére már azt megelőzően pénzeszközöket mozgósítanak, hogy a Bizottság a kiadások havi visszatérítése formájában finanszírozná e ráfordításokat. Másik lehetőségként a tagállamok az EMVA-kiadásokra előlegfizetésben részesülnek, amelynek elszámolására később, az 1306/2013/EU rendelet 51. cikke szerinti éves pénzügyi záróelszámolás keretében kerül sor. A pénzmozgások eredményes irányításának biztosítása érdekében helyénvaló előírni, hogy a tagállamok gyűjtsék össze az említett havi visszatérítésekre fordított kiadások teljességének, pontosságának és valódiságának bizonyításához szükséges adatokat, és azokat a kiadások és a bevételek teljesítésének előrehaladtával tartsák a Bizottság rendelkezésére, vagy rendszeresen továbbítsák a Bizottságnak. A tagállamoknak olyan rendszerességgel kell az adatokat a Bizottság részére továbbítaniuk, amely igazodik az egyes alapok irányítási módszeréhez. A fenti rendszeres adatszolgáltatás nem befolyásolja a tagállamok azon kötelezettségét, hogy a kiadások alakulásának megfelelő ellenőrzése céljából összegyűjtött adatokat ellenőrzésre a Bizottság rendelkezésére kell bocsátaniuk. (10) Általános számlavezetési kötelezettségeik keretében a kifizető ügynökségek kötelesek az uniós alapok kezeléséhez és ellenőrzéséhez szükséges adatokat szolgáltatni. E kötelezettség azonban nem terjed ki a kiadások visszatérítésével kapcsolatos előírásokra, sem pedig arra, hogy milyen adatokat kell eljuttatniuk a Bizottsághoz e visszatérítések végrehajtásához. Következésképpen pontosítani kell, hogy milyen, az alapokból finanszírozandó kiadásokra vonatkozó információkat és adatokat kell rendszeresen továbbítani a Bizottságnak. A Bizottságnak szánt tagállami információközléseknek lehetővé kell tenniük, hogy a Bizottság a hozzá eljuttatott információkat közvetlenül és a lehető leghatékonyabban használhassa fel az alapok számláinak kezelésénél, továbbá az ezekhez kapcsolódó kifizetéseknél. E célkitűzés megvalósítása érdekében elő kell írni, hogy a tagállamok és a Bizottság közötti viszonylatban az információ rendelkezésre bocsátása és közlése mindig elektronikus úton történjék. (11) Az 1306/2013/EU rendelet 102. cikke (1) bekezdése első albekezdésének c) pontja előírja, hogy az alapokból finanszírozott műveletekhez kapcsolódó intézkedések esetében a kiadásigazoló nyilatkozatokat – amelyek egyúttal kifizetési kérelmek is – a szükséges tájékoztatással kiegészítve ugyancsak be kell nyújtani a Bizottsághoz. Ahhoz, hogy a tagállamok és a kifizető ügynökségek e kiadásigazoló nyilatkozatokat harmonizált szabályok szerint készíthessék el, és hogy a Bizottság figyelembe vehesse a kifizetési kérelmeket, helyénvaló meghatározni, hogy e kiadások milyen feltételekkel számolhatók el az EMGA és az EMVA költségvetésének terhére. E feltételeknek elő kell írniuk, hogy mely szabályokat kell alkalmazni a kiadások és a bevételek – különösen a címzett bevételek és az esetlegesen végrehajtandó korrekciók – könyvelésére, valamint a róluk tett voltaképpeni nyilatkozatra. (12) Amennyiben az EMGA keretében a tagállamoktól kapott kiadásigazoló nyilatkozatok alapján a 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelet ( 10 ) 170. cikke (3) bekezdésének megfelelően engedélyezhető előzetes kötelezettségvállalások összesített összege meghaladja a folyó pénzügyi év összes vonatkozó előirányzatának 75 %-át, a Bizottságnak csökkentenie kell ezeket az összegeket. A hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvének megfelelően e csökkentés terhét arányosan kell elosztani az összes tagállam között, a beérkezett kiadásigazoló nyilatkozatok alapján. A rendelkezésre álló előirányzatok tagállamok közötti felosztásának méltányos meghatározása érdekében indokolt előírni, hogy az EMGA keretében eszközölt havi kifizetéseket ilyen esetben az egyes tagállamok által továbbított kiadásigazoló nyilatkozatokban szereplő összegek fejezetenként megállapított hányadával csökkentsék, és a hónap folyamán ki nem fizetett egyenleg újrafelosztásáról a későbbi havi kifizetésekre vonatkozó bizottsági határozatok rendelkezzenek. (13) A Bizottságnak, miután rendelkezett a havi kifizetésekről, a tagállamok rendelkezésére kell bocsátania az alapokból finanszírozandó kiadások fedezéséhez szükséges pénzügyi forrásokat, a tagállamok által a Bizottsággal közölt információk és a Bizottság által létrehozott információs rendszerek alapján meghatározandó gyakorlati szabályok és feltételek szerint. (14) Az intervenciós műveletek kifizető ügynökségnél felmerült kiadásainak megtérítéséhez a kifizető ügynökségek kiadásigazoló nyilatkozataikban kötelesek megjelölni a közraktározási műveletek tárgyhónapját követő hónap során általuk elkönyvelt értékeket és összegeket. A visszatérítési eljárás gördülékeny lebonyolításának biztosítása érdekében meg kell határozni, hogy ezeket a költségek és a kiadások kiszámításához nélkülözhetetlen információkat hogyan kell eljuttatni a Bizottsághoz. (15) A 907/2014/EU rendelet 3. cikkének (3) bekezdése alapján az intervenciós készletnyilvántartásnak lehetővé kell tennie az uniós finanszírozás összegének meghatározását és az intervenciós rendszerben tárolt termékkészletek helyzetének megismerését is. Ennek érdekében indokolt előírni, hogy a kifizető ügynökségek olyan elkülönült készletnyilvántartásokat és pénzügyi elszámolásokat vezessenek, amelyek tartalmazzák a készletek nyomon követéséhez, valamint az intervenciós intézkedésekből következő kiadások és bevételek pénzügyi irányításához szükséges adatokat. (16) Az intervenciós közraktározási intézkedések esetében a kifizető ügynökségeknek kötelező könyvelniük egyes, mennyiségekre, értékekre és bizonyos átlagokra vonatkozó adatokat. Ugyanakkor előadódhatnak olyan körülmények, amelyek fennállása esetére célszerű úgy rendelkezni, hogy egyes műveletek és kiadások ne kerüljenek lekönyvelésre, illetve lekönyvelésükre egyedi szabályok vonatkozzanak. Az egyenlő bánásmód biztosítása és az Unió pénzügyi érdekeinek védelme érdekében meg kell határozni, melyek ezek a körülmények, illetve adott esetben az érintett műveletek és kiadások lekönyvelésére vonatkozó megállapodásokat is rögzíteni kell. (17) Az intervenciós közraktározási intézkedésekhez tartozó különböző kiadási és bevételi tételek könyvelésének tárgyidőpontja a hozzájuk kapcsolódó műveletek jellegétől függ és a vonatkozó agrárágazati jogszabályok keretében határozható meg. Mindezek fényében indokolt elfogadni egy olyan általános szabályt, amely előírja, hogy mely tételeket kell könyvelni az intervenciós intézkedéssel összefüggő fizikai művelet végrehajtásának időpontjában, és amely meghatározza a figyelembe veendő különleges eseteket. (18) A hatékony és eredményes pénzgazdálkodás érdekében a tagállamoknak értesíteniük kell a Bizottságot arról, hogy a mezőgazdasági pénzügyi év folyamán előreláthatólag milyen összegeket kell az EMVA-ból finanszírozni, és hogy a következő pénzügyi évre vonatkozó finanszírozási kérelmek milyen nagyságrendűre becsülhetők. Ahhoz, hogy a Bizottság teljesíthesse kötelezettségeit, kellő időben és legalább évente kétszer, legkésőbb minden év január 31-ig és augusztus 31-ig rendelkezésére kell bocsátani ezeket az információkat. (19) Az 1306/2013/EU rendelet 36. cikke (6) bekezdésének megfelelően meg kell állapítani az EMVA keretében végrehajtott műveletekhez kapcsolódó kiadásigazoló nyilatkozatok elkészítésének határidejét. Az EMVA-ra alkalmazott számlavezetési szabályok sajátosságaira, az előfinanszírozás alkalmazására és az intézkedések naptári évenkénti finanszírozására tekintettel indokolt az e kiadásokról szóló nyilatkozatok rendszerességét ezekhez az egyedi feltételekhez igazodva meghatározni. (20) A tagállamok és a Bizottság közötti információ- és dokumentumcsere, valamint a tagállami információk Bizottság részére történő rendelkezésre bocsátása és közlése általában elektronikus formában történik. Annak érdekében, hogy ezek az alapokhoz kapcsolódó információcserék áttekinthetőbbek legyenek és használatuk általánosan elterjedjen, a 883/2006/EK rendeletnek megfelelően információs rendszerek kerültek kialakításra. Ezeket a rendszereket a jövőben is használni kell és tovább kell fejleszteni, amiről a tagállamokat a Mezőgazdasági Alapok Bizottságán keresztül előzetesen megfelelően tájékoztatni kell. (21) A vonatkozó szabályozások vagy az irányítással összefüggő szükségletek változásával gyakran szükséges kiigazítani az ezen információs rendszerekkel történő információkezelés feltételeit, valamint az 1306/2013/EU rendelet értelmében benyújtandó dokumentumok alakját és tartalmát. Egységes szabályokat kell alkotni a tagállamok által benyújtandó releváns dokumentumokra vonatkozó követelményekről. E célkitűzések elérése végett, továbbá az eljárások egyszerűsítése és az érintett információs rendszerek gyors működőképessé tétele érdekében a dokumentumok formájának és tartalmának meghatározásakor egységes formanyomtatványokra és protokollokra célszerű támaszkodni, melyek kiigazításáról és aktualizálásáról a Bizottság gondoskodik, a Mezőgazdasági Alapok Bizottságának tájékoztatását követően. (22) Az 1306/2013/EU rendelet 58. cikke értelmében az alapokból finanszírozott kiadások kezeléséért és ellenőrzéséért a tagállamok felelnek, kifizető ügynökségeiken keresztül. Következésképpen a pénzügyi műveletekre vonatkozó adatok közlését, illetőleg az információs rendszerekbe történő bevitelét és aktualizálását a kifizető ügynökség felelősségvállalása mellett kell elvégeznie magának a kifizető ügynökségnek vagy az ezzel a feladattal megbízott szervnek, adott esetben az akkreditált koordináló szervek közbeiktatásával. (23) Az 1306/2013/EU rendelet 102. cikke (1) bekezdésének első albekezdésében és az említett cikkhez kapcsolódóan elfogadott bizottsági jogi aktusokban meghatározott dokumentumok vagy nyilatkozatok némelyike megköveteli egy erre jogosult személy aláírását vagy – az érintett eljárás egy vagy több szakaszában – egy adott személy jóváhagyását. Az e dokumentumok továbbítására létrehozott információs rendszereknek ilyenkor lehetővé kell tenniük, hogy minden személyt egyértelműen azonosítani lehessen, és ésszerű biztosítékokat kell nyújtaniuk arra nézve, hogy e dokumentumok tartalma – beleértve az eljárás szakaszait is – megváltoztathatatlan. Ezt a szabályt kell alkalmazni egyebek mellett a kiadásigazoló nyilatkozatok és az 1306/2013/EU rendelet 102. cikke (1) bekezdése első albekezdése c) pontjának iii. alpontjában említett éves elszámolásokhoz csatolt vezetőségi nyilatkozat, valamint az ilyen eljárások keretében elektronikus úton közölt dokumentumok esetében is. (24) Az 1306/2013/EU rendelet 58. cikke (1) bekezdésének e) pontja értelmében a jogosulatlan kifizetések kamatokkal együtt történő visszafizettetése a tagállamok hatásköre, melyet a kifizető ügynökségeken keresztül gyakorolnak. Az említett rendelkezések hatékony és megfelelő végrehajtása érdekében harmonizált szabályokat kell lefektetni a jogosulatlan kifizetés visszafizettetésekor alkalmazandó kamatok kiszámítási módjára vonatkozóan. Az 1306/2013/EU rendelet 54. cikke (3) bekezdése első albekezdése a) és b) pontjának sérelme nélkül a tagállamoknak a jogosulatlan kifizetések visszafizettetésére vonatkozó kötelezettsége különböző módokon teljesíthető. A nemzeti jogban előírt bármely más jogérvényesítő intézkedés sérelme nélkül a kintlevőségek behajtásának hatékony és költségkímélő módja a tartozás összegének levonása az adósnak történő jövőbeli kifizetésből, miután a tartozást a nemzeti jogszabályoknak megfelelően megállapították. Tehát a tagállamok számára kötelezővé kell tenni ezen adósságbehajtási módszer alkalmazását, és meg kell szabni a módszer alkalmazására vonatkozó közös feltételeket. (25) Részletes rendelkezéseket kell megállapítani mind az 1306/2013/EU rendelet 51. cikkében meghatározott számlaelszámolási eljárás tekintetében, mind pedig az ugyanezen rendelet 52. cikkében meghatározott megfelelőségi vizsgálatra irányuló eljárás tekintetében, beleértve egy olyan mechanizmus kidolgozását, amelynek keretében az eredményösszeget esettől függően levonják vagy hozzáadják a tagállamok részére a Bizottság által legközelebb kifizetendő összegekből, illetve összegekhez. (26) Az 1306/2013/EU rendelet 51. cikkében leírt számlaelszámolási eljárás tekintetében meg kell határozni a kifizető ügynökségek éves elszámolásainak tartalmát és határidőt kell előírni az említett éves elszámolások és egyéb vonatkozó dokumentumok Bizottsághoz történő benyújtására. Ezenkívül meg kell határozni, hogy a kifizető ügynökségeknek milyen hosszú ideig kell az összes kiadással és címzett bevétellel kapcsolatos igazoló dokumentumokat a Bizottság rendelkezésére bocsátaniuk. Továbbá rendelkezni kell arról, hogy a Bizottság határozza meg a kifizető ügynökségek által benyújtandó számviteli adatok formáját és tartalmát. (27) Annak biztosítása érdekében, hogy rendes esetben a megfelelőségi vizsgálati eljárás ésszerű határidőn belül lezáruljon, konkrét határidőket kell megszabni az eljárás különböző szakaszaira vonatkozóan, melyeket a Bizottságnak és a tagállamoknak is be kell tartaniuk. Ugyanakkor azonban indokolt lehetővé tenni a Bizottság számára, hogy a vizsgált eset bonyolultságát figyelembe véve szükség esetén meghosszabbítsa az említett határidőket A megfelelőségi vizsgálatra irányuló eljárásnak biztosítania kell a tagállamok jogát kontradiktórius eljárások kezdeményezéséhez, valamint az alapokat fenyegető kockázatok megfelelő értékeléséhez. (28) Az 1306/2013/EU rendelet 59. cikkének (5) bekezdése értelmében a tagállamok kötelesek biztosítani a helyszíni ellenőrzéseknek a hatékony kockázatkezeléshez szükséges minimális szintjét. Ugyanakkor a tagállamok a saját felelősségükre csökkenthetik a helyszíni ellenőrzések minimális szintjét, ha az irányítási és kontrollrendszerekről bebizonyosodott, hogy megfelelően működnek, és a hibaarányok elfogadható szinten maradnak. Míg a helyszíni ellenőrzések előírt minimális szintjét agrárágazati jogszabályokban kell rögzíteni, a helyszíni ellenőrzések minimumszintjének csökkentésére vonatkozó lehetőség tekintetében az érintett alapokból finanszírozott valamennyi intézkedésre alkalmazható horizontális szabályokat és alkalmazási feltételeket kell megállapítani. E horizontális szabályokon túlmenően az agrárágazati jogszabályok is kiegészíthetők további rendelkezésekkel. (29) Helyénvaló továbbá szabályokat lefektetni az 1306/2013/EU rendelet 80. cikkében említett, a tagállamok által az ügyletekkel kapcsolatban elvégzendő vizsgálatok vonatkozásában, különös tekintettel a vállalkozások kiválasztására, a vizsgálatok arányára és menetrendjére. (30) Az 1306/2013/EU rendelet V. címének III. fejezete, amely az ügyletek vizsgálatáról rendelkezik, a tagállamok számára előírja, hogy különféle értesítéseket nyújtsanak be a Bizottságnak. Mivel e közlések formájának és tartalmának szabványosítása megkönnyíti azok alkalmazását és biztosítja a megközelítésmódok azonosságát, célszerű részletes szabályokat elfogadni a közlések formáját és tartalmát illetően. Emellett meg kell állapítani a kereskedelmi dokumentumok megőrzésére, az 1306/2013/EU rendelet 83. cikkében említett, kölcsönös segítségnyújtást magukban foglaló közös intézkedésekre, valamint az említett rendelet 85. cikkében említett külön szervezeti egységekre vonatkozó részletes szabályokat. (31) A 907/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelet előír egyes, a biztosítékokra vonatkozó jogszabályokat kiegészítő szabályokat, nevezetesen a biztosíték letétbe helyezésére vonatkozó követelményeket, a biztosítékokra vonatkozó feltételeket, valamint a biztosítékok nyújtására, felszabadítására és lehívására vonatkozó előírásokat. E szabályok egységes alkalmazásának érdekében helyénvaló megállapítani a biztosítékok nyújtására és felszabadítására, valamint az ezzel kapcsolatos tájékoztatási és értesítési kötelezettségekre vonatkozó formai és eljárási rendelkezéseket. (32) Az 1306/2013/EU rendelet VII. címe IV. fejezete, amely az átláthatóságról szól, előírja a tagállamoknak, hogy évente tegyék közzé az alapok kedvezményezettjeinek adatait, alaponként feltüntetve többek között az egyes kedvezményezettek által kapott összegeket. E célból az 1306/2013/EU rendelet 111. cikkének megfelelően meg kell határozni e közzététel formáját. E közzétételi kötelezettség nem lépheti túl a kitűzött átláthatósági célok megvalósítása érdekében szükséges mértéket. (33) A közzétett adatoknak összhangban kell lenniük a kifizető ügynökségek könyvelésében és nyilvántartásaiban szerepelő információkkal, és az előző pénzügyi évben megvalósított kifizetésekre kell vonatkozniuk. Az információkat egyértelmű, összehangolt és kereshető módon kell a nyilvánosság számára elérhetővé tenni, legkésőbb május 31-ig. (34) Az 1306/2013/EU rendelet 111. cikke (1) bekezdése első albekezdésének c) pontja értelmében az alapokból finanszírozott intézkedések mindegyike tekintetében közzé kell tenni az egyes kedvezményezettek által kapott összegeket. Azonban az említett rendelet 112. cikkében előírt kötelezettség teljesítése érdekében rögzíteni kell azt a támogatási küszöbértéket, amely alatt nem kell a kedvezményezettek nevét közzétenni. (35) Az 1306/2013/EU rendelet 111. cikke (1) bekezdése első albekezdésének b) pontja értelmében az alapokból támogatott kedvezményezettek adatainak közzététele során meg kell jelölni a kedvezményezett lakóhelye vagy bejegyzési helye szerinti települést is. Ezt az információt azon kedvezményezettek esetében is közzé kell tenni, amelyek természetes személyek és ezért az említett rendelet 112. cikke nem írja elő a nevük közzétételét. Ha azonban az egy adott településen lakóhellyel rendelkező vagy bejegyzett kedvezményezettek alacsony száma miatt a település nevének közzététele következtében a természetes személy kedvezményezett beazonosíthatóvá válik, megfelelő rendelkezéseket kell előírni a személyiségi jogok aránytalan és szükségtelen sérelmének elkerülése érdekében. (36) Az információk közzétételét internetes úton olyan keresőeszköz segítségével kell megvalósítani, amely a nyilvánosság számára lehetővé teszi az azokba való betekintést. A keresőeszköznek lehetővé kell tennie a megadott szempont alapján végezhető olyan keresést, amelynek eredménye könnyen hozzáférhető formában jelenik meg. (37) Az alkalmazandó adatvédelmi követelményeknek való megfelelés céljából az alapok kedvezményezettjeit az adataikat tartalmazó közzétételről még a közzététel előtt tájékoztatni kell. A kedvezményezetteknek az erről szóló tájékoztatást a támogatási kérelem formanyomtatványán, illetve az adatgyűjtéskor kell eljuttatni. Amennyiben a 2014. és 2015. pénzügyi évben felmerült kiadások tekintetében a kedvezményezettekre vonatkozó információk a személyes adatok gyűjtésének időpontjában nem állnak rendelkezésre, a kedvezményezetteket a tényleges közzététel előtt ésszerű időn belül tájékoztatni kell. (38) A közzétett adatokhoz való nyilvános hozzáférés megkönnyítése érdekében a tagállamoknak olyan internetes oldalakat kell létrehozniuk, amelyek információkat tartalmaznak az alapok kedvezményezettjeiről, valamint az 1306/2013/EU rendelet 112. cikkében említett küszöbértékekről. Indokolt, hogy – eltérő államszervezeti felépítésükre tekintettel – a tagállamok maguk határozhassanak arról, hogy esetükben melyik szerv felelős az egységes weboldal elkészítéséért és működtetéséért, valamint az adatok közzétételéért. A Bizottságnak ki kell alakítania egy olyan internetes oldalt, amelyről linkeken keresztül elérhetők a tagállamok internetes oldalai. (39) Az egyes pénzügyi éveken belüli jelentéstétel folyamatosságának biztosítása érdekében e rendelet 10. cikkét 2014. október 16-tól kell alkalmazni a tagállamoknál felmerülő kiadásokra és a hozzájuk befolyó címzett bevételekre. (40) A folyamatban lévő megfelelőségi vizsgálati eljárások következetes irányítása érdekében indokolt úgy rendelkezni, hogy az e rendelet 34. cikkének (3) és (4) bekezdése szerinti határidők ne vonatkozzanak azon eljárásokra, amelyek esetében a 885/2006/EK rendelet 11. cikkének (1) bekezdése szerinti értesítés 2015. január 1-jét megelőzően kerül kiküldésre. (41) Mivel az 1306/2013/EU rendelet VII. címének IV. fejezetében előírt átláthatósági szabályok a 2014. pénzügyi évben és azt követően megvalósított kifizetésekre alkalmazandók, e rendelet vonatkozó rendelkezéseit is ugyanezen kifizetésekre kell alkalmazni. (42) Annak érdekében, hogy a tagállamoknak elegendő idő álljon a rendelkezésükre a végrehajtásra, indokolt úgy rendelkezni, hogy a II. melléklet V1 és V2 oszlopának megfelelően továbbított adatokat a 2016. pénzügyi évtől kezdődően kelljen szolgáltatni. (43) Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak a Mezőgazdasági Alapok Bizottságának véleményével, mivel: ELFOGADTA EZT A RENDELETET:







I.

FEJEZET

KIFIZETŐ ÜGYNÖKSÉGEK ÉS MÁS SZERVEK

1. cikk

A kifizető ügynökségek akkreditálási eljárása

(1) A tagállam kijelöl egy miniszteri szintű hatóságot, amelynek hatáskörébe tartozik:

a) a kifizető ügynökségek akkreditációjának megadása, felülvizsgálata és visszavonása;

b) az e fejezet címén az illetékes hatóságra ruházott tevékenységek elvégzése.

(2) Az illetékes hatóság a 907/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelet 1. cikkének (2) bekezdésében említett akkreditációs kritériumok (a továbbiakban: akkreditációs kritériumok) vizsgálata alapján közokiratban dönt a kifizető ügynökség akkreditációjának megadásáról, illetve – annak felülvizsgálatát követően – visszavonásáról. Az illetékes hatóság haladéktalanul tájékoztatja a Bizottságot az akkreditációk megadásáról, illetve visszavonásáról.

(3) Az illetékes hatóság kijelöl egy auditáló szervet, amely az akkreditáció megadását megelőzően kivizsgálja az akkreditációs kérelmeket (előakkreditációs vizsgálat). Az auditáló szerv olyan ellenőrző hatóság vagy egyéb állami vagy magánszervezet, illetve hatóságon belüli szervezeti egység lehet, amely rendelkezik az ellenőrzések elvégzéséhez szükséges felkészültséggel, készségekkel és kapacitással. Az auditáló szervnek függetlennek kell lennie az akkreditációra pályázó kifizető ügynökségtől.

Az auditáló szerv által elvégzendő vizsgálat (előakkreditációs vizsgálat) különösen a következőkre terjed ki:

a) a kifizetések engedélyezésének és végrehajtásának meglévő eljárásai és rendszerei;

b) a feladatok megosztása, a belső és külső ellenőrzés megfelelősége az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap (EMGA) és az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap (EMVA) (a továbbiakban együttesen: az alapok) által finanszírozott ügyletek tekintetében;

c) a kialakított eljárások és rendszerek alkalmassága arra, hogy megvédjék az uniós költségvetés érdekeit, a kockázatértékelés-alapú csalás elleni intézkedéseket is beleértve;

d) az információs rendszerek biztonsága;

e) a könyvviteli nyilvántartás vezetése.

Az auditáló szerv jelentést készít az elvégzett ellenőrzési munkáról és annak eredményeiről, melyben értékeli, hogy ezek alapján a kifizető ügynökség megfelel-e az akkreditációs kritériumoknak. Jelentését benyújtja az illetékes hatóságnak, amely ezt követően kiadja az akkreditációs okmányt, amennyiben meggyőződött róla, hogy a kifizető ügynökség teljesíti az akkreditációs kritériumokat.

(4) Amennyiben az illetékes hatóság úgy ítéli meg, hogy a kifizető ügynökség nem teljesíti az akkreditációs kritériumokat, tájékoztatja az ügynökséget az akkreditáció megadásához teljesítendő egyedi feltételekről.

Az egyedi feltételek teljesítéséhez szükséges változtatások végrehajtásáig az akkreditációt feltételes jelleggel is meg lehet adni az észlelt problémák súlyosságának tekintetbe vételével meghatározott időtartamra, de legfeljebb 12 hónapra. Megfelelően indokolt esetben a Bizottság az adott tagállam kérésére az említett időszakot meghosszabbíthatja.

(5) Az 1306/2013/EU rendelet 102. cikke (1) bekezdése első albekezdésének a) pontjában meghatározott tájékoztatási kötelezettségnek közvetlenül a kifizető ügynökség első akkreditálása után kell eleget tenni, minden esetben azt megelőzően, hogy az általa teljesített kifizetéseket az alapokra terhelnék. A tájékoztatást az alábbiakkal kapcsolatos nyilatkozatoknak és dokumentumoknak kell kísérniük:

a) a kifizető ügynökségre ruházott felelősségek;

b) a feladatkörök megoszlása a kifizető ügynökség szervezeti egységei között;

c) a kifizető ügynökség kapcsolata azokkal az egyéb magán- vagy állami szervezetekkel, amelyek hatáskörébe tartozik olyan intézkedések végrehajtása, amelyek keretében az ügynökség kiadásokat terhel az alapokra;

d) a kedvezményezettek kérelmeinek befogadásához, elbírálásához és engedélyezéséhez, valamint a kifizetések engedélyezéséhez, teljesítéséhez és könyveléséhez kapcsolódó eljárások;

e) az információs rendszerek biztonságára vonatkozó rendelkezések;

f) a (3) bekezdésben említett auditáló szerv által elvégzett előakkreditációs vizsgálatról szóló jelentés.

(6) A Bizottság tájékoztatja a Mezőgazdasági Alapok Bizottságát az egyes tagállamokban akkreditált kifizető ügynökségekről.

2. cikk

Az akkreditáció felülvizsgálata

(1) Az illetékes hatóság gondoskodik a felelőssége alá tartozó kifizető ügynökségek folyamatos felügyeletéről, elsősorban az 1306/2013/EU rendelet 9. cikke szerinti tanúsító szerv által készített jelentések és tanúsítványok alapján, és nyomon követi az esetlegesen feltárt hiányosságokat.

Az illetékes hatóság háromévente írásban jelentést tesz a Bizottságnak a kifizető ügynökségeknél általa végzett felügyeleti és monitoring tevékenységekről. A jelentés tartalmazza a kifizető ügynökségek akkreditációs kritériumoknak való folyamatos megfelelésének nyomon követését, valamint ismerteti a hiányosságok orvoslása érdekében hozott intézkedéseket. Az illetékes hatóságnak igazolnia kell, hogy a hatásköre alá tartozó kifizető ügynökség folyamatosan teljesíti-e az akkreditációs kritériumokat.

(2) A tagállamok létrehoznak egy rendszert, amely biztosítja, hogy haladéktalanul eljusson az illetékes hatósághoz minden arra utaló információ, hogy egy kifizető ügynökség nem teljesíti az akkreditációs kritériumokat.

(3) Amennyiben az illetékes hatóság úgy ítéli meg, hogy valamely akkreditált kifizető ügynökség esetében nem teljesül egy vagy több akkreditációs kritérium, és ez akadályozhatja a 907/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelet 1. cikkének (1) bekezdésében említett feladatok teljesítését, az illetékes hatóság az érintett ügynökség akkreditációját próbaidőre haladéktalanul felfüggeszti. Az illetékes hatóság intézkedéseket és határidőket tartalmazó tervet készít annak érdekében, hogy a feltárt hiányosságok egy, a probléma súlyosságától függően megállapítandó, de az akkreditáció próbaidőre történő felfüggesztésének napjától számított 12 hónapot meg nem haladó időszakon belül orvosolhatók legyenek. Megfelelően indokolt esetben a Bizottság az adott tagállam kérésére az említett időszakot meghosszabbíthatja.

(4) Az illetékes hatóság tájékoztatja a Bizottságot az érintett kifizető ügynökség akkreditációjának próbaidőre történő felfüggesztésére irányuló döntéséről, a (3) bekezdés szerinti intézkedési tervről, illetve az említett terv végrehajtásának folyamatos előrehaladásáról.

(5) Az akkreditáció visszavonása esetén az illetékes hatóság késedelem nélkül akkreditál egy másik ügynökséget, amely megfelel az 1306/2013/EU rendelet 7. cikke (2) bekezdésében foglalt feltételeknek, így biztosítva, hogy a kedvezményezettek felé teljesített kifizetésekben ne legyen fennakadás.

(6) Amennyiben a Bizottság úgy találja, hogy az illetékes hatóság nem készítette el a (3) bekezdés szerinti, a hiányosságok megszüntetését célzó intézkedési tervet, vagy a kifizető ügynökség akkreditációját a tagállam annak ellenére fenntartja, hogy meghatározott határidőn belül nem hajtottak végre ilyen tervet, felszólítja az illetékes hatóságot, hogy vonja vissza az érintett kifizető ügynökség akkreditációját, amennyiben a szükséges változtatások nem történnek meg a Bizottság által a probléma súlyától függően meghatározott határidőn belül. Hasonló helyzetekben a Bizottság úgy határozhat, hogy az 1306/2013/EU rendelet 52. cikke szerinti megfelelőségi vizsgálati eljárásban vizsgálja a hiányosságokat.

3. cikk

Vezetőségi nyilatkozat

(1) Az 1306/2013/EU rendelet 7. cikke (3) bekezdése első albekezdésének b) pontjában említett vezetőségi nyilatkozatot kellő időben el kell készíteni ahhoz, hogy a tanúsító szerv kiadhassa az említett rendelet 9. cikke (1) bekezdése szerinti véleményét.

A vezetőségi nyilatkozatot az e rendelet I. mellékletében meghatározott formában kell elkészíteni és abban helyet kaphatnak a potenciális pénzügyi hatást számszerűsítő fenntartások. Amennyiben a vezetőségi nyilatkozatban fenntartások jelennek meg, annak tartalmaznia kell a hiányosságok megszüntetését célzó intézkedési tervet és az annak megvalósításához kapcsolódó ütemtervet is.

(2) A vezetőségi nyilatkozat az irányítási és ellenőrzési rendszer hatékony, az egész év során gyakorolt felügyeletén alapul.

4. cikk

Koordináló szerv

(1) Az 1306/2013/EU rendelet 7. cikkének (4) bekezdése szerinti koordináló szerv látja el a Bizottság és az érintett tagállamok közti kizárólagos közvetítő szerepét az alapokkal kapcsolatos alábbi kérdésekben:

a) a kifizető ügynökségek feladataira és tevékenységeire vonatkozó információk és iránymutatások terjesztése a szóban forgó kifizető ügynökségek és az ilyen iránymutatások végrehajtásáért és összehangolt alkalmazásának előmozdításért felelős szervek körében;

b) az 1306/2013/EU rendelet 7. és 102. cikkében említett információk Bizottsággal történő közlése;

c) a statisztikai és ellenőrzési célból szükséges összes számviteli adatnak a Bizottság rendelkezésére tartása.

(2) Egy kifizető ügynökség működhet koordináló szervként is, feltéve, hogy a két funkció elkülönül.

(3) A koordináló szerv feladatai ellátása során a nemzeti eljárásoknak megfelelően igénybe veheti egyéb – különösen számviteli vagy műszaki szakértelemmel rendelkező – közigazgatási szervek és szervezeti egységek segítségét is.

(4) A koordináló szerv által kezelt számítógépes adatok titkosságát, épségét és elérhetőségét az egyes koordinációs szervek adminisztratív struktúrájához, személyzetéhez és technológiai környezetéhez igazodó intézkedésekkel kell biztosítani. A pénzügyi és technológiai ráfordításoknak arányban kell állniuk a fellépő tényleges kockázattal.

(5) Az 1306/2013/EU rendelet 102. cikke (1) bekezdése első albekezdésének a) pontjában meghatározott értesítéseket közvetlenül a koordináló szerv első akkreditációja után kell elküldeni, minden esetben azt megelőzően, hogy az érintett szerv felelősségi körébe tartozó bármely kiadást az alapokra terhelnének. Az értesítést a szerv akkreditációs okiratának, valamint a működésére vonatkozó adminisztratív, számviteli és belső ellenőrzési feltételekkel kapcsolatos tájékoztatásnak kell kísérnie.

5. cikk

Tanúsítás

(1) Az illetékes hatóság kijelöli az 1306/2013/EU rendelet 9. cikke szerinti tanúsító szervet.

(2) A tanúsító szerv hatékonyan és eredményesen szervezi meg munkáját, és megfelelő ütemezés szerint végzi el ellenőrzéseit, figyelembe véve az érintett pénzügyi évben megvalósuló ügyletek jellegét és ütemezését.

(3) A tanúsító szerv által az 1306/2013/EU rendelet 9. cikke (1) bekezdésének megfelelően kiadott véleményt éves rendszerességgel kell elkészíteni.

Ez a vélemény az e rendelet 6. és 7. cikke szerinti ellenőrzési munka eredményein alapul.

(4) A tanúsító szerv jelentést készít megállapításairól. A jelentésnek ki kell terjednie az átruházott feladatokra is. A jelentés az alábbiak értékelésére tér ki a jelentési időszak vonatkozásában:

a) a kifizető ügynökség teljesítette-e az akkreditációs kritériumokat;

b) a kifizető ügynökség eljárásai megfelelő biztosítékot nyújtottak-e arra, hogy a kiadások alapokra történő terhelése az uniós szabályok betartásával történt, biztosítva, hogy a mögöttes ügyletek jogszerűek és szabályszerűek voltak, továbbá hogy az eljárások továbbfejlesztésére vonatkozó ajánlások nyomán – ha volt ilyen – történt-e intézkedés;

c) az e rendelet 29. cikkében említett éves elszámolások összhangban voltak-e a kifizető ügynökségnél vezetett könyvelés és nyilvántartások adataival;

d) a kiadásokról és az intervenciós műveletekről szóló beszámolók lényegileg pontos, hiánytalan és alapos nyilvántartását képezték-e az alapok terhére elszámolt műveleteknek;

e) az Unió pénzügyi érdekeinek védelme megfelelően biztosítva volt-e a kifizetett előlegekkel, a megszerzett biztosítékokkal, az intervenciós készletekkel, valamint a befizettetendő pénzösszegekkel összefüggésben.

A jelentésnek információkat kell nyújtania az ellenőrzést végző személyzet létszámáról és képesítéséről, az elvégzett munkáról, a megvizsgált ügyletek számáról, a valóságnak való megfelelés és a megszerzett bizonyosság szintjéről, az esetlegesen feltárt gyengeségekről és az ezekkel kapcsolatos ajánlásokról, valamint a tanúsító szerv és egyéb, a kifizető ügynökségen kívüli és belüli ellenőrző szervek minden olyan műveletéről, amelyek részben vagy egészben alapját képezik a tanúsító szerv által a jelentés tárgykörére vonatkozóan megfogalmazott megállapításoknak.

6. cikk

Ellenőrzési alapelvek

(1) A tanúsítási ellenőrzést a nemzetközileg elfogadott ellenőrzési standardoknak megfelelően kell elvégezni.

(2) A tanúsító szerv ellenőrzési stratégiát dolgoz ki, amely meghatározza a tanúsítási ellenőrzés hatókörét, menetrendjét és irányítását, az ellenőrzési módszereket és a mintavételi módszereket. A becsült ellenőrzési kockázat alapján minden egyes ellenőrzött pénzügyi év vonatkozásában ellenőrzési tervet kell készíteni. A tanúsító szerv kérésre átadja a Bizottságnak az ellenőrzési stratégiát és az ellenőrzési tervet.

(3) Az ellenőrzések ellenőrzési tesztekből elérendő ésszerű bizonyossági szintjét a kontrollrendszer értékelése alapján kell megállapítani, amely magába foglalja a kiadások – részletes ellenőrzésekből és elemzési eljárásokból álló – megfelelőségi és tételes vizsgálatát.

(4) A Bizottság iránymutatásokat dolgoz ki, amelyek különösen a következőkre térnek ki:

a) részletesebb tájékoztatást és útmutatásokat adnak az elvégzendő tanúsítási ellenőrzéssel kapcsolatban;

b) segítenek az ellenőrzési bizonyosság ellenőrzési tesztek révén elérendő ésszerű szintjének meghatározásában.

7. cikk

Ellenőrzési módszerek

(1) A tanúsítási ellenőrzésekhez kapcsolódó ellenőrzési módszereket a 6. cikk (2) bekezdésében előírt ellenőrzési stratégiában kell meghatározni.

(2) Az ellenőrzési célok teljesítéséhez és az 1306/2013/EU rendelet 9. cikke (1) bekezdésében előírt vélemény elkészítéséhez az ellenőrzés lépései között szerepelnie kell rendszerellenőrzéseknek, tételes ellenőrzéseknek, valamint a pénzügyi és vezetőségi nyilatkozatok egyezésére irányuló ellenőrzéseknek.

(3) A kiadások tételes ellenőrzésének ki kell terjednie a mögöttes ügyletek jogszerűségének és szabályszerűségének ellenőrzésére a végső kedvezményezettek szintjén. E célból a tanúsító szerv képviselői elkísérhetik a kifizető ügynökség képviselőit az utóbbiak második szintű helyszíni ellenőrzéseire. A tanúsító szerv képviselői nem kísérhetik el a kifizető ügynökség képviselőit az első szintű helyszíni ellenőrzésekre, kivéve azokban az esetekben, amikor fizikailag lehetetlen volna újból ellenőrizni a kifizető ügynökség által elvégzett első helyszíni ellenőrzéseket. A tételes vizsgálatok esetében a tanúsító szerveknek integrált mintavételi módszer szerint kell eljárniuk.

(4) A Bizottság a 6. cikk (4) bekezdésében említett iránymutatásokban ad további utasításokat és útmutatásokat az ellenőrzési eljárások megtervezésére, a mintavételi módszerre, a tranzakciók helyszíni másodlagos ellenőrzéseinek megtervezésére és végrehajtására vonatkozólag.







II.

FEJEZET

AZ ALAPOK PÉNZÜGYI IRÁNYÍTÁSA







1.

SZAKASZ

Általános rendelkezések

8. cikk

A kifizető ügynökségek számlavezetése

(1) Mindegyik kifizető ügynökségnek vezetnie kell egy, kizárólag az 1306/2013/EU rendelet 4. cikkének (1) bekezdésében, valamint 5. és 43. cikkében meghatározott kiadásokhoz és bevételekhez, illetve az érintett kiadások kifizetésére rendelkezésre bocsátott pénzügyi források felhasználásához kapcsolódó külön könyvelést. E könyvelésnek lehetővé kell tennie, hogy az EMGA-val, illetőleg az EMVA-val kapcsolatos pénzügyi adatokat elkülönítsék és azokat külön-külön közöljék.

(2) Az eurón kívüli egyéb pénznemeket használó tagállamok kifizető ügynökségeinek olyan könyvelést kell vezetniük, amely az összegeket a kiadások kifizetésének és a bevételek beszedésének pénznemében kifejezve tartalmazza. Az összes kiadásuk és összes bevételük konszolidált összegének megállapítása érdekében azonban ezeknek a kifizető ügynökségeknek mind a nemzeti pénznemben, mind euróban tudniuk kell közölni a megfelelő adatokat.

(3) Az EMVA tekintetében a vidékfejlesztési programokra kijelölt egyes kifizető ügynökségek olyan könyvelést vezetnek, amely az összes művelet program és intézkedés szerinti azonosítását lehetővé teszi. E könyvelés különösen a következőket tartalmazza:

a) a közkiadások összege és az uniós hozzájárulások összege az egyes műveletek esetében;

b) a kedvezményezettek által a megállapított szabálytalanságokért vagy gondatlanságokért visszafizettetendő összegek;

c) a visszafizettetett összegek, az eredeti művelet nevének megjelölésével.







2.

SZAKASZ

Az EMGA számlavezetése

9. cikk

A tagállamok adatszolgáltatása

A tagállamok a következő feltételek szerint gyűjtik össze és bocsátják a Bizottság rendelkezésére az adott hét folyamán kifizetett kiadások és beszedett címzett bevételek teljes összegére vonatkozó információkat:

a) legkésőbb minden hét harmadik munkanapján tájékoztatást adnak a hónap kezdetétől az előző hét végéig kifizetett kiadások és beszedett címzett bevételek teljes összegére vonatkozóan;

b) ha az adott hét két hónapot hidal át, legkésőbb a hónap harmadik munkanapján tájékoztatást adnak az előző hónap folyamán kifizetett kiadások és beszedett címzett bevételek teljes összegére vonatkozóan.

10. cikk

A tagállami adatszolgáltatás módja

(1) A tagállamok az 1306/2013/EU rendelet 102. cikke (1) bekezdése első albekezdése c) pontja i. és ii. alpontjának megfelelően elektronikus úton – az e rendelet 11. és 12. cikkében foglalt rendelkezéseknek megfelelően – továbbítják a Bizottságnak a következő információkat és dokumentumokat:

a) legkésőbb minden hónap harmadik munkanapján a Bizottság által az információs rendszereken keresztül a tagállamok rendelkezésére bocsátott minta szerint tájékoztatást adnak az előző hónap folyamán kifizetett kiadások és beszedett címzett bevételek teljes összegére vonatkozóan, és átadnak minden olyan információt, amely magyarázatot adhat az e cikk (2) bekezdése a) pontja iii. alpontjának megfelelően elkészített előrejelzések és a teljesített kiadások vagy a beszedett címzett bevételek közötti esetleges számottevő eltérésekre;

b) legkésőbb minden hónap tizenkettedik napjáig benyújtják az 1306/2013/EU rendelet 18. cikkének (3) bekezdése szerinti kiadásigazoló nyilatkozatot. Az október 1. és 15. között kifizetett kiadásokra és beszedett címzett bevételekre vonatkozó tájékoztatást legkésőbb október 27-ig kell továbbítani.

(2) Az (1) bekezdés b) pontjában említett kiadásigazoló nyilatkozat a következőket tartalmazza:

a) az egyes kifizető ügynökségek – a Bizottság által az információs rendszereken keresztül a tagállamok rendelkezésére bocsátott minta szerint készített – kimutatása, az uniós költségvetés nómenklatúrája szerinti kiadás- és bevételtípusonként való lebontásban, a tagállamok rendelkezésére bocsátott alábbi részletes nómenklatúra szerint: i. az előző hónap folyamán kifizetett kiadások és beszedett címzett bevételek; ii. a pénzügyi év kezdetétől az előző hónap végéig kifizetett összes kiadás és címzett bevétel; iii. a kiadásokra és címzett bevételekre vonatkozóan készített előrejelzések, melyek esettől függően a következőkre vonatkozhatnak: — kizárólag a folyó hónapra és a következő két hónapra, — a folyó hónapra, a következő két hónapra és a pénzügyi év végéig terjedő időszakra; iv. szükség esetén további kiegészítő adatok;

b) az a) pont szerinti adatok tagállamok által elkészített, az adott tagállam összes kifizető ügynökségére kiterjedő összegzése, a Bizottság által az információs rendszereken keresztül a tagállamok rendelkezésére bocsátott minta alapján;

c) az állami intervencióhoz kapcsolódó kiadásokat és bevételeket alátámasztó, a 19. cikk (2) bekezdése szerinti számlák.

(3) Az e cikk alkalmazása alapján bekért valamennyi pénzügyi információt euróban kell megadni.

11. cikk

A kiadásigazoló nyilatkozatokra és a címzett bevételekre alkalmazandó általános szabályok

(1) A közraktározást érintő kifizetésekről és bevételekről szóló, a 12. cikkben említett nyilatkozatokra vonatkozó különös rendelkezések sérelme nélkül a kifizető ügynökségek által az adott hónapra bejelentett kiadások és címzett bevételek a szóban forgó hónap folyamán ténylegesen realizált kifizetéseknek és bevételeknek felelnek meg.

Az érintett kiadásokat és bevételeket az EMGA költségvetéséhez kapcsolódó könyvelésben az N. pénzügyi év alatt kell feltüntetni.

Ugyanakkor:

a) azokat a kiadásokat, amelyek az EMGA általi teljes vagy részleges átvállalásukat előíró rendelkezés végrehajtása előtt kifizetésre kerülhetnek, csak a következőképpen lehet bejelenteni: — vagy arra a hónapra, amely folyamán az említett rendelkezés végrehajtásra került; — vagy — az említett rendelkezés végrehajtását követő hónapra;

b) a tagállam által a Bizottságnak befizetendő címzett bevételeket arra a hónapra kell bejelenteni, amelynek folyamán lejár az uniós jogszabályokban a megfelelő összegek befizetésére előírt határidő;

c) a számlaelszámolás és a megfelelőségi vizsgálat keretében a Bizottság által elrendelt korrekciókat a Bizottság közvetlenül levonja vagy hozzáadja a 33. cikk (2) bekezdésében, illetőleg a 34. cikk (8) bekezdésében említett havi kifizetések összegéből, illetve összegéhez. A tagállamok ugyanakkor az e korrekcióknak megfelelő összegeket feltüntetik a korrekciók végrehajtásának hónapjára vonatkozóan elkészített nyilatkozatokban.

(2) A kiadásokat és a címzett bevételeket azzal a dátummal kell elszámolni, amikor a kifizető ügynökség számláját azokkal megterhelték vagy a számlán azokat jóváírták. Ugyanakkor a kifizetések esetében azt a dátumot is figyelembe lehet venni, amikor az érintett ügynökség kibocsátotta és elküldte valamely pénzintézetnek vagy a kedvezményezettnek a fizetési utalványt. Egy adott ügynökségnek a pénzügyi év folyamán mindvégig ugyanazt a módszert kell alkalmaznia.

(3) Az (1) bekezdésnek megfelelően bejelentett kiadások és címzett bevételek tartalmazhatnak az azonos pénzügyi év előző hónapjaira bejelentett összegekre vonatkozó korrekciókat.

Amennyiben valamely kifizető ügynökség esetében a címzett bevételek korrekciói egy költségvetési tételhez kapcsolódó negatív címzett bevételek bevallását eredményeznék, a túllépést okozó korrekciókat át kell vinni a következő hónapra. A korrekciókat szükség esetén a tárgyév végső elszámolásakor kell rendezni.

(4) A nem teljesített fizetési megbízásokat, valamint a számlára terhelt, majd újra jóváírt kifizetéseket azon hónap kiadásainak csökkentésével kell lekönyvelni, amely hónap folyamán a nem teljesítést vagy a törlést a kifizető ügynökségnek jelezték.

(5) Ha az EMGA címén járó kifizetéseket hitelekkel terhelik meg, azokat az (1) bekezdés alkalmazása céljából úgy kell tekinteni, mint amelyeket teljes egészében:

a) a kedvezményezettnek járó összeg kifizetésének napján teljesítettek, ha a hitel kisebb a teljesített kiadásnál;

b) a kiegyenlítés napján teljesítettek, ha a kiadás a hitelnél kisebb vagy azzal azonos összegű.

(6) A valamely pénzügyi évre elszámolandó kiadásokra és címzett bevételekre vonatkozó, a Bizottság részére legkésőbb október 27-ig továbbítandó halmozott adatokat kizárólag az 1306/2013/EU rendelet 102. cikke (1) bekezdése első albekezdése c) pontjának iii. alpontja szerinti, a Bizottságnak benyújtandó éves elszámolás keretében lehet helyesbíteni.

12. cikk

A közraktározásra vonatkozó kiadásigazoló nyilatkozatokra alkalmazandó különös szabályok

(1) A közraktározással kapcsolatos kiadásokról szóló nyilatkozat elkészítéséhez azokat a kifizető ügynökség számláin a hónap végén megjelenő műveleteket kell figyelembe venni, amelyekre a 907/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelet 3. cikke (3) bekezdése első albekezdésének a) pontja szerinti számviteli év elejétől az említett hónap végéig került sor.

(2) Ez a kiadásigazoló nyilatkozat azokat az e rendelet 17. és 18. cikkének, valamint a 906/2014/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet ( 11 ) 4. cikkének megfelelően megállapított értékeket és összegeket tartalmazza, amelyeket a kifizető ügynökségek a műveletek által érintett hónapot követő hónapban számoltak el.

Ugyanakkor:

a) a szeptember folyamán végzett műveletek esetében a kifizető ügynökségeknek legkésőbb október 15-ig el kell számolniuk az értékeket és az összegeket;

b) a 906/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelet 3. cikke (1) bekezdésének e) pontjában meghatározott értékcsökkenés teljes összegei esetében az összegeket az azokat előíró határozatban megállapított napon kell elszámolni.

13. cikk

A Bizottság kifizetési határozata

(1) A Bizottság a 10. cikk (1) bekezdése b) pontjának megfelelően megküldött adatok alapján dönt az 1306/2013/EU rendelet 18. cikkének (3) bekezdése szerinti havi kifizetések folyósításáról, az 1306/2013/EU rendelet 51. és 52. cikke szerinti későbbi határozatokban esetlegesen elvégzett korrekciók sérelme nélkül és figyelembe véve az ugyanazon rendelet 41. cikkének megfelelően elrendelt kifizetés-csökkentéseket és -felfüggesztéseket.

(2) Amennyiben a tagállamok által a következő pénzügyi évre bejelentett összes kiadás meghaladja a folyó pénzügyi év összes vonatkozó előirányzatának háromnegyedét, a 966/2012/EU, Euratom rendelet 170. cikkének (3) bekezdésében említett előzetes kötelezettségvállalásokat és a megfelelő havi kifizetéseket a kiadásigazoló nyilatkozatokkal arányosan, a folyó pénzügyi év előirányzatának legfeljebb 75 %-áig lehet engedélyezni. A Bizottság a tagállamoknak vissza nem térített egyenleget a későbbi visszatérítésekre vonatkozó határozatok meghozatalakor veszi figyelembe.

14. cikk

A pénzügyi források tagállamok rendelkezésére bocsátása

(1) A Bizottság a havi kifizetésekkel kapcsolatos döntése nyomán a költségvetési előirányzatok keretében az egyes tagállamok által nyitott számlán a tagállamok rendelkezésére bocsátja az EMGA-ból finanszírozandó kiadások fedezéséhez szükséges pénzügyi forrásokat, miután levonta a címzett bevételeknek megfelelő összeget.

Amennyiben a Bizottság által teljesítendő, a címzett bevételekkel csökkentett kifizetések egy tagállam esetében negatív összeget eredményeznek, a levonási többletet át kell vinni a következő hónapokra.

(2) A tagállamoknak a Bizottság által rendelkezésükre bocsátott formátumban kell közölniük a Bizottsággal az (1) bekezdésben említett számla megnevezését és számát.

15. cikk

Az állami intervencióval kapcsolatos kommunikáció

(1) A kifizető ügynökségek:

a) kérésre átadják a Bizottságnak a 907/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelet 3. cikkének (7) bekezdésben említett dokumentumokat és információkat, valamint az intervenciós intézkedések alkalmazására és végrehajtására elfogadott kiegészítő nemzeti közigazgatási rendelkezéseket;

b) az e rendelet 10. cikke (1) bekezdésének b) pontjában előírt határidőre, a Bizottság által az információs rendszereken keresztül a tagállamok rendelkezésére bocsátott minta szerint benyújtják a Bizottságnak a közraktározásra vonatkozó információkat.

(2) A 24. cikkben hivatkozott, releváns információs rendszerek az értesítések és adatcserék végrehajtására, valamint az állami intervenciós kiadásokhoz kapcsolódó dokumentumok kiállítására szolgálnak.

16. cikk

A kifizető ügynökségek közraktározási műveletekről vezetett elszámolásainak tartalma

(1) A 907/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelet 3. cikke (3) bekezdése első albekezdésének a) pontja szerinti készletnyilvántartásnak a következő adatkategóriákat kell elkülönítve tartalmaznia:

a) a fizikai művelet segítségével vagy anélkül történő betároláskor és kitároláskor megállapított termékmennyiségek;

b) a leginkább rászoruló személyek javára a leginkább rászoruló személyeket támogató európai segítségnyújtási alapból ingyenesen szétosztott mennyiségek, melyeket a 906/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelet 4. cikke (3) bekezdésének rendelkezései alapján vettek számviteli nyilvántartásba, megkülönböztetve a más tagállamoknak átadott mennyiségeket;

c) a mintavételezés tárgyát képező mennyiségek, megkülönböztetve a felvásárlók által vett mintákat;

d) azon mennyiségek, amelyek az éves leltár keretében vagy az intervenciós készletekbe való átvétel utáni ellenőrzés alkalmával történt szemrevételezést követően nem újracsomagolhatók, így közvetlen értékesítés tárgyát képezik;

e) az azonosítható vagy azonosíthatatlan okból hiányzó mennyiségek, a hivatalos tűréshatároknak megfelelőeket is beleértve;

f) a minőségromlást mutató mennyiségek;

g) a többletmennyiségek;

h) a tűréshatárokat meghaladó hiányzó mennyiségek;

i) azon betárolt mennyiségek, amelyekről bebizonyosodott, hogy nem felelnek meg a megkövetelt feltételeknek, és amelyek átvételét ebből kifolyólag elutasították;

j) az egyes hónapok vagy a számviteli év végén készleten lévő, és a következő hónapra vagy a következő számviteli évre átvitt nettó mennyiségek.

(2) A 907/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelet 3. cikke (3) bekezdése első albekezdésének a) pontja szerinti pénzügyi elszámolásoknak a következőket kell tartalmazniuk:

a) az e cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett mennyiségek értéke, külön feltüntetve a felvásárolt mennyiségek és az eladott mennyiségek értékét;

b) az e cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett ingyenes szétosztási rendszer keretében felhasznált vagy elkönyvelt mennyiségek könyv szerinti értéke;

c) a 906/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelet 3. cikke (1) bekezdésének a) pontjában említett pénzügyi költségek;

d) a 906/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelet 3. cikke (1) bekezdésének b) és c) pontjában említett fizikai műveletekkel kapcsolatban felmerülő kiadások;

e) a 906/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelet 3. cikke (1) bekezdésének e) pontjában említett értékcsökkenésekből következő összegek;

f) az eladóktól, felvásárlóktól és raktározóktól beszedett vagy visszafizettetett, az e rendelet 20. cikkének (2) bekezdésében említetteken kívüli összegek;

g) az éves leltár nyomán vagy a termékeknek az intervenciós készletekbe való átvételt követő ellenőrzések nyomán történt közvetlen értékesítéséből származó összeg;

h) a termékek kitárolásából származó veszteségek vagy nyereségek, figyelembe véve az e bekezdés e) pontjában említett értékcsökkenéseket;

i) egyéb terhelések vagy jóváírások, többek között az e cikk (1) bekezdésének c)–g) pontjában említett mennyiségekhez kapcsolódó műveletek;

j) az átlagos könyv szerinti érték, értelemszerűen tonnában, illetőleg hektoliterben kifejezve.

17. cikk

Az állami intervenciós műveletek elszámolása

(1) A 16. cikkben említett tételeket a kifizető ügynökségek által ténylegesen megállapított mennyiségekre, értékekre, összegekre és átlagokra, vagy a Bizottság által megállapított átalányösszegek alapján kiszámított értékekre és összegekre kell könyvelni.

(2) Az (1) bekezdésben említett megállapítások és számítások azonban a következő szabályok alkalmazásától függenek:

a) a hiányt vagy minőségromlást mutató mennyiségekhez kapcsolódó kitárolási költségeket – a 906/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelet VI. és VII. mellékletében említett szabályoknak megfelelően – csak a ténylegesen eladott és kitárolt mennyiségek esetében kell lekönyvelni;

b) a tagállamok közötti átadáskor hiányzónak tekintett mennyiségek nem tekinthetők úgy, mint amelyeket a rendeltetési tagállamban betároltak, így nem vonatkoznak rájuk a betárolási átalányköltségek;

c) szállításkor vagy átadáskor az e célra átalányban rögzített betárolási és kitárolási költségeket csak akkor kell könyvelni, ha ezek a költségek az uniós szabályozás értelmében nem minősülnek a szállítási költségek szerves részének;

d) amennyiben az uniós szabályok másképpen nem rendelkeznek, a romlott minőségű termékek értékesítéséből származó összegeket és az ennek keretében esetlegesen befolyt egyéb összegeket nem kell az EMGA nyilvántartásában elkönyvelni;

e) az esetlegesen megállapítható többletmennyiségeket negatív összegek formájában kell a készletállomány és a készletmozgások keretében hiányzó mennyiségekhez könyvelni. Ezeket a mennyiségeket a tűréshatárt meghaladó mennyiségek meghatározásánál figyelembe kell venni;

f) a nem a felvásárlók által vett minták értékét a 906/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelet VII. melléklete 2.a) pontjának megfelelően kell könyvelni.

(3) A folyó számviteli évre vonatkozó, a 16. cikkben említett tételek esetében a Bizottság korrekcióiról tájékoztatni kell a Mezőgazdasági Alapok Bizottságát. A korrekciókról a tagállamok is kaphatnak értesítést a havi kifizetésről szóló határozat, vagy ennek hiányában a számlák végső elszámolásról szóló határozat meghozatalakor. A korrekciókat a kifizető ügynökségek az említett határozatban előírt feltételek mellett könyvelik.

18. cikk

Az állami intervenciós kiadások és bevételek, valamint a termékmozgatás könyvelésének időpontjai

(1) A különböző kiadási és bevételi tételeket az intervenciós intézkedés miatti fizikai művelet teljesítésének időpontjában kell lekönyvelni, a 906/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelet 3. cikkének (2) bekezdése szerinti átváltási árfolyam alkalmazásával.

Ugyanakkor az alábbi esetekben a következő időpontok alkalmazandók:

a) az e rendelet 16. cikke (2) bekezdésének f) és g) pontja szerinti beszedett vagy visszafizettetett összegek esetében a bevételezés napja;

b) ha az érintett költségeket nem fedezik átalányösszegek, a fizikai műveletekkel összefüggő költségek tényleges kifizetésének időpontja.

(2) A termékek fizikai mozgásával és a készletek kezelésével összefüggő különböző tételeket az intervenciós intézkedés miatti fizikai művelet teljesítésének időpontjában kell lekönyvelni.

Ugyanakkor az alábbi esetekben a következő időpontok alkalmazandók:

a) az 1272/2009/EU bizottsági rendelet ( 12 ) 31. cikke (2) bekezdésének és 33. cikkének megfelelően, a raktározási helyszín megváltozása nélkül közraktározásra kerülő mennyiségek esetében a termékek kifizető ügynökség általi átvételének időpontja;

b) a hiányzó vagy minőségromlást mutató mennyiségek, valamint a többletmennyiségek esetében a ténymegállapítás időpontja;

c) a raktáron maradó olyan termékek közvetlen értékesítése esetében, amelyeket az éves leltár keretében vagy az intervenciós átvétel utáni ellenőrzéskor végzett szemrevételezést követően nem lehetett újracsomagolni, a termékek tényleges kitárolásának időpontja;

d) a 907/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelet 4. cikkének (2) bekezdése szerinti tűréshatárt meghaladó veszteségek esetében a számviteli év utolsó napja.

19. cikk

Az állami intervenció keretében finanszírozott összeg

(1) A 906/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelet 2. cikkében említett intervenciós intézkedések címén finanszírozandó összeget a kifizető ügynökségek által a 907/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelet 3. cikke (3) bekezdése első albekezdése a) pontjának megfelelően elkészített és vezetett számlák alapján kell meghatározni, ahova terhelésként vagy jóváírásként az e rendelet 16. cikkében említett különböző kiadási, illetve bevételi tételeket könyvelik, adott esetben figyelembe véve a közvetlenül az ágazati mezőgazdasági jogszabályokban rögzített kiadási összegeket is.

(2) A kifizető ügynökségek vagy adott esetben a koordináló szervek a közraktározási kiadások finanszírozásához szükséges információkat, valamint a közraktározáshoz kapcsolódó kiadásokat és bevételeket igazoló könyveléseket havonta és évente elektronikusan, a Bizottság által az információs rendszereken keresztül a tagállamok rendelkezésére bocsátott minta szerinti táblázatos formában (P-STO táblázatok) eljuttatják a Bizottságnak, a 10. cikk (1) bekezdésének b) pontjában, illetve a 30. cikk (2) bekezdésében megállapított határidőn belül.

20. cikk

Az intervenciós intézkedés kiadásaihoz és bevételeihez kapcsolódó nyilatkozatok

(1) A 906/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelet 2. cikkében említett intervenciós intézkedések címén az EMGA-ból nyújtott finanszírozás összege megegyezik a kifizető ügynökség által közölt adatok alapján az intervenciós intézkedésekből eredő esetleges bevételek levonásával kiszámított, a Bizottság által üzembe helyezett informatikai rendszer segítségével validált és a kifizető ügynökség által az e rendelet 12. cikke szerinti kiadásigazolási nyilatkozatokban közölt kiadások összegével.

(2) Az 1306/2013/EU rendelet 54. cikkének megfelelően visszafizettetett összegekről, továbbá az említett rendelet 43. cikkében meghatározott kritériumoknak megfelelő, eladóktól, felvásárlóktól és raktározóktól beszedett vagy visszafizettetett összegekről az EMGA költségvetésében kell nyilatkozni, az e rendelet 10. cikke (2) bekezdésének a) pontjában előírt feltételek mellett.







3.

SZAKASZ

Az EMVA számlavezetése

21. cikk

Finanszírozási igények előrejelzése

A tagállamok az 1305/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet ( 13 ) 6. cikke szerinti valamennyi vidékfejlesztési programra vonatkozóan az 1306/2013/EU rendelet 102. cikke (1) bekezdése első albekezdése c) pontja ii. alpontjának megfelelően legkésőbb január 31-ig és augusztus 31-ig évente kétszer megküldik a Bizottságnak a folyó pénzügyi évben az EMVA-ból finanszírozandó összegekre vonatkozó előrejelzéseiket. Ezen túlmenően a tagállamok eljuttatják a Bizottságnak a következő pénzügyi évre szóló finanszírozási kérelmeik naprakész becslését is.

Ezeket az előrejelzéseket és naprakész becsléseket strukturált adatok formájában, a 184/2014/EU bizottsági végrehajtási rendelet ( 14 ) I. fejezetében előírt SFC2014 információs rendszeren keresztül kell eljuttatni a Bizottság részére.

22. cikk

Kiadásigazoló nyilatkozatok

(1) A kifizető ügynökség minden, az 1305/2013/EU rendelet 6. cikke szerinti vidékfejlesztési program kiadásairól kiadásigazoló nyilatkozatot állít ki.

Minden vidékfejlesztési intézkedés esetében a kifizető ügynökség a kiadásigazoló nyilatkozatban részletesen leírja:

a) az e cikk (2) bekezdésében leírt referencia-időszakok mindegyike esetében az elszámolható közkiadások összegét, amely után a kifizető ügynökség ténylegesen kifizette az annak megfelelő EMVA-hozzájárulást;

b) az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet ( 15 ) második részének IV. címe szerinti pénzügyi eszközökre vonatkozóan előírt kiegészítő információkat;

c) a kedvezményezettek számára az 1306/2013/EU rendelet 75. cikke (1) bekezdésének megfelelően teljesített előlegkifizetésekre vonatkozó kiegészítő információkat;

d) az e cikk (2) bekezdésében meghatározott aktuális időszakban visszafizettetett összeget.

(2) A vidékfejlesztési program Bizottság általi jóváhagyását követően a tagállamok az 1306/2013/EU rendelet 102. cikke (1) bekezdése első albekezdése c) pontja i. alpontjának megfelelően megküldik a Bizottságnak kiadásigazoló nyilatkozataikat, a következő határidők szerint:

a) a január 1-jétől március 31-ig terjedő időszak kiadásaira vonatkozóan legkésőbb április 30-ig;

b) az április 1-jétől június 30-ig terjedő időszak kiadásaira vonatkozóan legkésőbb július 31-ig;

c) a július 1-jétől október 15-ig terjedő időszak kiadásaira vonatkozóan legkésőbb november 10-ig;

d) az október 16-tól december 31-ig terjedő időszak kiadásaira vonatkozóan legkésőbb január 31-ig.

▼M1

Ugyanakkor a kifizető ügynökségek által az 1303/2013/EU rendelet 65. cikke (2) bekezdésének megfelelően a kedvezményezettek részére az 1305/2013/EU rendelet 6. cikke szerinti vidékfejlesztési program jóváhagyását megelőzően, az e bekezdés első albekezdésében meghatározott utolsó időszak végéig kifizetett kiadásokért a tagállamok viselnek felelősséget, és azokat az érintett program elfogadását követő első kiadásigazoló nyilatkozatban bejelentik a Bizottságnak. A vidékfejlesztési programoknak az 1305/2013/EU rendelet 11. cikke szerinti módosítása esetében is ugyanezt a szabályt kell értelemszerűen alkalmazni, ez alól kivételt képez az e rendelet 23. cikke (2) bekezdésében említett kiigazított finanszírozási terv.

▼B

(3) A vidékfejlesztési programokhoz kapcsolódó kiadásigazoló nyilatkozatokat a kifizető ügynökségeknek strukturált adatok formájában rögzíteniük kell a(z) 184/2014/EU végrehajtási rendelet I. fejezetében előírt SFC2014 információs rendszerben.

(4) Amennyiben a Bizottság további ellenőrzéseket ír elő a valamely referencia-időszak kiadásigazoló nyilatkozataihoz kapcsolódóan szolgáltatott adatok hiányossága vagy nem egyértelmű volta, illetve különösen az 1305/2013/EU rendelet és az ahhoz kapcsolódóan elfogadott bizottsági jogi aktusok értelmében kért információk közlésének hiányából eredő eltérések, értelmezési különbségek vagy inkoherencia, illetve arra utaló komoly jelek miatt, hogy a kiadásigazoló nyilatkozatokban szereplő kiadásokat szabálytalanságok érinthetik vagy a vidékfejlesztési irányítási és ellenőrzési rendszerek működésében hiányosságok tapasztalhatók, az érintett tagállam a Bizottság kérésére a probléma súlyosságának megfelelően megállapított határidőn belül köteles kiegészítő tájékoztatást adni.

Az 1306/2013/EU rendelet 36. cikkének (5) bekezdésében az időközi kifizetésekre előírt határidőt meg lehet szakítani a fizetési kérelem tárgyát képező összeg egészére vagy egy részére vonatkozóan, az információkérés megküldésének időpontjától a kért információk kézhezvételéig, de legfeljebb az 1303/2013/EU rendelet 83. cikkének (1) bekezdésében előírt végső határidőig.

Amennyiben az érintett tagállam a meghatározott határidőn belül nem tesz eleget a Bizottság kiegészítő tájékoztatás iránti kérésének, vagy válasza elégtelennek minősül, illetőleg arra mutat, hogy nem teljesítette a vonatkozó szabályokat vagy nem megfelelően használta fel az uniós alapokat, a Bizottság az 1306/2013/EU rendelet 41. cikke értelmében felfüggesztheti vagy csökkentheti a kifizetéseket.

(5) A valamely időszakra bejelentett kiadások tartalmazhatják az azonos pénzügyi év korábbi nyilatkozattételi időszakaira bejelentett adatok helyesbítéseit.

Az adott pénzügyi évre elszámolandó kiadásokra és címzett bevételekre vonatkozó, a (2) bekezdés a), b) és c) pontjában említett nyilatkozatokban nem szereplő helyesbítések kizárólag a Bizottságnak az 1306/2013/EU rendelet 102. cikke (1) bekezdése első albekezdése c) pontjának iii. alpontja szerint benyújtandó éves elszámolás keretében hajthatók végre.

23. cikk

A fizetendő összeg kiszámítása

(1) Az elszámolható közkiadások címén fizetendő uniós hozzájárulást az egyes intézkedések és referencia-időszakok tekintetében a referencia-időszak első napján hatályos, az 1305/2013/EU rendelet 8. cikke (1) bekezdésének h) pontja szerinti finanszírozási terv alapján kell kiszámolni. A számítás során figyelembe kell venni az adott időszakra vonatkozó kiadásigazoló nyilatkozatokban az uniós hozzájárulásra vonatkozóan megjelölt korrekciókat.

(2) Az 1306/2013/EU rendelet 34. cikkének (2) bekezdésében meghatározott felső határ sérelme nélkül, amennyiben a vidékfejlesztési programra kifizetett uniós hozzájárulások teljes összege meghaladja a vidékfejlesztési intézkedésre előirányzott teljes összeget, a kifizetendő összeget az adott intézkedésre előirányzott összegre kell csökkenteni. Az ennek következtében kizárt uniós hozzájárulás a későbbiekben kifizetésre kerülhet, amennyiben a tagállam kiigazított finanszírozási tervet mutat be és azt a Bizottság elfogadja.

(3) Az uniós hozzájárulás kifizetését – a rendelkezésre álló források erejéig – a Bizottság az egyes tagállamok által nyitott számlára vagy számlákra teljesíti.

A tagállamoknak a Bizottság által rendelkezésükre bocsátott formátumban kell megadniuk a Bizottság részére a számla vagy számlák megnevezését vagy számát.







4.

SZAKASZ

Az EMGA-RA és az EMVA-RA vonatkozó közös rendelkezések

24. cikk

Az információk és dokumentumok elektronikus cseréje

(1) A Bizottság meghatározza azon információs rendszereket és a szükséges alkalmazási szabályokat, amelyek az 1306/2013/EU rendelet 102. cikkében meghatározott információközlések és -kérések tekintetében lehetővé teszik közte és a tagállamok között az információk és dokumentumok elektronikus cseréjét. A tagállamokat tájékoztatja az e rendszereknek – a Mezőgazdasági Alapok Bizottsága közreműködésével történő – megvalósítására vonatkozó általános feltételekről.

(2) Az (1) bekezdésben említett információs rendszerek elsősorban a következő információk továbbítására szolgálnak:

a) a pénzügyi műveletekhez szükséges adatok, különös tekintettel a kifizető ügynökségek havi és éves elszámolásaira, a kiadásigazoló és bevételi nyilatkozatokra, valamint a(z) 907/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelet 3. cikkében és e rendelet 10., 11., 14., 15., 19., 20., 23. és 29. cikkében meghatározott információk és dokumentumok továbbítására vonatkozó adatokra;

b) a havi és éves elszámolások ellenőrzését, valamint azon információk és dokumentumok megtekintését lehetővé tevő közös érdekű dokumentumok, amelyeket a kifizető ügynökségnek a Bizottság rendelkezésére kell bocsátania;

c) a közös agrárpolitikának az 1306/2013/EU rendelet értelmében akkreditált és kijelölt hatóságok által történő finanszírozására vonatkozó uniós jogszabályok és bizottsági útmutatások, valamint a vonatkozó jogszabályok összehangolt alkalmazására vonatkozó iránymutatások.

(3) A 10., 19., 20., 23. cikkben és a 30. cikk (1) bekezdésének a), b) és d) pontjában említett dokumentumok formai és tartalmi követelményeit a Bizottság az információs rendszerek révén a tagállamok rendelkezésére bocsátott mintákban határozza meg.

Ezeket a mintákat a Mezőgazdasági Alapok Bizottsága tájékoztatását követően a Bizottság kiigazíthatja és aktualizálhatja.

(4) Az (1) bekezdésben említett információs rendszerek magukban foglalhatják az adatok beviteléhez, illetve az alapok számláinak kezeléséhez a Bizottság számára szükséges eszközöket, valamint az átalánykiadások vagy az egységes módszerek alkalmazását szükségeltető kiadások kiszámítására szolgáló eszközöket, különös tekintettel a pénzügyi költségekre és az értékcsökkenésekre.

(5) A pénzügyi műveletekre vonatkozó adatok közlését, az (1) bekezdés szerinti információs rendszerekben való rögzítését és aktualizálását a kifizető ügynökségek felelősségére maguknak a kifizető ügynökségeknek vagy az e feladattal megbízott szerveknek kell elvégezniük, adott esetben az 1306/2013/EU rendelet 7. cikke (4) bekezdésének megfelelően akkreditált koordináló szervek közreműködésével.

(6) Amennyiben az 1306/2013/EU rendeletben vagy az ahhoz kapcsolódóan elfogadott bizottsági jogi aktusokban meghatározott egyes dokumentumokhoz vagy eljárásokhoz egy felhatalmazott személy aláírása vagy jóváhagyása szükséges az eljárás egy vagy több szakaszában, az uniós jogszabályoknak megfelelően az említett dokumentumok közlésére létrehozott információs rendszereknek lehetővé kell tenniük, hogy minden személyt egyértelműen azonosítani lehessen, és ésszerű biztosítékokat kell nyújtaniuk e dokumentumok tartalmának megváltoztathatatlanságáról, ideértve az eljárás szakaszait is. Az 1306/2013/EU rendelet 102. cikke (1) bekezdése első albekezdése c) pontjának i. és iii. alpontjában említett kiadásigazoló nyilatkozatok és az éves elszámolásokhoz csatolt vezetőségi nyilatkozat esetében a kifizető ügynökségeknek vagy adott esetben az említett rendelet 7. cikke (2) és (4) bekezdésének megfelelően akkreditált koordináló szerveknek az elektronikus úton közölt dokumentumokat eredeti formájukban is meg kell őrizniük.

(7) A 32. cikkben előírt időtartam teljes egészére biztosítani kell az elektronikus és digitalizált dokumentumok megőrzését.

(8) Az információs rendszer esetleges működési zavara vagy a megbízható kapcsolat hiánya esetén – a Bizottság előzetes hozzájárulásával és az általa meghatározott feltételek szerint – a tagállam más formában is elküldheti a dokumentumokat.

25. cikk

A kifizetés felfüggesztése késedelmes benyújtás esetén

Az 1306/2013/EU rendelet 18. cikkének (3) bekezdése szerinti havi kifizetéseket, illetve az említett rendelet 36. cikke szerinti időközi kifizetéseket meghatározó végrehajtási aktusoknak figyelembe kell venniük az említett rendelet 42. cikkének megfelelően felfüggesztett kifizetéseket.

26. cikk

Műholdas felvételek beszerzése

(1) Az 1306/2013/EU rendelet 21. cikke alkalmazásának céljából a tagállamok legkésőbb minden év november 1-jén tájékoztatják a Bizottságot a következőkről:

a) az ellenőrzési program végrehajtásához és/vagy a tagállam mezőgazdaságiparcella-azonosító rendszerének minőségértékeléséhez szükséges műholdas felvételek Bizottság által történő beszerzésére irányuló kéréseikről,

b) az ellenőrzendő területről, valamint a tervezett ellenőrzési területek számáról.

(2) A Bizottságtól műholdas felvételek beszerzését kérő tagállamok a Bizottsággal együttműködve, az (1) bekezdésben előírt adatközlést követő január 15-e előtt véglegesítik a műholdas felvételek által érintett területeket és a felvételek beszerzésére rendelkezésre álló határidőket.

(3) A Bizottság a tagállamok által felhatalmazott személynek térítésmentesen átadja az általa beszerzett műholdas felvételeket. A felhatalmazott személynek be kell tartania a felvétel szolgáltatójával kötött szerződésben rögzített szerzői jogi rendelkezéseket, és az ellenőrzés befejezését követően vissza kell szolgáltatnia a felvételeket.

(4) Amennyiben a tagállamok részéről beérkező kérések értéke meghaladja az 1306/2013/EU rendelet 21. cikkének alkalmazására rendelkezésre álló forrásokat, a Bizottság a rendelkezésre álló források lehető leghatékonyabb felhasználása érdekében korlátozza a beszerzendő műholdas felvételek mennyiségét.







III.

FEJEZET

SZÁMLAELSZÁMOLÁS







1.

SZAKASZ

Tartozások visszafizettetése

27. cikk

Jogosulatlan kifizetések visszafizettetése esetén alkalmazandó kamatok

(1) Amennyiben az agrárágazati jogszabályok másként nem rendelkeznek, a jogosulatlan kifizetések kamatait, amelyeket szabálytalanság vagy hanyagság következtében vissza kell fizettetni, a visszafizetési felszólításban a kedvezményezettnek előírt fizetési határidő lejárta és a visszafizetés vagy az összeg levonása között eltelt időszakra kell számítani. A fizetési határidő nem eshet a visszafizetési felszólítás keltétől számított 60 napnál későbbi időpontra.

(2) Az alkalmazott kamatláb semmilyen esetben nem lehet alacsonyabb a hasonló jogosulatlan kiadások visszafizettetése, illetve az esedékes követelések behajtása tekintetében a nemzeti jog által előírt kamatlábnál.

28. cikk

Levonás formájában történő visszafizettetés

A nemzeti jogban előírt egyéb jogérvényesítő intézkedések sérelme nélkül a tagállam a kedvezményezettnek a nemzeti joggal összhangban megállapított, fennálló tartozását levonja az adósság visszafizettetéséért felelős kifizető ügynökség által a kedvezményezett javára végrehajtandó jövőbeli kifizetés összegéből.







2.

SZAKASZ

Elszámolás

29. cikk

Az éves elszámolás tartalma

Az 1306/2013/EU rendelet 102. cikke (1) bekezdése első albekezdése c) pontjának iii. alpontja szerinti éves elszámolásnak tartalmaznia kell a következőket:

a) az említett rendelet 43. cikke szerinti címzett bevételek;

b) az uniós költségvetési tételenként és altételenként összesített EMGA-kiadások, az e cikk f) pontjának hatálya alá tartozó kifizetéseken kívüli, a pénzügyi év végéig vissza nem fizettetett, jogosulatlan kifizetéseknek a kamatokkal együtt történő levonását követően;

c) az EMVA-kiadások programok, intézkedések és egyedi finanszírozási ráták szerint. Az éves kiadási kimutatásnak a visszafizettetett összegek adatait is tartalmaznia kell. A program lezárása esetén az e cikk f) pontjának hatálya alá nem tartozó, vissza nem fizettetett jogosulatlan kifizetéseket a kamatokkal együtt a szóban forgó pénzügyi év kiadásaiból kell levonni;

d) az éves elszámolásban, illetve az EMGA esetében az e rendelet 10. cikke (1) bekezdésének b) pontja, az EMVA esetében az e rendelet 22. cikkének (2) bekezdése szerinti dokumentumokban szereplő adatok között a megegyező időszakra bevallott kiadások és címzett bevételek között fennálló eltéréseket tételek és altételek, illetve az EMVA esetében programok, intézkedések, egyedi finanszírozási ráták és kiemelt területek szerint csoportosítva tartalmazó eltérési táblázat, amely minden eltéréshez magyarázatot fűz;

e) az érintett tagállam, illetve az Unió által az 1306/2013/EU rendelet 54. cikke (2) bekezdése első albekezdésének, illetve 54. cikke (3) bekezdésének megfelelően viselt összegek elkülönített kimutatása;

f) a 2988/95/EK, Euratom tanácsi rendelet ( 16 ) 1. cikkének (2) bekezdésében említett szabálytalanságok következtében a pénzügyi év végén visszafizettetendő jogosulatlan kifizetések táblázata, az alkalmazandó ágazati uniós szabályok által előírt bírságokat és kamataikat is tartalmazó összegekkel, az e rendelet II. mellékletében szereplő minta alapján;

g) az adósnyilvántartás kivonata, a visszafizettetendő és az EMGA vagy az EMVA javára jóváírandó, az e cikk b), c) és f) pontjaiban nem említett, bírságokat és kamatokat is tartalmazó összegekkel, az e rendelet III. mellékletében található minta alapján;

h) az intervenciós műveletek összefoglalása és nyilatkozat a pénzügyi év végén rendelkezésre álló készletek mennyiségéről és helyéről;

i) igazoló nyilatkozat arról, hogy az intervenciós raktározás keretében minden kiadás, címzett bevétel és készletmozgás részletei szerepelnek a kifizető ügynökség nyilvántartásában és könyvelésében;

j) a tagállamok által a kedvezményezettek részére kifizetett, fel nem használt/el nem számolt halmozott előlegek zárómérlege a pénzügyi év végén, az EMGA esetében intézkedések szerinti, az EMVA esetében programok szerinti lebontásban, az utóbbi esetében a pénzügyi eszközöket is beleértve. A pénzügyi eszközök esetében a zárómérleg a Bizottság által kifizetett azon összegeket érinti, amelyeket a tagállam nem használt fel a végső kedvezményezetteknek történő kifizetésekre, és nem kötött le garanciaszerződésekre az 1303/2013/EU rendelet 42. cikke (1) bekezdésének megfelelően.

30. cikk

Információtovábbítás

(1) Az 1306/2013/EU rendelet 51. cikke szerinti számlaelszámolás céljából a tagállamok megküldik a Bizottság részére a következőket:

a) az éves elszámolásban szereplő tételek az e rendelet 29. cikke szerint;

b) az e rendelet 5. cikkének (3) és (4) bekezdésében említett tanúsító szerv vagy szervek által kiadott vélemény és jelentések;

c) a statisztikai és ellenőrzési célból szükséges számviteli információk teljes nyilvántartása;

d) az e rendelet 3. cikkében említett vezetőségi nyilatkozat.

(2) Az (1) bekezdésben említett dokumentumokat és számviteli adatokat legkésőbb az általuk érintett pénzügyi év végét követő év február 15-ig kell a Bizottságnak eljuttatni. Az említett bekezdés a), b) és d) pontjában hivatkozott dokumentumokat egy nyomtatott és egy elektronikus példányban kell benyújtani a Bizottság által a 24. cikknek megfelelően meghatározott formában és feltételek szerint.

(3) A Bizottság kérésére vagy a tagállam kezdeményezésére a tagállam további, a számlaelszámolással kapcsolatos információkat nyújthat be a Bizottságnak, a Bizottság által az információ szolgáltatásához szükséges munka mennyiségének figyelembevételével meghatározott határidőn belül. Hasonló kiegészítő tájékoztatás hiányában a Bizottság a rendelkezésére álló információk alapján számolja el a számlákat.

(4) Megfelelően indokolt esetben a Bizottság helyt adhat az információk későbbi szolgáltatására vonatkozó kérelemnek, amennyiben azt a benyújtási határidő előtt adták be.

31. cikk

A számviteli adatok formája és tartalma

(1) A 30. cikk (1) bekezdésének c) pontjában említett számviteli adatok formája és tartalma, illetve a Bizottságnak történő továbbításuk módja megfelel a 991/2013/EU bizottsági végrehajtási rendelet ( 17 ) rendelkezéseiben előírtaknak.

(2) A számviteli információkat a Bizottság kizárólag az alábbi célokra használja fel:

a) az 1306/2013/EU rendelet szerinti számlaelszámolással kapcsolatos feladatok végrehajtása;

b) a fejlemények figyelemmel kísérése és előrejelzések készítése az agrárágazatban.

Az Európai Számvevőszék és az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) feladataik ellátása céljából hozzáférhetnek ezekhez az információkhoz.

(3) A beszolgáltatott számviteli adatok között szereplő személyes adatokat kizárólag a (2) bekezdésben meghatározott célokra lehet felhasználni. Különösen abban az esetben, ha a Bizottság a (2) bekezdés első albekezdésének b) pontjában említett célból használja a számviteli adatokat, ezeket anonim adatokká alakítja és kizárólag összesített formában kezeli.

(4) Az érintett személyek a személyes adataik feldolgozásával kapcsolatos kérdéseiket a IV. mellékletben meghatározottak szerint nyújthatják be a Bizottságnak.

(5) A Bizottság biztosítja a számviteli információk titkos és biztonságos tárolását.

32. cikk

A számviteli adatok megőrzése

(1) Az EMGA által finanszírozott kiadásokkal és beszedendő címzett bevételekkel kapcsolatos igazoló dokumentumokat az adott pénzügyi év számláinak a Bizottság által az 1306/2013/EU rendelet 51. cikke szerint történő elszámolását követő három évig kell a Bizottság rendelkezésére tartani.

(2) Az EMVA által finanszírozott kiadásokkal és beszedendő címzett bevételekkel kapcsolatos igazoló dokumentumokat a kifizető ügynökség által teljesített végső kifizetés dátumától számított legalább három évig kell a Bizottság rendelkezésére tartani.

(3) Szabálytalanság vagy gondatlanság esetén az (1) és a (2) bekezdésben említett igazoló dokumentumokat az összegek kedvezményezettől történő maradéktalan visszafizettetésének és az alapoknak történő jóváírásának napjától, vagy a visszafizettetés elmaradásából származó pénzügyi következményeknek az 1306/2013/EU rendelet 54. cikkének (2) bekezdése szerint történő megállapításától számított legalább három évig kell a Bizottság rendelkezésére tartani.

(4) Az 1306/2013/EU rendelet 52. cikke szerinti megfelelőségi vizsgálati eljárás esetén az e cikk (1) és (2) bekezdésében említett igazoló dokumentumokat az eljárás lezárásának évét követő egy évig, illetve ha a megfelelőségi vizsgálatra vonatkozó határozat az Európai Unió Bírósága előtt folyó jogi eljárás tárgyát képezi, az utóbbi eljárás lezárultának évétől számított egy évig kell a Bizottság rendelkezésére tartani.

(5) Az (1)–(4) bekezdésben említett igazoló dokumentumokat nyomtatott formában, elektronikus formában vagy elektronikus és nyomtatott formában kell a Bizottság rendelkezésére bocsátani.

A dokumentumok csak akkor tárolhatók kizárólagosan elektronikus formában, ha az érintett tagállam nemzeti joga a nemzeti bírósági eljárásokban az eljárások tárgyát képező ügyletek bizonyítása során engedélyezi az elektronikus dokumentumok felhasználását.

Ha a dokumentumokat kizárólag elektronikus formában tárolják, az erre szolgáló rendszernek meg kell felelnie a 907/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelet I. melléklete 3.B. pontjában foglalt követelményeknek.

33. cikk

Pénzügyi záróelszámolás

(1) Az 1306/2013/EU rendelet 51. cikke szerinti bizottsági számlaelszámolási határozat állapítja meg, hogy az egyes tagállamokban a szóban forgó pénzügyi év során felmerült kiadások mely összege ismerhető el az alapok terhére az e rendelet 29. cikkében említett számlák alapján, illetve hogy milyen, az 1306/2013/EU rendelet 41. cikke szerinti esetleges csökkentéseket és felfüggesztéseket kell alkalmazni.

A határozat ezen túlmenően megállapítja az 1306/2013/EU rendelet 54. cikkének (2) bekezdése alapján az Uniót, illetve a tagállamokat terhelő összegeket.

Az EMVA esetében a számlaelszámolási határozatban meghatározott összeg tartalmazza azokat az összegeket, amelyeket az érintett tagállam az 1306/2013/EU rendelet 56. cikkének második bekezdése alapján átcsoportosítással újra felhasználhat.

(2) Az EMGA esetében a számlaelszámolási határozat alapján az egyes tagállamok által visszafizettetendő vagy részükre folyósítandó összegeket úgy kell meghatározni, hogy a szóban forgó pénzügyi évre vonatkozó havi kifizetéseket kivonják az ugyanerre az évre vonatkozó, az (1) bekezdés szerint elismert kiadásokból. Az így kapott összeget a Bizottság a számlaelszámolási határozat elfogadásának hónapját követő második hónapban felmerülő kiadásokhoz kapcsolódó havi kifizetésből levonja, illetve ahhoz hozzáadja.

Az EMVA esetében a számlaelszámolási határozat alapján az egyes tagállamok által visszafizettetendő vagy részükre folyósítandó összeget úgy kell meghatározni, hogy a szóban forgó pénzügyi évre vonatkozó időközi kifizetéseket kivonják az ugyanerre az évre vonatkozó, az (1) bekezdés szerint elismert kiadásokból.

Az így kapott összeget a Bizottság levonja az első olyan kifizetésből, illetőleg hozzáadja az első olyan kifizetéshez, amelyre vonatkozóan a tagállam az 1306/2013/EU rendelet 51. cikke szerinti határozat elfogadását követően benyújtotta a kiadásigazoló nyilatkozatot.

(3) A Bizottság legkésőbb a pénzügyi év végét követő április 30-ig közli az érintett tagállammal a benyújtott információk ellenőrzésének eredményeit, valamint az általa javasolt módosításokat.

(4) Amennyiben az érintett tagállamnak felróható okokból a Bizottság a következő év május 31-ig nem tudja elszámolni a tagállam számláit, a Bizottság értesíti a tagállamot arról, hogy az 1306/2013/EU rendelet 47. cikke alapján milyen további vizsgálatok elvégzését kezdeményezi.

(5) Az (1)–(4) bekezdés rendelkezései értelemszerűen vonatkoznak az 1306/2013/EU rendelet 43. cikke értelmében vett címzett bevételekre.

34. cikk

Megfelelőségi vizsgálat

(1) Annak meghatározásakor, hogy milyen összegeket kell kizárni az uniós finanszírozásból az uniós szabályoknak meg nem felelő módon történő teljesítésük következtében, a Bizottság saját vizsgálatának eredményeire támaszkodik és figyelembe veszi a tagállamok által rendelkezésére bocsátott információkat, amennyiben az utóbbiak a Bizottság által az 1306/2013/EU rendelet 52. cikkének megfelelően és e cikkel összhangban elvégzett megfelelőségi vizsgálat keretében kijelölt határidőkön belül benyújtásra kerülnek.

(2) Amennyiben egy vizsgálat alapján a Bizottság úgy véli, hogy egy kiadást nem az uniós szabályoknak megfelelően teljesítettek, megállapításait közli az érintett tagállammal, és meghatározza az említett szabályok jövőbeni teljesítését biztosító korrekciós intézkedéseket, továbbá feltünteti a pénzügyi korrekciónak az eljárás adott szakaszában általa a feltárt szabálytalanságokkal arányosnak tartott, ideiglenesen megállapított szintjét. Közleményében a Bizottság javaslatot tesz egy, a tagállam számára előírt válaszadási határidő lejártát követő négy hónapon belül esedékes kétoldalú találkozó időpontjára. A közleményben hivatkozni kell erre a cikkre.

A tagállam a kézhezvételét követő két hónapon belül köteles választ adni a bizottsági közleményre. Válaszában a tagállamnak lehetőséget kell kapnia, hogy:

a) igazolja a Bizottság felé, hogy a nem megfelelés, illetve az alapokra jelentett kockázat tényleges mértéke kisebb volt a Bizottság által megállapítottnál;

b) tájékoztassa a Bizottságot az uniós szabályoknak való megfelelés érdekében tett korrekciós intézkedésekről és végrehajtásuk időpontjáról.

Indokolt esetben a Bizottság a tagállam kellően megalapozott kérésére a két hónapos időszakot legfeljebb további két hónappal meghosszabbíthatja. A kérelmet a Bizottságnak kell benyújtani az említett időszak lejárta előtt.

Amennyiben a tagállam megítélése szerint nincs szükség kétoldalú találkozóra, a fent említett közleményre elküldött válaszában tájékoztatja erről a Bizottságot.

(3) A kétoldalú találkozó során a két fél megkísérel megállapodásra jutni a végrehajtandó intézkedések, a jogsértés súlyának értékelése, valamint az uniós költségvetésnek okozott anyagi kár mértéke tekintetében.

A Bizottság a kétoldalú találkozó időpontjától számított 30 munkanapon belül elkészíti annak jegyzőkönyvét, amelyet elküld a tagállamnak. A tagállam a jegyzőkönyv kézhezvételétől számított 15 munkanapon belül eljuttatja észrevételeit a Bizottságnak.

A Bizottság a kétoldalú találkozó jegyzőkönyvének elküldését követő hat hónapon belül a megfelelőségi vizsgálati eljárás keretében összegyűjtött információk alapján hivatalosan közli következtetéseit a tagállammal. E közlemény magában foglalja az uniós finanszírozásból az 1306/2013/EU rendelet 52. cikke és a 907/2014/EU felhatalmazáson alapuló rendelet 12. cikke szerint kizárandó kiadásokra vonatkozó becslést. A közleményben hivatkozni kell e rendelet 40. cikkének (1) bekezdésére.

(4) Amennyiben a tagállam él a 40. cikk szerinti egyeztetési eljárással, a Bizottságnak hat hónapos időszak áll a rendelkezésére, hogy eljuttassa következtetéseit a tagállam részére, mely időszak kezdő időpontja:

a) az egyeztető testület jelentésének kézhezvétele; vagy

b) a tagállam által a 40. cikk (3) bekezdésének második albekezdésében megjelölt határidőn belül eljuttatott kiegészítő tájékoztatás kézhezvétele, amennyiben az e cikk (6) bekezdésében előírt feltételek teljesülnek.

(5) A (3) és a (4) bekezdésnek a megjelölt határidők betartásával történő alkalmazása érdekében a Bizottságnak rendelkeznie kell minden, az eljárás adott szakaszában releváns információval. Amennyiben a Bizottság úgy ítéli meg, hogy nem rendelkezik elegendő információval, a (3) és a (4) bekezdésben előírt határidőkön belül bármikor:

a) kiegészítő tájékoztatást kérhet a tagállamtól, amely kérésre a tagállam köteles a felszólítástól számított két hónapon belül válaszolni; és/vagy

b) tájékoztathatja a tagállamot a kiegészítő vizsgálat kezdeményezésére irányuló szándékáról a szükséges ellenőrzések elvégzése érdekében.

Ezekben az esetekben a (3) és a (4) bekezdésben előírt határidők vagy a kért kiegészítő tájékoztatás Bizottság által történő kézhezvételének napjától, vagy a kiegészítő vizsgálat utolsó napjától számítanak.

(6) Az uniós finanszírozásból kizárandó kiadások értékelésekor ►C1 a (3) bekezdés harmadik albekezdése ◄ szerinti hivatalos bizottsági értesítést követően a tagállam által benyújtott esetleges tájékoztatást csak a következő esetekben kell figyelembe venni:

a) amennyiben az szükséges az uniós költségvetésnek okozott veszteség jelentős túlbecslésének elkerüléséhez; illetve

b) amennyiben az információk késői benyújtását külső tényezők kellően indokolják, és az nem gátolja meg a Bizottságot az 1306/2013/EU rendelet 52. cikkében említett határozat időben történő elfogadásában.

(7) A Bizottság, miután e rendelet 34. cikke (3), illetve (4) bekezdésének megfelelően közölte a vizsgálat következtetéseit a tagállammal, adott esetben egy vagy több határozatban rendelkezik az 1306/2013/EU rendelet 52. cikke szerint az uniós szabályok nem teljesítése által érintett kiadási tétel uniós finanszírozásból történő kizárásáról. A Bizottság további megfelelőségi vizsgálati eljárásokat folytathat mindaddig, amíg a tagállam ténylegesen végre nem hajtja a korrekciós intézkedéseket.

(8) Az EMGA esetében az uniós finanszírozásból történő levonásokat a Bizottság az 1306/2013/EU rendelet 52. cikke szerinti határozatot követő második hónapban felmerült kiadásokhoz kapcsolódó havi kifizetésekből hajtja végre.

Az EMVA esetében az uniós finanszírozásból történő levonásokat a Bizottság abból a kifizetésből hajtja végre, amelyre vonatkozóan a tagállam az 1306/2013/EU rendelet 52. cikke szerinti határozat elfogadását követően nyújtott be kiadásigazoló nyilatkozatot.

Ugyanakkor a tagállam kérésére és a Mezőgazdasági Alapok Bizottságával történő konzultációt követően a Bizottság új időpontot jelölhet ki a levonások végrehajtására, vagy engedélyezheti a levonások összegének több részletben történő visszafizetését, amennyiben ezt az 1306/2013/EU rendelet 52. cikke alapján elfogadott végrehajtási aktusban foglalt levonások mértéke indokolja.

▼M2

(8a) Azon tagállamok esetében, amelyek a 332/2002/EK tanácsi rendelet ( 18 ), a 407/2010/EU tanácsi rendelet ( 19 ), valamint az Európai Stabilitási Mechanizmus létrehozásáról szóló szerződés értelmében pénzügyi támogatásban részesülnek, a tagállam kérésére és a Mezőgazdasági Alapok Bizottságával folytatott konzultációt követően a Bizottság végrehajtási határozatban rendelkezhet az 1306/2013/EU rendelet 52. cikke alapján 2015. május 1-jét követően elfogadott határozatok (a továbbiakban: a halasztott fizetésre vonatkozó határozatok) végrehajtásának a határozat elfogadásától számított legfeljebb 24 hónappal későbbi időpontra történő elhalasztásáról.

A halasztott fizetésre vonatkozó határozat lehetővé teszi, hogy az érintett tagállam a halasztási időszakot követően három, évente esedékes részletben teljesítse a levonásokat. Amennyiben a halasztott fizetésre vonatkozó határozat által érintett teljes összeg meghaladja a tagállam bruttó hazai termékének 0,02 %-át, a Bizottság engedélyezheti a visszafizetés legfeljebb öt, évente esedékes részletben történő teljesítését.

A Bizottság a tagállam kérésére és a Mezőgazdasági Alapok Bizottságával folytatott konzultációt követően úgy határozhat, hogy egyetlen alkalommal – legfeljebb 12 hónapos időszakra – meghosszabbítja az első albekezdésben említett halasztási időszakot.

A halasztott fizetésre vonatkozó határozat által érintett tagállam gondoskodik a levonások indokául szolgáló és a határozat meghozatalának időpontjában is fennálló hiányosságok – a Bizottsággal folytatott konzultáció során kidolgozott, konkrét határidőket és egyértelmű eredménymutatókat tartalmazó cselekvési terv alapján történő – felszámolásáról. A Bizottság az arányosság elvének tiszteletben tartásával az alábbi esetek bármelyikében módosíthatja vagy visszavonhatja a halasztott fizetésre vonatkozó határozatot:

a) ha a tagállam elmulasztja a cselekvési tervben a hiányosságok felszámolására meghatározott, szükséges intézkedések megtételét,

b) ha az eredménymutatók alapján a hiányosságok felszámolására szolgáló intézkedések nem biztosítanak kellő előrelépést, vagy

c) ha az intézkedések nem járnak kielégítő eredménnyel.

(8b) A (8) és (8a) bekezdésben említett végrehajtási határozatokat az 1306/2013/EU rendelet 116. cikkének (2) bekezdésében említett tanácsadó-bizottsági eljárásnak megfelelően kell elfogadni.

▼B

(9) Megfelelően indokolt esetekben, az érintett tagállam értesítését követően a Bizottság meghosszabbíthatja a (3) és a (4) bekezdésben előírt határidőket.

(10) Az (1)–(9) bekezdés rendelkezései értelemszerűen vonatkoznak az 1306/2013/EU rendelet 43. cikke értelmében vett címzett bevételekre.

35. cikk

A megfelelőségi vizsgálattól való elállásra vagy annak felfüggesztésére vonatkozó döntés

(1) A Bizottság úgy határozhat, hogy nem kezdeményezi, illetve nem folytatja le az 1306/2013/EU rendelet 52. cikke szerinti megfelelőségi vizsgálatot, amennyiben úgy ítéli meg, hogy a 34. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálat eredményeképpen azonosított nem megfelelés miatti esetleges pénzügyi korrekció összege nem haladná meg az 50 000 EUR-t vagy az érintett kiadások, illetve a visszafizettetendő összegek 2 %-át.

(2) Amennyiben a Bizottság az 1306/2013/EU rendelet 41. cikke (1) bekezdésének megfelelően csökkenti a havi kifizetéseket, úgy határozhat, hogy nem kezdeményezi, illetve nem folytatja le az ugyanazon rendelet 52. cikke szerinti megfelelőségi vizsgálatot, ha az érintett tagállam az említett rendelet 41. cikkének (1) bekezdésében előírt eljárás keretében nem tett ellenvetést e bekezdés alkalmazásával szemben.

36. cikk

Egyeztető testület

Az 1306/2013/EU rendelet 52. cikke szerinti megfelelőségi vizsgálati eljárás lefolytatása céljából egyeztető testületet kell felállítani. Az egyeztető testület a következő feladatokat látja el:

a) megvizsgálja az azon tagállamok által a testület elé utalt ügyeket, amelyek a Bizottságtól e rendelet 34. cikke (3) bekezdésének második albekezdése szerinti hivatalos közleményt kaptak, ideértve mindazon kiadási tételek felbecsülését, amelyet a Bizottság ki kíván zárni az uniós finanszírozásból;

b) elősegíti az érintett tagállam és a Bizottság eltérő álláspontjainak összeegyeztetését;

c) vizsgálatai végén jelentést készít az egyeztetés terén tett erőfeszítéseinek eredményéről, amelyben – abban az esetben, ha a vita tárgyát képező kérdések egy része vagy egésze megoldatlan maradt – feltünteti hasznosnak vélt esetleges észrevételeit.

37. cikk

Az egyeztető testület összetétele

(1) Az egyeztető testület teljes mértékben garantált függetlenségű, a közös agrárpolitika finanszírozásával és ezen belül a vidékfejlesztéssel kapcsolatos ügyek, illetve a pénzügyi vizsgálatok gyakorlata