02018R0273 — HU — 13.06.2019 — 001.001

Ez a dokumentum kizárólag tájékoztató jellegű és nem vált ki joghatást. Az EU intézményei semmiféle felelősséget nem vállalnak a tartalmáért. A jogi aktusoknak – ideértve azok bevezető hivatkozásait és preambulumbekezdéseit is – az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett és az EUR-Lex portálon megtalálható változatai tekintendők hitelesnek. Az említett hivatalos szövegváltozatok közvetlenül elérhetők az ebben a dokumentumban elhelyezett linkeken keresztül

Módosította:









▼B

A BIZOTTSÁG (EU) 2018/273 FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE

(2017. december 11.)

az 1308/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a szőlőtelepítésekre vonatkozó engedélyezési rendszer, a szőlőkataszter, a kísérőokmányok és a kapcsolódó tanúsítás, a bevételezési és kiadási nyilvántartás, a kötelező bejelentések, az értesítések és a bejelentett információk közzététele tekintetében történő kiegészítéséről, valamint az 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a releváns ellenőrzések és szankciók tekintetében történő kiegészítéséről, az 555/2008/EK, a 606/2009/EK és a 607/2009/EK bizottsági rendelet módosításáról, továbbá a 436/2009/EK bizottsági rendelet és az (EU) 2015/560 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet hatályon kívül helyezéséről







I. FEJEZET

BEVEZETŐ RENDELKEZÉSEK

1. cikk

Tárgy

Ez a rendelet az 1306/2013/EU és az 1308/2013/EU rendeletet kiegészítő szabályokat állapít meg a következők tekintetében:

a) a szőlőtelepítésekre vonatkozó engedélyezési rendszer;

b) a szőlőkataszter;

c) az elismert kísérőokmányok, a tanúsítás és a borbehozatalra vonatkozó szabályok;

d) a bevételezési és kiadási nyilvántartás;

e) a kötelező bejelentések;

f) az ellenőrzések és az izotóp adatok analitikai adatbankja;

g) az illetékes hatóságok és a köztük megvalósuló kölcsönös segítségnyújtás;

h) a szankciók;

i) az értesítések és a bejelentett információk közzététele.

2. cikk

Fogalommeghatározások

(1) E rendelet és az (EU) 2018/274 végrehajtási rendelet alkalmazásában:

a) „szőlőtermelő” : olyan természetes vagy jogi személy, illetve természetes vagy jogi személyek csoportja – tekintet nélkül az ilyen csoport vagy tagjai nemzeti jog szerinti jogállására –, akinek, illetve amelynek mezőgazdasági üzeme az Unió területén található az Európai Unióról szóló szerződésnek az Európai Unió működéséről szóló szerződés 355. cikkével összefüggésben értelmezett 52. cikkében meghatározottak szerint, és aki vagy amely olyan, szőlővel betelepített területtel rendelkezik, amelynek terménye borászati termékek kereskedelmi célú termelésére szolgál, vagy amely az e rendelet 3. cikkének (2) bekezdésében említett, kísérleti célokra vagy oltványiskola létesítésére szánt területekre vonatkozó mentességben részesül;

b) „borászati termékek” : az 1308/2013/EU rendelet I. mellékletének XII. részében felsorolt termékek, a 2209 00 11 és a 2209 00 19 KN-kód alá tartozó borecet kivételével;

c) „szőlőparcella” : az 1306/2013/EU rendelet 67. cikke (4) bekezdésének a) pontjában meghatározott, szőlővel betelepített mezőgazdasági parcella, amely vagy borászati termékek kereskedelmi célú termelésére szolgál, vagy az e rendelet 3. cikkének (2) bekezdésében említett, kísérleti célokra vagy oltványiskola létesítésére szánt területekre vonatkozó mentességben részesül;

d) „művelés nélkül hagyott szőlőtermő terület” : olyan, szőlővel betelepített terület, amely több mint öt borászati év óta nem áll értékesítésre szánt termék termelésére irányuló, rendszeres művelés alatt, a tagállamok által meghatározott egyedi esetek sérelme nélkül, és amely esetében a szőlőültetvény kivágása többé nem jogosítja fel a termelőt az 1308/2013/EU rendelet 66. cikke szerinti újratelepítési engedély megszerzésére;

e) „szüretelő termelő” : olyan természetes vagy jogi személy, illetve természetes vagy jogi személyek csoportja – tekintet nélkül az ilyen csoport vagy tagjai nemzeti jog szerinti jogállására –, aki vagy amely valamely szőlővel betelepített területről betakarítja a szőlőtermést annak érdekében, hogy a leszüretelt szőlőt borászati termékek harmadik felek általi előállítása céljára értékesítse, vagy kereskedelmi célból borászati termékekké dolgozza fel saját üzemében vagy dolgoztassa fel saját nevében;

f) „feldolgozó” : olyan természetes vagy jogi személy, illetve természetes vagy jogi személyek csoportja – tekintet nélkül az ilyen csoport vagy tagjai nemzeti jog szerinti jogállására –, aki vagy amely bort dolgoz vagy dolgoztat fel, és ennek eredményeként bort, likőrbort, pezsgőt és gyöngyözőbort, szén-dioxid hozzáadásával készült pezsgőt és gyöngyözőbort, minőségi pezsgőt vagy illatos minőségi pezsgőt állít elő;

g) „kiskereskedő” : olyan természetes vagy jogi személy, illetve természetes vagy jogi személyek csoportja – tekintet nélkül az ilyen csoport vagy tagjai nemzeti jog szerinti jogállására –, aki vagy amely üzleti tevékenységének részeként az egyes tagállamok által a kereskedelem és a forgalmazás sajátosságainak figyelembevételével meghatározandó kis mennyiségekben bort és mustot értékesít közvetlenül a fogyasztónak, nem értve azonban ide a nagy mennyiségű bor tárolására és palackozására berendezett pincészettel rendelkező, valamint az ömlesztve szállított borral vándorkereskedői tevékenységet folytató személyeket;

h) „palackozás” : a bornak mint végterméknek 60 litert meg nem haladó űrtartalmú tárolóedényekbe történő töltése kereskedelmi célból;

i) „palackozó” : olyan természetes vagy jogi személy, illetve természetes vagy jogi személyek csoportja – tekintet nélkül az ilyen csoport vagy tagjai nemzeti jog szerinti jogállására –, aki vagy amely borpalackozást végez vagy saját nevében végeztet;

j) „kereskedő” : olyan, a magánfogyasztóktól és a kiskereskedőktől eltérő természetes vagy jogi személy, illetve természetes vagy jogi személyek csoportja – tekintet nélkül az ilyen csoport vagy tagjai nemzeti jog szerinti jogállására –, aki vagy amely borászati termékekből készletet tart kereskedelmi célból, vagy ilyen termékekkel kereskedik és esetleg palackozza is azokat, nem értve azonban ide a lepárlóüzemeket;

k) „borászati év” : a borágazat tekintetében az 1308/2013/EU rendelet 6. cikkének d) pontja szerint megállapított gazdasági év.

(2) E rendelet IV–VIII. fejezetének – a 47. cikk kivételével –, valamint az (EU) 2018/274 végrehajtási rendelet IV–VII. fejezetének alkalmazásában a „termelő” fogalma alatt olyan természetes vagy jogi személy, illetve természetes vagy jogi személyek csoportja értendő – tekintet nélkül az ilyen csoport vagy tagjai nemzeti jog szerinti jogállására –, aki vagy amely kereskedelmi célból friss szőlőt, mustot vagy még erjedésben lévő újbort borrá vagy musttá dolgoz fel vagy dolgoztat fel saját nevében.

(3) A 10. cikk (1) bekezdésének alkalmazásában a „kistermelő” olyan termelőt jelent, aki – legalább három egymást követő borászati év átlagos éves termelését alapul véve – borászati évenként átlagosan 1 000 hl-nél kevesebb bort állít elő.

A tagállamok dönthetnek úgy, hogy a „kistermelő” fogalmába nem értendők bele azok a termelők, akik friss szőlőt, mustot vagy még erjedésben lévő újbort vásárolnak abból a célból, hogy azt borrá dolgozzák fel.







II. FEJEZET

A SZŐLŐTELEPÍTÉSEKRE VONATKOZÓ ENGEDÉLYEZÉSI RENDSZER

3. cikk

A szőlőtelepítésekre vonatkozó engedélyezési rendszer hatálya alól mentesített területek

(1) Az 1308/2013/EU rendelet II. része I. címének III. fejezetében a szőlőtelepítésekre vonatkozóan meghatározott engedélyezési rendszer nem alkalmazandó az ugyanazon rendelet 62. cikkének (4) bekezdésében említett területeken az e cikk (2), (3) és (4) bekezdésében meghatározott vonatkozó feltételeknek megfelelően végrehajtott telepítésre vagy újratelepítésre.

(2) A kísérleti célokra vagy oltványiskola létesítésére szánt területeken végrehajtandó telepítést vagy újratelepítést előzetesen be kell jelenteni az illetékes hatóságoknak. A bejelentésnek tartalmaznia kell minden releváns információt az érintett területekre és a kísérlet, illetve az oltványtermesztés időszakára vonatkozóan. A szóban forgó időszakok meghosszabbítását szintén be kell jelenteni az illetékes hatóságoknak.

Amennyiben a tagállamok úgy ítélik meg, hogy nem áll fenn piaci zavarok kockázata, dönthetnek úgy, hogy az első albekezdésben említett időszakokban engedélyezik az érintett területeken termesztett szőlő és az ilyen szőlőből készített borászati termékek forgalmazását. A szóban forgó időszakok végén a termelő:

a) az 1308/2013/EU rendelet 64. vagy 68. cikkének megfelelően megszerzi a megfelelő engedélyt az érintett terület vonatkozásában, annak érdekében, hogy az adott területen termesztett szőlő és az abból előállított borászati termékek forgalmazhatók legyenek; vagy

b) az 1308/2013/EU rendelet 71. cikke (1) bekezdésének megfelelően saját költségére kivágja az érintett területen lévő szőlőültetvényt.

Azon területeknek, amelyeket kísérleti célokra vagy oltványiskola létesítésére szánnak, és amelyeket új telepítési jogok odaítélését követően 2016. január 1-jét megelőzően telepítettek be, az említett időpontot követően is meg kell felelniük minden, az ilyen jogok használatára vonatkozóan meghatározott feltételnek azon kísérlet időtartamának vagy azon oltványiskola termelési időszakának a végéig, amely tekintetében a jogokat odaítélték. A szóban forgó időszakok lejártát követően az első és a második albekezdésben megállapított szabályok alkalmazandók.

(3) Azon területek esetében, amelyek szőlő- és bortermékei kizárólag a szőlőtermelő háztartásának fogyasztására szolgálnak, telepítésre, illetve újratelepítésre a következő feltételek teljesülése esetén kerülhet sor:

a) az érintett terület legfeljebb 0,1 ha;

b) az érintett szőlőtermelő nem foglalkozik bor vagy egyéb borászati termék kereskedelmi célú termelésével.

E bekezdés alkalmazásában a tagállamok bizonyos, kereskedelmi tevékenységet nem folytató szervezeteket a szőlőtermelő háztartásával egyenértékűnek tekinthetnek.

A tagállamok dönthetnek úgy, hogy az első albekezdésben említett telepítéseket be kell jelenteni.

(4) Azon termelők, akik nemzeti jogszabály értelmében közérdekből végrehajtott kisajátítási intézkedés következtében veszítettek el bizonyos szőlővel betelepített területeket, jogosultak új terület betelepítésére, feltéve, hogy az újonnan betelepített terület nagysága a tiszta szőlőtermő területet tekintve nem haladja meg az elveszített terület 105 %-át. Az újonnan betelepített területet be kell jegyezni a szőlőkataszterbe.

(5) A (2) és a (3) bekezdésben említett mentesség hatálya alá tartozó területeken lévő ültetvények kivágása nem vonja maga után az újratelepítésnek az 1308/2013/EU rendelet 66. cikke alapján történő engedélyezését. Ugyanakkor a (4) bekezdésben említett mentesség alapján újonnan telepített ültetvények kivágása esetén engedélyezni kell az újratelepítést.

4. cikk

Az engedély megadására vonatkozó kritériumok

(1) Amennyiben a tagállamok az 1308/2013/EU rendelet 64. cikke (1) bekezdésének c) pontjában meghatározott jogosultsági kritériumot alkalmazzák, az e rendelet I. mellékletének A. szakaszában foglalt szabályok alkalmazandók.

A tagállamok emellett alkalmazhatják azt a további objektív és megkülönböztetésmentes kritériumot is, miszerint a kérelem nem hordozhatja magában a konkrét oltalom alatt álló földrajzi jelzések jó hírnevével való visszaélés jelentős kockázatát, amit vélelmezni kell, hacsak az állami hatóságok be nem bizonyítják ilyen kockázat fennállását.

Az ennek a további kritériumnak az alkalmazására vonatkozó szabályokat az I. melléklet B. szakasza tartalmazza.

(2) Amennyiben a tagállamok az 1308/2013/EU rendelet 64. cikke (1) bekezdésének a)–c) pontjában említett jogosultsági kritériumok és az e cikk (1) bekezdésében meghatározott további kritérium közül egy vagy több kritérium alkalmazása mellett döntenek, az új telepítések engedélyezésekor az érintett kritériumot vagy kritériumokat nemzeti, illetve alacsonyabb területi szinten is alkalmazhatják.

(3) Amennyiben a tagállamok az 1308/2013/EU rendelet 64. cikkének (2) bekezdésében felsorolt elsőbbségi kritériumok közül egyet vagy többet alkalmaznak, az e rendelet II. mellékletének A–H. szakaszában megállapított szabályok alkalmazandók.

A tagállamok emellett alkalmazhatják a termelő korábbi magatartásához és a terrorizmussal vagy más típusú bűncselekménnyel összefüggésben elkobzott földek birtokába jutó, társadalmi célt szolgáló nonprofit szervezetekhez kapcsolódó további, objektív és megkülönböztetésmentes kritériumokat is. Az e további kritériumok alkalmazására vonatkozó szabályokat a II. melléklet I. szakasza tartalmazza.

(4) Amennyiben a tagállamok az 1308/2013/EU rendelet 64. cikke (2) bekezdésének a)–h) pontjában említett elsőbbségi kritériumok és az e cikk (3) bekezdésében előírt további kritériumok közül egy vagy több kritérium alkalmazása mellett döntenek, az új telepítések engedélyezésekor az érintett kritériumot vagy kritériumokat alkalmazhatják az egész tagállam szintjén egységesen, illetve – az adott tagállam különböző területei közötti eltéréseket figyelembe véve – eltérő súllyal is.

(5) Az 1308/2013/EU rendelet 64. cikkének (2) bekezdésében felsorolt kritériumok közül egynek vagy többnek a 63. cikk (2) bekezdésében említett földrajzi szintek valamelyikén, jogosultsági kritériumként történő alkalmazása a hivatkozott rendelet 64. cikke (1) bekezdésének d) pontja alkalmazásában kellően indokoltnak tekintendő, ha az alkalmazás célja egy olyan, a szőlőtermelési ágazatot az adott földrajzi szinten sújtó konkrét probléma megoldása, amely csak ilyen korlátozás révén orvosolható.

(6) Az I. és a II. mellékletben az egyes jogosultsági és elsőbbségi kritériumok tekintetében megállapított szabályok sérelme nélkül a tagállamok szükség esetén további intézkedéseket fogadnak el annak megakadályozására, hogy az engedélyt kérelmezők kijátsszák az említett mellékletekben szereplő jogosultsági és elsőbbségi kritériumokat.

5. cikk

A tervezett újratelepítések engedélyezése

A tagállamok az engedélynek az 1308/2013/EU rendelet 66. cikkének (2) bekezdésében foglaltak szerint szőlőültetvény kivágására vállalkozó termelők számára történő megadását ahhoz a feltételhez köthetik, hogy az érintett termelők biztosítékot helyeznek letétbe.

Ha a termelők az új szőlőtelepítés időpontjától számított negyedik év végéig nem hajtják végre a kivágást, az 1308/2013/EU rendelet 71. cikkét kell alkalmazni a vállalás tárgyát képező, ki nem vágott szőlőültetvények területére.

6. cikk

Az újratelepítésre vonatkozó korlátozások

A tagállamok az 1308/2013/EU rendelet 66. cikkének (3) bekezdése alapján korlátozhatják az újratelepítést, amennyiben az újratelepítendő terület olyan területen található, amely esetében az új telepítésekre vonatkozó engedélyek kiadására az 1308/2013/EU rendelet 63. cikke (2) bekezdésének b) pontja szerint korlátozás vonatkozik, és feltéve, hogy az ilyen döntést indokolja annak szükségessége, hogy elkerüljék valamely konkrét oltalom alatt álló eredetmegjelölés (a továbbiakban: OEM) vagy oltalom alatt álló földrajzi jelzés (a továbbiakban: OFJ) jelentős mértékű értékvesztésének kellően bizonyított kockázatát.

Nem áll fenn a jelentős mértékű értékvesztés első albekezdésben említett kockázata akkor, ha:

a) az újratelepítendő ültetvény területe ugyanazon az OEM vagy OFJ hatálya alá tartozó területen található, mint a kivágott ültetvény, és az újratelepített szőlőültetvény esetében teljesülnek ugyanazok az OEM-mel vagy OFJ-vel kapcsolatos előírások, mint amelyek a kivágott szőlőültetvényre érvényesek;

b) az újratelepítés földrajzi árujelző nélküli borok termelésére irányul, feltéve, hogy a kérelmező vállalja az e rendelet I. melléklete A. és B. szakaszának 2. pontjában az új telepítésekre vonatkozóan megállapítottakkal megegyező kötelezettségek teljesítését.







III. FEJEZET

SZŐLŐKATASZTER

7. cikk

A szőlőkataszterben szerepeltetendő minimális információk

(1) Az 1308/2013/EU rendelet 145. cikke (1) bekezdésének alkalmazásában azokban a tagállamokban, amelyek alkalmazzák a szőlőtelepítésekre vonatkozó engedélyezési rendszert, a szőlőkataszterben szereplő naprakész információknak minden egyes szőlőtermelő tekintetében magukban kell foglalniuk legalább az e rendelet III. és IV. mellékletében meghatározott adatokat és előírásokat.

(2) Az 1308/2013/EU rendelet 145. cikke (3) bekezdésének alkalmazásában azokban a tagállamokban, amelyek nem alkalmazzák a szőlőtelepítésekre vonatkozó engedélyezési rendszert, hanem ehelyett a szőlőültetvények szerkezetátalakítására és átállítására irányuló nemzeti támogatási programokat hajtanak végre, a szőlőkataszterben szereplő naprakész információknak magukban kell foglalniuk legalább az e rendelet III. mellékletében meghatározott egyszerűsített adatokat és előírásokat.







IV. FEJEZET

A BORÁSZATI TERMÉKEK BEHOZATALÁRA VONATKOZÓ KÍSÉRŐOKMÁNYOK ÉS SZABÁLYOK







I. SZAKASZ

A BORÁSZATI TERMÉKEK NYOMON KÖVETÉSÉRE ÉS TANÚSÍTÁSÁRA SZOLGÁLÓ KÍSÉRŐOKMÁNYOK

8. cikk

Általános szabályok

(1) Az 1308/2013/EU rendelet 147. cikke (1) bekezdésének alkalmazásában a borászati termékek szőlőtermelők, szüretelő termelők, termelők, feldolgozók, palackozók, illetve kereskedők közötti, vagy ezektől a kiskereskedőkhöz történő szállítására irányuló minden egyes műveletet kísérőokmány használatával kell végrehajtani.

Az első albekezdésben említett gazdasági szereplőknek a szállítási művelet bármely szakaszában be kell tudniuk mutatni a kísérőokmányt az illetékes hatóságoknak.

(2) Egy adott kísérőokmány csak egyetlen szállítmányhoz használható fel.

(3) A tagállamok összeállítják és naprakészen tartják az e cikkben említett gazdasági szereplők jegyzékét. Ha ilyen jegyzék vagy nyilvántartás más célokra már létezik, az e rendelet céljaira is felhasználható.

9. cikk

Mentességek

(1) A 8. cikktől eltérve a következő esetekben nincs szükség kísérőokmányra:

a) a borászati termékeknek a szőlőültetvényről a borkészítés helyszínére, ugyanazon vállalkozás két telephelye között, illetve valamely termelői csoporthoz tartozó telephelyek között történő szállításakor, feltéve, hogy nem változik a tulajdonos személye, és a szállításra borkészítés, feldolgozás, tárolás vagy palackozás céljából kerül sor, a teljes közúti távolság nem haladja meg a 70 km-t, és a szállítás kizárólag egy tagállam területén zajlik, vagy azt jóváhagyták az érintett tagállamok illetékes hatóságai;

b) szőlőtörköly és borseprő esetében:

i. a lepárlóüzemig vagy az ecetgyártó üzemig történő szállításkor, amennyiben a terméket a termelő által kiállított, a szállítás megkezdésének helye szerinti tagállam illetékes hatóságai által előírt feltételeknek megfelelő szállítólevél kíséri; vagy

ii. amennyiben a szállításra abból a célból kerül sor, hogy a terméket az illetékes hatóságok felügyelete alatt, az (EU) 2018/274 végrehajtási rendelet 14. cikke (1) bekezdése b) pontjának vii. alpontjában és 18. cikkének (2) bekezdésében foglaltak szerint kivonják a borkészítési vagy a szőlő feldolgozására irányuló bármely egyéb folyamatból;

c) a 2009 61 és a 2009 69 KN-kód alá tartozó szőlőlé és must borkészítéssel nem foglalkozó gazdasági szereplők számára történő szállításakor, amennyiben a terméket kereskedelmi okmány kíséri;

d) a kizárólag olyan tagállamok területén termelt és szállított borászati termékek esetében, amelyekre az 1308/2013/EU rendelet 145. cikkének (1) bekezdése alapján nem alkalmazandó a szőlőkataszter vezetésére vonatkozó kötelezettség;

e) a kizárólag valamely tagállam területén, 60 literes vagy annál kisebb névleges űrtartalmú tárolóedényekben szállított borászati termékek szállításának alábbi eseteiben:

i. 10 literes vagy annál kisebb névleges űrtartalmú, címkézett, egyszer használatos záreszközzel ellátott tárolóedényekben elhelyezett borászati termékek szállításakor, amennyiben a teljes mennyiség nem haladja meg:

— az 5 litert vagy az 5 kilogrammot a sűrített szőlőmust esetében (akár finomított, akár nem),

— a 100 litert minden egyéb termék esetében;

ii. diplomáciai képviseleteknek, konzulátusoknak és hasonló létesítményeknek szánt bor vagy szőlőlé szállításakor, a számukra nyújtott kedvezmények határain belül;

iii. olyan bor vagy szőlőlé szállításakor:

— amelyet magánháztartások költöztetésénél tárolóedényben helyeznek el, és nem értékesítésre szánnak,

— amelyet hajók, repülőgépek fedélzetén vagy vonaton ottani fogyasztás céljára helyeznek el;

iv. magánszemélyek által szállított és a címzett vagy a címzett családja személyes fogyasztására szánt bor, részben erjedt bor, részben erjedt szőlőmust vagy szőlőmust szállításakor, amennyiben a szállított mennyiség nem haladja meg a 30 litert;

v. bármely tudományos vagy műszaki kísérletre szánt termék szállításakor, amennyiben a teljes szállított mennyiség nem haladja meg az egy hektolitert;

vi. kereskedelmi minták szállításakor;

vii. illetékes hatóságnak vagy kijelölt laboratóriumnak küldött minták szállításakor.

(2) Azokban az esetekben, amikor nincs szükség kísérőokmányra, a feladóknak mindenkor képeseknek kell lenniük arra, hogy bizonyítsák az V. fejezetben előírt bevételezési és kiadási nyilvántartásba vagy a szállítási művelet megkezdésének helye szerinti tagállam által megkövetelt egyéb nyilvántartásokba bejegyzett valamennyi információ helytállóságát.

10. cikk

Elismert kísérőokmányok

(1) Az illetékes hatóságok elismerik kísérőokmányként az alábbi okmányokat, amennyiben azok megfelelnek a (2)–(5) bekezdésben és az V. mellékletben megállapított feltételeknek:

a) a valamely tagállamon belül vagy tagállamok között szállított borászati termékek esetében, az ezen albekezdés b) pontjában foglaltak sérelme nélkül:

i. a 2008/118/EK irányelv 21. cikkének (6) bekezdésében vagy 26. cikke (1) bekezdésének a) pontjában említett okmányok valamelyike az Unión belül a jövedéki adó felfüggesztésével szállított termékek tekintetében, feltéve, hogy az okmányban egyértelműen azonosítható módon fel van tüntetve a hivatkozott irányelv 21. cikkének (3) bekezdésében előírt egyedi adminisztratív hivatkozási kód („AHK-szám”), továbbá az okmány kiállítása a 684/2009/EK bizottsági rendeletnek ( 1 ) megfelelően történt, és – a 2008/118/EK irányelv 26. cikke (1) bekezdésének a) pontjában említett okmány használata esetén – a feladó megfelel a szóban forgó (1) bekezdésben foglaltaknak;

ii. az Unión belül szállított jövedéki termékek tekintetében a szállítási művelet megkezdésének helye szerinti tagállamban való szabad forgalomba bocsátást követően a 2008/118/EK irányelv 34. cikkének (1) bekezdésében említett, a 3649/92/EGK bizottsági rendeletnek ( 2 ) megfelelően kiállított és használt egyszerűsített kísérőokmány;

iii. a kistermelők által a 2008/118/EK irányelv 40. cikkének megfelelően feladott, jövedékiadó-köteles borászati termékek és a jövedéki adó alól mentes borászati termékek tekintetében az alábbi okmányok valamelyike, a feladás helye szerinti tagállam által meghatározott feltételeknek megfelelően kiállítva:

— amennyiben a tagállam alkalmaz valamilyen információs rendszert, az így kiállított elektronikus adminisztratív okmány kinyomtatott példánya vagy bármely egyéb olyan kereskedelmi okmány, amely egyértelműen beazonosítható módon feltünteti a szóban forgó rendszer által az elektronikus adminisztratív okmányhoz rendelt egyedi adminisztratív kódot („MVV-kód”), feltéve, hogy az okmány kiállítása az alkalmazandó nemzeti szabályoknak megfelelően történt,

— amennyiben a tagállam nem alkalmaz információs rendszert, az illetékes hatóság által megadott MVV-kóddal ellátott adminisztratív okmány vagy kereskedelmi okmány, feltéve, hogy az okmánynak és egy példányának hitelessége e cikk (3) bekezdésének megfelelően igazolásra kerül;

b) a harmadik országba vagy a 2008/118/EK irányelv 5. cikkének (2) és (3) bekezdésében meghatározott területek valamelyikére feladott borászati termékek esetében az a) pont i. vagy iii. alpontjában említett okmányok valamelyike.

Az első albekezdés a) pontja iii. alpontjának második franciabekezdésében említett okmányok csak 2020. december 31-ig használhatók.

(2) Az (1) bekezdés első albekezdésének a) pontjában említett okmányoknak vagy tartalmazniuk kell az V. melléklet A. szakaszában megjelölt információkat, vagy lehetővé kell tenniük az illetékes hatóságok számára a szóban forgó információkhoz való hozzáférést.

Amennyiben a szóban forgó okmányok a 2008/118/EK irányelv 21. cikkének (2) bekezdésében említett számítógépes rendszer által hozzájuk rendelt AHK-számmal vagy a feladás helye szerinti tagállam által létrehozott információs rendszer által az (1) bekezdés első albekezdése a) pontja iii. alpontjának első franciabekezdése szerint hozzájuk rendelt MVV-kóddal vannak ellátva, az alkalmazott rendszernek tartalmaznia kell az e rendelet V. mellékletének A. szakaszában említett információkat.

(3) Az (1) bekezdés első albekezdése a) pontja iii. alpontjának második franciabekezdésében említett okmányokat és azok egy példányát a feladás előtt hitelesíteni kell:

a) a dátummal, az illetékes hatóság tisztviselőjének aláírásával és a tisztviselő által az okmányon elhelyezett bélyegzőlenyomattal; vagy

b) a dátummal, a feladó aláírásával és az általa az adott esettől függően az okmányon elhelyezett alábbi bélyegzőlenyomattal:

i. az V. melléklet C. szakaszában szereplő mintának megfelelő különleges bélyegzőlenyomat;

ii. az illetékes hatóságok által előírt bélyegző lenyomata, vagy

iii. az illetékes hatóságok által jóváhagyott bélyegzőgép lenyomata.

A b) pontban említett különleges bélyegzőlenyomat, illetve hatóságilag előírt bélyegzőlenyomat előre rányomtatható a formanyomtatványokra, amennyiben a nyomtatást egy e célból jóváhagyott nyomda végzi el.

(4) A harmadik országból importált borászati termékek esetében az (1) bekezdés első albekezdésének a) pontjában említett okmányokban hivatkozni kell a 20. cikknek megfelelően a származási országban kiállított tanúsítványra.

(5) Az (1) bekezdéstől eltérve a tagállamok a kizárólag a saját területükön szállított és közvetlenül a saját területükről exportált borászati termékek tekintetében más okmányokat is elismerhetnek kísérőokmányként, beleértve az egyszerűsített eljárásként előírt számítógépes eljárás keretében kiállított okmányokat is.

11. cikk

A származás vagy az eredet, a jellemzők, az évjárat vagy a borszőlőfajta, valamint az OEM vagy az OFJ tanúsítása

(1) A 10. cikk (1) bekezdése első albekezdése a) pontjának i. és iii. alpontjában említett okmányok a borászati termék eredetét vagy származását, minőségét és jellemzőit, az évjáratot vagy a termék előállításához felhasznált szőlőfajtá(ka)t, valamint – adott esetben – az OEM-et vagy OFJ-t tanúsító okmánynak tekintendők. E célból a feladónak vagy a feladó nevében eljáró meghatalmazott személynek ki kell töltenie a szóban forgó okmányok 17 l. rovatát a VI. melléklet I. részében meghatározott releváns információkkal.

(2) A feladó az (1) bekezdés szerint szolgáltatandó információk pontosságát az V. fejezetnek megfelelően vezetendő bevételezési és kiadási nyilvántartás vagy a szóban forgó termék korábbi szállítmányait kísérő okmányokban szereplő tanúsított információk és az illetékes hatóságok által a VII. fejezetben foglaltakkal összhangban végrehajtott hatósági megfelelőségi ellenőrzések alapján tanúsítja.

(3) Amennyiben a tagállamok a területükön előállított borászati termékek tekintetében megkövetelik az OEM- vagy OFJ-tanúsítványnak egy e célból kijelölt ellenőrző szerv általi kiállítását, a kísérőokmánynak tartalmaznia kell az adott tanúsítványra való hivatkozást, valamint az ellenőrző szerv nevét és – adott esetben – elektronikus címét.

12. cikk

Az exportált borászati termékekre vonatkozó tanúsítás

(1) Ha a rendeltetési hely szerinti harmadik ország illetékes hatóságai megkövetelik az adott harmadik országba feladott borászati termékek 11. cikk szerinti tanúsítását, a tanúsítás az alábbi okmányok valamelyikével történhet:

a) a 2008/118/EK irányelv 21. cikke (6) bekezdésének megfelelően használt elektronikus adminisztratív okmány vagy bármely egyéb kereskedelmi okmány, illetve az e rendelet 10. cikke (1) bekezdése első albekezdése a) pontjának iii. alpontja szerinti okmány, feltéve, hogy a feladó vagy a feladó nevében eljáró meghatalmazott személy feltünteti az adott okmányban az e rendelet VI. mellékletének I. részében meghatározott releváns információkat;

b) egy, az e rendelet VI. mellékletének II. részében szereplő minta és az ugyanott meghatározott vonatkozó követelmények szerint kiállított különleges kiviteli tanúsítvány.

(2) Az (1) bekezdés b) pontjában említett tanúsítvány akkor minősül hitelesnek, ha a feladó vagy a feladó nevében eljáró meghatalmazott személy a dátummal és az aláírásával hitelesítette, valamint ha a feladó feltüntette a tanúsítványon az illetékes hatóság által a kísérőokmányhoz rendelt AHK-számot vagy MVV-kódot mint adminisztratív hivatkozást.

(3) A 11. cikk (2) és (3) bekezdése értelemszerűen alkalmazandó az (1) bekezdésben említett tanúsításra.

13. cikk

A kivitelt bizonyító okmányok

(1) A borászati termékeknek a 10. cikk (1) bekezdése első albekezdése a) pontjának i. alpontjában említett okmányok valamelyikének használatával bonyolított szállítása esetén az Unió vámterületéről való kilépés bizonyítékát a 2008/118/EK irányelv 28. cikkében említett kiviteli elismervény képezi, amelyet a kiviteli vámhivatal állít ki az (EU) 2015/2447 bizottsági végrehajtási rendelet ( 3 ) 334. cikkének megfelelően.

(2) A borászati termékeknek a 10. cikk (1) bekezdése első albekezdése a) pontjának iii. alpontjában említett okmányok valamelyikének használatával bonyolított szállítása esetén az Unió vámterületéről való kilépést az (EU) 2015/2447 bizottsági végrehajtási rendelet 334. cikkének megfelelően kell igazolni. Ebben az esetben a feladó vagy a feladó nevében eljáró felhatalmazott személy az e rendelet V. mellékletének D. szakaszában szereplő megjegyzések valamelyikének feltüntetésével bejegyzi a kísérőokmányba a szóban forgó rendelet 331. cikkében említett, a kiviteli vámhivatal által kibocsátott kiviteli árunyilatkozatra vonatkozó hivatkozást.

(3) Azokhoz a borászati termékekhez, amelyeket a 952/2013/EU rendelet 210. cikkének d) pontjában előírt passzív feldolgozás keretében az (EU) 2015/2446 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet ( 4 ) VII. címének I. és V. fejezetével, valamint az (EU) 2015/2447 végrehajtási rendelet VII. címének I. fejezetével összhangban az Európai Szabadkereskedelmi Társulás (EFTA) valamelyik tagállamába ideiglenesen visznek ki tárolási, érlelési és/vagy palackozási műveletek végrehajtása céljából, a kísérőokmányon kívül a Vámegyüttműködési Tanács 1963. december 3-i ajánlásában megállapított adatlapot is mellékelni kell. Az adatlapon a termékleírásra fenntartott rovatokban fel kell tüntetni az uniós és a nemzeti szabályoknak megfelelő leírást, valamint a szállított bormennyiségeket.

A szóban forgó információkat annak a kísérőokmánynak az eredeti példányáról kell átvezetni, amely a bort az adatlapot kibocsátó vámhivatalhoz való szállítás során kísérte. A szállítmányt előzőleg kísérő okmány típusát, dátumát és számát szintén fel kell jegyezni az adatlapra.

Az első albekezdésben említett termékeknek az Unió vámterületére történő visszaszállításakor az adatlapot az EFTA-n belüli illetékes vámhivatalnak megfelelően ki kell töltenie. Ezt az okmányt az Unión belüli rendeltetési hely szerinti vagy a szabad forgalomba bocsátást végző vámhivatalig történő szállítás tekintetében a kísérőokmánnyal egyenértékűnek kell tekinteni, feltéve, hogy az adatlap termékleírásra fenntartott rovata tartalmazza az első albekezdés szerinti információkat.

Az Unión belüli érintett vámhivatal a címzett vagy annak képviselője által átadott okmány másolatát vagy fénymásolatát lebélyegzi és e rendelet alkalmazásának céljából visszaadja.

14. cikk

Csomagolatlan borászati termékek szállítása

(1) A 10. cikk (1) bekezdése első albekezdése a) pontja iii. alpontjának első franciabekezdése vagy a 10. cikk (5) bekezdése szerinti számítógépes rendszer vagy információs rendszer alkalmazásának mellőzése esetén, illetve ha az ilyen rendszer nem teszi lehetővé a kirakodás helye szerinti illetékes hatóság tájékoztatását, a csomagolatlan borászati termékeket tartalmazó szállítmány feladója legkésőbb a szállítóeszköz indulásának időpontjában eljuttatja a kísérőokmány egy másolatát a berakodás helye szerint területileg illetékes hatósághoz a következő termékekre vonatkozóan:

a) az Unióból származó, 60 litert meghaladó mennyiségű alábbi termékek:

i. oltalom alatt álló eredetmegjelöléssel vagy oltalom alatt álló földrajzi jelzéssel ellátott borrá, illetve fajtaborrá vagy meghatározott évjáratú borrá történő feldolgozásra szánt, illetve ilyen borként való forgalmazás céljából történő palackozásra szánt bor;

ii. részben erjedt szőlőmust;

iii. sűrített szőlőmust (akár finomított, akár nem);

iv. alkohol hozzáadásával fojtott friss szőlőmust;

v. szőlőlé;

vi. sűrített szőlőlé;

b) az Unión kívülről származó, 60 litert meghaladó mennyiségű alábbi termékek:

i. friss szőlő a csemegeszőlő kivételével;

ii. szőlőmust;

iii. sűrített szőlőmust (akár finomított, akár nem);

iv. részben erjedt szőlőmust;

v. alkohol hozzáadásával fojtott friss szőlőmust;

vi. szőlőlé;

vii. sűrített szőlőlé;

viii. a 2204 KN-kód alá nem tartozó termékek készítéséhez használt likőrbor;

c) az alábbi termékek, a származásuktól és a szállított mennyiségtől függetlenül, a 9. cikkben említett kivételek sérelme nélkül:

i. borseprő;

ii. lepárlásra vagy más módon történő ipari feldolgozásra szánt szőlőtörköly;

iii. törkölybor;

iv. lepárlásra szánt szeszezett bor;

v. az 1308/2013/EU rendelet 81. cikkének alkalmazásában a tagállamok által kidolgozott osztályozásban a szüretelés helye szerinti közigazgatási egység tekintetében borszőlőfajtaként fel nem sorolt fajták szőlőjéből származó bor;

vi. közvetlen emberi fogyasztás céljára nem kínálható vagy szállítható termékek.

A berakodás helye szerint területileg illetékes hatóságnak értesítenie kell a kirakodás helye szerint területileg illetékes hatóságot arról, hogy a szállítás megkezdődött.

(2) Az (1) bekezdéstől eltérve a tagállamok a kizárólag a saját területükön szállított borászati termékek szállítmányai tekintetében eltérő határidőket is megállapíthatnak a kísérőokmányok másolatának továbbítására vonatkozóan.

15. cikk

Harmadik országból származó termékek vagy eredetileg valamely harmadik országba exportált uniós termékek szállítmányai

(1) A harmadik országból származó, szabad forgalomba bocsátott termékek szállítmányainak az Unió vámterületén belüli szállítása esetében a kísérőokmánynak a 20. cikkben említett VI-1 okmányon vagy egy azzal egyenértékű, a 26., illetve a 27. cikkben említett okmányon kell alapulnia, és vagy tartalmaznia kell az alábbi információkat, vagy lehetővé kell tennie az illetékes hatóságok számára az ezen információkhoz való hozzáférést:

a) a VI-1 okmány száma vagy a 26. és a 27. cikkben említett okmányok valamelyikére való hivatkozás;

b) a harmadik ország azon szervének neve és címe, amely az a) pontban említett okmányt kiállította, vagy amely annak a termelő általi kiállítását engedélyezte;

c) az a) pontban említett okmány kiállításának dátuma.

A gazdasági szereplőnek mindenkor képesnek kell lennie arra, hogy a tagállamok illetékes hatóságainak kérésére bemutassa a VI-1 okmányt, egy azzal egyenértékű, a 26., illetve a 27. cikkben említett okmányt vagy a 22. cikkben említett VI-2 kivonatot.

(2) Az Unióból származó, eredetileg valamely harmadik országba vagy a 2008/118/EK irányelv 5. cikkének (2) és (3) bekezdésében meghatározott területek valamelyikére kivitt borászati termékek szállítmányának az Unió vámterületén belüli szállítása esetében a kísérőokmánynak vagy tartalmaznia kell az alábbi információkat, vagy lehetővé kell tennie az illetékes hatóságok számára az ezen információkhoz való hozzáférést:

a) az e rendelet 10. cikke (1) bekezdése első albekezdésének b) pontjában említett, az első alkalommal történő feladáskor kiállított kísérőokmányra való hivatkozás;

b) az importőr által a termék származásának igazolására benyújtott és az Unióban való szabad forgalomba bocsátáskor az illetékes hatóság által kielégítőnek ítélt egyéb igazoló okmányokra való hivatkozások.

(3) A 2008/118/EK irányelv 21. cikkének (2) bekezdésében említett számítógépes rendszer, illetve a feladás helye szerinti tagállam által létrehozott információs rendszer alkalmazása esetén az alkalmazott rendszernek tartalmaznia kell az e cikk (1) és (2) bekezdésében említett információkat.

16. cikk

Az átvétel címzett általi megtagadása

Abban az esetben, ha a címzett a kísérőokmánnyal ellátva szállított termék átvételét részben vagy teljes egészében megtagadja, az okmány hátoldalára a dátummal és az aláírásával, valamint – adott esetben – a visszautasított mennyiség literben vagy kilogrammban történő feltüntetésével a következő szöveget kell írnia: „Átvétel megtagadva”.

Ebben az esetben az érintett termék ugyanazzal a kísérőokmánnyal visszaküldhető a feladónak, vagy – ismételt feladás esetén – a terméket kísérő új okmány elkészítéséig a szállító telephelyén tárolható.

17. cikk

A kísérőokmány hitelesítése súlyos szabálysértés vagy meg nem felelés esetén

(1) Ha valamely illetékes hatóság megállapítja vagy alapos okkal feltételezi, hogy egy feladó olyan borászati terméket szállít vagy szállított, amely a termelésére vonatkozó feltételek vagy az összetétele tekintetében nem felel meg az uniós rendelkezéseknek vagy az azok alapján elfogadott nemzeti rendelkezéseknek, vagy amellyel kapcsolatban a kísérőokmányokat érintő súlyos szabálysértés történt, kötelezheti a feladót arra, hogy az adott borászati termék vonatkozásában új kísérőokmányt állítson ki és azt az illetékes hatósággal hitelesíttesse.

A hitelesítés – amennyiben az illetékes hatóság hozzájárul annak elvégzéséhez – a termék jövőbeli felhasználására vonatkozó feltételekhez vagy a termék értékesítésének tilalmához köthető. A hitelesítő okmánynak tartalmaznia kell az illetékes hatóság bélyegzőjének lenyomatát, a hatóság tisztviselőjének aláírását és a dátumot.

(2) Az (1) bekezdésben említett hatóság tájékoztatja a kirakodás helye szerint területileg illetékes hatóságot. Az Unión belüli szállítás esetén a kölcsönös segítségnyújtásra, illetve a meg nem felelés gyanújáról szóló értesítésre vonatkozóan a 43. és a 45. cikkben megállapított rendelkezések alkalmazandók.

18. cikk

A kísérőokmányokat érintő, a súlyos szabálysértésektől eltérő szabálysértések esetében alkalmazandó intézkedések

(1) Ha valamely illetékes hatóság megállapítja, hogy egy adott szállítmányt, amelyet az előírások szerint kísérőokmánnyal kell ellátni, ilyen okmány nélkül vagy téves, illetve hiányos adatokat tartalmazó okmánnyal szállítanak, megteszi a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy az érintett szállítást akár a lényeges hibák kijavításával, akár új okmány kiállításával szabályossá tegye.

Az első albekezdésben említett hatóság lebélyegzi az említett rendelkezés alapján helyesbített vagy kiállított okmányokat. A szabálytalanságok kiigazítása a feltétlenül szükséges időnél tovább nem késleltetheti az érintett szállítmányt.

Amennyiben ugyanazon feladó ismételten szabálytalanságot követ el, az (1) bekezdés első albekezdésében említett hatóság tájékoztatja erről a berakodás helye szerint területileg illetékes hatóságot. Az Unión belüli szállítás esetén a kölcsönös segítségnyújtásra, illetve a meg nem felelés gyanújáról szóló értesítésre vonatkozóan a 43. és a 45. cikkben megállapított rendelkezések alkalmazandók.

(2) Amennyiben a szállítási műveletek az (1) bekezdés első albekezdése szerint nem tehetők szabályossá, az ugyanazon albekezdésben említett hatóság feltartóztatja az érintett szállítmányt. A szóban forgó hatóság tájékoztatja a feladót a szállítmány feltartóztatásáról és az ennek nyomán hozott intézkedésekről. Ezen intézkedések közé tartozhat a termék értékesítésének tilalma is.

19. cikk

Vis maior és előre nem látható események

Ha vis maior vagy valamely előre nem látható esemény bekövetkezte miatt egy szállítmányt, amelyet az előírások szerint kísérőokmánnyal kell ellátni, a szállítás során meg kell osztani, vagy a szállítmány részben vagy teljes egészében elvész, a szállító az előre nem látható esemény vagy a vis maior bekövetkeztének helyéhez legközelebbi illetékes hatóságot felkéri a tényállás felvételére és arra, hogy hozza meg az érintett szállítási művelet szabályossá tételéhez szükséges intézkedéseket.







II. SZAKASZ

AZ IMPORTÁLT BORÁSZATI TERMÉKEK SZABAD FORGALOMBA BOCSÁTÁSÁHOZ SZÜKSÉGES KÍSÉRŐOKMÁNYOK

20. cikk

Az importált borászati termékek megfelelőségének tanúsítása

(1) A borászati termékek behozatala esetén alkalmazandó kísérőokmánynak magában kell foglalnia az 1308/2013/EU rendelet 90. cikke (3) bekezdésének a) és b) pontjában említett igazolást és analitikai bizonylatot, amelyek egy egységes okmányt (a továbbiakban: VI-1 okmány) alkotnak. A VI-1 okmánynak az analitikai bizonylatot tartalmazó szakaszát azonban a nem közvetlen emberi fogyasztásra szánt termékek esetében nem szükséges kitölteni.

Az 1308/2013/EU rendelet 90. cikke (3) bekezdésének a) és b) pontjában említett illetékes hatóságok és kijelölt szervek vagy hivatalok az érintett harmadik országok tekintetében az e rendelet 51. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontjában említett illetékes hatóságok és kijelölt szervek vagy hivatalok.

(2) A VI-1 okmányt a 22–25. cikkben foglaltaknak megfelelően kell kiállítani és használni, és olyan okmánynak kell tekinteni, amely tanúsítja, hogy az importált termék:

a) az uniós jognak vagy az Unió és valamely harmadik ország között hatályban lévő kétoldalú megállapodásnak megfelelő borászati termék jellemzőivel rendelkezik;

b) egy meghatározott évben szüretelt szőlőből vagy a megjelölt szőlőfajtá(k)ból készült;

c) adott esetben megfelel a földrajzi árujelzés tekintetében a Kereskedelmi Világszervezetnek a szellemi tulajdonjogok kereskedelmi vonatkozásairól szóló egyezményével (TRIPS), a földrajzi árujelzőkre vonatkozó uniós jogszabályokkal vagy az Unió és a bor származási helye szerinti harmadik ország között létrejött, a földrajzi árujelzők kölcsönös elismeréséről és oltalmáról szóló megállapodással összhangban meghatározott előírásoknak.

21. cikk

Mentességek

Az 1308/2013/EU rendelet 90. cikkének (3) bekezdésétől eltérve az alábbi mentességek alkalmazandók:

a) nincs szükség VI-1 okmány bemutatására az alábbiak esetében:

i. 10 literes vagy annál kisebb névleges űrtartalmú, címkézett, egyszer használatos záróeszközzel ellátott tárolóedényben elhelyezett termékek, amennyiben az akár több szállítmányra bontott teljes szállított mennyiség nem haladja meg az 100 litert;

ii. az 1186/2009/EK rendelet 3. cikkének értelmében a szokásos lakóhelyüket harmadik országból az Unióba áthelyező természetes személyek személyes vagyontárgyát képező bor és szőlőlé;

iii. az 1186/2009/EK rendelet 25. cikkének értelmében magánszemély által egy másik magánszemélynek küldeményben továbbított, küldeményenként legfeljebb 30 liter mennyiségű bor;

iv. az 1186/2009/EK rendelet 41. cikke értelmében az utasok személyi poggyászához tartozó, utasonként legfeljebb 30 liter mennyiségű bor, szőlőmust vagy szőlőlé;

v. az 1186/2009/EK rendelet 90. cikkében meghatározott szakmai vásárokra szánt bor és szőlőlé, feltéve, hogy a szóban forgó termékeket újra fel nem használható záróeszközzel ellátott, két litert meg nem haladó űrtartalmú, címkézett tárolóedényekben helyezik el;

vi. tudományos és műszaki kísérletek céljára importált, az v. pontban említettektől eltérő tárolóedényekben elhelyezett, legfeljebb 100 liter mennyiségű bor, szőlőmust és szőlőlé;

vii. a diplomáciai kapcsolatokról szóló 1961. április 18-i bécsi szerződés, a konzuli kapcsolatokról szóló 1963. április 24-i bécsi egyezmény vagy más konzuli egyezmények, illetve a különleges diplomáciai missziókról szóló 1969. december 16-i New York-i egyezmény rendelkezéseivel összhangban importált bor és szőlőlé;

viii. a nemzetközi szállításban részt vevő hajók és repülőgépek fedélzeti árukészletének részét képező borok és szőlőlé;

ix. az Unió területéről származó és ott palackozott, harmadik országokba exportált, majd az Unió vámterületére visszavitt és ott szabad forgalomba bocsátott bor vagy szőlőlé;

b) azoknak az újra fel nem használható záróeszközzel ellátott, 60 litert meg nem haladó űrtartalmú, címkézett tárolóedényekben elhelyezett boroknak az esetében, amelyek az Unió által elfogadott különleges garanciákat kínáló, a VII. melléklet IV. részének A. szakaszában felsorolt országok valamelyikéből származnak, a VI-1 okmánynak az analitikai bizonylatot tartalmazó szakaszát csak a következők tekintetében kell kitölteni:

i. a tényleges alkoholtartalom térfogatszázalékban;

ii. az összes savtartalom;

iii. az összes kéndioxid-tartalom.

22. cikk

A VI-1 okmány és a VI-2 kivonat kiállítására vonatkozó szabályok

(1) A VI-1 okmányt a VII. melléklet I. részében szereplő minta szerinti formanyomtatvány alapján, az ugyanazon mellékletben meghatározott technikai szabályoknak megfelelően kell kiállítani.

Az okmányt alá kell írnia az 51. cikk (1) bekezdésében előírt jegyzékben szereplő valamely illetékes szerv tisztviselőjének, valamint a szóban forgó jegyzékben említett valamely kijelölt szerv vagy hivatal tisztviselőjének.

A termékhez mellékelni kell a VI-1 okmány eredeti példányát és egy másolatát.

A VII. melléklet II. részében szereplő minta alapján kivonat (a továbbiakban: VI-2 kivonat) állítható ki, amely tartalmazza a VI-1 okmányban vagy – amennyiben egy VI-2 kivonat került benyújtásra – a VI-2 kivonatban feltüntetett adatokat, és amelyet valamely uniós vámhivatalnak le kell bélyegeznie. A termékhez mellékelni kell a VI-2 kivonat eredeti példányát és két másolatát.

(2) A VI-1 okmányokat és a VI-2 kivonatokat sorszámmal kell ellátni, amelyet a VI-1 okmányok esetében azon illetékes hatóság ad ki, amelynek tisztviselője az okmányt aláírja, a VI-2 kivonatok esetében pedig a kivonatot lebélyegző vámhivatal.

23. cikk

A VI-1 okmányok és a VI-2 kivonatok használata

A VI-1 okmány eredeti példányát és másolatát, illetve a VI-2 kivonat eredeti példányát és másolatait a tárgyukat képező szállítmány szabad forgalomba bocsátásához szükséges vámalakiságok elvégzésekor át kell adni azon tagállam illetékes hatóságainak, amelyben az említett vámalakiságok elvégzésére sor kerül; ennek során a következőképpen kell eljárni:

a) a vámhatóságok a VI-1 okmány eredeti példányát és másolatát, illetve a VI-2 kivonat eredeti példányát és másolatait egyaránt hátirattal látják el, majd a VI-1 okmány eredeti példányát, illetve a VI-2 kivonat eredeti példányát és egy másolatát visszajuttatják az érintett személynek, a VI-1 okmány másolatát vagy a VI-2 kivonat másolatainak egyikét pedig legalább öt évig megőrzik;

b) ha valamely szállítmányt a szabad forgalomba bocsátás előtt újból fel kell adni, az új feladónak át kell adnia a szállítmányt felügyelő vámhatóságoknak az adott szállítmányra vonatkozó VI-1 okmányt és VI-2 kivonatot, illetve – amennyiben a szállítmányt egy korábban kiállított VI-2 kivonat és egy azt követően kiállított VI-2 kivonat kíséri – a szóban forgó két VI-2 kivonatot.

Amennyiben a VI-1 okmánnyal együtt VI-2 kivonat is benyújtásra kerül, a vámhatóságok meggyőződnek róla, hogy a VI-1 okmányba bejegyzett adatok megegyeznek a VI-2 kivonatba bejegyzett adatokkal. Amennyiben valamely korábban kiállított VI-2 kivonattal együtt egy azt követően kiállított VI-2 kivonat is benyújtásra kerül, a vámhatóságok meggyőződnek róla, hogy a korábban kiállított VI-2 kivonatba bejegyzett adatok megegyeznek a később kiállított VI-2 kivonatba bejegyzett adatokkal, majd lebélyegzik az utóbbit, amely ettől fogva egyenértékű lesz a korábban kiállított VI-2 kivonattal.

A vámhatóságok a VI-1 okmány, illetve a korábban kiállított VI-2 kivonat eredeti példányát és másolatát egyaránt hátirattal látják el.

A vámhatóságok a VI-1 okmány és bármely VI-2 kivonat eredeti példányát visszajuttatják az új feladónak, a másolatokat pedig legalább öt évig megőrzik.

Nem szükséges azonban VI-2 kivonatot kiállítani egy termékszállítmány harmadik országba történő újrakivitele esetén;

c) abban az esetben, ha egy szállítmányt a szabad forgalomba bocsátás előtt megosztanak, az érintett személy a megosztandó szállítmányra vonatkozó VI-1 okmány, illetve korábban kiállított VI-2 kivonat eredeti példányát és másolatát – a későbbiekben az egyes új szállítmányokra vonatkozóan kiállított VI-2 kivonat eredeti példányával és két másolatával együtt – átadja a szóban forgó szállítmány felügyeletét ellátó vámhatóságoknak.

A vámhatóságok meggyőződnek róla, hogy a VI-1 okmányba, illetve a korábban kiállított VI-2 kivonatba bejegyzett adatok megegyeznek a későbbiekben az egyes új szállítmányokra vonatkozóan kiállított VI-2 kivonatba bejegyzett adatokkal. Az adatok egyezése esetén a vámhatóságok az utóbbi kivonatot lebélyegzik, amely ettől fogva egyenértékű lesz a korábban kiállított VI-2 kivonattal, továbbá hátirattal látják el a VI-1 okmány, illetve a korábban kiállított VI-2 kivonat eredeti példányát és másolatát egyaránt. A később kiállított VI-2 kivonat, valamint a VI-1 okmány, illetve a korábban kiállított VI-2 kivonat eredeti példányát visszajuttatják az érintett személynek, az említett okmányok egy-egy másolatát pedig legalább öt évig megőrzik.

24. cikk

A VI-1 okmány használata közvetett behozatal esetén

Azokban az esetekben, amikor egy bort az előállításának helye szerinti harmadik országból (a továbbiakban: származási ország) egy másik harmadik országba (a továbbiakban: exportáló ország) exportáltak az Unióba történő exportálását megelőzően, az érintett borra vonatkozó VI-1 okmány az Unióba való behozatal céljára érvényesnek tekintendő, ha azt az exportáló ország illetékes szervei állították ki, az adott bor tekintetében végzett további analízisek nélkül, a származási ország illetékes szervei által kiállított VI-1 okmány vagy azzal egyenértékű okmány alapján, feltéve, hogy a bort:

a) a származási országban palackozták és címkézték, és ezzel összefüggésben nem történik változás; vagy

b) a származási országból ömlesztett áruként exportálták, és az exportáló országban további feldolgozás nélkül palackozták és címkézték.

Az exportáló ország illetékes szervének az adott ország VI-1 okmányában tanúsítania kell, hogy a szóban forgó bor az első bekezdésben említett borok közé tartozik és megfelel az ott meghatározott feltételeknek.

A VI-1 okmány eredeti példányát vagy hitelesített másolatát, illetve egy azzal egyenértékű, a származási országban kiállított okmányt csatolni kell az exportáló ország VI-1 okmányához.

E cikk alkalmazásában a harmadik országok illetékes szervei az 51. cikk (1) bekezdésében előírt jegyzékben szereplő szervek.

25. cikk

Meghatározott borokkal kapcsolatos igazolásokra vonatkozó külön szabályok

(1) Likőrborok és lepárlásra szánt szeszezett borok esetében a VI-1 okmányok érvényessége csak abban az esetben ismerhető el, ha az 51. cikk (1) bekezdésében előírt jegyzékben szereplő illetékes szervek valamelyike a 14. rovatba bejegyezte a következő megjegyzést:

„az ehhez a borhoz hozzáadott alkohol igazoltan boralkohol”.

(2) A VI-1 okmány felhasználható annak igazolására, hogy az importált bor a TRIPS-megállapodás, a földrajzi árujelzőkre vonatkozó uniós jogszabályok vagy az Unió és a bor származási helye szerinti harmadik ország között létrejött, a földrajzi árujelzők kölcsönös elismeréséről és oltalmáról szóló megállapodás értelmében vett földrajzi árujelzővel rendelkezik.

Ilyen esetben a 14. rovatban fel kell tüntetni a következő megjegyzést:

„az ebben az okmányban szereplő bor igazoltan a(z) […] borvidéken készült, és a származási ország rendelkezéseinek megfelelően a 6. rovatban feltüntetett földrajzi árujelzővel van ellátva”.

(3) Az (1) és a (2) bekezdésben említett, a 14. rovatban szerepeltetendő tanúsítást ki kell egészíteni a következő információkkal:

a) a kiállító illetékes szerv teljes neve és címe;

b) az illetékes szerv tisztviselőjének aláírása;

c) az illetékes szerv bélyegzőjének lenyomata.

26. cikk

Egyszerűsített eljárás

(1) Az Unió által elfogadott különleges garanciákat kínáló, a VII. melléklet IV. részének B. szakaszában felsorolt harmadik országok bortermelői által kiállított VI-1 okmányok az érintett harmadik országok tekintetében az 51. cikk (1) bekezdésében előírt jegyzékben szereplő illetékes szervek és kijelölt szervek vagy hivatalok által kiállított VI-1 okmányoknak minősülnek, feltéve, hogy a bortermelők egyéni engedélyt kaptak a szóban forgó harmadik országok illetékes szerveitől, és azok felügyelete alatt állnak.

(2) Az (1) bekezdésben említett, engedéllyel rendelkező termelők VI-1 okmányokat használnak és állítanak ki, bejegyezve azokba különösen az alábbi adatokat:

a) az 1. rovatba nevüket és címüket, valamint a VII. melléklet IV. részének B. szakaszában felsorolt harmadik országokban érvényes nyilvántartási számukat;

b) a 9. rovatba az engedélyüket kiadó harmadik országbeli illetékes hatóság nevét és címét;

c) a 10. rovatba legalább a 21. cikk b) pontjában előírt adatokat.

A termelők a „tisztviselő neve és beosztása” szavak áthúzása után aláírják a formanyomtatványt a 9. és 10. rovatban az e célra fenntartott helyen.

Az okmányon nem szükséges elhelyezni valamely kijelölt szerv vagy hivatal bélyegzőjének lenyomatát, és ilyen szerv vagy hivatal nevét és címét sem kell megadni.

27. cikk

Elektronikus okmány

(1) A VI-1 okmány helyett elektronikus okmány is használható a borászati termékek azon harmadik országokból történő behozatala esetében, mely országok olyan ellenőrzési rendszert alkalmaznak, amelyet az Unió a második albekezdésnek megfelelően egyenértékűnek ismer el az ugyanazon termékekre vonatkozóan az uniós jogszabályok alapján létrehozott ellenőrzési rendszerrel.

Valamely harmadik ország ellenőrzési rendszere akkor ismerhető el az Unió által ugyanazon termékekre vonatkozóan létrehozott rendszerrel egyenértékűnek, ha legalább az alábbi feltételeknek megfelel:

a) elegendő garanciát nyújt az érintett harmadik ország területén előállított vagy forgalmazott borászati termékek jellege, származása és nyomonkövethetősége tekintetében;

b) hozzáférést biztosít az alkalmazott elektronikus rendszerben tárolt, a gazdasági szereplők, az illetékes szervek és a kijelölt szervek vagy hivatalok nyilvántartására és azonosítására vonatkozó adatokhoz;

c) biztosítja a b) pontban említett adatok kölcsönös igazgatási együttműködés keretében való ellenőrzésének lehetőségét.

Az Unió által a második albekezdésnek megfelelően egyenértékűnek elismert ellenőrzési rendszert alkalmazó harmadik országokat fel kell venni a VII. melléklet IV. részének C. szakaszában szereplő jegyzékbe.

(2) Az (1) bekezdésben előírt elektronikus okmánynak tartalmaznia kell legalább a VI-1 okmány kiállításához szükséges információkat és az exportáló harmadik ország illetékes szervei által vagy felügyelete alatt kiadott egyedi adminisztratív hivatkozási kódot. Az említett kódot fel kell tüntetni az Unió vámterületére történő behozatalhoz szükséges kereskedelmi okmányon.

(3) Az exportáló harmadik ország az áruk szabad forgalomba bocsátásának helye szerinti tagállam illetékes hatóságainak kérésére mindenkor köteles hozzáférést biztosítani az elektronikus okmányhoz vagy az annak kiállításához szükséges adatokhoz. Amennyiben a releváns elektronikus rendszerekhez való hozzáférés nem biztosítható, a szóban forgó adatok papíralapú okmány formájában is igényelhetők.

(4) A 22. cikk (1) bekezdésében említett VI-2 kivonatok számítógépes rendszerek alkalmazásával is kibocsáthatók és használhatók a tagállamok illetékes hatóságai által megállapított részletes szabályoknak megfelelően. Az elektronikus VI-2 kivonat tartalmának a papíralakú kivonat tartalmával azonosnak kell lennie.







V. FEJEZET

BEVÉTELEZÉSI ÉS KIADÁSI NYILVÁNTARTÁS

28. cikk

A bevételezési és kiadási nyilvántartás vezetése

(1) Az 1308/2013/EU rendelet 147. cikkének (2) bekezdésétől eltérve és feltéve, hogy a betárolások, a kitárolások és a készletek a pénzügyi elszámoláshoz használt kereskedelmi okmányok alapján mindenkor ellenőrizhetők, a bevételezési és kiadási nyilvántartás – ebben a fejezetben a továbbiakban: a nyilvántartás – vezetése nem kötelező a következők számára:

a) azok a gazdasági szereplők, akik kizárólag 10 literes vagy annál kisebb névleges űrtartalmú, címkézett, egyszer használatos záróeszközzel ellátott tárolóedényben elhelyezett borászati termékeket tartanak készleten vagy kínálnak eladásra, amennyiben a teljes mennyiség nem haladja meg az 5 litert vagy az 5 kilogrammot a sűrített szőlőmust esetében (függetlenül attól, hogy finomított-e a must vagy sem), illetve a 100 litert minden egyéb termék esetében;

b) azok a gazdasági szereplők, akik csak a telephelyeiken történő fogyasztásra árusítanak italokat;

▼M1

c) kiskereskedők.

▼B

(2) A tagállamok kötelezhetik a készleteket nem tartó kereskedőket a nyilvántartás vezetésére, és ebben az esetben megállapíthatják a vonatkozó szabályokat és eljárásokat.

(3) A tagállamok összeállítják és naprakészen tartják a nyilvántartás vezetésére kötelezett gazdasági szereplők jegyzékét. Amennyiben ilyen jegyzék vagy nyilvántartás más célokra már létezik, e rendelet céljaira is felhasználható.

(4) A nyilvántartást minden egyes vállalkozásra vonatkozóan egyedileg kell vezetni.

Amennyiben több, a termékeket közvetlenül a fogyasztónak értékesítő kiskereskedelmi üzlet ugyanannak a vállalkozásnak a részét képezi, és azokat egy vagy több, ugyancsak az adott vállalkozáshoz tartozó központi raktár látja el, az (1) bekezdés a) pontjának sérelme nélkül a szóban forgó központi raktárak mindegyikének vezetnie kell a nyilvántartást az általa szállított termékekről. A kiskereskedelmi üzletek számára teljesített szállításokat a nyilvántartásba kitárolásként kell bejegyezni.

(5) A nyilvántartást a termékek tárolásának helye szerinti telephelyen kell vezetni.

Ha azonban a betárolások, a kitárolások és a készletek egyéb igazoló okmányok alapján mindenkor ellenőrizhetők a termékek tárolásának tényleges helyén, az illetékes hatóságok engedélyezhetik:

a) a nyilvántartásnak a vállalkozás bejegyzett székhelyén történő vezetését abban az esetben, ha a termékeket egyazon vállalkozás különböző raktáraiban tartják, és ezek a raktárak azonos helyi közigazgatási egységben vagy egymással közvetlenül szomszédos helyi közigazgatási egységekben találhatók;

b) a nyilvántartásnak egy arra szakosodott cég általi vezetését.

29. cikk

A nyilvántartásba bejegyzendő műveletek

(1) A nyilvántartás vezetésére kötelezett gazdasági szereplőknek fel kell tüntetniük az általuk az 1308/2013/EU rendelet 78. cikkének (2) bekezdésében és 80. cikkében, valamint a 606/2009/EK rendelet I.A. és I.D. mellékletében említett követelményekkel és borászati eljárásokkal összhangban végrehajtott borászati eljárásokat, feldolgozási műveleteket és kezeléseket, továbbá az új borászati eljárások kísérleti alkalmazását, ideértve az érintett tagállam által a 606/2009/EK rendelet 4. cikkének megfelelően megadott engedélyre való megfelelő hivatkozást is.

(2) Amennyiben sor kerül az alábbi kezelésekkel kapcsolatos műveletek végrehajtására, azokat az (EU) 2018/274 végrehajtási rendelet 16. és 17. cikkének megfelelően be kell jegyezni a nyilvántartásba, megadva a 30. cikk (2) bekezdésének megfelelően az illetékes hatóságok számára eljuttatott értesítésekre való megfelelő hivatkozásokat is, ha a tagállamok előírják az ilyen értesítések küldését:

a) a bor alkoholtartalmának kiigazítása (a 606/2009/EK rendelet I.A. mellékletének 40. pontja és 10. függeléke), valamint a mustok cukortartalmának csökkentése membránszeparációs művelet útján (a 606/2009/EK rendelet I.A. mellékletének 49. pontja és 16. függeléke);

b) alkoholtartalom-növelés és édesítés (az 1308/2013/EU rendelet VIII. melléklete I. részének A. és B. szakasza; a 606/2009/EK rendelet 11. és 12. cikke, valamint I.D. és II. melléklete);

c) savtartalom-növelés és savtompítás (az 1308/2013/EU rendelet VIII. melléklete I. részének C. és D. szakasza; a 606/2009/EK rendelet 13. cikke, valamint I.A. mellékletének 12., 13., 46., 48. és 50. pontja);

d) kezelés borászati használatra szánt aktív szénnel (a 606/2009/EK rendelet I.A. mellékletének 9. pontja);

e) kezelés kálium-ferrocianiddal (a 606/2009/EK rendelet I.A. mellékletének 26. pontja);

f) kezelés elektrodialízissel vagy kationcserélőkkel a borban lévő borkő kiválásának megakadályozása céljából, illetve kezelés kationcserélőkkel a savtartalom növelése céljából (a 606/2009/EK rendelet I.A. mellékletének 20., 36. és 43. pontja);

g) dimetil-dikarbonát (DMDC) hozzáadása a borhoz (a 606/2009/EK rendelet I.A. mellékletének 34. pontja);

h) tölgyfadarabok használata a bor készítése során (a 606/2009/EK rendelet I.A. mellékletének 38. pontja és 9. függeléke);

i) új borászati eljárások kísérleti célú alkalmazása (a 606/2009/EK rendelet 4. cikke);

j) oldottgáz-kezelés a borban membránkontaktorok alkalmazásával (a 606/2009/EK rendelet I.A. mellékletének 52. pontja);

k) membrántechnológia és aktív szén együttes alkalmazásával végrehajtott kezelés (a 606/2009/EK rendelet I.A. mellékletének 53. pontja);

l) polivinil-imidazol-polivinil-pirrolidon kopolimerek felhasználása (a 606/2009/EK rendelet I.A. mellékletének 54. pontja);

m) ezüst-klorid felhasználása (a 606/2009/EK rendelet I.A. mellékletének 55. pontja).

(3) Amennyiben sor kerül az alábbi különleges műveletek végrehajtására, azokat be kell jegyezni a nyilvántartásba:

a) összekeverés és házasítás a 606/2009/EK rendelet 7. és 8. cikke szerint;

b) palackozás;

c) a pezsgő valamennyi kategóriájának, a gyöngyözőbornak és a szén-dioxid hozzáadásával készült gyöngyözőbornak az előállítása;

d) likőrbor előállítása;

e) sűrített szőlőmust (akár finomított, akár nem) előállítása;

f) lepárlásra szánt szeszezett bor előállítása;

g) bármely más kategóriába tartozó termékké, például ízesített borrá történő feldolgozás.

A palackozás esetében meg kell adni a megtöltött tárolóedények számát és tartalmát.

30. cikk

Nemzeti szabályok

(1) A tagállamok kiegészítő szabályokat fogadhatnak el a következőkkel kapcsolatos nyilvántartási adatokra vonatkozóan:

a) a területükön forgalomba hozandó, a 28. cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett, 10 literes vagy annál kisebb névleges űrtartalmú, címkézett, egyszer használatos záróeszközzel ellátott tárolóedényben elhelyezett termékek;

b) az (EU) 2018/274 végrehajtási rendelet 14. cikke (1) bekezdésének a) pontjában említett egyes termékkategóriák;

c) a 29. cikkben említett egyes műveletek.

A tagállamok előírhatják külön nyilvántartás vezetését, illetve a meglévő nyilvántartás kiigazítását is.

(2) Azon kötelezettség sérelme nélkül, amely szerint az alkoholtartalom kiigazítására, az alkoholtartalom-növelésre, a savtartalom-növelésre és a savtompításra irányuló, a 29. cikk (2) bekezdésének a), b) és c) pontjában említett műveletekre vonatkozó adatokat minden ilyen művelet esetében be kell jegyezni a nyilvántartásba, a tagállamok megkövetelhetik az érintett műveleteket a területükön végrehajtó gazdasági szereplőktől, hogy bizonyos határidőn belül értesítsék illetékes hatóságaikat vagy szerveiket a szóban forgó műveletekről azt követően – illetve az alkoholtartalom-növelésre irányuló műveletek esetében azelőtt –, hogy azokat végrehajtják.

Az első albekezdésben említett értesítés megtétele nem kötelező azon borászati termékek esetében, amelyeket a tagállamok illetékes ellenőrző hatóságai az összes tételre kiterjedő rendszeres analitikai ellenőrzésnek vetnek alá.







VI. FEJEZET

JELENTÉSEK

31. cikk

Termelési jelentések

(1) Az 1308/2013/EU rendelet 145. cikkének (1) bekezdésével összhangban naprakész szőlőkataszter vezetésére kötelezett tagállamokban letelepedett termelőknek minden évben termelési jelentést kell benyújtaniuk a letelepedés helye szerinti tagállam illetékes hatóságaihoz az általuk az adott borászati évben a szóban forgó tagállamban folytatott termelésről.

Azok a tagállamok, amelyek a bejelentők, a bejelentett termelés és az érintett szőlőparcellák közötti kapcsolatok megállapítását lehetővé tévő, évente aktualizált szőlőkatasztert hoztak létre, mentesíthetik a termelőket az (EU) 2018/274 végrehajtási rendelet 22. cikke (2) bekezdésének e) pontjában említett információk bejelentésére vonatkozó kötelezettség alól. Az ilyen esetekben a tagállamok illetékes hatóságai maguk töltik ki a jelentéseket, a szőlőkataszterben szereplő adatok alapján tüntetve fel a területet.

(2) Azok a szüretelő termelők, akik egy vagy több szövetkezeti pincészethez vagy termelői csoporthoz tartoznak, illetve társult viszonyban állnak egy vagy több ilyen pincészettel vagy csoporttal, és teljes szőlőtermésüket leszállították az adott pincészeteknek vagy csoportoknak, de fenntartják a jogot, hogy saját családjuk általi fogyasztás céljára legfeljebb 10 hektoliteres bormennyiséget állítsanak elő, mentesítendők a termelési jelentés benyújtására vonatkozó kötelezettség alól, feltéve, hogy az érintett szövetkezeti pincészetek vagy termelői csoportok kötelesek termelési jelentést benyújtani.

(3) Azok a tagállamok, amelyek az 1308/2013/EU rendelet 145. cikkének (1) bekezdése értelmében nem kötelesek naprakész szőlőkatasztert vezetni, előírhatják a területükön letelepedett termelők számára, hogy nyújtsák be az (1) bekezdésben említett termelési jelentést.

Ebben az esetben a (2) bekezdés értelemszerűen alkalmazandó.

32. cikk

Készletjelentések

(1) Az 1308/2013/EU rendelet 145. cikkének (1) bekezdésével összhangban naprakész szőlőkataszter vezetésére kötelezett tagállamokban készleteket tartó termelőknek, feldolgozóknak, palackozóknak és kereskedőknek minden évben készletjelentést kell benyújtaniuk az adott tagállam illetékes hatóságához az általuk július 31-én készleten tartott borról és mustról.

(2) Azok a tagállamok, amelyek az 1308/2013/EU rendelet 145. cikkének (1) bekezdése értelmében nem kötelesek naprakész szőlőkatasztert vezetni, előírhatják a területükön letelepedett termelők, feldolgozók, palackozók és kereskedők számára, hogy nyújtsák be az (1) bekezdésben említett készletjelentést.

33. cikk

Szüreti jelentések

A tagállamok előírhatják valamennyi szüretelő termelő vagy azoknak egy objektív és megkülönböztetésmentes kritériumok alapján kiválasztott része számára, hogy szüreti jelentést nyújtsanak be az illetékes hatóságoknak azon borászati évre vonatkozóan, amelyben a szüretre sor került.

34. cikk

Kezelési és értékesítési jelentések

(1) A tagállamok előírhatják, hogy azoknak a szüretelő termelőknek, termelőknek és szőlőt, szőlőlét és mustot értékesítő kereskedőknek, akik a termelési és a szüreti jelentések benyújtására vonatkozóan az (EU) 2018/274 végrehajtási rendelet 22. és 24.cikkében meghatározott időpontokat megelőzően borkészítésre szánt borászati termékeket kezeltek vagy értékesítettek, kezelési, illetve értékesítési jelentést kell benyújtaniuk az illetékes hatóságoknak azon borászati évre vonatkozóan, amelyben a kezelésre vagy az értékesítésre sor került.

(2) Amennyiben a tagállamok előírják az (1) bekezdés szerinti kezelési vagy értékesítési jelentés benyújtását a szüretelő termelők számára, azok a szüretelő termelők, akik egy vagy több szövetkezeti pincészethez vagy termelői csoporthoz tartoznak, illetve társult viszonyban állnak egy vagy több ilyen pincészettel vagy csoporttal, és teljes szőlőtermésüket leszállították az adott pincészeteknek vagy termelői csoportoknak, de fenntartják a jogot, hogy saját családjuk általi fogyasztás céljára legfeljebb 10 hektoliteres bormennyiséget állítsanak elő, mentesítendők a szóban forgó jelentés benyújtására vonatkozó kötelezettség alól, feltéve, hogy az érintett szövetkezeti pincészetek vagy termelői csoportok kötelesek az (1) bekezdés szerinti kezelési vagy értékesítési jelentést benyújtani.

35. cikk

Közös rendelkezések

A tagállamok átfogóbb információk szolgáltatását is előírhatják a szőlőkataszter, valamint a termelési és a készletjelentések tekintetében.

A tagállamok bármely gazdasági szereplőt mentesíthetnek a 31. és a 32. cikkben előírt jelentések benyújtására vonatkozó kötelezettség alól azon borászati évek tekintetében, amelyekben nem folyt termelés vagy semennyi termék nem maradt készleten.







VII. FEJEZET

ELLENŐRZÉSEK, ILLETÉKES HATÓSÁGOK, KÖLCSÖNÖS SEGÍTSÉGNYÚJTÁS ÉS SZANKCIÓK







I. SZAKASZ

ELLENŐRZÉSEK, ILLETÉKES HATÓSÁGOK, KAPCSOLATTARTÓ SZERVEK ÉS KÖLCSÖNÖS SEGÍTSÉGNYÚJTÁS

36. cikk

Általános elvek

(1) A tagállamok rendelkeznek a szőlőtelepítésekre vonatkozó engedélyezési rendszerre, a szőlőkataszterre, a kísérőokmányokra és a kapcsolódó tanúsításra, a borbehozatalra, a bevételezési és kiadási nyilvántartásra és a kötelező bejelentésekre vonatkozó, a szóban forgó ágazat tekintetében az 1308/2013/EU rendelet 90. cikkében, II. része I. címének III. fejezetében és ugyanazon része II. címe II. fejezetének 2. szakaszában, valamint az e rendeletben megállapított szabályok megfelelő alkalmazásának biztosításához szükséges ellenőrzésekről. A tagállamok gondoskodnak a hatékony és kockázatalapú hatósági ellenőrzések rendszerének létrehozásáról.

(2) Az illetékes hatóságok a hatósági ellenőrzéseket az (EU) 2017/625 európai parlamenti és tanácsi rendeletben ( 5 ) megállapított általános elveknek megfelelően, az e rendeletben és az (EU) 2018/274 végrehajtási rendelet VI. fejezetében foglalt rendelkezések sérelme nélkül hajtják végre.

Az 1306/2013/EU rendelet 59. cikke értelemszerűen alkalmazandó a szőlőtelepítésekre vonatkozó engedélyezési rendszerre.

(3) Az (1) és a (2) bekezdés értelemszerűen alkalmazandó az 1308/2013/EU rendelet II. része II. címe I. fejezetének 2. szakaszában szabályozott OEM-mel vagy OFJ-vel ellátott borászati termékeknek a vonatkozó termékleírásban foglalt követelményeknek való megfelelésével kapcsolatos ellenőrzésekre.

37. cikk

Az ellenőrzésekre vonatkozó közös rendelkezések

(1) Az ellenőrzéseket a termelés helye szerinti tagállamban kell végezni, de ez nem zárja ki a feladás szerinti tagállamban véletlenszerűen vagy kockázatelemzés alapján végzett ellenőrzéseket.

A mintavétel útján végzett ellenőrzések esetében az ellenőrzések számát, jellegét és gyakoriságát úgy kell meghatározni, hogy azok reprezentatívak legyenek a tagállam teljes területére nézve és – adott esetben – megfeleljenek a borászati termékek megtermelt, értékesített vagy értékesítés céljából tartott mennyiségének.

(2) Az (1) bekezdésben említett ellenőrzéseknek adminisztratív ellenőrzésekből és – adott esetben – helyszíni ellenőrzésekből kell állniuk.

Az adminisztratív ellenőrzéseknek szükség szerint keresztellenőrzéseket – többek között az 1306/2013/EU rendelet V. címének II. fejezetében előírt integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer adataival való összevetést – is magukban kell foglalniuk.

A helyszíni ellenőrzéseket előzetes bejelentés nélkül kell végrehajtani. A szükséges minimumra szorítkozó előzetes értesítés azonban küldhető, feltéve, hogy ez az ellenőrzés célját nem veszélyezteti. Ilyen értesítés – a kellően indokolt esetek vagy olyan intézkedések kivételével, amelyeknél szisztematikus helyszíni ellenőrzésekre kerül sor – legfeljebb 48 órával korábban küldhető. A helyszíni ellenőrzéseket a termelők köréből kockázatelemzés alapján vett, megfelelő százalékos arányt képviselő mintán kell elvégezni. Minden helyszíni ellenőrzésről kontrolljelentést kell készíteni, amely lehetővé teszi az elvégzett ellenőrzések részleteinek felülvizsgálatát.

(3) A szőlőkataszter tekintetében a tagállamok ellenőrzik, hogy a III. és a IV. mellékletben előírt, a szőlőtermelőkre és a termelésre vonatkozó akták szerinti strukturális helyzet megfelel-e a tényleges helyzetnek az egyes szőlőtermelők és valamennyi, a 31. cikkben meghatározott termelési jelentés benyújtására kötelezett természetes vagy jogi személy, illetve ilyen személyekből álló csoport vonatkozásában. Az ellenőrzés alapján az aktákat ki kell igazítani.

(4) A harmadik országokból származó borokat és borászati termékeket az Unió területére való belépésük helye szerinti tagállamban, a VI-1 okmány alapján kell ellenőrizni.

38. cikk

Az ellenőrzéseknek alávetett személyek

(1) Azok a természetes vagy jogi személyek, valamint az ilyen személyek azon csoportjai, akiknek, illetve amelyeknek a szakmai tevékenysége az e rendeletben említett ellenőrzések tárgyát képezi, az ilyen ellenőrzéseket nem akadályozhatják, sőt mindenkor kötelesek azokat elősegíteni.

(2) Azok a gazdasági szereplők, akiktől valamely illetékes hatóság tisztviselői mintákat vesznek:

a) a mintavételt semmilyen módon nem akadályozhatják; valamint

b) minden, az e rendelet és az (EU) 2018/274 végrehajtási rendelet alapján megkövetelt információt kötelesek megadni az említett tisztviselőknek.

39. cikk

Az izotóp adatok analitikai adatbankja

Az Európai Borágazati Ellenőrzési Referenciaközpont a tagállamok kijelölt laboratóriumai által bejelentett adatok alapján vezeti és naprakészen tartja az izotóp adatok uniós szintű analitikai adatbankját. A szóban forgó adatokat a borászati termékek összetevőjét alkotó etanol és víz harmonizált izotópos elemzése útján kell nyerni, és azoknak a forgalmazás minden szakaszában lehetővé kell tenniük a megfelelő ellenőrzések elvégzését, összhangban az 1308/2013/EU rendelet 80. cikkének (5) bekezdése szerinti analitikai módszerekkel, valamint az (EU) 2018/274 végrehajtási rendelet 27., 28. és 29. cikkében megállapított szabályokkal és eljárásokkal.

40. cikk

Illetékes hatóságok és kapcsolattartó szervek

A tagállamok kijelölik a 37. cikkben említett ellenőrzések elvégzéséért felelős illetékes hatóságokat. E hatóságoknak az említett ellenőrzések elvégzéséhez elegendő létszámú, megfelelő szakképzettséggel és tapasztalattal bíró személyzettel kell rendelkezniük.

Amennyiben valamely tagállam több illetékes hatóságot is kijelöl a borágazatra vonatkozó szabályoknak való megfelelés ellenőrzésére, meghatározza konkrét felelősségi körüket, és koordinálja munkájukat.

Minden tagállam kijelöl egy kapcsolattartó szervet, amely felelős a Bizottsággal, a többi tagállam kapcsolattartó szerveivel és a harmadik országokkal való kapcsolattartásért, valamint fogadja és továbbítja az igazgatási segítségnyújtás iránti kéréseket.

41. cikk

A tisztviselők hatásköre

Minden egyes tagállam megtesz minden olyan intézkedést, amellyel megkönnyíthető az illetékes hatóságai tisztviselőinek munkája. Gondoskodik arról, hogy az említett tisztviselők és adott esetben az általa e célra engedélyezett egyéb szervek tisztviselői:

a) hozzáférést kapjanak a szőlőültetvényekhez, a borászati termékek készítésének, tárolásának és feldolgozásának helyszínéül szolgáló létesítményekhez, valamint az ilyen termékeket szállító járművekhez;

b) hozzáférést kapjanak minden olyan kereskedelmi létesítményhez, raktárhoz és járműhöz, amelynek tulajdonosa értékesítés, forgalmazás vagy szállítás céljából borászati termékeket vagy a borágazatban való felhasználásra alkalmas termékeket tárol;

c) elvégezhessék a borászati termékek és az ilyen termékek előállításához felhasználható anyagok és termékek leltározását;

d) mintát vehessenek a borászati termékekből, az ilyen termékek előállításához felhasználható anyagokból és termékekből, valamint az értékesítés, forgalmazás vagy szállítás céljából tárolt termékekből;

e) megvizsgálhassák a számviteli adatokat és az ellenőrzéshez szükséges egyéb dokumentumokat, és azokról másolatokat, illetve kivonatokat készíthessenek;

f) megfelelő védelmi intézkedéseket tehessenek a borászati termékek vagy az ilyen termékek előállításához való felhasználásra szánt termékek előállításával, tárolásával, szállításával, leírásával, kiszerelésével és forgalmazásával kapcsolatban, ha okkal feltételezhető, hogy súlyosan megsértették az uniós jogszabályokat, különösen, ha hamisítás történt, vagy ha egészségkárosodás veszélye áll fenn.

42. cikk

Az ellenőrzések összehangolása és az információkhoz való hozzáférés

A 10. cikkben előírt kísérőokmányok használatával bonyolított szállításokra vonatkozó ellenőrzések tekintetében a 40. cikkben említett illetékes hatóságok számára hozzáférést kell biztosítani a 2008/118/EK irányelv 21. cikkében említett számítógépes rendszerben tárolt információkhoz, valamint az említett irányelv IV. fejezetében megállapított rendelkezéseknek megfelelően szállított borászati termékek mozgatásával kapcsolatos információkhoz.

Ezenkívül az említett illetékes hatóságok számára hozzáférést kell biztosítani az első bekezdésben említettektől eltérő borászati termékek szállításának ellenőrzésére létrehozott információs rendszerekben tárolt információkhoz is.

Az első és a második bekezdésnek megfelelően szerzett információk kizárólag e rendelet alkalmazása céljából használhatók fel.

43. cikk

Kölcsönös segítségnyújtás

(1) Amikor valamely tagállam illetékes hatósága ellenőrzéseket végez az adott tagállam területén, információkat kérhet bármely, feltételezhetően közvetlenül vagy közvetve érintett másik tagállam illetékes hatóságától. Az ilyen kéréseket a 40. cikk harmadik bekezdésében előírt kapcsolattartó szerveken keresztül kell továbbítani, és a kért segítséget kellő időben meg kell adni.

A Bizottságot értesíteni kell minden olyan esetben, amikor az első albekezdésben említett ellenőrzések tárgyát képező termék harmadik országból származik, és ha az adott termék forgalmazása más tagállamok konkrét érdekeit érintheti.

A megkeresett hatóságnak meg kell adnia minden olyan információt, amelyre a megkereső hatóságnak szüksége lehet feladatai elvégzéséhez.

(2) A megkeresett hatóságnak a megkereső hatóság indokolással ellátott kérésére ellenőrzéseket kell végeznie a kérelemben ismertetett célok elérése érdekében, illetve meg kell tennie az ilyen ellenőrzések elvégzésének biztosításához szükséges lépéseket.

A megkeresett hatóságnak úgy kell eljárnia, mintha a saját nevében intézkedne.

(3) A megkereső hatóság a megkeresett hatósággal egyetértésben tisztviselőket jelölhet ki a következő feladatok ellátására:

a) információk szerzése a megkeresett hatóság székhelye szerinti tagállam illetékes hatóságának helyiségeiben az 1308/2013/EU rendelet, e rendelet és az (EU) 2018/274 végrehajtási rendelet borászati termékek szempontjából releváns rendelkezéseinek alkalmazására és az ezzel kapcsolatos ellenőrzésekre vonatkozóan, ideértve másolatok készítését szállítási és egyéb okmányokról, valamint a nyilvántartások kivonatolását;

b) vagy jelenlét a (2) bekezdés alapján kért ellenőrzések során, ha erről a megkeresett hatóság az ellenőrzések megkezdése előtt kellő időben tájékoztatást kap.

Az első albekezdés a) pontjában említett másolatok csak a megkeresett hatóság beleegyezésével készíthetők.

(4) A megkeresett hatóság tagállamának területén végzett ellenőrzésekért mindenkor e hatóság tisztviselői a felelősek.

(5) A megkereső hatóság tisztviselői:

a) írásos meghatalmazással rendelkeznek, amely igazolja személyazonosságukat és hivatali beosztásukat;

b) a megkeresett hatóság tagállama által a saját tisztviselői ellenőrzési tevékenységére vonatkozó korlátozások sérelme nélkül rendelkeznek a következőkkel:

i. a 41. cikk a) és b) pontjában előírt hozzáférési jogok;

ii. a megkeresett hatóság tisztviselői által a 41. cikk c) és e) pontja alapján elvégzett ellenőrzések eredményeinek megismeréséhez való jog.

(6) A minták gyűjtésének, kezelésének és továbbításának, valamint az ellenőrzési célból végzett laboratóriumi és érzékszervi vizsgálatoknak a költségeit azon tagállam illetékes hatósága viseli, amely a mintavételt kérte. E költségeket az abban a tagállamban érvényes díjszabás szerint kell kiszámítani, amelynek a területén a műveleteket végrehajtják.

44. cikk

Bizonyító erő

A valamely tagállam illetékes hatóságának tisztviselői által e szakasz alkalmazásában tett megállapításokra a többi tagállam illetékes hatóságai is hivatkozhatnak, és e megállapításokat a nemzeti illetékes hatóságok megállapításaival egyenértékűnek kell tekinteni.

45. cikk

A meg nem felelés gyanújáról szóló értesítés

Amennyiben egy tagállam illetékes hatósága okkal feltételezi vagy tudomást szerez arról, hogy valamely borászati termék nem felel meg az 1308/2013/EU rendelet borászati termékekre vonatkozó rendelkezéseinek, illetve az e rendeletben és az (EU) 2018/274 végrehajtási rendeletben megállapított szabályoknak, vagy hogy a szóban forgó terméket csalárd módon állították elő vagy forgalmazták, az adott tagállam kapcsolattartó szerve haladéktalanul értesíti minden olyan tagállam kapcsolattartó szervét, amely esetében az említett szabályoknak való meg nem felelés konkrét érdekeket érint és ebből kifolyólag közigazgatási intézkedések vagy jogi lépések megtételét teszi szükségessé.

Amennyiben valamely tagállam illetékes hatóságai megállapítják vagy gyanítják, hogy bizonyos borászati termékekkel olyan csalást követtek el, amely feltételezhetően egészségügyi kockázatot jelent a fogyasztókra nézve, illetve hogy bizonyos borászati termékek nem felelnek meg az 1308/2013/EU rendelet 80. vagy 90. cikkének, az adott tagállam kapcsolattartó szerve a Bizottság által létrehozott információs rendszeren keresztül haladéktalanul tájékoztatja a Bizottságot és a többi tagállam kapcsolattartó szerveit, valamint – adott esetben – az érintett harmadik országok kapcsolattartó szervét.







II. SZAKASZ

SZANKCIÓK

46. cikk

Az engedély nélküli telepítések miatti szankciók és a kapcsolódó költségek visszatéríttetése

A tagállamok pénzbüntetést vetnek ki azokra a termelőkre, akik nem teljesítik az 1308/2013/EU rendelet 71. cikkének (1) bekezdésében meghatározott kötelezettséget.

A pénzbüntetés minimális összegét a következők szerint kell megállapítani:

a) hektáronként 6 000 EUR, ha a termelő az engedély nélkül telepített szőlőültetvény teljes egészét kivágja az 1308/2013/EU rendelet 71. cikkének (2) bekezdésében említett, azon időponttól számított négy hónapos időszakon belül, amikor őt a szabálytalanságról értesítik;

b) hektáronként 12 000 EUR, ha a termelő az engedély nélkül telepített szőlőültetvény teljes egészének kivágását a négy hónapos időszak lejártától számított első évben végzi el;

c) hektáronként 20 000 EUR, ha a termelő az engedély nélkül telepített szőlőültetvény teljes egészének kivágását a négy hónapos időszak lejártától számított első év végét követően végzi el.

Amennyiben az érintett szőlőültetvények területéről befolyó éves jövedelem hektáronkénti becsült összege meghaladja a 6 000 EUR-t, a tagállamok az adott terület hektáronkénti becsült átlagos éves jövedelmével arányosan növelhetik a második albekezdésben meghatározott minimális összegeket.

Ha a tagállam saját költségére gondoskodik az engedély nélkül telepített ültetvény kivágásáról, az 1308/2013/EU rendelet 71. cikkének (2) bekezdése értelmében a termelőre háruló kapcsolódó költségeket objektív módon, a munkaerővel, a gépek használatával és a szállítással összefüggő költségeket, valamint az egyéb felmerülő költségeket figyelembe véve kell kiszámítani. E költségeket hozzá kell adni a kiszabandó büntetés összegéhez.

47. cikk

A kísérőokmányokkal és a VI-1 okmányokkal kapcsolatban egyes uniós szabályok be nem tartása miatt kiszabott szankciók

(1) A 10., a 11. és a 12. cikk alkalmazása felfüggeszthető a 8. cikk (1) bekezdésében említett gazdasági szereplők tekintetében, amennyiben valamely tagállam illetékes hatóságai megállapítják vagy gyanítják, hogy bizonyos borászati termékekkel olyan csalást követtek el, amely feltételezhetően egészségügyi kockázatot jelent a fogyasztókra nézve, illetve hogy bizonyos borászati termékek nem felelnek meg az 1308/2013/EU rendelet 80. vagy 90. cikkének.

(2) A 26. és a 27. cikk alkalmazása felfüggeszthető az importált borok tekintetében az e cikk (1) bekezdésében foglaltak szerint tett megállapítás vagy felmerült gyanú esetében.

48. cikk

A bevételezési és kiadási nyilvántartás vezetésére, a jelentések benyújtására, illetve az értesítések küldésére vonatkozó kötelezettségek teljesítésének elmulasztása miatt kiszabott szankciók

(1) Azokat a bevételezési és kiadási nyilvántartás vezetésére, termelési, készlet- vagy szüreti jelentés benyújtására, illetve az illetékes hatóságoknak a 30. cikk (2) bekezdésében említett műveletekről történő értesítésére kötelezett gazdasági szereplőket, akik nem vezetnek ilyen nyilvántartást, nem nyújtanak be ilyen jelentést az (EU) 2018/274 végrehajtási rendelet 22., 23. és 24. cikkében említett időpontokig, illetve nem küldenek ilyen értesítést a tagállamok által e rendelet 30. cikkének (2) bekezdése szerint meghatározott időpontig, közigazgatási szankciókkal kell sújtani.

(2) Az (1) bekezdésben említett szankciók egy meghatározott összeg megfizetését jelentik, és azokat a tagállamoknak a termékek értéke, valamint a csalásból eredő becsült pénzügyi haszon vagy gazdasági kár alapján kell megállapítaniuk és alkalmazniuk.

(3) A jelentéseknek az (1) bekezdésben említett időpontokig történő benyújtására vonatkozó kötelezettség súlyos vagy ismételt megszegése esetén az érintett gazdasági szereplő a szóban forgó pénzügyi évben vagy az azt követő pénzügyi évben nem részesülhet az 1308/2013/EU rendelet 47. és 50. cikkében előírt támogatásokból, figyelemmel az alábbiakra is:

a) az (EU) 2018/274 végrehajtási rendelet 22., 23. és 24. cikkében említett időpontok legfeljebb 15 munkanappal történő túllépése esetén csupán az e cikk (2) bekezdésében említett közigazgatási szankciók alkalmazandók;

b) amennyiben az (1) bekezdésben említett jelentésekben szereplő információkat a tagállamok illetékes hatóságai hiányosnak vagy pontatlannak ítélik, és ha a hiányzó vagy pontatlan információ ismerete elengedhetetlen az 1308/2013/EU rendelet 47. és 50. cikkében előírt támogatási intézkedések megfelelő alkalmazásához, a kifizetendő támogatást arányosan csökkenteni kell az illetékes hatóság által az elkövetett kötelezettségszegés súlyosságának függvényében megállapított összeggel.

49. cikk

Rendkívüli körülmények és nyilvánvaló hibák

(1) Az e rendeletben előírt szankciók nem szabandók ki az 1306/2013/EU rendelet 2. cikkének (2) bekezdése értelmében vett rendkívüli körülmények fennállása esetén.

(2) A tagállamokhoz e rendelet alapján benyújtott bármely tájékoztatás, igény vagy kérelem a benyújtás után bármikor kiigazítható, ha e kiigazítás az illetékes hatóság által felismert nyilvánvaló hibához kapcsolódik.







VIII. FEJEZET

ÉRTESÍTÉSEK

50. cikk

A közlendő információk jellege és típusa

(1) A tagállamok értesítik a Bizottságot a következőkről:

a) az általuk az 1308/2013/EU rendelet 120. cikke (2) bekezdésének a) pontja, e rendelet és az (EU) 2018/274 végrehajtási rendelet alapján elfogadott törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezések;

b) a hivatalos analízisek, a közigazgatási tanúsítási folyamat, valamint a nyilvántartásokra és a kísérőokmányokra vonatkozó ellenőrzések elvégzéséért felelős illetékes szervek neve és címe;

c) a szőlőtelepítési engedélyek megadásáért felelős illetékes hatóságok, valamint a szőlőkataszter vezetéséért és aktualizálásáért, továbbá a termelési potenciálra vonatkozó, naprakésszé tett jegyzék benyújtásáért felelős illetékes hatóságok neve és címe;

d) a II. melléklet H. szakasza első bekezdésének 1. és 2. pontjában említett küszöbértékek;

e) a VII. fejezet végrehajtása céljából általuk meghozott intézkedések, amennyiben az ezen intézkedésekről küldött értesítések lényegesek a tagállamok közötti együttműködés szempontjából, valamint az általuk kijelölt kapcsolattartó szerv neve és címe;

f) az általuk a 10. cikk (1) bekezdése első albekezdése a) pontjának iii. alpontjában és ugyanezen albekezdés b) pontjában említett kísérőokmányok kiállítása tekintetében alkalmazott feltételek;

g) az 1308/2013/EU rendelet 81. cikkének és 120 cikke (2) bekezdése b) pontjának alkalmazása által érintett borszőlőfajták.

(2) A tagállamok értesítik a Bizottságot a neki az (1) bekezdésnek megfelelően bejelentett illetékes hatóságok és kapcsolattartó szervek nevében és címében bekövetkező bárminemű változásról.

(3) Az (1) bekezdés szerinti értesítést az (EU) 2018/274 végrehajtási rendelet 34. cikkének megfelelően kell megküldeni.

51. cikk

A bejelentett információk közzététele

(1) A Bizottság a harmadik országok illetékes hatóságaitól érkező értesítések alapján összeállítja és naprakészen tartja az alábbi információkat tartalmazó jegyzékeket:

a) a termék származási országában működő, a VI-1 okmányok kibocsátásáért felelős illetékes szervek neve és címe;

b) a VI-1 okmányok analitikai bizonylatot tartalmazó szakaszának kitöltésére a származási ország által kijelölt szervek vagy hivatalok, illetve – ha a származási országban nincs ilyen – egy, a termék származási országán kívül található, az említett célra már engedélyezett laboratórium neve és címe;

c) azon bortermelők és feldolgozók neve, címe és hivatalos nyilvántartási száma, amelyek számára a termék származási országa engedélyezte VI-1 okmányok kiállítását;

d) az egyes harmadik országokban kijelölt, az igazgatási segítségnyújtás iránti kérések fogadásáért és továbbításáért, valamint az adott országnak a Bizottság és a tagállamok felé történő képviseletéért felelős egyetlen kapcsolattartó szerv neve és címe.

(2) A Bizottság közzéteszi az 50. cikk (1) bekezdésének b) és c) pontjában említett illetékes hatóságok nevét és címét, a termelési potenciálra vonatkozó, az 50. cikk (1) bekezdésének c) pontjában említett információkat, az 50. cikk (1) bekezdésének e) pontjában említett kapcsolattartó szervek nevét és címét, az 50. cikk (1) bekezdésének g) pontjában említett borszőlőfajtákat, valamint az e cikk (1) bekezdésében említett jegyzékeket.







IX. FEJEZET

MÓDOSÍTÁSOK, HATÁLYON KÍVÜL HELYEZÉS, ÁTMENETI ÉS ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK

52. cikk

Az 555/2008/EK rendelet módosításai

Az 555/2008/EK rendelet a következőképpen módosul:

1. az 1., a 21., a 22. és a 23., a 38–54., a 74., a 83–95a. és a 98–102. cikket el kell hagyni;

2. a IX–XIII. és a XVI–XXI. mellékletet el kell hagyni.

53. cikk

A 606/2009/EK rendelet módosításai

A 606/2009/EK rendelet a következőképpen módosul:

1. a 12. és a 13. cikket el kell hagyni;

2. a szöveg a következő 14a. és 14b. cikkel egészül ki:

„14a. cikk

A melléktermékek százalékos arányban kifejezett minimális alkoholtartalmának megállapítása

(1) A tagállamok az 1308/2013/EU rendelet VIII. melléklete II. része D. szakaszának 1. pontját figyelembe véve meghatározzák azt a százalékos arányban kifejezett minimális alkoholmennyiséget, amelyet a mellékterméknek az előállított bor alkoholtartalmához viszonyítva a bortól való elválasztását követően tartalmaznia kell. A tagállamok a szóban forgó, százalékos arányban kifejezett minimális alkoholtartalmat objektív és megkülönböztetésmentes kritériumok alapján modulálhatják.

(2) Amennyiben a tagállamok által az (1) bekezdés alapján meghatározott megfelelő százalékos arányt nem sikerül elérni, az érintett termelőnek a saját maga által termelt borból le kell szállítania egy akkora mennyiséget, amely megfelel a minimális százalékos arány eléréséhez szükséges mennyiségnek.

(3) A melléktermékek alkoholtartalmának az előállított bor alkoholtartalmához viszonyítva történő meghatározása céljából a térfogatszázalékban kifejezett természetes alkoholtartalomnak a különböző szőlőtermő övezetekre vonatkozó szabványos értéke a következő:

a) 8,0 % az A. övezetben;

b) 8,5 % a B. övezetben;

c) 9,0 % a C. I. övezetben;

d) 9,5 % a C. II. övezetben;

e) 10,0 % a C. III. övezetben.

14b. cikk

A melléktermékek elhelyezése

(1) A termelőknek a tagállamok illetékes hatóságainak felügyelete alatt, az (EU) 2018/273 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet ( *1 ) 9. cikke (1) bekezdésének b) pontjában, illetve az (EU) 2018/274 bizottsági végrehajtási rendelet ( *2 ) 14. cikke (1) bekezdése b) pontjának vii. alpontjában és 18. cikkében a szállításra és a nyilvántartásra vonatkozóan megállapított követelmények figyelembevételével ki kell vonniuk a piacról a borkészítés vagy a szőlő bármely egyéb célból történő feldolgozása során keletkező melléktermékeket.

(2) A kivonást késedelem nélkül, de legkésőbb a melléktermékek keletkezésének ideje szerinti borászati év végén végre kell hajtani, tiszteletben tartva az alkalmazandó uniós jogszabályokat, különös tekintettel a környezet védelmét szolgáló rendelkezésekre.

(3) A tagállamok határozhatnak úgy, hogy azok a termelők, akik a szóban forgó borászati évben telephelyükön nem termelnek 50 hektoliternél több bort vagy mustot, nem kötelesek kivonni melléktermékeiket a piacról.

(4) A termelők az elhelyezésre vonatkozó kötelezettségüket a borkészítésből vagy a szőlő bármely egyéb célból történő feldolgozásából származó melléktermékek egészének vagy egy részének a tekintetében teljesíthetik a melléktermékek lepárlásra történő beszállításával is. A melléktermékek ily módon történő elhelyezését a tagállam illetékes hatóságának tanúsítania kell.

(5) A tagállamok határozhatnak úgy, hogy a borkészítésből vagy a szőlő bármely egyéb célból történő feldolgozásából származó melléktermékek összességének vagy egy részének lepárlásra történő beszállítását objektív és megkülönböztetésmentes kritériumok alapján kötelezővé teszik a területükön működő valamennyi termelő vagy azok egy része számára.

54. cikk

A 607/2009/EK rendelet módosítása

A 607/2009/EK rendelet 63. cikkét el kell hagyni.

55. cikk

Hatályon kívül helyezés

A 436/2009/EK rendelet és az (EU) 2015/560 felhatalmazáson alapuló rendelet hatályát veszti.

56. cikk

Hatálybalépés

Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.

Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.









I. MELLÉKLET

AZ 1308/2013/EU RENDELET 64. CIKKE (1) BEKEZDÉSÉNEK c) PONTJÁBAN SZEREPLŐ JOGOSULTSÁGI KRITÉRIUMRA ÉS AZ E RENDELET 4. CIKKÉNEK (1) BEKEZDÉSÉBEN EMLÍTETT TOVÁBBI KRITÉRIUMRA VONATKOZÓ SZABÁLYOK

A. Az 1308/2013/EU rendelet 64. cikke (1) bekezdésének c) pontjában említett kritérium

Az 1308/2013/EU rendelet 64. cikke (1) bekezdésének c) pontjában említett kritérium akkor minősül teljesítettnek, ha fennáll az alábbi feltételek valamelyike:

1. az újonnan betelepítendő terület(ek) az érintett területhez kapcsolódó konkrét oltalom alatt álló eredetmegjelöléssel (a továbbiakban: OEM) ellátott borok termelésére fog(nak) szolgálni; vagy

2. ha az újonnan betelepítendő terület(ek) nem a szóban forgó konkrét OEM-mel ellátott borok termelésére fog(nak) szolgálni, a kérelmező kötelezettséget vállal a következőkre:

a) az újonnan betelepített terület(ek)en termesztett szőlőt nem használja fel és nem forgalmazza OEM-mel ellátott borok termelésének céljára, amennyiben a szóban forgó terület(ek) ilyen célra használható területen belül található(k);

b) nem vág ki és telepít újra szőlőt abból a célból, hogy az újratelepített területet a konkrét OEM-mel ellátott bor előállítására szolgáló szőlő termesztésére használható területté változtassa.

A kérelmező a 2. pontban említett kötelezettségek teljesítését a tagállam által meghatározandó korlátozott időtartamra vállalja, mely időtartam vége nem eshet 2030. december 31-nél későbbre.

B. Az e rendelet 4. cikkének (1) bekezdésében említett további kritérium

Az e rendelet 4. cikkének (1) bekezdésében említett további kritérium akkor minősül teljesítettnek, ha fennáll az alábbi feltételek valamelyike:

1. az újonnan betelepítendő terület(ek) az érintett területhez kapcsolódó konkrét oltalom alatt álló földrajzi jelzéssel (a továbbiakban: OFJ) ellátott borok termelésére fog(nak) szolgálni; vagy

2. ha az újonnan betelepítendő terület(ek) nem a szóban forgó konkrét OFJ-vel ellátott borok termelésére fog(nak) szolgálni, a kérelmező kötelezettséget vállal a következőkre:

a) az újonnan betelepített terület(ek)en termesztett szőlőt nem használja fel és nem forgalmazza OFJ-vel ellátott borok termelésének céljára, amennyiben a szóban forgó terület(ek) ilyen célra használható területen belül található(k);

b) nem vág ki és telepít újra szőlőt abból a célból, hogy az újratelepített területet a konkrét OFJ-vel ellátott bor előállítására szolgáló szőlő termesztésére használható területté változtassa.

A kérelmező a 2. pontban említett kötelezettségek teljesítését a tagállam által meghatározandó korlátozott időtartamra vállalja, mely időtartam vége nem eshet 2030. december 31-nél későbbre.









II. MELLÉKLET

AZ 1308/2013/EU RENDELET 64. CIKKE (2) BEKEZDÉSÉNEK a)–h) PONTJÁBAN SZEREPLŐ ELSŐBBSÉGI KRITÉRIUMOKRA ÉS AZ E RENDELET 4. CIKKÉNEK (3) BEKEZDÉSÉBEN EMLÍTETT TOVÁBBI KRITÉRIUMOKRA VONATKOZÓ SZABÁLYOK

A. Az 1308/2013/EU rendelet 64. cikke (2) bekezdésének a) pontjában említett kritérium

1. Jogi személyek – jogi formájuktól függetlenül – akkor tekintendők e kritériumnak megfelelőnek, ha fennáll az alábbi feltételek valamelyike:

a) egy olyan természetes személy, aki mezőgazdasági üzem vezetőjeként első alkalommal telepít szőlőültetvényt („új belépő”), tényleges és hosszú távú ellenőrzést gyakorol a jogi személy felett az irányításra, a haszonra és a pénzügyi kockázatokra vonatkozó döntések tekintetében. Ha a jogi személy tőkéje több természetes személytől származik, vagy több természetes személy vesz részt a jogi személy irányításában, ideértve egy vagy több olyan személyt is, aki nem új belépő, akkor az új belépőnek egyedül vagy másokkal közösen képesnek kell lennie az ilyen tényleges és hosszú távú ellenőrzés gyakorlására; vagy

b) ha egy jogi személy felett egy másik jogi személy gyakorol ellenőrzést egyedül vagy másokkal együtt, akkor az a) pontban meghatározott feltételeknek az említett másik jogi személy felett ellenőrzést gyakorló természetes személyekre vonatkozóan kell teljesülniük.

Az a) és a b) alpontban megállapított feltételek értelemszerűen alkalmazandók természetes személyek csoportjaira, tekintet nélkül az ilyen csoportok és azok tagjai számára a nemzeti jog által biztosított státuszra.

2. A tagállamok dönthetnek úgy, hogy a fentieket kiegészítik azzal a további feltétellel, miszerint a kérelmezőnek olyan természetes személynek kell lennie, aki a kérelem benyújtásának évében legfeljebb 40 éves („fiatal termelő”).

Az 1. pontban említett jogi személyek az e pont első albekezdésében említett további feltételnek megfelelőnek tekintendők, amennyiben az 1. pont a) és b) alpontjában említett természetes személy a kérelem benyújtásának évében legfeljebb 40 éves.

A második albekezdésben megállapított feltételek értelemszerűen alkalmazandók az 1. pont második albekezdésében említett természetes személyek csoportjaira.

3. A tagállamok kötelezhetik a kérelmezőket annak vállalására, hogy egy ötéves időtartamon át nem adják bérbe, illetve nem adják el más természetes vagy jogi személynek az újonnan betelepített terület(ek)et.

Ha a kérelmező jogi személy vagy természetes személyekből álló csoport, a tagállamok azt is előírhatják a kérelmező számára, hogy egy ötéves időtartamon keresztül ne ruházza át másik személyre vagy személyekre a mezőgazdasági üzem feletti tényleges és hosszú távú ellenőrzés gyakorlását az irányításra, a haszonra és a pénzügyi kockázatokra vonatkozó döntések tekintetében, kivéve, ha a szóban forgó másik személy(ek) megfelel(nek) az 1. és a 2. pontban meghatározott, az engedélyek megadásának időpontjában érvényes feltételeknek.

B. Az 1308/2013/EU rendelet 64. cikke (2) bekezdésének b) pontjában említett kritérium

Az 1308/2013/EU rendelet 64. cikke (2) bekezdésének b) pontjában említett kritérium akkor minősül teljesítettnek, ha fennáll az alábbi feltételek valamelyike:

1. a kérelmező egy öt évtől hét évig terjedő minimális időtartamra kötelezettséget vállal arra, hogy az újonnan betelepítendő terület(ek) vagy az egész mezőgazdasági üzem tekintetében betartja az ökológiai termelésre vonatkozóan a 834/2007/EK tanácsi rendeletben ( 6 ) és – adott esetben – a 889/2008/EK bizottsági rendeletben ( 7 ) megállapított szabályokat. A szóban forgó időtartam vége nem eshet 2030. december