02006X1227(03) — HU — 27.12.2006 — 000.001

Ez a dokumentum kizárólag tájékoztató jellegű és nem vált ki joghatást. Az EU intézményei semmiféle felelősséget nem vállalnak a tartalmáért. A jogi aktusoknak – ideértve azok bevezető hivatkozásait és preambulumbekezdéseit is – az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett és az EUR-Lex portálon megtalálható változatai tekintendők hitelesnek. Az említett hivatalos szövegváltozatok közvetlenül elérhetők az ebben a dokumentumban elhelyezett linkeken keresztül





Helyesbítette:









▼B

▼C1

Az Egyesült Nemzetek Európai Gazdasági Bizottságának (UN/ECE) 107. számú előírása – Egységes rendelkezések az M2 vagy M3 kategóriájú járművek általános felépítésük tekintetében történő jóváhagyására vonatkozóan

1. felülvizsgálat

Tartalmazza az alábbi dokumentumok érvényes szövegezését:

Az előírás 01. módosításcsomagja – A hatálybalépés időpontja: 2004. augusztus 12.

1. helyesbítés – 2004.10.19.

2. helyesbítés – 2006.1.25.

1. HATÁLY

1.1. Az előírás érvényes minden M2 vagy M3 kategóriájú egyszintes, emeletes, merev vagy csuklós járműre ( 1 ).

1.2. Azonban az előírás követelményei nem vonatkoznak az alábbi járművekre:

1.2.1. meghatározott személyek, például rabok, biztonságos szállítására szolgáló járművek;

1.2.2. kifejezetten sebesült vagy beteg személyek szállítására szolgáló járművek (mentőautók);

1.2.3. terepjáró járművek;

1.2.4. kifejezetten iskolás gyermekek szállítására szolgáló járművek.

1.3. Az előírás követelményei csak akkor vonatkoznak az alábbi járművekre, ha azok megfelelnek tervezett felhasználási céljuknak és funkciójuknak:

1.3.1. a rendőrség, a biztonsági szolgálatok és a fegyveres erők általi használatra tervezett járművek;

1.3.2. olyan járművek, melyeknek ülései kizárólag a jármű nyugalmi helyzetében való használatra szolgálnak, és amelyek nem szállíthatnak 8 személynél többet (a vezető kivételével), amikor mozgásban vannak. Ilyenek például a mozgókönyvtárak, a mozgótemplomok és a mozgó kórházi egységek. Azokat az üléseket, amelyeket a jármű mozgása közben való használatra terveztek, világosan meg kell jelölni a felhasználók számára.

2. FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK

Ezen előírás alkalmazásában:

2.1. A „jármű” a fenti 1. bekezdés hatálya alá tartozó, M2 vagy M3 kategóriájú járművet jelenti.

2.1.1. A vezetőn kívül 22 utasnál több személy befogadására alkalmas járművek három osztályba sorolhatók:

2.1.1.1. „I. osztály”: álló utasok számára kialakított területekkel rendelkező járművek, lehetővé téve az utasok mozgását;

2.1.1.2. „II. osztály”: elsősorban ülő utasok szállítására szolgáló járművek, amelyekben az álló utasok a folyosón és/vagy olyan területen szállíthatók, amely nem haladja meg két kettős ülés területét;

2.1.1.3. „III. osztály”: kizárólag ülő utasok szállítására szolgáló járművek;

2.1.1.4. Egy jármű több osztályba is tartozhat. Ilyen esetben a jóváhagyás minden olyan osztályra vonatkozóan megadható, ahová a jármű tartozik.

2.1.2. A vezetőn kívül 22 utasnál nem több személy befogadására alkalmas járművek két osztályba sorolhatók:

2.1.2.1. „A osztály”: álló utasok szállítására szolgáló járművek; az ebbe az osztályba sorolt járművek rendelkeznek ülésekkel, valamint az álló utasok számára kialakított területtel;

2.1.2.2. „B. osztály”: nem álló utasok szállítására szolgáló járművek; az ebbe az osztályba sorolt járműveknél nem kell biztosítani helyet az álló utasok számára.

2.1.3. A „csuklós jármű” két vagy több merev szakaszból álló jármű, amelyek csuklósan kapcsolódnak egymáshoz; az egyes szakaszok utasterei úgy vannak összekapcsolva, hogy az utasok szabadon mozoghatnak közöttük; a merev szakaszok folytonosan vannak egymáshoz kapcsolva, ami azt jelenti, hogy csak olyan eszközöket igénylő eljárással lehet őket szétválasztani, amelyekkel általában csak szerelőműhelyek rendelkeznek.

2.1.3.1. Az „emeletes csuklós jármű” két vagy több merev szakaszból álló jármű, amelyek csuklósan kapcsolódnak egymáshoz; az egyes szakaszok utasterei legalább az egyik emeleten úgy vannak összekapcsolva, hogy az utasok szabadon mozoghatnak közöttük; a merev szakaszok folytonosan vannak egymáshoz kapcsolva, ami azt jelenti, hogy csak olyan eszközöket igénylő eljárással lehet őket szétválasztani, amelyekkel általában csak szerelőműhelyek rendelkeznek.

2.1.4. Az „alacsony padlós busz” olyan I., II. vagy A. osztályba sorolt jármű, amelyben az álló utasok szállítására szolgáló terület (csuklós járművek esetében a jármű első részében, emeletes járművek esetében pedig az alsó szinten) legalább 35 %-a egyetlen, lépcső nélküli területet képez, amely legalább egy utasajtót magában foglal.

2.1.5. A „karosszéria” olyan önálló műszaki egység, amely magában foglalja a jármű speciális belső és külső berendezéseit.

2.1.6. Az „emeletes jármű” olyan jármű, amelyben az utasok rendelkezésére álló terület – legalább részben – két egymás feletti szinten van kialakítva, és a felső szinten álló utasok számára nem biztosítanak helyet.

2.1.7. Az „önálló műszaki egység” a jármű részét képező berendezést jelenti, amelyre külön típusjóváhagyás adható, de csak egy vagy több meghatározott típusú jármű vonatkozásában;

2.2. „Típusmeghatározás(ok)”

2.2.1. A „járműtípus” olyan járműveket jelent, melyek az alábbi főbb vonatkozásaikban nem különböznek egymástól:

a) karosszéria gyártója;

b) alváz gyártója;

c) jármű építési módja (> 22 utas vagy < 22 utas);

d) karosszéria építési módja (egyszintes, emeletes, csuklós, alacsony padlós);

e) karosszéria típusa, ha azt önálló műszaki egységként hagyták jóvá.

2.2.2. A „karosszéria típusa” a külön műszaki egységként való típusjóváhagyás szempontjából olyan karosszériák kategóriáját jelenti, amelyek az alábbi vonatkozásaikban nem különböznek lényegesen egymástól:

a) karosszéria gyártója;

b) jármű építési módja (> 22 utas vagy < 22 utas);

c) karosszéria építési módja (egyszintes, emeletes, csuklós, alacsony padlós);

d) a teljesen felszerelt járműkarosszéria tömege, 10 % eltéréssel;

e) járművek meghatározott típusai, amelyekre az adott karosszériatípus felszerelhető.

2.3. A „jármű vagy önálló műszaki egység jóváhagyása” a 2.2. bekezdés szerinti jármű- vagy karosszériatípusnak az előírásban meghatározott szerkezeti jellemzők tekintetében történő jóváhagyását jelenti.

2.4. A „felépítmény” a karosszéria azon része, amely felborulást okozó balesetnél hozzájárul a jármű szilárdságához.

2.5. Az „utasajtó” normál körülmények között, amikor a vezető ül, az utasok által használt ajtót jelenti.

2.6. A „kétszárnyú ajtó” két vagy kettővel egyenértékű közlekedősávot biztosító ajtót jelent.

2.7. A „tolóajtó” olyan ajtó, amelyet csak egy vagy több egyenes vonalú, vagy megközelítőleg egyenes vonalú, sín mentén eltolva lehet kinyitni vagy becsukni.

2.8. A „vészkijárati ajtó” olyan ajtót jelent, amelyet az utasok csak kivételesen, főleg vészhelyzetben használnak.

2.9. A „vészkijárati ablak” olyan – nem feltétlenül üvegezett – ablak, amelyet az utasok csak veszély esetén használnak kijáratként.

2.10. A „kettős vagy több részből álló ablak” egy képzeletbeli függőleges vonallal (vagy síkkal) két vagy több részre osztható vészkijárati ablak, amelynek mindegyik része méretek és hozzáférhetőség szempontjából kielégíti a normál vészkijárati ablakra vonatkozó követelményeket.

2.11. A „menekülőnyílás” olyan, a tetőn vagy a padlóban kialakított nyílást jelent, amelyet az utasok csak vészhelyzetben használnak kijáratként.

2.12. A „vészkijárat” a vészkijárati ajtót, a vészkijárati ablakot vagy a menekülőnyílást jelenti.

2.13. A „kijárat” az utasajtót, az összekötő lépcsőfeljárót, a fél lépcsőfeljárót vagy a vészkijáratot jelenti.

2.14. A „padló vagy szint” a karosszériának azon része, amelynek felső felületén az utasok állnak, és amelyen az ülő utasok, a vezető vagy a személyzet más tagja a lábát tartja, illetve amelyhez az üléseket rögzítik.

2.15. A „közlekedőfolyosó” azt a teret jelenti, amelyen keresztül az utasok az egyik üléstől, illetve az egyik üléssortól a másikhoz, vagy az utasajtókhoz, az összekötő lépcsőfeljáróhoz, illetve az álló utasok szállítására szolgáló területhez közlekednek; a közlekedőfolyosó nem foglalja magában a következőket:

2.15.1. az ülések előtti 300 mm széles térközt, kivéve, ahol a kerékdob felett oldalra néző ülést helyeznek el, amely esetben ez a méret 225 mm-re csökkenthető;

2.15.2. a lépcső vagy lépcsőház feletti területet; illetve

2.15.3. minden olyan térközt, amely kizárólag egy ülés vagy üléssor, illetve átlós irányú ülések vagy üléssorok egymás felé néző üléspárja megközelítésére szolgál.

2.16. Az „átjáró” a jármű belseje felé húzódó területet jelenti az utasajtótól a legfelső lépcső (a folyosó széle), az összekötő lépcsőfeljáró vagy a fél lépcsőfeljáró külső széléig. Ha nincs lépcső az ajtónál, a 3. melléklet 7.7.1. bekezdése szerint a kettős panel belső felületétől 300 mm távolságig mért területet kell átjárónak tekinteni.

2.17. A „vezetőtér” a vezető kizárólagos használatára fenntartott területet jelenti (kivéve vészhelyzet esetén), ahol a vezetőülés, a kormánykerék, a kezelőelemek, a műszerek és a vezetéshez, illetve a jármű működtetéséhez szükséges egyéb készülékek vannak elhelyezve.

2.18. A „jármű tömege üzemkész állapotban” a teher nélküli, üzemkész állapotban levő jármű tömegét jelenti a karosszériával és vontatójármű esetén a kapcsolóberendezéssel együtt, vagy az alváz és a vezetőfülke tömegét, ha a gyártó nem szerelte fel az alvázat és/vagy a kapcsolóberendezést (beleértve a hűtőfolyadékot, olajokat, az üzemanyag 90 százalékát, egyéb folyadékok 100 százalékát, a használt víz kivételével, a szerszámokat, a pótkereket és a vezető tömegét (75 kg), valamint autóbuszok és távolsági autóbuszok esetén a személyzet más tagjának tömegét (75 kg), amennyiben a járműbe személyzeti ülés van beszerelve.

2.19. A „műszakilag megengedhető legnagyobb terhelt tömeg (M)” a járműnek a gyártó által a jármű felépítése és teljesítménye alapján megállapított maximális tömegét jelenti. A műszakilag megengedhető legnagyobb terhelt tömeg alapján határozható meg a jármű kategóriája.

2.20. Az „utas” a vezetőn vagy a személyzet más tagján kívül a járműben utazó személy.

2.21. „Csökkent mozgásképességű utasnak” tekintendő minden olyan utas, akiknek nehézséget okoz a tömegközlekedési eszköz használata, ide tartoznak a mozgáskorlátozottak (beleértve az érzékszervi és szellemi fogyatékkal élőket, a kerekesszékben ülő mozgáskorlátozottakat és a mozgásszervi betegségben szenvedőket), a kis termetű emberek, a nehéz csomaggal utazó személyek, az idősek, a terhes nők, a bevásárlókocsival közlekedők, illetve a gyermekkel együtt utazó személyek (beleértve a gyermekkocsiban ülő gyermekeket is).

2.22. A „kerekesszékes” kifejezés olyan személyre vonatkozik, aki gyengesége vagy fogyatékossága miatt csak kerekesszékkel tud mozogni.

2.23. A „személyzet más tagja” az a személy, aki másodvezetőként vagy segédvezetőként utazik a járművön.

2.24. Az „utastér” az utasok használatára szolgáló területet jelenti, kivéve a beépített szerelvények, például kapaszkodó rudak, konyha, mosdó vagy csomagterek/rakterek által elfoglalt területet.

2.25. A „távműködtetésű utasajtó” olyan utasajtó, amelyet nem izomerő működtet, és amelynek nyitását és zárását – ha nem automatikus működtetésű – a vezető vagy a személyzet más tagja távirányítással vezérli.

2.26. Az „automatikus utasajtó” olyan távműködtetésű utasajtó, amely csak akkor nyitható (nem vésznyitó berendezésekkel), miután az utas bekapcsol egy működtető berendezést, a vezető pedig bekapcsolja a vezetőtérben levő működtető berendezéseket, és amely automatikusan újból bezáródik.

2.27. Az „indításgátló berendezés” olyan eszközt jelent, amely megakadályozza a jármű nyugalmi helyzetből történő elindítását.

2.28. A „vezető által működtetett ajtó” olyan utasajtót jelent, amelyet általában a vezető nyit ki és zár be.

2.29. Az „elsőbbségi ülés” olyan ülést jelent, amelynél megnövelt területet biztosítanak a csökkent mozgásképességű utas számára, és amelyet ennek megfelelő jelöléssel látnak el.

2.30. A „felszállást segítő eszköz” olyan eszköz, amely megkönnyíti a kerekesszékesek számára a járműre történő felszállást, ilyenek például a felvonók, rámpák stb.

2.31. A „süllyesztő-emelő rendszer” olyan berendezést jelent, amely teljesen vagy részben leengedi vagy felemeli a járműtestet a normál utazási helyzetéhez viszonyítva.

2.32. A „felvonó” olyan, peronnal rendelkező berendezés vagy rendszer, amelynek felemelésével és leengedésével biztosítható az utasok közlekedése az utastér padlója és a talaj vagy járda között.

2.33. A „rámpa” olyan eszköz, amellyel áthidalható az utastér padlója és a talaj vagy a járda közötti távolság.

2.34. A „hordozható rámpa” olyan rámpa, amelyet le lehet kapcsolni a járműszerkezetről, és a vezető vagy a személyzet más tagja áthelyezheti.

2.35. A „leszerelhető ülés” olyan ülést jelent, amelyet egyszerűen ki lehet szerelni a járműből.

2.36. Az „első” és a „hátsó” értelemszerűen a jármű első vagy hátsó részét jelenti a normál menetiránynak megfelelően; az „előrefelé”, a „legelső”, a „hátrafelé” és a „leghátsó” kifejezéseket ennek megfelelően kell értelmezni.

2.37. Az „összekötő lépcsőfeljáró” olyan lépcsőfeljárót jelent, amely lehetővé teszi a közlekedést az alsó és a felső szint között.

2.38. Az „elkülönített tér” a járműben egy olyan területet jelent, amelyet elfoglalhatnak az utasok vagy a személyzet, amikor a járművet használják, és amely nincs összekötve a többi utastérrel vagy személyzeti területtel – kivéve ott, ahol a válaszfal lehetővé teszi, hogy az utasok betekinthessenek a szomszédos utastérbe –, és ajtók nélküli folyosóhoz csatlakozik.

2.39. A „fél lépcsőfeljáró” a felső szintről induló feljáró, amely vészkijárati ajtóban végződik.

3. JÓVÁHAGYÁSI KÉRELEM

3.1. A jóváhagyási kérelmet

a) a járműtípusra; vagy

b) az önálló műszaki egység típusára; vagy

c) az önálló műszaki egységként már jóváhagyott karosszériával felszerelt járműtípusra vonatkozóan,

a szerkezeti jellemzői tekintetében, az illetékes gyártónak vagy az általa hivatalosan megbízott képviselőjének kell benyújtania.

3.2. Abban az esetben, ha a jóváhagyási kérelmet alváz és típusjóváhagyott karosszéria összeszerelésével felépített járműre nyújtják be, a gyártó kifejezés az összeszerelőre vonatkozik.

3.3. A szerkezeti jellemzőkre vonatkozó tájékoztató dokumentum mintája az 1. melléklet 1. részében található:

3.3.1. 1. melléklet: járműtípus;

3.3.2. 2. melléklet: karosszériatípus;

3.3.3. 3. melléklet: önálló műszaki egységként már jóváhagyott karosszériával felszerelt járműtípus.

3.4. A jóváhagyandó típust reprezentáló járművet vagy karosszériát át kell adni a típus-jóváhagyási vizsgálatok végrehajtásáért felelős műszaki szolgálatnak.

4. JÓVÁHAGYÁS

4.1. Amennyiben az előírás értelmében jóváhagyásra benyújtott jármű vagy karosszéria megfelel az 5. bekezdés követelményeinek, az adott jármű- vagy karosszériatípusra vonatkozó jóváhagyást meg kell adni.

4.2. Mindegyik jóváhagyott járműtípushoz jóváhagyási számot kell rendelni. Ennek első két számjegye (jelenleg 01, amely a 01. módosításcsomagot jelöli) a jóváhagyás kiadásának időpontjában az előírásban utoljára elvégzett fontosabb műszaki változtatásokat magában foglaló módosításcsomagot jelzi. A szerződő fél nem rendelheti ugyanazt a számot egy másik jármű- vagy karosszériatípushoz a 2.2. bekezdés értelmében.

4.3. Az előírás értelmében a jármű- vagy karosszériatípusra vonatkozó jóváhagyás megadásáról vagy kiterjesztéséről értesítik az előírást alkalmazó megállapodásban részt vevő szerződő feleket az előírás 1. mellékletében található mintának megfelelő formanyomtatványon.

4.4. Az előírás értelmében jóváhagyott jármű- vagy karosszériatípusnak megfelelő valamennyi járműre vagy karosszériára, a jóváhagyási formanyomtatványban meghatározott szembetűnő és könnyen hozzáférhető helyen, fel kell erősíteni a nemzetközi jóváhagyási jelet, amely a következőket tartalmazza:

4.4.1. egy körben elhelyezett „E” betű, amely után a jóváhagyást megadó ország azonosítószáma áll ( 2 ); valamint

4.4.2. a 4.4.1. bekezdésben leírt kör jobb oldalán az előírás száma, utána pedig az „R” betű, egy kötőjel és a jóváhagyás száma áll; valamint

4.4.3. egy kiegészítő szimbólum római szám formájában, amely azt az osztályt jelöli, amelyben a járművet vagy karosszériát jóváhagyták. A külön jóváhagyott karosszérián fel kell tüntetni az „S” betűt.

4.5. Ha a jármű a megállapodáshoz mellékelt egy vagy több, az előírás értelmében jóváhagyást megadó országban érvényes egyéb előírás szerint jóváhagyott járműtípusnak felel meg, a 4.4.1. bekezdésben előírt jelet nem kell megismételni; ilyen esetben az előírás és a jóváhagyás számát, valamint az előírás szerinti jóváhagyást megadó országban érvényes előírásokban szereplő jeleket függőleges oszlopokban kell feltüntetni a 4.4.1. bekezdésben előírt jel jobb oldalán.

4.6. A jóváhagyási jelnek jól olvashatónak és eltávolíthatatlannak kell lennie.

4.7. A jóváhagyási jelet a gyártó által a járműre vagy karosszériára erősített adattáblán vagy annak közelében kell elhelyezni.

4.8. Az előírás 2. melléklete a jóváhagyási jelek elrendezésére vonatkozó példákat tartalmaz.

5. KÖVETELMÉNYEK

5.1. Valamennyi járműnek meg kell felelnie az előírás 3. mellékletében rögzített rendelkezéseknek (illetve emeletes járművek esetén az azt módosító 9. melléklet rendelkezéseinek). A külön jóváhagyott karosszériáknak meg kell felelniük (értelemszerűen) az 5. melléklet és/vagy a 10. melléklet előírásainak. A 10. melléklet szerint jóváhagyott karosszériával felszerelt jármű jóváhagyási eljárását a 10. melléklet előírásai szerint kell elvégezni.

5.2. Az I. osztályba sorolt járműveket akadálymentessé kell tenni a csökkent mozgásképességűek számára, beleértve a kerekesszékeseket is, a 8. mellékletben rögzített műszaki rendelkezések szerint.

5.3. A szerződő felek szabadon kiválaszthatják a legmegfelelőbb megoldást a nem az I. osztályba sorolt járművek akadálymentes használatának biztosításához. Ha azonban a nem az I. osztályba tartozó járművek a csökkent mozgásképességűek és/vagy a kerekesszékesek közlekedését segítő eszközökkel vannak felszerelve, akkor azoknak teljesítenie kell a 8. melléklet megfelelő követelményeit.

5.4. Az előírás egyik rendelkezése sem akadályozza meg a szerződő fél nemzeti hatóságait annak megállapításában, hogy az előírás, a 8. melléklet értelmében, tartalmaz-e olyan járművekre vonatkozó intézkedéseket, amelyek a csökkent mozgásképességű utasok akadálymentes közlekedését biztosító eszközökkel vannak felszerelve.

6. A JÁRMŰ- VAGY KAROSSZÉRIATÍPUS JÓVÁHAGYÁSÁNAK MÓDOSÍTÁSA ÉS KITERJESZTÉSE

6.1. A jármű- vagy karosszériatípus bármilyen módosításáról értesíteni kell a járműtípust jóváhagyó adminisztratív szervezeti egységet. A szervezeti egység a következőket teheti:

6.1.1. megállapíthatja, hogy a végrehajtott módosítások valószínűleg nem fejtenek ki jelentős mértékű káros hatást, és a jármű vagy karosszéria így is megfelel a követelményeknek; vagy

6.1.2. további vizsgálati jelentést kér a vizsgálatok lefolytatásáért felelős műszaki szolgálattól.

6.2. A jóváhagyás megerősítéséről vagy elutasításáról, a módosítás részletes leírásával együtt, a 4.3. bekezdésben rögzített eljárásnak megfelelően kell tájékoztatni az előírást alkalmazó megállapodásban részt vevő szerződő feleket.

6.3. A jóváhagyás kiterjesztését engedélyező illetékes hatóság sorszámot rendel a kiterjesztéshez, és erről tájékoztatja az előírást alkalmazó, az 1958. évi megállapodásban részt vevő többi szerződő felet az előírás 1. melléklete 2. függelékében szereplő minta szerinti közlemény-formanyomtatványon.

7. A GYÁRTÁS MEGFELELŐSÉGE

A gyártási eljárásoknak meg kell felelniük a megállapodás 2. függelékében (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/2. változat) előírt feltételeknek és az alábbi követelményeknek:

7.1. Az előírás értelmében jóváhagyott járműveket és karosszériákat a jóváhagyott típusnak megfelelően kell gyártani a fenti 5. bekezdésben rögzített követelmények betartásával.

7.2. A típusjóváhagyást megadó hatóság bármikor ellenőrizheti a termelési egységben alkalmazott megfelelőség-ellenőrzési módszereket. Ezekre az ellenőrzésekre általában kétévente egyszer kerül sor.

8. SZANKCIÓK A GYÁRTÁS NEM MEGFELELŐSÉGE ESETÉN

8.1. Az előírás értelmében jóváhagyott jármű- vagy karosszériatípus jóváhagyása visszavonható, ha nem teljesülnek a fenti 5. bekezdésben meghatározott követelmények.

8.2. Ha az előírást alkalmazó, a megállapodásban szereplő szerződő fél visszavonja a korábban megadott jóváhagyást, erről késedelem nélkül köteles értesíteni az előírást alkalmazó többi szerződő felet az előírás 1. melléklete 2. függelékében szereplő minta szerinti közlemény-formanyomtatványon.

9. VÉGLEGESEN MEGSZÜNTETETT GYÁRTÁS

Amennyiben a jóváhagyás jogosultja véglegesen megszünteti az előírás értelmében jóváhagyott jármű- vagy karosszériatípus gyártását, erről tájékoztatnia kell a jóváhagyást megadó hatóságot. Az erre vonatkozó közlemény kézhezvételét követően a hatóság tájékoztatja az előírást alkalmazó, az 1958. évi megállapodásban részt vevő többi felet az előírás 1. melléklete 1. részében szereplő minta szerinti közlemény-formanyomtatványon.

10. ÁTMENETI RENDELKEZÉSEK

10.1. A 01. módosításcsomag hatálybalépésének hivatalos napjától kezdődően az előírást alkalmazó szerződő fél nem utasíthatja el az ECE jóváhagyás megadását a 01. módosításcsomagban módosított előírás értelmében.

10.2. Az előírást alkalmazó egyik szerződő fél sem utasíthatja el az előírás 01. módosításcsomagja szerint jóváhagyott típusú jármű nemzeti típusjóváhagyását.

10.3. 36 hónappal a hatálybalépést követően az előírást alkalmazó szerződő felek csak akkor adhatják meg a jóváhagyást, ha a jóváhagyandó járműtípus megfelel az előírás 01. módosításcsomagban módosított követelményeinek.

10.4. 72 hónappal az előírás 01. módosításcsomagjának hatálybalépését követően az előírást alkalmazó szerződő felek elutasíthatják azoknak a járműveknek az első nyilvántartásba vételét (első üzembe helyezés), amelyek nem felelnek meg a 01. módosításcsomagban módosított előírás követelményeinek.

11. A JÓVÁHAGYÁSI VIZSGÁLATOKAT VÉGZŐ MŰSZAKI SZOLGÁLATOK ÉS AZ ADMINISZTRATÍV SZERVEZETI EGYSÉGEK NEVE ÉS CÍME

Az előírást alkalmazó, a megállapodásban részt vevő szerződő feleknek el kell küldeniük az Egyesült Nemzetek titkárságára a jóváhagyási vizsgálatok elvégzéséért felelős műszaki szolgálatoknak, valamint azoknak az adminisztratív szervezeti egységeknek a nevét és címét, amelyek megadják a jóváhagyást, és amelyekhez be kell nyújtani a más országokban kibocsátott, a jóváhagyás megadását vagy kiterjesztését, illetve elutasítását vagy visszavonását igazoló formanyomtatványokat.

12. A MEGENGEDETT TENGELYTERHELÉSRE, ILLETVE A JÁRMŰ TELJES TÖMEGÉRE VONATKOZÓ MEGJEGYZÉSEK

A megállapodás 3. cikke nem akadályozza meg a megállapodásban részt vevő szerződő feleket abban, hogy megtiltsák azon járműtípusok nyilvántartásba vételét a saját országukban, amelyeket egy másik szerződő fél hagyott jóvá az előírás értelmében, ha a járműtípus utasokra és csomagokra vonatkozó befogadóképessége miatt a jármű tengelyterhelése, illetve a műszakilag megengedhető legnagyobb terhelt tömege meghaladja az adott országban törvényesen engedélyezett határértékeket.









MELLÉKLETEK LISTÁJA

1. MELLÉKLET ECE-típus-jóváhagyási dokumentum I. rész Tájékoztató dokumentumminta II. rész Típus-jóváhagyási tanúsítvány 2. MELLÉKLET A jóváhagyási jel elrendezése 3. MELLÉKLET Az összes jármű által teljesítendő követelmények Függelék: A statikus dőléshatár ellenőrzése számítással 4. MELLÉKLET Magyarázó ábrák 5. MELLÉKLET A felépítmény szilárdsága 6. MELLÉKLET Iránymutatások a távműködtetésű ajtók záróerejének méréséhez 7. MELLÉKLET A 22 utast nem meghaladó befogadóképességű járművekre vonatkozó különleges követelmények 8. MELLÉKLET A csökkent mozgásképességű utasok közlekedését megkönnyítő műszaki eszközökre vonatkozó követelmények 9. MELLÉKLET Emeletes járművekre vonatkozó különleges követelmények 10. MELLÉKLET Önálló műszaki egységek típusjóváhagyása és önálló műszaki egységként már jóváhagyott karosszériával felszerelt jármű típusjóváhagyása 11. MELLÉKLET Tömeg és méretek









1. MELLÉKLET

ECE-TÍPUS-JÓVÁHAGYÁSI DOKUMENTUM

1. RÉSZ

Tájékoztató dokumentumok mintája

1. melléklet

TÁJÉKOZTATÓ DOKUMENTUMMINTA

az M2 vagy M3 kategóriájú járművek általános felépítésük tekintetében történő típusjóváhagyásra vonatkozó 107. számú előírás értelmében

Értelemszerűen a következő adatokat kell megadni három példányban, és mellékelni kell a tartalomjegyzéket is. Az esetleges rajzokat megfelelő méretarányban és részletezettséggel, A4 formátumban vagy A4 méretű mappában kell benyújtani. Megfelelő felbontású fényképeket is lehet mellékelni. Amennyiben a rendszerek, alkatrészek vagy önálló műszaki egységek elektronikus vezérlőegységgel vannak felszerelve, akkor az erre vonatkozó teljesítményadatokat is meg kell adni.

1. ÁLTALÁNOS

1.1. Gyártmány (a gyártó kereskedelmi neve):

1.2. Típus:

1.2.1. Alváz:

1.2.2. Karosszéria/teljes jármű:

1.3. Típus azonosítási módja, ha fel van tüntetve a járművön ( 3 ):

1.3.1. Alváz:

1.3.2. Karosszéria/teljes jármű:

1.3.3. Jelölés helye

1.3.3.1. Alváz:

1.3.3.2. Karosszéria/teljes jármű:

1.4. Jármű kategóriája ( 4 ):

1.5. Gyártó neve és címe:

1.6. Összeszerelő üzem(ek) címe(i):

2. A JÁRMŰ ÁLTALÁNOS FELÉPÍTÉSÉRE VONATKOZÓ JELLEMZŐK

2.1. A reprezentatív jármű fényképei és/vagy rajzai:

2.2. A teljes jármű méretezési rajza:

2.3. Tengelyek és kerekek száma:

2.3.1. Ikerkerékkel felszerelt tengelyek száma és elhelyezkedése:

2.3.2. Kormányzott tengelyek száma és elhelyezkedése:

2.4. Alváz (ha van) (részletes rajzzal):

2.5. Oldalsó hossztartók anyaga ( 5 )

2.6. Motor elhelyezkedése és elrendezése:

2.7. Vezetőfülke (motor feletti vagy normál) ( 6 ):

2.8. Közlekedés iránya:

2.8.1. A járművet jobb oldali/bal oldali ( 7 ) közlekedésre tervezték.

2.9. Adja meg, hogy a gépjármű alkalmas-e pótkocsik vontatására, és ha igen, adja meg a pótkocsi típusát: félpótkocsi, vontatórúddal felszerelt pótkocsi vagy középtengelyes pótkocsi.

3. TÖMEG ÉS MÉRETEK ( 8 ) (kg-ban és mm-ben) (lásd a mellékelt rajzot, ha van)

3.1. Tengelytáv(ok) (maximálisan megterhelt állapotban) ( 9 ):

3.2. Jármű (teljes) méreteinek tartománya

3.2.1. Karosszériával felszerelt alváz

3.2.1.1. Hosszúság ( 10 ):

3.2.1.2. Szélesség ( 11 ):

3.2.1.3. Magasság (üzemkész állapotban ( 12 ) (magasságban állítható felfüggesztés esetén adja meg a normál üzemi helyzetet):

3.2.1.4. Első túlnyúlás ( 13 ):

3.2.1.5. Hátsó túlnyúlás ( 14 ):

3.3. Súlypont helyzete a jármű műszakilag megengedhető legnagyobb terhelt tömege esetén hosszanti, kereszt- és függőleges irányban

3.4. Üzemkész állapotban levő jármű tömege a karosszériával (ha azt a gyártó felszerelte) és M1-től eltérő kategóriájú vontatójármű esetén a kapcsolóberendezéssel együtt, vagy az alváz tömege, vagy az alváz és a vezetőfülke tömege karosszéria és/vagy kapcsolóberendezés nélkül, ha a gyártó nem szerelte fel a karosszériát és/vagy a kapcsolóberendezést, (beleértve a folyadékokat, szerszámokat, pótkereket és a vezető tömegét, valamint autóbuszok és távolsági autóbuszok esetén a személyzet más tagjának tömegét, amennyiben a járműbe személyzeti ülés van beszerelve) ( 15 ) (maximális/minimális érték minden változathoz):

3.4.1. A tömeg eloszlása a tengelyek mentén és félpótkocsi vagy középtengelyes pótkocsi esetén a kapcsolódási pontra ható terhelés (maximális/minimális érték minden változathoz):

3.5. A gyártó által meghatározott műszakilag megengedhető legnagyobb terhelt tömeg ( 16 ) (maximális/minimális érték minden változathoz):

3.5.1. A tömeg eloszlása a tengelyek mentén (maximális/minimális érték minden változathoz):

3.6. Műszakilag megengedhető legnagyobb terhelés/tömeg minden egyes tengelyen:

3.7. Műszakilag megengedhető legnagyobb tömeg a kapcsolódási pontban:

3.7.1. A jármű műszakilag megengedhető legnagyobb tömege:

4. KAROSSZÉRIA

4.1. Karosszéria típusa: egyszintes/emeletes/csuklós/alacsony padlós (7)

4.2. Felépítéshez használt anyagok és módszerek:

5. UTASOK SZÁLLÍTÁSÁRA HASZNÁLT, A VEZETŐÜLÉSEN KÍVÜL TÖBB MINT NYOLC ÜLÉSSEL FELSZERELT JÁRMŰVEKRE VONATKOZÓ KÜLÖNÖS RENDELKEZÉSEK

5.1. Járműosztály (I., II., III., A. és B. osztály):

5.2. Utasok számára fenntartott terület (m2):

5.2.1. Összesen (So):

5.2.2. Felső szint (Soa): (7)

5.2.3. Alsó szint (Sob): (7)

5.2.4. Álló utasok rendelkezésére álló terület (S1):

5.3. Utasok száma (ülő és álló):

5.3.1. Összesen (N):

5.3.2. Felső szint (Na): (7)

5.3.3. Alsó szint (Nb): (7)

5.4. Utasok száma (ülő):

5.4.1. Összesen (A):

5.4.2. Felső szint (Aa): (7)

5.4.3. Alsó szint (Ab): (7)

5.6. Utasajtók száma:

5.7. Vészkijáratok száma (ajtók, ablakok, menekülőnyílások, összekötő lépcsőfeljáró és fél lépcsőfeljáró):

5.7.1. Összesen:

5.8. Csomagterek térfogata (m3):

5.9. Csomagszállításhoz használható terület a tetőn (m2):

5.10. Járművek használatát megkönnyítő műszaki eszközök (pl. rámpa, felemelhető platform, süllyesztő-emelő rendszer), ha fel vannak szerelve:

5.11. A felépítmény szilárdsága:

5.11.1. A 66. sz. előírás szerinti típus-jóváhagyási szám (ha van):

5.11.2. Még nem jóváhagyott felépítmények esetén:

5.11.2.1. A járműtípushoz tartozó felépítmény részletes leírása a méretek, a konfiguráció és a szerkezeti anyagok megadásával, valamint az alvázkerethez való rögzítésének leírása:

5.11.2.2. A járművet és a belső felszereléséhez tartozó azon alkatrészeket bemutató rajzok, amelyek befolyásolják a felépítmény szilárdságát vagy a fennmaradó helyet:

5.11.2.3. Jármű súlypontjának helyzete üzemkész állapotban, hosszanti, kereszt- és függőleges irányban:

5.11.2.4. Maximális távolság a külső utasülések középvonalai között:

Magyarázó megjegyzések:









1. MELLÉKLET

ECE-TÍPUS-JÓVÁHAGYÁSI DOKUMENTUM

1. RÉSZ

Tájékoztató dokumentumok mintája

2. melléklet

TÁJÉKOZTATÓ DOKUMENTUMMINTA

az M2 vagy M3 kategóriájú járművek általános felépítésük tekintetében történő típusjóváhagyásra vonatkozó 107. számú előírás értelmében

Értelemszerűen a következő adatokat kell megadni három példányban, és mellékelni kell a tartalomjegyzéket is. Az esetleges rajzokat megfelelő méretarányban és részletezettséggel, A4 formátumban vagy A4 méretű mappában kell benyújtani. Megfelelő felbontású fényképeket is lehet mellékelni. Amennyiben a rendszerek, alkatrészek vagy önálló műszaki egységek elektronikus vezérlőegységgel vannak felszerelve, akkor az erre vonatkozó teljesítményadatokat is meg kell adni.

1. ÁLTALÁNOS

1.1. Gyártmány (a gyártó kereskedelmi neve):

1.2. Típus:

1.3. Típus azonosítási módja, ha fel van tüntetve a járművön (b):

1.3.1. Karosszéria/teljes jármű:

1.3.2. A jelölés helye:

1.3.3. Karosszéria/teljes jármű:

1.4. Alkatrészek és önálló műszaki egységek esetén az ECE-típus-jóváhagyási jel helye és rögzítési módja.

1.5. Összeszerelő üzem(ek) címe(i):

2. A JÁRMŰ ÁLTALÁNOS FELÉPÍTÉSÉRE VONATKOZÓ JELLEMZŐK

2.1. A reprezentatív jármű fényképei és/vagy rajzai:

2.2. A teljes jármű méretezési rajza:

2.3. Tengelyek és kerekek száma:

2.4. Alváz (ha van) (átfogó rajzzal):

2.5. Oldalsó hossztartók anyaga (d):

2.6. Motor elhelyezkedése és elrendezése:

2.7. Vezetőfülke (motor feletti vagy motorházas) (z):

2.8. Közlekedés iránya:

3. TÖMEG ÉS MÉRETEK (e) (kg-ban és mm-ben) (lásd a mellékelt rajzot, ha van)

3.1. Tengelytáv(ok) (maximálisan megterhelt állapotban) (f):

3.2. Jármű (teljes) méreteinek tartománya

3.2.1. Alváz nélkül jóváhagyott karosszéria:

3.2.1.1. Hosszúság (j):

3.2.1.2. Szélesség (k):

3.2.1.3. Magasság (üzemkész állapotban) (l) (magasságban állítható felfüggesztés esetén adja meg a normál üzemi helyzetet):

4. KAROSSZÉRIA

4.1. Karosszéria típusa: egyszintes/emeletes/csuklós/alacsony padlós (1)

4.2. Felépítéshez használt anyagok és módszerek:

5. UTASOK SZÁLLÍTÁSÁRA HASZNÁLT, A VEZETŐÜLÉSEN KÍVÜL TÖBB MINT NYOLC ÜLÉSSEL FELSZERELT JÁRMŰVEKRE VONATKOZÓ KÜLÖNÖS RENDELKEZÉSEK

5.1. Járműosztály (I., II., III., A. és B. osztály):

5.1.1. Alváztípusok, amelyekre a típusjóváhagyott karosszéria felszerelhető (gyártó(k) és járműtípus(ok):

5.2. Utasok számára fenntartott terület (m2)

5.2.1. Összesen (So):

5.2.1.1. Felső szint (Soa): (1)

5.2.1.2. Alsó szint (Sob): (1)

5.2.2. Álló utasok rendelkezésére álló terület (S1):

5.3. Utasok száma (ülő és álló):

5.3.1. Összesen (N):

5.3.2. Felső szint (Na): (1)

5.3.3. Alsó szint (Nb): (1)

5.4. Utasülések száma:

5.4.1. Összesen (A):

5.4.2. Felső szint (Aa): (1)à

5.4.3. Alsó szint (Ab): (1)

5.5. Utasajtók száma:

5.6. Vészkijáratok száma (ajtók, ablakok, menekülőnyílások, összekötő lépcsőfeljáró és fél lépcsőfeljáró):

5.6.1. Összesen:

5.6.2. Felső szint: (1)

5.6.3. Alsó szint: (1)

5.7. Csomagterek térfogata (m3):

5.8. Csomagszállításhoz használható terület a tetőn (m2):

5.9. Járművek használatát megkönnyítő műszaki eszközök (pl. rámpa, felemelhető platform, süllyesztő-emelő rendszer), ha fel vannak szerelve:

5.10. A FELÉPÍTMÉNY SZILÁRDSÁGA:

5.10.1. A 66. sz. előírás szerinti típus-jóváhagyási szám (ha van):

5.10.2. Még nem jóváhagyott felépítmények esetén:

5.10.2.1. A járműtípushoz tartozó felépítmény részletes leírása a méretek, a konfiguráció és a szerkezeti anyagok megadásával, valamint az alvázkerethez való rögzítésének leírása:

5.10.2.2. A járművet és a belső felszereléséhez tartozó azon alkatrészeket bemutató rajzok, amelyek befolyásolják a felépítmény szilárdságát vagy a fennmaradó helyet:

5.10.2.3. Jármű súlypontjának helyzete üzemkész állapotban, hosszanti, kereszt- és függőleges irányban:

5.10.2.4. Maximális távolság a külső utasülések középvonalai között:

5.11. Az előírásnak az önálló műszaki egységre vonatkozóan végrehajtandó és bemutatandó rendelkezései

Magyarázó megjegyzések: lásd az 1. függeléket.









1. MELLÉKLET

ECE TÍPUS-JÓVÁHAGYÁSI DOKUMENTUM

1. RÉSZ

Tájékoztató dokumentumok mintája

3. függelék

TÁJÉKOZTATÓ DOKUMENTUMMINTA

a 107. számú előírás értelmében olyan M2 vagy M3 kategóriájú járművek típusjóváhagyására vonatkozóan, általános felépítésük tekintetében, amelyekre előzőleg önálló műszaki egységként már megadták a típusjóváhagyást

Értelemszerűen a következő adatokat kell megadni három példányban, és mellékelni kell a tartalomjegyzéket is. Az esetleges rajzokat megfelelő méretarányban és részletezettséggel, A4 formátumban vagy A4 méretű mappában kell benyújtani. Megfelelő felbontású fényképeket is lehet mellékelni. Amennyiben a rendszerek, alkatrészek vagy önálló műszaki egységek elektronikus vezérlőegységgel vannak felszerelve, akkor az erre vonatkozó teljesítményadatokat is meg kell adni.

1. ÁLTALÁNOS

1.1. Gyártmány (a gyártó kereskedelmi neve):

1.2. Típus:

1.2.1. Alváz:

1.2.2. Karosszéria/teljes jármű:

1.3. Típus azonosítási módja, ha fel van tüntetve a járművön (b):

1.3.1. Alváz:

1.3.2. Karosszéria/teljes jármű:

1.3.3. Jelölés helye:

1.3.3.1. Alváz:

1.3.3.2. Karosszéria/teljes jármű:

1.4. Jármű kategóriája (c):

1.5. Gyártó neve és címe:

1.6. Összeszerelő üzem(ek) címe(i):

2. A JÁRMŰ ÁLTALÁNOS FELÉPÍTÉSÉRE VONATKOZÓ JELLEMZŐK

2.1. A reprezentatív jármű fényképei és/vagy rajzai:

2.2. A teljes jármű méretezési rajza:

2.3. Tengelyek és kerekek száma:

2.3.1. Ikerkerékkel felszerelt tengelyek száma és elhelyezkedése:

2.4. Alváz (ha van) (átfogó rajzzal):

2.5. Oldalsó hossztartók anyaga (d):

2.6. Motor elhelyezkedése és elrendezése:

2.7. Közlekedés iránya:

2.7.1. A járművet jobb oldali/bal oldali (1) közlekedésre tervezték.

3. TÖMEG ÉS MÉRETEK (e) (kg-ban és mm-ben) (lásd a mellékelt rajzot, ha van.)

3.1. Tengelytáv(ok) (maximálisan megterhelt állapotban) (f):

3.2. Jármű (teljes) méreteinek tartománya

3.2.1. Karosszériával felszerelt alváz

3.2.1.1. Hosszúság (j):

3.2.1.2. Szélesség (k):

3.2.1.2.1. Maximális szélesség:

3.2.1.3. Magasság (üzemkész állapotban) (1) (magasságban állítható felfüggesztés esetén adja meg a normál üzemi helyzetet):

3.3. Üzemkész állapotban levő jármű tömege a karosszériával és M1-től eltérő kategóriájú vontatójármű esetén a kapcsolóberendezéssel együtt (ha azt a gyártó beszerelte), vagy az alváz tömege, vagy az alváz és a vezetőfülke tömege karosszéria és/vagy kapcsolóberendezés nélkül, ha a gyártó nem szerelte fel a karosszériát és/vagy a kapcsolóberendezést, (beleértve a folyadékokat, szerszámokat, pótkereket és a vezető tömegét, valamint autóbuszok és távolsági autóbuszok esetén a személyzet más tagjának tömegét, amennyiben a járműbe személyzeti ülés van beszerelve): (°) (maximális/minimális érték minden változathoz)

3.3.1. A tömeg eloszlása a tengelyek mentén és félpótkocsi vagy középtengelyes pótkocsi esetén a kapcsolódási pontra ható terhelés (maximális/minimális érték minden változathoz):

3.4. A gyártó által meghatározott műszakilag megengedhető legnagyobb terhelt tömeg (y) (maximális/minimális érték minden változathoz):

3.4.1. A tömeg eloszlása a tengelyek mentén és félpótkocsi vagy középtengelyes pótkocsi esetén a kapcsolódási pontra ható terhelés (maximális és minimális érték):

3.5. Műszakilag megengedhető legnagyobb tömeg/terhelés minden egyes tengelyen:

4. A FELÉPÍTMÉNY SZILÁRDSÁGA:

4.1. A 66. sz. előírás szerinti típus-jóváhagyási szám (ha van):

4.2. Még nem jóváhagyott felépítmények esetén:

4.2.1. A járműtípushoz tartozó felépítmény részletes leírása a méretek, a konfiguráció és a szerkezeti anyagok megadásával, valamint az alvázkerethez való rögzítésének leírása:

4.2.2. A járművet és a belső felszereléséhez tartozó azon alkatrészeket bemutató rajzok, amelyek befolyásolják a felépítmény szilárdságát vagy a fennmaradó helyet:

4.3. Jármű súlypontjának helyzete üzemkész állapotban, hosszanti, kereszt- és függőleges irányban:

4.4. Maximális távolság a külső utasülések középvonalai között:

Magyarázó megjegyzések: Lásd az 1. függeléket.









1. MELLÉKLET

2. RÉSZ

1. függelék

KÖZLEMÉNY

(maximális formátum: A4 (210 × 297 mm))









1. MELLÉKLET

2. RÉSZ

2. függelék

KÖZLEMÉNY

(maximális formátum: A4 (210 × 297 mm))









1. MELLÉKLET

2. RÉSZ

3. függelék

KÖZLEMÉNY

(maximális formátum: A4 (210 × 297 mm))









2. MELLÉKLET

A JÓVÁHAGYÁSI JEL ELRENDEZÉSE

A. minta

(Lásd az előírás 4.4. bekezdését)

a = 8 mm min

A járműre erősített fenti jóváhagyási jel mutatja, hogy az adott járműtípust, szerkezeti jellemzőire tekintettel, Hollandiában (E 4) a III. osztályban hagyták jóvá a 107. számú előírás értelmében, 012439 jóváhagyási szám alatt. A jóváhagyási szám jelzi, hogy a jóváhagyást a 01. módosításcsomag által módosított 107. számú előírás követelményei szerint adták meg.

B. minta

(Lásd az előírás 4.5. bekezdését)

a = 8 mm min

A járműre erősített fenti jóváhagyási jel mutatja, hogy az adott járműtípust Hollandiában (E 4) hagyták jóvá a 107. és 43. számú előírás értelmében ( *1 ). A jóváhagyási számok első két számjegye azt jelzi, hogy a megfelelő jóváhagyások megadásának napján a 107. számú előírás már tartalmazta 01. módosításcsomagot, de a 43. számú előírás még az eredeti formájában volt.

C. minta

(lásd az előírás 4.4.3. bekezdését)

a = 8 mm min

A jármű karosszériájára erősített fenti jóváhagyási jel mutatja, hogy az adott karosszériatípust, szerkezeti jellemzőire tekintettel, Hollandiában (E 4) a III. osztályban, önálló karosszériaként (S) hagyták jóvá a 107. számú előírás értelmében, 012439 jóváhagyási szám alatt. A jóváhagyási szám jelzi, hogy a jóváhagyást a 01. módosításcsomag által módosított 107. számú előírás követelményei szerint adták meg.









3. MELLÉKLET

AZ ÖSSZES JÁRMŰ ÁLTAL TELJESÍTENDŐ KÖVETELMÉNYEK

1–6. (fenntartva)

7. KÖVETELMÉNYEK

7.1. Általános előírások

7.1.1. Egyéb rendelkezés hiányában, valamennyi mérést akkor kell elvégezni, amikor a jármű tömege eléri az üzemkész állapothoz előírt értéket, sima, vízszintes talajon áll, és normál üzemeltetési állapotban van. A süllyesztő-emelő rendszer felszerelése esetén azt úgy kell beállítani, hogy a jármű normál utazási magasságban legyen. A karosszéria önálló műszaki egységként való jóváhagyása esetén a gyártónak kell meghatároznia a karosszéria helyzetét az egyenes, vízszintes felülethez képest.

7.1.2. Amennyiben az előírás egyik követelménye arról rendelkezik, hogy a jármű valamely felületének vízszintesen vagy egy bizonyos szögben kell állnia, amikor a jármű tömege eléri az üzemkész állapotnak megfelelő értéket, mechanikus felfüggesztéssel rendelkező jármű esetén a felület dőlésszöge meghaladhatja ezt az értéket, vagy a felület egy bizonyos dőlésszögben állítható be, ha a jármű tömege eléri az üzemkész állapotnak megfelelő értéket, feltéve hogy ez a követelmény teljesül, amikor a jármű a gyártó által meghatározott terhelt állapotban van. Amennyiben a jármű süllyesztő-emelő rendszerrel van felszerelve, mérés közben nem helyezhető működésbe.

7.2. Tömeg és méretek

7.2.1. A járműveknek meg kell felelniük a 11. melléklet követelményeinek.

7.2.2. Utasok számára fenntartott terület

7.2.2.1. Az utasok számára fenntartott S0 teljes területet úgy kell kiszámítani, hogy a jármű teljes padlóterületéből ki kell vonni az alábbiakat:

7.2.2.1.1. a vezetőtér területe;

7.2.2.1.2. az ajtóknál levő lépcsők, valamint a 300 mm-nél alacsonyabban levő egyéb lépcső területe, illetve az ajtó és annak mechanizmusa által súrolt terület, az ajtó működtetése esetén;

7.2.2.1.3. minden olyan rész területe, amely felett a tetőnek a padlófelülettől mért függőleges távolsága (figyelmen kívül hagyva a 7.7.8.6.3. és a 7.7.8.6.4. bekezdés szerint megengedett benyúlásokat) kisebb mint 1 350 mm. Az A. vagy a B. osztályba sorolt járműveknél ez a méret 1 200 mm-re csökkenthető;

7.2.2.1.4. a jármű minden olyan részének területe, ahová az utasok nem léphetnek be a 7.9.4. bekezdés meghatározása szerint;

7.2.2.1.5. minden olyan terület, amely kizárólag áruk vagy csomagok szállítására van fenntartva, és ahonnan az utasok ki vannak zárva;

7.2.2.1.6. szervizmunkák esetén akadálymentes munkaterület biztosítására szolgáló terület;

7.2.2.1.7. a lépcsőfeljáró, fél lépcsőfeljáró, összekötő lépcsőfeljáró vagy bármely lépcső felülete által elfoglalt padlófelület.

7.2.2.2. Az álló utasok számára fenntartott S1 területet úgy kell kiszámítani, hogy az S0 területből ki kell vonni a következőket:

7.2.2.2.1. minden olyan padlófelület, amelynek dőlésszöge meghaladja a 7.7.6. bekezdés szerinti maximálisan megengedhető értékeket;

7.2.2.2.2. minden olyan rész területe, amelyet álló utasok nem használhatnak, amikor minden ülés foglalt, a lehajtható ülések kivételével;

7.2.2.2.3. minden olyan rész területe, amelynek a padló feletti szabad magassága kisebb, mint a folyosó magassága a 7.7.5.1. bekezdésben meghatározottak szerint (a kapaszkodókat ebben az összefüggésben nem kell figyelembe venni);

7.2.2.2.4. a vezetőülés (leghátsó helyzetbe állítva) ülőfelületének középvonalán áthaladó keresztirányú függőleges sík elülső területe;

7.2.2.2.5. a lehajtható üléseken kívüli ülések előtti 300 mm széles terület, kivéve, ahol a kerékdob felett oldalra néző ülést helyeznek el, amely esetben ez a méret 225 mm-re csökkenthető. Változó üléselrendezés esetén a használandó üléssel kapcsolatban lásd a 7.2.2.4. bekezdést.

7.2.2.2.6. a 7.2.2.2.1–7.2.2.2.5. bekezdés rendelkezései által nem kizárt felület, amelyen nem lehet elhelyezni egy 400 x 300 mm-es téglalapot;

7.2.2.2.7. a II. osztályba sorolt járműveknél az a terület, amelyen álló utasok nem tartózkodhatnak;

7.2.2.2.8. emeletes járművek esetén a felső szint bármely területe;

7.2.2.2.9. a kerekesszékesek számára fenntartott terület, amennyiben azt kerekesszékesek foglalják el, lásd a 7.2.2.4. bekezdést.

7.2.2.3. A járművön egy bizonyos számú (P) ülőhelynek, a lehajtható üléseken kívül, meg kell felelnie a 7.7.8. bekezdés követelményeinek. Az I., a II. vagy az A. osztályba sorolt járművek esetén az egyes szinteken elhelyezett ülőhelyek számának legalább egyenlőnek kell lennie az adott szinten az utasok és a személyzet (ha van) számára fenntartott terület négyzetméterben kifejezett és a legközelebbi egészszámra kerekített értékével; I. osztályú járművek esetén ez a szám 10 %-kal csökkenthető (a felső szint kivételével).

7.2.2.4. Amennyiben a jármű változó ülőhely-kapacitással rendelkezik, az álló utasok számára fenntartott területet (S1) és a 7.2.3. bekezdésben szereplő követelményeket megfelelő módon meg kell határozni az alábbi feltételekre vonatkozóan:

7.2.2.4.1. az összes elfoglalható ülés az álló utasok számára fennmaradó területtel, és ha még marad szabad terület, a kerekesszékesek által elfoglalható területekkel együtt;

7.2.2.4.2. az álló utasok által elfoglalható összes terület az ülő utasok számára fennmaradó ülőhelyekkel, és ha még marad szabad terület, a kerekesszékesek által elfoglalható területekkel együtt;

7.2.2.4.3. a kerekesszékesek által elfoglalható területek az álló utasok számára fennmaradó területtel, és a fennmaradó, még elfoglalható ülésekkel együtt.

7.2.3. A járművek jelölése

7.2.3.1. A járművet egyértelmű jelöléssel kell ellátni az első ajtó közelében, egy jól látható helyen, amelyben a betűk vagy piktogramok legalább 15 mm, a számok pedig legalább 25 mm magasak, és amely az alábbiakat tartalmazza:

7.2.3.1.1. az ülőhelyek maximális száma, amelyre a járművet tervezték;

7.2.3.1.2. az állóhelyek maximális száma (ha vannak), amelyre a járművet tervezték;

7.2.3.1.3. a kerekesszékesek által elfoglalható helyek maximális száma (ha vannak), amelyre a járművet tervezték.

7.2.3.2. Amennyiben a járművet változó számú ülőhely, változó nagyságú álló utasok számára fenntartott terület befogadására vagy változó számú kerekesszékes utas szállítására tervezték, a 7.2.3.1. bekezdés követelményei érvényesek a maximális ülőhely-kapacitásra, a szállítható kerekesszékes és álló utasok megfelelő számára vonatkozóan, az adott körülményektől függően.

7.2.3.3. A vezetőtérben, a vezető által jól látható helyen, fel kell tüntetni az alábbiakat tartalmazó jelölést, amelyben a betűk vagy piktogramok legalább 10 mm, a számok pedig legalább 12 mm magasak:

7.2.3.3.1. a szállítható csomag tömege, amikor a járműben maximális számú utas és személyzet utazik, és a jármű nem lépi túl a műszakilag megengedhető legnagyobb tömeg vagy bármely tengely megengedhető tömegének értékét. Az értéknek magában kell foglalnia az alábbi területeken szállítható csomag tömegét:

7.2.3.3.1.1. csomagterek (B tömeg, 11. melléklet 7.4.3.3.1. bekezdés);

7.2.3.3.1.2. tető, ha az csomag szállítására alkalmas (BX tömeg, 11. melléklet 7.4.3.3.1. bekezdés).

7.3. A felépítmény szilárdsága

7.3.1. Minden egyszintes, II. és III. osztályba sorolt jármű felépítményének meg kell felelnie az 5. melléklet követelményeinek.

7.4. Stabilitásvizsgálat

7.4.1. A jármű stabilitása olyan legyen, hogy a jármű ne boruljon fel, ha a felületet, amelyen a jármű áll, a vízszinteshez képest 28 fokos szögben felváltva mindkét oldalra megdöntik.

7.4.2. A fenti vizsgálat céljából a jármű tömegének el kell érnie az üzemkész állapotnak megfelelő értéket az előírás 2.18. bekezdésében leírtak szerint, továbbá az alábbi feltételeket kell teljesíteni:

7.4.2.1. Q tömegű (a 11. melléklet 7.4.3.3.1. bekezdésében meghatározottak szerint) terhet kell elhelyezni minden egyes utasülésre. Ha a járművet álló utasok szállítására vagy nem ülő személyzettel való üzemeltetésre tervezték, a Q teher vagy az utasokat, illetve a személyzet más tagját reprezentáló 75 kg tömeg súlypontját egyenletesen el kell osztani az álló utasok számára fenntartott vagy a személyzeti területre, 875 mm magasságban. Amennyiben a jármű teteje csomagok szállítására alkalmas eszközökkel van felszerelve, a tetőre a csomagot reprezentáló, egyenletesen elosztott terhet (BX) kell felerősíteni, amelynek tömege nem kisebb, mint a gyártó által a 11. melléklet 7.4.3.3.1. bekezdésben megadott érték. A többi csomagtartó rekeszben nem szabad csomagokat elhelyezni.

7.4.2.2. Amennyiben a jármű változó ülőhely- vagy állóhely-kapacitással rendelkezik, vagy egy vagy több kerekesszékes utas szállítására tervezték, az utastérnek azon részében, ahol az ilyen jellegű változtatások végrehajthatók, a 7.4.2.1. bekezdésben meghatározott terhekhez az alábbi értékek közül a nagyobbat kell választani:

a) a területen szállítható ülő utasok számát reprezentáló tömeg, beleértve a leszerelhető ülések tömegét; vagy

b) a területen szállítható álló utasok számát reprezentáló tömeg; vagy

c) a területen szállítható kerekesszékek és használóik tömege, 250 kg teljes tömeget figyelembe véve, úgy, hogy a terhet a padló felett 500 mm magasságban a kerekesszék által elfoglalt terület közepére helyezik; vagy

d) a területen szállítható ülő utasok, álló utasok és kerekesszékes utasok, illetve ezek bármilyen kombinációjának tömege.

7.4.3. A lépcső magassága, amely megakadályozza, hogy a jármű kereke a dönthető próbapadon oldalra csússzon, nem lehet nagyobb, mint annak a távolságnak a kétharmada, amely a felület, amelyen a jármű megdöntése előtt áll, és a keréktárcsának ehhez a felülethez legközelebb eső része között mérhető, amikor a jármű a 7.4.2. bekezdés értelmében megterhelt állapotban van.

7.4.4. A vizsgálat alatt a járműnek csak azon részei kerülhetnek érintkezésbe egymással, amelyek a normál használat során is érintkeznek, és a jármű egyik alkatrésze sem károsodhat vagy romolhat el.

7.4.5. Alternatív megoldásként számítási módszert is lehet használni annak kimutatására, hogy a jármű nem fog felborulni a 7.4.1. és a 7.4.2. bekezdésben leírt feltételek között. A számításhoz a következő paramétereket kell figyelembe venni:

7.4.5.1. tömeg és méretek;

7.4.5.2. súlypont magassága;

7.4.5.3. rugóállandó;

7.4.5.4. a gumiabroncs függőleges és vízszintes rugóállandója;

7.4.5.5. a légrugókban lévő légnyomás-szabályozó jellemzői;

7.4.5.6. nyomatéki középpont helye;

7.4.5.7. a karosszéria csavarodással szembeni ellenállása.

A számítási mód leírását a melléklet 1. függeléke tartalmazza.

7.5. Tűzveszély elleni védelem

7.5.1. Motortér

7.5.1.1. A motortérben tilos bármilyen gyúlékony hangszigetelő anyagot, illetve olyan anyagot alkalmazni, ami hajlamos magába szívni az üzemanyagot, a kenőanyagot vagy más gyúlékony anyagot, kivéve ha az anyag be van vonva át nem eresztő réteggel.

7.5.1.2. A motortér megfelelő kialakításával vagy lefolyónyílások biztosításával, amennyire lehetséges, meg kell akadályozni, hogy a motortér bármely részében üzemanyag, kenőolaj vagy más gyúlékony anyag gyűlhessen össze.

7.5.1.3. A motortér vagy bármely hőforrás (ilyenek például a jármű hosszú lejtőn való leereszkedésekor felszabaduló energia elnyelésére szolgáló eszközök pl. lassítófék vagy a karosszéria belsejének fűtésére szolgáló berendezések, kivéve a meleg víz keringtetésével működő rendszereket) és a jármű többi része közé hőálló anyagból készült válaszfalat kell beszerelni. A válaszfal rögzítéséhez használt szerelvényeknek, kapcsoknak, tömítéseknek stb. tűzállónak kell lennie.

7.5.1.4. A nem meleg vízzel működő fűtőberendezés akkor szerelhető be az utastérbe, ha olyan anyaggal van burkolva, amely ellenáll a berendezés által fejlesztett hőnek, nem bocsát ki mérgező füstöt, és úgy van elhelyezve, hogy egyik utas sem érintheti meg valamely forró felületét.

7.5.2. Elektromos berendezések és vezetékfektetés

7.5.2.1. A vezetékeket megfelelő szigeteléssel kell ellátni, és valamennyi vezetéknek és elektromos berendezésnek ellen kell állnia az őket érintő hőnek és nedvességnek. A motortérbe szerelt elektromos berendezéseknél és vezetékeknél különösen ügyelni kell arra, hogy alkalmasak legyenek a környezeti hőmérséklet és minden valószínű szennyeződés hatásaival szembeni ellenállásra.

7.5.2.2. Az elektromos áramkörben használt vezetékeken áthaladó áram erőssége nem haladhatja meg az adott vezetékhez a beszerelési módja és a maximális környezeti hőmérséklet alapján elfogadható értéket.

7.5.2.3. Az elektromos berendezések egységeinek tápáramkörét (kivéve az indítómotorét), a gyújtás (Otto-motorok esetében), az izzító gyertyák, a motort leállító készülék áramkörét, a töltőáramkört és az akkumulátor földelő csatlakozásának áramkörét olvadóbiztosítékkal vagy megszakítóval kell ellátni. Ezek a rendszerek közös olvadóbiztosítékkal vagy megszakítóval is védhetők, ha az áramerősségük nem haladja meg a 16 A-t.

7.5.2.4. Minden vezetéket megfelelő védelemmel kell ellátni, és biztonságosan rögzíteni kell annak érdekében, hogy vágás, dörzsölés vagy kopás következtében ne sérüljenek meg.

7.5.2.5. Ha egy jármű egy vagy több áramkörének feszültsége (négyzetes középérték) nagyobb mint 100 V, akkor egy olyan kézi működtetésű szakaszolót kell csatlakoztatni a tápellátás minden olyan pólusához, amely nincs elektromosan földelve, és a járművön belül a járművezető számára könnyen hozzáférhető helyre van felszerelve, amely le tudja kapcsolni ezeket az áramköröket a fő táphálózatról, feltéve hogy a szakaszoló nem tudja lekapcsolni a jármű kötelező külső lámpáit. Ez a bekezdés nem vonatkozik a jármű elektromos berendezésének valamely egységében található magasfeszültségű gyújtóáramkörökre vagy független áramkörökre.

7.5.2.6. Az elektromos vezetékeket úgy kell elhelyezni, hogy egyik része se érintkezhessen üzemanyag-vezetékkel vagy a kipufogórendszer bármely részével, illetve ne legyen kitéve túlzott hőnek, kivéve ha megfelelő speciális szigeteléssel és védelemmel vannak ellátva, mint például a mágneses kipufogószelep.

7.5.3. Akkumulátorok

7.5.3.1. Minden akkumulátort megfelelően rögzíteni kell, és hozzáférhető módon kell elhelyezni.

7.5.3.2. Az akkumulátorteret el kell különíteni az utastértől és a vezetőtértől, és úgy kell kialakítani, hogy a külső levegő jól átszellőztesse.

7.5.3.3. Az akkumulátor érintkezőit rövidzárlat ellen védeni kell.

7.5.4. Tűzoltókészülékek és mentődoboz

7.5.4.1. Megfelelő helyet kell biztosítani egy vagy több tűzoltókészülék elhelyezéséhez úgy, hogy az egyik készülék a vezetőülés közelében legyen. A. vagy B. osztályba sorolt járműveknél legalább 8 dm3, I., II. vagy III. osztályba sorolt járműveknél pedig legalább 15 dm3 területet kell biztosítani.

7.5.4.2. Megfelelő helyet kell biztosítani egy vagy több mentődoboz beszereléséhez. Egy mentődoboz számára legalább 7 dm3 helyet kell hagyni, amelynek legkisebb mérete ne legyen kisebb mint 80 mm.

7.5.4.3. A tűzoltókészüléket és a mentődobozt lopás vagy vandalizmus ellen biztosítani lehet (pl. belső zárható szekrényben vagy törhető üveg mögött lehet elhelyezni), feltéve hogy az elhelyezésük világosan meg van jelölve, és vészhelyzet esetén a kivételükhöz megfelelő eszközöket biztosítanak.

7.5.5. Anyagok

A kipufogórendszer vagy más jelentős hőforrás 100 mm-en belüli körzetében csak akkor szabad gyúlékony anyagot használni, ha az anyag hatásos védelemmel van ellátva. Ha szükséges, védőburkolatot lehet alkalmazni, ami megakadályozza, hogy a kenőanyag vagy más gyúlékony anyagok érintkezésbe kerüljenek a kipufogórendszerrel vagy egyéb jelentős hőforrásokkal. A bekezdés értelmében gyúlékony anyag az, amelyet nem arra terveztek, hogy ellenálljon az adott helyen valószínűsíthető hőmérsékleteknek.

7.6. Kijáratok

7.6.1. Kijáratok száma

7.6.1.1. A járműben kialakított ajtók minimális száma kettő lehet, vagy két utasajtó vagy egy utasajtó és egy vészkijárati ajtó formájában. Az utasajtók minimális számát a következők szerint kell meghatározni:







Utasok száma Utasajtók száma I. és A. osztály II. osztály III. és B. osztály 9–45 1 1 1 46–70 2 1 1 71–100 3 2 1 > 100 4 3 1

7.6.1.2. Az utasajtók minimális száma a csuklós jármű mindegyik merev részében egy legyen, kivéve az I. osztályú csuklós jármű első részét, ahol legalább két utasajtót kell kialakítani.

7.6.1.3. Ezen követelmény értelmében a távműködtetésű rendszerrel felszerelt utasajtók csak akkor tekinthetők vészkijárati ajtóknak, ha szükség esetén kézzel könnyedén kinyithatók, miután a 7.6.5.1. bekezdésben előírt működtető berendezést bekapcsolták.

7.6.1.4. A kijáratok minimális számát úgy kell meghatározni, hogy a kijáratok összes száma az egyes különálló területeken a következő legyen:







Az adott területen elhelyezhető utasok és személyzeti tagok száma Összes kijárat minimális száma 1–8 2 9–16 3 17–30 4 31–45 5 46–60 6 61–75 7 76–90 8 91–110 9 111–130 10 > 130 11

A menekülőnyílások a fent említett vészkijárati ajtók számán belül csak egynek számítanak.

7.6.1.5. A csuklós jármű minden egyes merev szakaszát külön járműként kell kezelni a kijáratok minimális számának és helyzetének meghatározása szempontjából, kivéve a 7.6.2.4. bekezdés rendelkezéseit. A mosdótér, illetve a konyha nem tekintendő külön területnek a vészkijáratok számának meghatározása szempontjából. Minden egyes merev szakaszhoz meg kell határozni a szállítható utasok számát.

7.6.1.6. A kettős utasajtó két ajtónak, a kettős vagy több részből álló ablak pedig két vészkijárati ablaknak számít.

7.6.1.7. Ha a vezetőteret nem köti össze olyan átjárófolyosó az utastérrel, amely megfelel a 7.7.5.1.1. bekezdésben leírt feltételek egyikének, a következő feltételeket kell teljesíteni:

7.6.1.7.1. A vezetőtérnek két kijárattal kell rendelkeznie, de azok ne ugyanabban az oldalfalban legyenek kialakítva; ha a kijáratok egyike vészkijárati ablak, annak meg kell felelnie a 7.6.3.1. és a 7.6.8. bekezdésben rögzített, vészkijárati ablakokra vonatkozó követelményeknek.

7.6.1.7.2. A vezetőülés mellé egy vagy két ülés beszerelhető, mely esetben a 7.6.1.7.1. bekezdésben előírt két kijáratnak ajtónak kell lennie. A vezető ajtaja vészkijárati ajtóként szolgálhat az ezeken az üléseken utazók számára, ha a vezető ülése, a kormánykerék, a motorház, a sebességváltókar, a kézifékkar stb. nem jelent túlzott akadályt. Az ilyen személyek számára biztosított ajtó elfogadható vészkijárati ajtóként a vezető számára is. Legfeljebb öt kiegészítő ülés szerelhető fel a vezetőteret is magában foglaló területen, feltéve hogy a kiegészítő ülések és az ülések által elfoglalt terület megfelel az előírás követelményeinek, és az utastérbe vezető ajtók közül legalább az egyik megfelel a 7.6.3. bekezdés vészkijárati ajtókra vonatkozó követelményeinek.

7.6.1.7.3. A 7.6.1.7.1. és a 7.6.1.7.2. bekezdésben leírt körülmények esetén a vezetőtérhez tartozó kijáratok nem számíthatók bele sem a 7.6.1.1–7.6.1.2. bekezdésben előírt ajtók közé, sem pedig a 7.6.1.4. bekezdésben előírt kijáratok közé, kivéve a 7.6.1.7.1. és a 7.6.1.7.2. bekezdésben említett esetet. A 7.6.3–7.6.7., a 7.7.1., 7.7.2. és a 7.7.7. bekezdések nem érvényesek az ilyen jellegű kijáratokra.

7.6.1.8. Ha a vezetőtér és a mellette levő ülések megközelíthetők a fő utastérből kivezető átjárófolyosón keresztül, amely megfelel a 7.7.5.1.1. bekezdésben leírt feltételek egyikének, a vezetőtérben nem szükséges külső kijáratot kialakítani.

7.6.1.9. A 7.6.1.8. bekezdésben leírt körülmények között a vezetőajtó vagy a vezetőtér egyéb kijárata csak az alábbi feltételek esetén számít utasok által használandó kijáratnak:

7.6.1.9.1. a kijárat használata érdekében az utasnak nem kell átpréselnie magát a kormánykerék és a vezetőülés között;

7.6.1.9.2. teljesíti a 7.6.3.1. bekezdésben a vészkijárati ajtó méreteire vonatkozóan rögzített követelményeket.

7.6.1.10. A 7.6.1.8. és a 7.6.1.9 bekezdés nem zárja ki, hogy ajtó vagy egyéb akadály legyen a vezetőülés és az utastér között, feltéve hogy vészhelyzet esetén a vezető gyorsan el tudja távolítani ezt az akadályt. A vezetőtérben lévő, ilyen akadállyal védett ajtó nem számít utaskijáratnak.

7.6.1.11. A vészkijárati ajtók és ablakok mellett menekülőnyílásokat is ki kell alakítani a II., a III. és a B. osztályba sorolt járművekben. Az I. és az A. osztályba sorolt járműveket is el lehet látni menekülőnyílással. A menekülőnyílások minimális száma:







Utasok száma Menekülőnyílások száma nem több mint 50 l több mint 50 2

7.6.2. Kijáratok elhelyezése

A 22 utasülésnél nagyobb befogadóképességű járműveknek meg kell felelnie az alábbi követelményeknek. A 22 utast nem meghaladó befogadóképességű járműveknek vagy az alábbi követelményeket, vagy pedig a 7. melléklet 1.2. bekezdésének rendelkezéseit kell teljesíteniük.

7.6.2.1. Az utasajtó(ka)t a jármű járda felőli oldalán kell elhelyezni aszerint, hogy milyen irányú a közlekedés abban az országban, ahol a járművet üzembe helyezés céljából nyilvántartásba vették, és legalább egy utasajtónak a jármű első felében kell lennie. Ez nem zárja ki azt, hogy kialakítsanak egy ajtót a jármű hátsó részében a kerekesszékes utasok számára.

7.6.2.2. A 7.6.1.1. bekezdésben említett ajtók közül kettőt úgy kell elhelyezni, hogy a területük középpontján áthaladó keresztirányú függőleges síkok közötti távolság az utastér teljes hosszának legalább 40 %-a legyen. Ha a két ajtó közül az egyik egy kétszárnyú ajtó részét képezi, akkor ezt a távolságot az egymástól távolabb levő két ajtó között kell megmérni.

7.6.2.3. A kijáratokat úgy kell elhelyezni, hogy a jármű két oldalán alapjában véve megegyező számú ajtó legyen.

7.6.2.4. Legalább egy vészkijáratot ki kell alakítani a jármű hátsó vagy az elülső felületén. I. osztályú járművek és olyan járművek esetén, melyeknek hátsó része tartósan el van zárva az utastértől, ezt a rendelkezést menekülőnyílás kialakításával kell teljesíteni.

7.6.2.5. A jármű ugyanazon oldalára tervezett kijáratokat egymástól megfelelő távolságban kell elhelyezni a jármű hosszúsága mentén.

7.6.2.6. Egy ajtó, feltéve hogy az nem utasajtó, kialakítható a jármű hátoldalán.

7.6.2.7. Ha menekülőnyílásokat alakítanak ki a járművön, azokat a következőképpen kell elhelyezni: ha csak egy menekülőnyílás van, akkor azt a jármű középső harmadában kell elhelyezni; két menekülőnyílás esetén a kettő közötti távolság legalább 2 méter legyen, a jármű hossztengelyével párhuzamosan, a nyílások legközelebbi szélei között mérve.

7.6.3. A kijáratok minimális méretei

7.6.3.1. A különböző kijáratok minimális méretei a következők lehetnek:







I. osztály II. és III. osztály Megjegyzések Utasajtó Szabad nyílás Magasság (mm) 1 800 1 650 — Szélesség (mm) Egyszárnyú ajtó: 650 Kétszárnyú ajtó: 1 200 Ez a méret 100 mm-rel csökkenthető, ha a kapaszkodók magasságában mérik Vészkijárati ajtó Magasság (mm) 1 250 — Szélesség (mm) 550 Vészkijárati ablak Terület (mm2) 400 000 Ezen a területen el lehessen helyezni egy 500 x 700 mm-es téglalapot A jármű hátoldalán elhelyezett vészkijárati ablak, ha a gyártó nem biztosítja a fentiekben előírt minimális méretű vészkijárati ablakot A vészkijárati ablak nyílásában el lehessen helyezni egy 350 mm magas és 1 550 mm széles téglalapot. A téglalap sarkait legfeljebb 250 mm görbületi sugárban le lehet kerekíteni. Menekülőnyílás Szabad nyílás Terület (mm2) 400 000 Ezen a területen el lehessen helyezni egy 500 x 700 mm-es téglalapot.

7.6.3.2. A 22 utast nem meghaladó befogadóképességű járműveknek vagy a 7.6.3.1. bekezdésben vagy pedig a 7. melléklet 1.1. bekezdésében rögzített követelményeket kell teljesíteniük.

7.6.4. Az összes utasajtóra vonatkozó műszaki követelmények

7.6.4.1. Az összes utasajtó belülről és kívülről is könnyedén nyitható legyen, amikor a jármű nyugalmi helyzetben van (de ez nem szükséges akkor, ha a jármű mozog). Azonban ezt a követelményt nem szabad úgy értelmezni, mintha kizárná az ajtó kívülről történő bezárásának lehetőségét, feltéve hogy az ajtót belülről mindig ki lehet nyitni.

7.6.4.2. Az ajtó kívülről való nyitására szolgáló működtető berendezést vagy szerkezetet a talajtól 1 000 és 1 500 mm távolságra, az ajtótól pedig legfeljebb 500 mm távolságra lehet elhelyezni. Az I., a II. és a III. osztályba sorolt járműveknél az ajtó belülről való kinyitására szolgáló valamennyi működtető berendezést vagy szerkezetet a padló felső felületétől vagy a hozzá legközelebbi lépcsőtől 1 000 –1 500 mm-re, az ajtótól pedig legfeljebb 500 mm-re kell elhelyezni. Ez nem érvényes a vezetőtérben elhelyezett működtető berendezésekre.

7.6.4.3. Az egy darabból álló kézi működtetésű utasajtókat úgy kell felfüggeszteni vagy forgócsappal ellátni, hogy ha a jármű mozgása közben a nyitott ajtó valamilyen álló helyzetben lévő tárggyal érintkezik, becsukódjon.

7.6.4.4. Ha a kézi működtetésű utasajtó csapózáras kivitelű, akkor a zárnak kétfokozatúnak kell lennie.

7.6.4.5. Az utasajtó belső részén nem lehet semmiféle olyan eszköz, amely az ajtó becsukódása után a belső lépcsők lefedésére szolgál. Ez a rendelkezés nem zárja ki olyan ajtóműködtető szerkezet beépítését a lépcső falába vagy más berendezés felszerelését az ajtó belső oldalára, amely nem annak a padlónak a meghosszabbítását jelenti, amelyen az utasok állnak. Ez a mechanizmus vagy berendezés nem jelenthet veszélyt az utasokra nézve.

7.6.4.6. Ha a közvetlen rálátás nem kielégítő, olyan optikai vagy egyéb eszközöket kell beszerelni, amelyek lehetővé teszik, hogy a vezető a helyén ülve jól láthassa az utasok jelenlétét valamennyi olyan utasajtó közvetlen külső és belső környezetében, amely nem automatikus működtetésű.

Ha az utasajtó a 22 utast nem meghaladó befogadóképességű jármű hátoldalán van kialakítva, ez a követelmény akkor teljesül, ha a vezető képes észlelni az 1 méterrel a jármű mögött álló 130 cm magas utas jelenlétét.

7.6.4.7. Minden olyan utasajtót, ami a jármű belseje felé nyílik, és ezek mechanizmusát, úgy kell kialakítani, hogy az ajtó mozgása normál üzemi feltételek között ne okozhasson sérülést az utasoknak. Szükség esetén megfelelő védőberendezést kell felszerelni.

7.6.4.8. Ha az utasajtó toalettbe vagy más belső térbe nyíló ajtó szomszédságában van elhelyezve, akkor az utasajtót biztosítani kell véletlen kinyitás ellen. Ez a követelmény azonban nem érvényes olyan esetben, amikor az utasajtó automatikusan reteszelődik, ha a jármű 5 km/h feletti sebességgel halad.

7.6.4.9. A 22 utast nem meghaladó befogadóképességű járművek esetén a jármű hátoldalán elhelyezett utasajtók szárnyai 115o-nál nem nagyobb és 85o-nál nem kisebb szögben nyílhatnak ki, és kinyitás után automatikusan meg kell maradniuk abban a helyzetben. Ez a rendelkezés nem zárja ki azt, hogy az ajtót az ütközési ponton túl és a megadott értéknél nagyobb szögben is ki lehet nyitni, amennyiben az biztonságos, ha például a járművel egy magasan lévő platformhoz tolatnak berakodás céljából, vagy az ajtókat 270o-os szögben kitárják, hogy a jármű mögött akadálymentes rakodási felületet biztosítsanak.

7.6.5. Távműködtetésű utasajtókra vonatkozó kiegészítő műszaki követelmények

7.6.5.1. Vészhelyzet esetén minden távműködtetésű utasajtónak a jármű nyugalmi helyzetében (de nem szükségképpen a jármű mozgása közben) belülről, és ha nincs zárva, akkor kívülről is, nyithatónak kell lennie olyan működtető berendezések segítségével, amelyekre az áramellátás biztosítása vagy annak hiánya esetén is jellemzők az alábbiak:

7.6.5.1.1. hatástalanítják a többi ajtóvezérlő berendezés vezérlését;

7.6.5.1.2. belső működtető berendezések esetén az ajtóra vagy attól 300 mm-en belülre vannak felszerelve az első lépcső felett legalább 1 600 mm magasságban;

7.6.5.1.3. könnyen észrevehetők és egyértelműen azonosíthatók az ajtóhoz közeledő vagy az ajtó előtt álló személyek számára, és amennyiben kiegészítik a normál ajtónyitó berendezéseket, akkor a vészhelyzetben való használatra utaló egyértelmű jelöléssel vannak ellátva;

7.6.5.1.4. közvetlenül az ajtó előtt álló személy által működtethetők;

7.6.5.1.5. kinyitják az ajtót, vagy lehetővé teszik az ajtó egyszerű mozdulattal történő kinyitását;

7.6.5.1.6. megvédhetők egy olyan eszköz segítségével, amelyet könnyen el lehet távolítani vagy be lehet törni, hogy hozzáférjenek a vésznyitó berendezéshez; a vésznyitó berendezés működésbe helyezéséről, illetve a védőburkolat eltávolításáról hangjelzéssel és szimbólumok kijelzésével is figyelmeztetik a vezetőt; valamint

7.6.5.1.7. olyan, a vezető által működtetett ajtó esetén, amely nem felel meg a 7.6.5.6.2. bekezdés követelményeinek, a működtető berendezésnek lehetővé kell tennie, hogy miután az ajtó kinyitása végett bekapcsolták, és visszatért normál helyzetébe, az ajtó ne csukódjon be mindaddig, amíg a vezető nem működteti az ajtózáró berendezést.

7.6.5.2. Olyan készülék is alkalmazható, amelyet a vezető hoz működésbe a vezetőülésből azért, hogy kikapcsolja a külső vésznyitó berendezéseket az utasajtók kívülről történő bezárása érdekében. Ebben az esetben a külső vésznyitó berendezéseknek automatikusan újból be kell kapcsolódniuk a motor indításakor, vagy mielőtt a jármű eléri a 20 km/h sebességet. Ezt követően a külső vésznyitó berendezések ne kapcsoljanak ki automatikusan, hanem ehhez szükség legyen a vezető beavatkozására.

7.6.5.3. A vezető által működtetett minden utasajtó a vezető üléséből legyen működtethető működtető berendezések segítségével, amelyeket – a lábbal vezérelt berendezés kivételével – egyértelmű megkülönböztető jelzéssel látnak el.

7.6.5.4. Minden távműködtetésű utasajtónak működésbe kell hoznia egy visszajelző lámpát, amely jól látható a vezető számára a normál vezetési helyzetében ülve, bármilyen megvilágítás mellett, és amely figyelmezteti a vezetőt arra, hogy az ajtó még nincs teljesen bezárva. Ennek a visszajelző lámpának mindig jeleznie kell, ha az ajtó merev szerkezete a teljesen nyitott helyzet és a teljesen zárt helyzettől 30 mm távolságban levő pont között van. Egy visszajelző lámpa egy vagy több ajtó működését is jelezheti. Azonban ilyen visszajelző lámpát nem szükséges beszerelni olyan első utasajtóba, amely nem felel meg a 7.6.5.6.1.1. és a 7.6.5.6.1.2. bekezdés követelményeinek.

7.6.5.5. Amennyiben a vezető működtető berendezések segítségével nyithatja és zárhatja a távműködtetésű utasajtókat, a működtető berendezéseknek lehetővé kell tenniük, hogy a vezető bármikor képes legyen az ajtót az ellenkező irányba mozgatni a zárási vagy nyitási folyamat közben.

7.6.5.6. A távműködtetésű utasajtók felépítésének és vezérlőrendszerének olyannak kell lennie, hogy az ajtó ne okozhasson sérülést az utasok számára, illetve az utasok ne szorulhassanak be az ajtó zárása közben.

7.6.5.6.1. Ezt az előírást teljesítettnek kell tekinteni, ha teljesítik az alábbi két követelményt:

7.6.5.6.1.1. Az első követelmény az, hogy ha az ajtó záródás közben legfeljebb 150 N szorítóerővel kifejtett ellenállásba ütközik a 6. mellékletben leírt bármely mérési pontban, akkor az ajtónak újból teljesen ki kell nyílnia, és az automatikus utasajtó kivételével nyitva kell maradnia, amíg az ajtózáró berendezést működésbe nem hozzák. A szorítóerő bármilyen, az illetékes hatóság által megfelelőnek minősített módszerrel mérhető. Az erre vonatkozó iránymutatásokat az előírás 6. melléklete tartalmazza. A csúcserő rövid ideig nagyobb is lehet, mint 150 N, de nem haladhatja meg a 300 N értéket. Az újranyitó rendszer olyan próbarúd segítségével ellenőrizhető, amely rendelkezik egy 60 mm magas, 30 mm széles szakasszal, és a sarkai 5 mm-es sugárban le vannak kerekítve.

7.6.5.6.1.2. A második követelmény arra az esetre vonatkozik, amikor az ajtó az utas csuklójára vagy ujjaira csukódik:

7.6.5.6.1.2.1. az ajtónak automatikusan ismét teljesen ki kell nyílnia, és az automatikus utasajtó kivételével mindaddig nyitva kell maradnia, amíg működésbe nem hozzák az ajtózáró berendezést; vagy

7.6.5.6.1.2.2. lehetővé kell tenni, hogy az utas sérülés nélkül, könnyedén kihúzhassa a csuklóját vagy az ujjait az ajtó szorításából. Ez a követelmény ellenőrizhető kézzel vagy a 7.6.5.6.1.1. bekezdésben leírt próbarúd segítségével, amelynek az egyik végén egy 300 mm hosszú, 30 mm-ről 5 mm-es vastagságig keskenyedő kúpot alakítanak ki. A próbadarabot nem szabad politúrral vagy kenőanyaggal kezelni. Ha az ajtó beszorítja a rudat, az könnyen kihúzható legyen; vagy

7.6.5.6.1.2.3. az ajtó maradjon olyan helyzetben, ami lehetővé teszi egy 60 mm magas, 20 mm széles szakasszal rendelkező és 5 mm sugárban lekerekített sarkú próbarúd szabad áthaladását. Ez a helyzet ne legyen 30 mm-nél nagyobb távolságban az ajtó teljesen zárt helyzetétől.

7.6.5.6.2. Az első utasajtónál a 7.6.5.6. bekezdésben rögzített követelményt teljesítettnek kell tekinteni, ha az ajtó:

7.6.5.6.2.1. megfelel a 7.6.5.6.1.1. és a 7.6.5.6.1.2. bekezdés követelményeinek; vagy

7.6.5.6.2.2. az ajtó puha peremborítással van ellátva, amely azonban annyira nem puha, hogy ha az ajtó rácsukódik az 7.6.5.6.1.1. bekezdésben leírt próbarúdra, a merev szerkezeti rész elérje a teljesen zárt helyzetet.

7.6.5.7. Amennyiben a távműködtetésű utasajtó csak folyamatos áramellátás esetén marad zárt helyzetben, gondoskodni kell olyan vizuális jelzőberendezésről, amely tájékoztatja a vezetőt az ajtók áramellátásában bekövetkező esetleges hibákról.

7.6.5.8. Az indításgátló berendezésnek (ha be van szerelve) csak 5 km/h-nál kisebb sebességnél szabad működésbe lépnie, és ezt meghaladó sebesség esetén nem működhet.

7.6.5.9. Ha a jármű nincs indításgátló berendezéssel felszerelve, hangjelzésnek kell működésbe lépnie, ha a vezető úgy indítja el a járművet, hogy valamelyik távműködtetésű utasajtó nincs teljesen bezárva. A hangjelzésnek 5 km/h-t meghaladó sebességnél kell bekapcsolnia a 7.6.5.6.1.2.3. bekezdés követelményeit kielégítő ajtók esetében.

7.6.6. Automatikus utasajtókra vonatkozó kiegészítő műszaki követelmények

7.6.6.1. Ajtónyitó berendezések bekapcsolása

7.6.6.1.1. A 7.6.5.1. bekezdés rendelkezése kivételével minden automatikus utasajtónak olyan nyitóberendezéssel kell rendelkeznie, amelynek be- és kikapcsolása csak a vezetőülésből vezérelhető.

7.6.6.1.2. A bekapcsolás és a kikapcsolás történhet közvetlen módon kapcsoló segítségével vagy közvetett módon, például az első utasajtó nyitásával és zárásával.

7.6.6.1.3. Az ajtónyitó berendezések vezető általi bekapcsolását jelezni kell a járművön belül, és ahol az ajtó kívülről is nyitható, a járművön kívül is; a jelzőkészüléket (pl. világító nyomógomb, világító jelzés) azon az ajtón vagy annak közvetlen közelében kell elhelyezni, amelyre vonatkozik.

7.6.6.1.4. Kapcsolóval történő közvetlen működtetés esetén a rendszer működési állapotát egyértelműen jelezni kell a vezető számára, például a kapcsoló helyzetével, visszajelző lámpával vagy világító kapcsolóval. A kapcsolót megkülönböztető jelzéssel kell ellátni, és úgy kell elhelyezni, hogy ne lehessen összetéveszteni más működtető berendezésekkel.

7.6.6.2. Automatikus utasajtók nyitása

7.6.6.2.1. Miután a vezető működésbe hozza az ajtónyitó berendezéseket, lehetővé kell tenni az utasok számára az ajtó kinyitását az alábbiak szerint:

7.6.6.2.1.1. belülről, például nyomógomb megnyomásával vagy fénysorompón való áthaladással; valamint

7.6.6.2.1.2. kívülről – kivéve az olyan ajtót, amely csupán kijáratként szolgál, és ez fel is van tüntetve rajta – pl. világító nyomógomb megnyomásával, világító jelzés alatt elhelyezett nyomógombbal vagy megfelelő utasítással ellátott hasonló készülékkel.

7.6.6.2.2. A nyomógombok megnyomása (lásd a 7.6.6.2.1.1. bekezdést) és a kommunikációs eszközök vezető általi használata (lásd a 7.7.9.1. bekezdést) jeleket küldhet, melyeket a rendszer tárol, és miután a vezető bekapcsolta az ajtónyitó berendezéseket, a tárolt jelek alapján a rendszer kinyitja az ajtót.

7.6.6.3. Automatikus utasajtók bezárása

7.6.6.3.1. Miután az automatikus utasajtó kinyílt, bizonyos idő elteltével újból automatikusan be kell záródnia. Ha ezalatt az idő alatt egy utas belép a járműbe vagy elhagyja azt, egy biztonsági készüléknek (pl. padló alatti érintkező, fénysorompó, egy irányban áteresztő sorompó) kell biztosítania, hogy az ajtó elegendő ideig nyitva maradjon.

7.6.6.3.2. Amennyiben az utas az ajtó bezárási folyamata közben lép be a járműbe vagy hagyja el azt, a bezárási folyamatot automatikusan meg kell szakítani, és az ajtónak vissza kell térnie nyitott helyzetbe. A folyamat visszafordítását elindíthatja a 7.6.6.3.1. bekezdésben hivatkozott biztonsági készülék vagy más megfelelő berendezés.

7.6.6.3.3. Lehetővé kell tenni, hogy a 7.6.6.3.1. bekezdés szerint automatikusan bezárt ajtót egy utas ismét kinyithassa a 7.6.6.2. bekezdés értelmében; ez az előírás nem érvényes, ha a vezető kikapcsolta az ajtónyitó berendezéseket.

7.6.6.3.4. Miután a vezető kikapcsolta az automatikus utasajtók ajtónyitó berendezéseit, a még nyitott ajtóknak be kell csukódniuk a 7.6.6.3.1. és a 7.6.6.3.2 bekezdésnek megfelelően.

7.6.6.4. Automatikus ajtózárási folyamat leállítása különleges rendeltetésű, pl. gyermekkocsival utazó utasok, csökkent mozgásképességű utasok stb. számára kijelölt ajtók esetében

7.6.6.4.1. A vezetőnek egy speciális működtető berendezés bekapcsolásával le kell tudnia állítani az automatikus ajtózárási folyamatot. Az utas számára lehetővé kell tenni, hogy egy speciális nyomógomb megnyomásával szintén leállíthassa az automatikus ajtózárási folyamatot.

7.6.6.4.2. Az automatikus ajtózárási folyamat leállítását jelezni kell a vezető számára, pl. visszajelző lámpa segítségével.

7.6.6.4.3. Mindig csak a vezető legyen képes visszaállítani az automatikus ajtózárási folyamatot.

7.6.6.4.4. A 7.6.6.3. bekezdés az ajtó ezt követő bezárására vonatkozik.

7.6.7. Vészkijárati ajtókra vonatkozó műszaki követelmények

7.6.7.1. A vészkijárati ajtóknak a jármű nyugalmi helyzetében belülről és kívülről is könnyen nyithatónak kell lenniük. Azonban ez a követelmény nem zárja ki az ajtó kívülről történő bezárásának lehetőségét, feltéve hogy az ajtót belülről mindig ki lehet nyitni a normál ajtónyitó szerkezet használatával.

7.6.7.2. A vészkijárati ajtókat, ilyen célra történő használatukkor, csak akkor lehessen távműködtetésű ajtóként működtetni, ha a 7.6.5.1. bekezdésben előírt működtető berendezést bekapcsolták, és az visszatért normál helyzetébe, és az ajtók csak akkor záródhatnak be újból, ha a vezető működésbe helyezi az ajtózáró berendezést. A vészkijárati ajtók nem lehetnek tolóajtó típusúak sem, kivéve a 22 utast nem meghaladó befogadóképességű járművek esetén. Ilyen járműveknél az olyan tolóajtó, amelyet a 33. számú előírás szerinti frontális ütközés vizsgálata után szerszámok használata nélkül ki lehet nyitni, elfogadható vészkijárati ajtóként.

7.6.7.3. A vészkijárati ajtó kívülről való nyitására szolgáló működtető berendezést vagy szerkezetet a talajtól 1 000 –1 500 mm távolságra, az ajtótól pedig legfeljebb 500 mm távolságra kell elhelyezni. Az I., a II. és a III. osztályba sorolt járműveknél a vészkijárati ajtó belülről való kinyitására szolgáló működtető berendezést vagy szerkezetet a padló felső felületétől vagy a működtető berendezéshez legközelebbi lépcsőtől 1 000 –1 500 mm-re, az ajtótól pedig legfeljebb 500 mm-re kell elhelyezni. Ez nem érvényes a vezetőtérben elhelyezett működtető berendezésekre.

7.6.7.4. A felfüggesztett típusú és a jármű oldalára szerelt vészkijárati ajtókat az elülső élüknél fogva kell felfüggeszteni, és kifelé kell nyílniuk. A nyitást korlátozó hevederek, láncok vagy egyéb biztonsági eszközök használata akkor megengedett, ha azok nem akadályozzák az ajtó legalább 100o-os szögben való kinyitását és ilyen szögben való nyitva tartását. Ha olyan eszközök állnak rendelkezésre, amelyek szabad átjárást biztosítanak a vészkijárati ajtó megközelítéséhez, a 100o-os minimális szögre vonatkozó követelményt nem kötelező betartani.

7.6.7.5. A vészkijárati ajtókat biztosítani kell véletlen kinyitás ellen. Ez a követelmény azonban nem érvényes olyan esetben, amikor a vészkijárati ajtó automatikusan reteszelődik, ha a jármű 5 km/h feletti sebességgel halad.

7.6.7.6. Minden vészkijárati ajtót hangjelző készülékkel kell felszerelni, ami figyelmezteti a vezetőt, ha az ajtó nincs biztonságosan bezárva. A hangjelző berendezést nem az ajtó mozgásának, hanem az ajtó zárnyelve vagy fogantyúja mozgásának kell működésbe hoznia.

7.6.8. Vészkijárati ablakokra vonatkozó műszaki követelmények

7.6.8.1. Minden csuklópánttal ellátott vagy kilökhető vészkijárati ablaknak kifelé kell nyílnia. A kilökhető típusoknak üzem közben nem szabad teljesen leválniuk a járműről. A kilökhető ablakoknak úgy kell működniük, hogy az hatékonyan megakadályozza a véletlen kilökődést.

7.6.8.2. Minden vészkijárati ablaknak:

7.6.8.2.1. vagy egy megfelelőnek minősített berendezéssel könnyen és gyorsan nyithatónak kell lennie kívülről és belülről egyaránt;

7.6.8.2.2. vagy könnyen törhető biztonsági üvegből kell készülnie. Ez utóbbi rendelkezés kizárja a rétegelt üvegből vagy műanyagból készült ablaktáblák használatát. Minden vészkijárati ablakhoz megfelelő és a járműben utazó személyek számára könnyen elérhető helyen lévő eszközt kell biztosítani, amellyel be lehet törni az ablakot.

7.6.8.3. Minden vészkijárati ablakot, amely kívülről zárható, szerkezetileg úgy kell kialakítani, hogy azt a jármű belsejéből bármikor ki lehessen nyitni.

7.6.8.4. Ha a vészkijárati ablak a felső szélénél van felfüggesztve, megfelelő eszközzel biztosítani kell, hogy teljesen nyitott állapotban maradjon. Minden csuklópántos vészkijárati ablaknak úgy kell működnie, hogy ne akadályozza az átjárást kívülről a jármű belsejébe, illetve a járműből kifelé.

7.6.8.5. A jármű oldalfalában kialakított vészkijárati ablak alsó széle és közvetlenül az ablak alatti padlószint közötti távolságnak (eltekintve bármilyen helyi változtatástól, pl. kerék vagy sebességváltóház jelenléte) 650 és 1 200 mm között kell lennie csuklópánttal ellátott vészkijárati ablak esetében, illetve 500 és 1 200 mm között betörhető üvegből készült ablak esetében.

Azonban a csuklópántos vészkijárati ablak alsó szélének magassága minimum 500 mm-re csökkenthető, ha az ablaknyílás 650 mm magasságig olyan védőráccsal van felszerelve, ami megakadályozza az utasok járműből történő kiesésének lehetőségét. Ha az ablaknyílás ilyen védőráccsal van ellátva, a felette szabadon maradó nyílás méretei ne legyenek kisebbek, mint a vészkijárati ablakra előírt minimális méret.

7.6.8.6. Minden csuklópántos vészkijárati ablakot, amely nem látható jól a vezetőülésből, hangjelző berendezéssel kell ellátni, ami figyelmezteti a vezetőt, ha a vészkijárati ablak nincs teljesen bezárva. Ezt a berendezést az ablakzár és nem az ablak mozgása hozza működésbe.

7.6.9. Menekülőnyílásokra vonatkozó műszaki követelmények

7.6.9.1. Minden menekülőnyílásnak úgy kell működnie, hogy ne akadályozza az átjárást kívülről a jármű belsejébe, illetve a járműből kifelé.

7.6.9.2. A tetőn kialakított menekülőnyílásoknak kilökhetőnek vagy billenthetőnek kell lennie, vagy könnyen törhető biztonsági üvegből kell készülnie. A padlóban kialakított menekülőnyílásoknak csuklópántosnak vagy kilökhetőnek kell lenniük, és hangjelző berendezéssel kell őket felszerelni, ami figyelmezteti a vezetőt, ha a menekülőnyílás nincs biztonságosan bezárva. Ezt a berendezést a padlóban levő menekülőnyílás zárja, és nem az ablak mozgása hozza működésbe. A padlóban kialakított menekülőnyílásokat biztosítani kell véletlen kinyitás ellen. Ez a követelmény azonban nem érvényes olyan esetben, amikor a padlóban kialakított menekülőnyílás automatikusan reteszelődik, ha a jármű 5 km/h feletti sebességgel halad.

7.6.9.3. A kilökhető típusok kinyitáskor ne váljanak le teljesen a járműről, hogy ne veszélyeztessék a többi közlekedőt. A kilökhető menekülőnyílásoknak úgy kell működniük, hogy az hatékonyan megakadályozza a véletlen kinyitást. A padlóban kialakított kilökhető menekülőnyílások csak az utastérbe nyílhatnak.

7.6.9.4. A csuklópántos menekülőnyílásokat a jármű eleje vagy hátulja felé néző szélük mentén kell felfüggeszteni úgy, hogy legalább 100 fokos szögben nyíljanak. A padlóban kialakított csuklópántos menekülőnyílások csak az utastérbe nyílhatnak.

7.6.9.5. A menekülőnyílásokat úgy kell kialakítani, hogy belülről és kívülről egyaránt könnyen nyithatók legyenek. Azonban ez a követelmény nem zárja ki a menekülőnyílás lezárásának lehetőségét abból a célból, hogy a jármű biztonságban legyen, amikor felügyelet nélkül hagyják, feltéve hogy a menekülőnyílást belülről mindig ki lehet nyitni vagy el lehet mozdítani a normál nyitó vagy elmozdító szerkezet használatával. A könnyen törhető üvegből készült menekülőnyíláshoz megfelelő és a járműben utazó személyek számára könnyen elérhető helyen lévő eszközt kell biztosítani, amellyel be lehet törni az üveget.

7.6.10. Behúzható lépcsőkre vonatkozó műszaki követelmények

A behúzható lépcsőknek, ha fel vannak szerelve, az alábbi követelményeknek kell megfelelniük:

7.6.10.1. a behúzható lépcsők működése szinkronizálható a megfelelő utasajtóval vagy vészkijárati ajtóval;

7.6.10.2. amikor az ajtó csukva van, a behúzható lépcső egyik része sem nyúlik túl 10 mm-nél nagyobb mértékben a mellette lévő karosszériaelem vonalán;

7.6.10.3. amikor az ajtó nyitva van és a behúzható lépcső lenyitott helyzetben van, a felület teljesíti a melléklet 7.7.7. bekezdésének követelményeit;

7.6.10.4. önműködő lépcső esetén a jármű nem indulhat el álló helyzetből, a saját erejéből, amikor a lépcső lenyitott helyzetben van. Kézi működtetésű lépcső esetén hangjelzés figyelmezteti a vezetőt arra, hogy a lépcső nincs teljesen behúzva;

7.6.10.5. az önműködő lépcső a jármű mozgása közben nem nyitható le. Ha a lépcsőt működtető berendezés meghibásodik, a lépcső behúzódik, és behúzott helyzetben marad. A hozzátartozó ajtó működését azonban nem akadályozza a berendezés meghibásodása, a sérült vagy elakadt lépcső;

7.6.10.6. ha utas áll az önműködően behúzható lépcsőn, a hozzátartozó ajtó nem csukódhat be. A követelmény teljesülését a lépcső közepére helyezett, egy kisgyermek súlyának megfelelő 15 kg-os tömeggel kell ellenőrizni. Ez a követelmény nem érvényes a járművezető közvetlen látóterén belül található ajtókra;

7.6.10.7. a behúzható lépcső mozgása nem okozhat fizikai sérülést az utasoknak vagy a buszmegállóban várakozó személyeknek;

7.6.10.8. a behúzható lépcsők előre vagy hátrafelé néző sarkait legalább 5 mm-es sugárban, széleiket pedig legalább 2,5 mm-es sugárban le kell kerekíteni;

7.6.10.9. amikor az utasajtó nyitva van, a behúzható lépcsőnek biztonságosan lenyitott helyzetben kell maradnia. Ha 136 kg tömeget helyeznek egy szimpla lépcső vagy 272 kg tömeget egy dupla lépcső közepébe, a lépcső egyik pontjának elhajlása sem haladhatja meg a 10 mm-t.

7.6.11. Jelölések

7.6.11.1. A vészkijáratokat a járművön belül és kívül „Vészkijárat” felirattal kell megjelölni, amelyet lehetőség szerint ki kell egészíteni egy nemzetközileg elfogadott szimbólummal.

7.6.11.2. Az utasajtók és a vészkijáratok vésznyitó berendezéseit a járművön belül és kívül jellemző szimbólummal vagy egyértelműen megfogalmazott felirattal kell megjelölni.

7.6.11.3. Minden vészkijárat vésznyitó berendezésén vagy annak közelében a működés módjára vonatkozó egyértelmű útmutatást kell elhelyezni.

7.6.11.4. Azt a nyelvet, amelyen a 7.6.11.1–7.6.11.3. bekezdésnek megfelelő szöveges feliratokat fel kell tüntetni, a jóváhagyó hatóságnak kell meghatároznia, figyelembe véve, hogy a kérelmező mely országban vagy országokban kívánja forgalomba hozni a járművet, ha szükséges, az adott ország/országok hatóságaival egyeztetve. Ha annak az országnak a hatósága, ahol a járművet bejegyzik, megváltoztatta a nyelvet, ez a változtatás nem von maga után új típus-jóváhagyási folyamatot.

7.7. Belső elrendezések

7.7.1. Az utasajtók elérése (lásd a 4. melléklet 1. ábráját)

7.7.1.1. A jármű utasajtó felőli oldalfalától befelé terjedő szabad területen akadály nélkül át kell haladnia egy 20 mm vastag, 400 mm széles és 700 mm magas függőleges helyzetbe állított téglalap alakú panelnek, amelyre szimmetrikusan ráhelyeznek egy 550 mm széles és a megfelelő járműosztályra előírt magasságú második panelt. A két panelt a kiindulási helyzetből történő mozgatás közben az ajtónyílással párhuzamosan kell tartani, úgy, hogy a jármű belsejéhez legközelebb eső felület síkja érintőleges legyen az ajtónyílás legkülső szélével, ahol az első lépcsőt érinti. Ezt követően pedig a bejáratot használó személy mozgásának valószínű irányára merőlegesen kell tartani.

7.7.1.2. A felső téglalap alakú panel magasságát a megfelelő járműosztály és kategória szerint kell meghatározni az alábbi táblázatban előírtak szerint. Alternatív megoldásként egy trapéz alakú szelvény használható, amelynek magassága 500 mm, átmenetet képezve a felső és az alsó panel szélessége között. Ebben az esetben a téglalap alakú szelvény és a trapéz alakú szelvény teljes magassága a 22 utast meghaladó befogadóképességű járműosztályokra 1 100 mm, illetve 950 mm a 22 utast nem meghaladó befogadóképességű járműosztályokra.







Járműosztály A felső panel magassága (mm) (1. ábra, A méret) Teljes magasság Szélesség Alternatív trapéz alakú szelvény A. osztály (*1) 950 950 1 650 550 (*2) B. osztály (*1) 700 950 1 400 I. osztály 1 100 1 100 1 800 II. osztály 950 1 100 1 650 III. osztály 850 100 1 550 ( *1 ) A 22 utast nem meghaladó befogadóképességű járművek esetén az alsó panel eltolható a felső panelhez képest, ha azonos irányban állnak. ( *2 ) A felső panel szélessége a tetején a vízszinteshez képest 30 fokos szöget meg nem haladó ferde vágással 400 milliméterre csökkenthető.

7.7.1.3. Amikor a kettős panel középvonala 300 mm távolságban van a kiindulási helyzethez képest, és hozzáér a lépcső felületéhez, meg kell tartani ebben a helyzetben.

7.7.1.4. Ekkor a közlekedőfolyosó nyílásának vizsgálatára használt hengeres formát (lásd a 4. melléklet 6. ábráját) a közlekedőfolyosótól kiindulva a járművet elhagyó személy mozgásának valószínű irányában kell mozgatni, amíg a középvonala el nem éri a legfelső lépcső felső szélének függőleges síkját, vagy amíg a felső hengerre merőleges sík nem érinti a kettős panelt, attól függően, hogy melyik történik meg hamarabb, és meg kell tartani ebben a helyzetben (lásd a 4. melléklet 2. ábráját).

7.7.1.5. A 7.7.1.4. bekezdés szerint elhelyezett hengeres forma és a 7.7.1.3. bekezdés szerinti helyzetbe állított kettős panel között szabad helynek kell lennie, amelynek a felső és alsó határértékei a 4. melléklet 2. ábráján láthatók. Ezen a szabad területen akadály nélkül át kell haladnia egy olyan függőleges panelnek, amelynek a formája és méretei megegyeznek a 7.7.5.1. bekezdés szerinti hengeres forma középső szelvényének formájával és méretével, vastagsága pedig nem haladja meg a 20 mm-t. Ezt a panelt a hengeres forma érintőjétől a bejáratot használó személy mozgásának valószínű irányában addig kell mozgatni, míg külső oldala a lépcső felső széle által meghatározott síkot vagy síkokat érintve hozzá nem ér a kettős panel belső oldalához (lásd a 4. melléklet 2. ábráját).

7.7.1.6. A forma szabad áthaladásához igénybe vett terület nem nyúlhat bele 300 mm-re az előre-, illetve hátrafelé néző, össze nem nyomott üléspárna előtti területbe, illetve 225 mm-re a kerékdobokra szerelt ülések előtti területbe, és nem érhet fel az üléspárna tetejének magasságáig.

7.7.1.7. Lehajtható ülés esetén ezt a helyet az ülés használati helyzetében kell meghatározni.

7.7.1.8. Ugyanakkor a személyzet általi használatra szánt lehajtható ülés akadályozhatja az utasajtó megközelítését, amikor használati helyzetben van, abban az esetben, ha:

7.7.1.8.1. világosan fel van tüntetve a járművön és a közlemény-formanyomtatványon (lásd az 1. mellékletet), hogy az ülés csak a személyzet általi használatra szolgál;

7.7.1.8.2. ha az ülés nincs használatban, automatikusan felcsapódik, ami szükséges a 7.7.1.1., a 7.7.1.2., a 7.7.1.3., a 7.7.1.4., valamint a 7.7.1.5. bekezdés követelményeinek teljesítéséhez;

7.7.1.8.3. az ajtó a 7.6.1.4. bekezdés alkalmazásában nem tekinthető kötelező kijáratnak;

7.7.1.8.4. sem használati helyzetben, sem felhajtott állapotban, az ülésnek egyetlen része sem lehet előrébb, mint a leghátsó helyzetbe állított vezetőülés ülőfelületének középpontján, illetve a jármű túloldali külső visszapillantó tükrének középpontján keresztülhaladó függőleges sík.

7.7.1.9. 22 utast nem meghaladó befogadóképességű járművek esetén az ajtónyílást és a hozzávezető útvonalat akadálytalannak kell tekinteni a következő feltételek teljesítése esetén:

7.7.1.9.1. a jármű hossztengelyével párhuzamosan mérve a szabad terület bármely pontban legalább 220 mm és a padló vagy a lépcsők felett több mint 500 mm magasságban bármely pontban legalább 550 mm széles (lásd a 4. melléklet 3. ábráját);

7.7.1.9.2. a jármű hossztengelyére merőlegesen mérve a szabad terület bármely pontban legalább 300 mm és a padló vagy a lépcsők felett több mint 1 200 mm magasságban, illetve a mennyezettől számított 300 mm alatt bármely pontban legalább 550 mm széles (lásd a 4. melléklet 4. ábráját).

7.7.1.10. A 7.6.3.1. bekezdésben az utasajtóra és a vészkijárati ajtóra vonatkozó méretek, valamint a 7.7.1.1–7.7.1.7., a 7.7.2.1–7.7.2.3., valamint a 7.7.5.1. és a 7.7.8.5. bekezdésben szereplő követelmények nem vonatkoznak olyan B. osztályú járműre, amelynek a műszakilag megengedhető legnagyobb tömege nem haladja meg a 3,5 tonnát, legfeljebb 12 utasülés befogadóképességű, és mindegyik ülésből legalább két ajtó akadálytalanul elérhető.

7.7.1.11. A padló legnagyobb lejtése a közlekedősávban vízszintes felületen, a jármű üzemkész állapotában mérve nem haladhatja meg az 5 %-ot. Süllyesztő-emelő rendszer nem használható.

7.7.2. A vészkijárati ajtók elérése (lásd a 4. melléklet 5. ábráját)

Az alábbi követelmények nem vonatkoznak a 22 utast nem meghaladó befogadóképességű járművekben vészkijáratként használt vezetőajtókra.

7.7.2.1. A közlekedőfolyosó és a vészkijárati ajtó nyílása között szabadon el kell hogy férjen egy 300 mm átmérőjű és a padlótól számítva 700 mm magas függőleges henger, és egy arra ráhelyezett 550 mm átmérőjű függőleges henger úgy, hogy a kettő együttes magassága 1 400 mm legyen.

A felső henger átmérője a tetején a vízszinteshez képest 30 fokos szöget meg nem haladó ferde vágással 400 milliméterre csökkenthető.

7.7.2.2. Az első henger alapja a második henger vetületén belül helyezkedjen el.

7.7.2.3. Ahol a lehajtható ülések a közlekedőfolyosó mentén vannak felszerelve, a henger áthaladásához szükséges szabad helyet akkor kell meghatározni, amikor az ülés használati helyzetben van.

7.7.2.4. Alternatív megoldásként a kettős henger helyett a 7.7.5.1. bekezdésben leírt mérőberendezés használható (lásd a 4. melléklet 6. ábráját).

7.7.3. Vészkijárati ablakok elérése

7.7.3.1. Lehetővé kell tenni, hogy az ellenőrző idomszert a közlekedőfolyosóról mindegyik vészkijárati ablakon keresztül ki lehessen vinni a járműből.

7.7.3.2. Az ellenőrző idomszert abba az irányba kell mozgatni, amelyben egy utas várhatóan elhagyná a járművet. Az ellenőrző idomszert a mozgásirányra merőlegesen kell tartani.

7.7.3.3. Az ellenőrző idomszer vékony lemezből kell készíteni, 600 x 400 mm méretben, 200 milliméteres sugárban lekerekített sarkokkal. Ha a vészkijárati ablak a jármű hátoldalán van, 1 400 x 350 mm méretű lemez is használható 175 milliméteres sugárban lekerekített sarkokkal.

7.7.4. Menekülőnyílások elérése

7.7.4.1. Menekülőnyílások a tetőn

7.7.4.1.1. Az I. osztályú járművek kivételével legalább egy menekülőnyílásnak úgy kell elhelyezkednie, hogy egy képzeletbeli 20 fokos oldalszögű és 1 600 mm magasságú négyoldalú csonka gúla érintse valamelyik ülést vagy egy azzal egyenértékű támaszt. A gúla tengelye függőleges legyen, és keskenyebbik vége érintse a menekülőnyílást. A támaszok lehetnek lehajthatók vagy mozgathatók, feltéve hogy használati helyzetükben rögzíthetők. Ezt a helyzetet kell az ellenőrzés alapjául venni.

7.7.4.1.2. Ha a tető szerkezeti vastagsága több mint 150 mm, a gúla keskenyebb szelvénye a menekülőnyílás területét a tető külső felületének szintjén érintse.

7.7.4.2. Menekülőnyílások a padlón

A padlóba illesztett menekülőnyílás esetén a nyílásnak közvetlen és szabad hozzáférést kell biztosítania a jármű külsejéhez, és ott kell elhelyezni, ahol a közlekedőfolyosó magasságával megegyező szabad hely van a nyílás fölött. Bármely hőforrásnak vagy mozgó alkatrésznek legalább 500 milliméterre kell lennie a menekülőnyílástól.

Egy 600 x 400 milliméteres, 200 mm sugárral lekerekített vékony lemezből készült ellenőrző idomszert a jármű padlója felett 1 méterről a földig kell tudni mozgatni.

7.7.5. Közlekedőfolyosók (lásd a 4. melléklet 6. ábráját)

7.7.5.1. A jármű közlekedőfolyosóját úgy kell megtervezni és megépíteni, hogy az alábbi méretekkel (mm-ben) rendelkező ellenőrző idomszer szabadon áthaladhasson rajta. Az ellenőrző idomszer két közös tengelyű hengerből álljon, melyek közzé fordított csonka kúpot illesztenek.







I. osztály II. osztály III. osztály A. osztály B. osztály „A” alsó henger átmérője 450 350 300 350 300 Alsó henger magassága 900 900 900 900 900 „C” felső henger átmérője 550 550 450 550 450 „B” felső henger magassága 500 (*1) 500 (*1) 500 (*1) 500 (*1) 300 „H” teljes magasság 1 900 (*1) 1 900 (*1) 1 900 (*1) 1 900 (*1) 1 500 ( *1 ) A felső henger magassága, és ezáltal a teljes magasság, 100 milliméterrel csökkenthető a közlekedőfolyosó bármely részén, amely: a) a hátsó tengely (egynél több hátsó tengelyű jármű esetén a legelső hátsó tengely) középvonala előtt 1,5 m-re húzódó keresztirányú sík; és b) az utasajtó hátsó szélénél, illetve több utasajtó esetén a leghátsó utasajtó hátsó szélénél található keresztirányú függőleges sík mögött helyezkedik el.

A felső henger átmérője a tetején a vízszinteshez képest 30 fokos szöget meg nem haladó ferde vágással 300 milliméterre csökkenthető.

Az ellenőrző idomszer érintkezhet a kapaszkodószíjakkal, ha fel vannak szerelve, vagy más rugalmas tárgyakkal (például a biztonsági öv alkatrészeivel), és elmozdíthatja azokat.

7.7.5.1.1. Ha nincs kijárat egy ülés vagy üléssor előtt:

7.7.5.1.1.1. előre néző ülések esetén a 7.7.5.1. bekezdésben meghatározott hengeres próbabábu első szélének el kell érnie legalább a legelső sor üléstámlájának legelső pontját érintő keresztirányú függőleges síkig, és abban a helyzetben kell maradnia. Ettől a síktól úgy kell tudni mozgatni a 4. melléklet 7. ábráján látható panelt, hogy a hengeres próbabábu érintkezési pontjától kezdve a jármű külseje felé néző paneloldal 660 mm távolságot haladjon előre;

7.7.5.1.1.2. oldalra néző ülések esetén a hengeres próbabábu elülső részének el kell érnie legalább a keresztirányú síkot, amely egybeesik az első ülés közepén áthaladó függőleges síkkal (4. melléklet 7. ábra);

7.7.5.1.1.3. hátrafelé néző ülések esetén a hengeres próbabábu elülső részének el kell érnie legalább az első sor vagy ülés üléspárnái elejét érintő keresztirányú függőleges síkot (lásd a 4. melléklet 7. ábráját).

7.7.5.2. Az I. osztályú járműveken az alsó henger átmérője 450 milliméterről 400 milliméterre csökkenthető a közlekedőfolyosó bármelyik részén, amely

7.7.5.2.1. a hátsó tengely (egynél több hátsó tengelyű jármű esetén a legelső hátsó tengely) középvonala előtt 1,5 m-re húzódó keresztirányú függőleges sík; és

7.7.5.2.2. a leghátsó utasajtó hátsó szélénél található keresztirányú függőleges sík mögött helyezkedik el.

7.7.5.3. III. osztályú járműveken a közlekedőfolyosó egyik vagy mindkét oldalán lévő ülések oldal irányban elmozdíthatók, ekkor a közlekedőfolyosó szélességét az alsó 220 mm átmérőjű hengernek megfelelő értékre lehet csökkenteni azzal a feltétellel, hogy az üléseken elhelyezett működtető berendezést a közlekedőfolyosón álló személy könnyen eléri, és azzal az ülés egyszerűen, és ha lehet, automatikusan visszaállítható a 300 milliméteres minimális szélességre még akkor is, ha teher van rajta.

7.7.5.4. Csuklós járműveken a 7.7.5.1. bekezdésben meghatározott ellenőrző idomszernek akadálytalanul át kell jutnia a csuklós szakaszon. Ennek a szakasznak egyik lágy borítása sem – beleértve a hullámmembrán alkatrészeit – nyúlhat be a közlekedőfolyosóba.

7.7.5.5. A közlekedőfolyosókon lépcsőket lehet elhelyezni. A lépcsők szélessége nem lehet kisebb, mint a közlekedőfolyosó szélessége a lépcsők tetején mérve.

7.7.5.6. Utasok használatára szolgáló lehajtható ülések nem helyezhetők el a közlekedőfolyosón.

7.7.5.7. A bármely helyzetükben a közlekedőfolyosóra belógó, oldalirányban elcsúsztatható ülések alkalmazása tilos, kivéve III. osztályba sorolt járműveken, a 7.7.5.3. bekezdésben előírt feltételekkel.

7.7.5.8. Olyan járművek esetén, amelyekre a 7.7.1.9. bekezdés vonatkozik, közlekedőfolyosó kialakítása nem szükséges, feltéve hogy betartják az ebben a bekezdésben meghatározott megközelítési méreteket.

7.7.5.9. A közlekedőfolyosók és az átjá