1. oszlop Szükséges információk 2. oszlop Valamennyi adat alapadat, hacsak nincs külön feltüntetve, hogy kiegészítő adatról van szó ►M12

3. oszlop

Az 1. oszloptól eltérő alkalmazás egyedi szabályai ◄

1. A KÉRELMEZŐ ADATAI

1.1. Név és cím

1.2. Kapcsolattartó személy

1.3. A hatóanyag gyártója (név, cím, gyártási hely(ek))

2. AZ – IN SITU ELŐÁLLÍTOTT – HATÓANYAG (ÉS PREKURZORÁNAK/PREKURZORAINAK) AZONOSÍTÁSA

A hatóanyagra és adott esetben perkurzoraira vonatkozóan ebben a pontban megadott információknak elegendőnek kell lenniük ahhoz, hogy a hatóanyagot azonosítani lehessen. Ha az e pontban felsorolt tételek közül egy vagy több vonatkozásában az információ megadása technikailag nem lehetséges, vagy nem tűnik tudományosan indokoltnak, az indokokat egyértelműen jelezni kell

2.1. Az ISO által javasolt vagy elfogadott közhasználatú név és szinonimái (szokásos név, kereskedelmi név, rövidítés)

2.2. Kémiai elnevezés (IUPAC- vagy CA-nómenklatúra szerint, illetve egyéb nemzetközi kémiai név/nevek)

2.3. A gyártó fejlesztési kódszáma vagy kódszámai

2.4. CAS-szám, valamint EC-szám, INDEX-szám és CIPAC-szám

2.5. Összeg- és szerkezeti képlet (beleértve a SMILES-kódot, ha rendelkezésre áll és indokolt) A prekurzor(ok) és az in situ előállított hatóanyagok esetében információ az összes (szándékolt és nem szándékolt) előállított vegyi anyagra vonatkozóan Amennyiben a prekurzor(ok) és/vagy a hatóanyag molekulaszerkezetét nem lehet pontosan meghatározni, az összeg- és szerkezeti képleteket nem kell megadni

2.6. Az optikai aktivitásra vonatkozó információ, továbbá valamennyi izomer-összetétel teljes részletezése (adott esetben és ha indokolt)

2.7. Moláris tömeg

2.8. A hatóanyag gyártásának módja (a szintézis lépései), beleértve a kiindulási anyagokra és az oldószerekre vonatkozó információkat, többek között a beszállítókra, a jellemzőkre és a kereskedelmi elérhetőségre vonatkozó adatokat Az in situ előállított hatóanyagok esetében meg kell adni a reakciórendszerek leírását, beleértve az összes közbenső reakciót és az azokhoz kapcsolódó (szándékolt és nem szándékolt) vegyi anyagokat

2.9. A hatóanyag gyártás szerinti formájának tisztasága g/kg, g/l, illetve tömegszázalékban vagy térfogatszázalékban, megadva az alsó és a felső határértéket is

2.10. Valamennyi szennyeződés és adalékanyag megnevezése, beleértve a szintézis melléktermékeit, az optikai izomereket, a bomlástermékeket (ha az anyag instabil), polimerek reakcióba nem lépő, illetve végcsoportjait stb., valamint az UVC-anyagok reakcióba nem lépő kiindulási anyagait

2.11. Legalább öt reprezentatív gyártási tétel analitikai profilja (g/kg hatóanyag), beleértve a 2.10. pontban említett szennyeződéstartalomra vonatkozó információt

2.11.1. Az in situ előállított anyag(ok)ból vett legalább öt reprezentatív minta analitikai profilja, információt nyújtva a hatóanyag(ok) és a 0,1 tömegszázalékot meghaladó mennyiségben jelenlévő összetevők mennyiségéről, a prekurzor(ok) szermaradékait is ideértve

2.12. A természetes hatóanyag vagy a hatóanyag prekurzorának vagy prekurzorainak eredete, pl. virágkivonat

3. A HATÓANYAG FIZIKAI ÉS KÉMIAI TULAJDONSÁGAI

3.1.1. Halmazállapot (20 °C, 101,3 kPa)

3.1.2. Fizikai állapot (viszkózus, kristályos, por) (20 °C, 101,3 kPa)

3.1.3. Szín (20 °C, 101,3 kPa)

3.1.4. Szag (20 °C, 101,3 kPa)

3.3. Kémhatás

3.5. Relatív sűrűség (2)

3.6. Abszorpciós spektrum (UV/VIS, IR, NMR) és, ahol indokolt, tömegspektrum, moláris extinkció együttható a lényeges hullámhosszoknál, ahol releváns (2)

3.7.1. Szilárd és folyékony anyagoknál mindig fel kell tüntetni a Henry-állandót, ha az kiszámítható.

3.8. Felületi feszültség (2)

3.9. Vízben való oldhatóság (2)

3.10. Megoszlási hányados (n-oktanol/víz) és annak pH-függése (2)

3.11. Hőstabilitás, a bomlástermékek megnevezése (2)

3.12. A tartály anyagával szembeni reakcióképesség

3.13. Disszociációs állandó kiegészítő adat

3.14. Granulometria (szemcseméret-vizsgálat)

3.15. Viszkozitás kiegészítő adat

3.16. Oldhatóság szerves oldószerekben, beleértve a hőmérséklet hatását az oldhatóságra (2) kiegészítő adat

3.17. Stabilitás a biocid termékekben használt szerves oldószerekben és a releváns bomlástermékek megnevezése (1) kiegészítő adat

4. FIZIKAI VESZÉLYEK ÉS KAPCSOLÓDÓ JELLEMZŐK

4.1. Robbanóanyagok

4.2. Gyúlékony gázok

4.3. Gyúlékony aeroszolok

4.4. Oxidáló gázok

4.5. Nyomás alatt lévő gázok

4.6. Gyúlékony folyadékok

4.7. Gyúlékony szilárd anyagok

4.8. Önreaktív anyagok és keverékek

4.9. Piroforos folyadékok

4.10. Piroforos szilárd anyagok

4.11. Önmelegedő anyagok és keverékek

4.12. Vízzel érintkezve gyúlékony gázokat kibocsátó anyagok és keverékek

4.13. Oxidáló folyadékok

4.14. Oxidáló szilárd anyagok

4.15. Szerves peroxidok

4.16. Fémekre korrozív hatású anyagok

4.17. További fizikai veszélyességi tényezők

4.17.1. Öngyulladási hőmérséklet (folyadékok és gázok)

4.17.2. Szilárd anyagok relatív öngyulladási hőmérséklete

4.17.3. Porrobbanási veszély

5. KIMUTATÁSI ÉS AZONOSÍTÁSI MÓDSZEREK

5.1. Analitikai módszerek, beleértve a hatóanyag gyártás szerinti formájának és – ahol szükséges – a hatóanyag releváns szermaradékainak, izomerjeinek, valamint szennyező- és adalékanyagainak (pl. stabilizátorok) a kimutatására vonatkozó validálási paramétereket A releváns szennyeződéseken kívüli szennyeződésekre ez csak akkor vonatkozik, ha azok mennyisége ≥ 1 g/kg.

5.2. Ellenőrzési célú analitikai módszerek, beleértve a visszanyerési arányokat és a kvantifikációs és kimutathatósági határokat a hatóanyagnak és maradékainak meghatározására – ahol indokolt – a következő közegekben, illetve felületeken:

5.2.1. Talaj

5.2.2. Levegő

5.2.3. Víz (felszíni vizek, ivóvíz stb.) és üledék

5.2.4. Állati és emberi testnedvek és szövetek

5.3. Ellenőrzési célú analitikai módszerek, beleértve a visszanyerési arányokat és a kvantifikációs és kimutathatósági határokat, a hatóanyagnak és maradékainak meghatározására a növényi vagy állati eredetű élelmiszerekben vagy takarmánybanés – ahol indokolt – egyéb termékekben (nem szükséges megadni, ha sem a hatóanyag, sem az azzal kezelt anyagok nem érintkeznek élelmiszer-termelő állatokkal, növényi vagy állati eredetű élelmiszerekkel, illetve takarmánnyal. kiegészítő adat

6. CÉLSZERVEZETEKKEL SZEMBENI HATÁSOSSÁG

6.1. Rendeltetés, pl. gombaölő, rágcsálóirtó, rovarölő, baktériumölő, valamint hatásmód, pl. csalogató hatás, elpusztítás, gátlás

6.2. Reprezentatív célszervezet vagy célszervezetek és megóvandó termékek, szervezetek vagy tárgyak

6.3. A reprezentatív célszervezetre vagy célszervezetekre gyakorolt hatások

6.4. Az a koncentráció, amelyben a hatóanyagot várhatóan használni fogják termékekben és adott esetben kezelt árucikkekben

6.5. Hatásmechanizmus (beleértve az időtényezőt)

6.6. Hatásossági adatok a következők alátámasztására: — a hatóanyag innát aktivitása a tervezett felhasználás(ok) tekintetében, valamint — a kezelt árucikkekkel kapcsolatos, az árucikknek tulajdonított biocid tulajdonságokra vonatkozó állítások A hatásossági adatoknak tartalmazniuk kell a rendelkezésre álló standard protokollokat, laboratóriumi vizsgálatokat vagy terepvizsgálatokat és adott esetben teljesítményszabványokat, vagy a megfelelő referenciatermékekről rendelkezésre álló adatokhoz hasonló adatokat

6.7. A hatásosságot korlátozó bármilyen ismert tényező

6.7.1. Információ rezisztencia kialakulásáról vagy lehetséges kialakulásáról és a megfelelő megoldási stratégiák

6.7.2. A nem célszervezetekre, illetve a védendő tárgyakra és anyagokra gyakorolt nemkívánatos vagy nem szándékosan előidézett mellékhatások megfigyelése

7. TERVEZETT FELHASZNÁLÁS ÉS EXPOZÍCIÓ

7.1. A biocid termékek és adott esetben a kezelt árucikkek tervezett felhasználási terület(i)

7.2. Terméktípus(ok)

7.3. A tervezett felhasználási mód(ok) részletes leírása, a kezelt árucikkeket is ideértve

7.4. A felhasználók, pl. ipari felhasználók, szakképzett foglalkozásszerű felhasználók, foglalkozásszerű felhasználók, a termék lakossági felhasználói

7.5. Évente várhatóan forgalomba kerülő mennyiség tonnában, és, ahol szükséges, előirányzott fő felhasználási kategóriánként

7.6. Expozícióra vonatkozó adatok az e rendelet VI. mellékletével összhangban

7.6.1. A hatóanyagok tervezett felhasználása, illetve ártalmatlanítása során előforduló humán expozícióval kapcsolatos információk

7.6.2. A hatóanyagok tervezett felhasználása, illetve ártalmatlanítása során előforduló környezeti expozícióval kapcsolatos információk

7.6.3. Az élelmiszer-termelő állatoknak, az élelmiszereknek és a takarmányoknak a hatóanyagok tervezett felhasználása, illetve ártalmatlanítása során előforduló expozíciójával kapcsolatos információk

7.6.4. A kezelt árucikkekkel való érintkezéssel kapcsolatos expozíciós adatok, a bemosódásra vonatkozó, vagy laboratóriumi vizsgálati vagy modelladatokat is beleértve

8. TOXIKUS HATÁS EMBERRE ÉS ÁLLATRA, BELEÉRTVE A METABOLIZMUST

8.1. Bőrmarás vagy bőrirritáció Az értékelésnek a következő meghatározási szintekből kell állnia: a) a rendelkezésre álló emberi, állati és nem állati adatok értékelése b) bőrmarás, in vitro vizsgálat c) bőrirritáció, in vitro vizsgálat d) bőrmarás vagy bőrirritáció, in vivo vizsgálat Az 1. oszlopban foglalt vizsgálato(ka)t nem kell elvégezni, ha: — a rendelkezésre álló információk azt mutatják, hogy az anyagra fennállnak a bőrmarásra vagy bőrirritációra vonatkozó osztályozási kritériumok, — az anyag erős sav (pH ≤ 2,0) vagy lúg (pH ≥ 11,5), — az anyag szobahőmérsékleten levegővel, vízzel vagy nedvességgel érintkezve öngyulladóvá válhat, — az anyagra a dermális expozíciós utat tekintve fennállnak az akut toxicitásúként (1. kategória) való osztályozás kritériumai, vagy — a dermális expozíciós útra vonatkozó akut toxicitási vizsgálat meggyőző bizonyítékkal szolgál a bőrmarás vagy bőrirritáció tekintetében a megfelelő osztályozásra vonatkozóan Ha az e sor 1. oszlopának b) vagy c) pontjában felsorolt két vizsgálat egyikének eredményei alapján végleges döntést lehet hozni az anyag osztályzására vagy a bőrirritáló hatás hiányára vonatkozóan, a második vizsgálatot nem kell elvégezni Bőrmarásra vagy bőrirritációra vonatkozó in vivo vizsgálat elvégzése kizárólag abban az esetben vehető fontolóra, ha az e sor 1. oszlopának b) és c) pontjában felsorolt in vitro vizsgálatok nem alkalmazhatóak, vagy ha e vizsgálatok eredményei osztályozási és kockázatértékelési célokra nem megfelelőek A bőrmarásra vagy bőrirritációra vonatkozóan 2022. április 15. előtt elvégzett vagy megkezdett in vivo vizsgálatokat e tájékoztatási követelmény teljesítése céljából megfelelőnek kell tekinteni

8.2. Súlyos szemkárosodás vagy szemirritáció Az értékelésnek a következő meghatározási szintekből kell állnia: a) a rendelkezésre álló emberi, állati és nem állati adatok értékelése b) súlyos szemkárosodás vagy szemirritáció, in vitro vizsgálat c) súlyos szemkárosodás vagy szemirritáció, in vivo vizsgálat Az 1. oszlopban foglalt vizsgálato(ka)t nem kell elvégezni, ha: — a rendelkezésre álló információk azt mutatják, hogy az anyagra fennállnak a súlyos szemkárosodásra vagy szemirritációra vonatkozó osztályozási kritériumok, — az anyag erős sav (pH ≤ 2,0) vagy lúg (pH ≥ 11,5), — az anyag szobahőmérsékleten levegővel, vízzel vagy nedvességgel érintkezve öngyulladó, vagy — az anyagra fennállnak a bőrmarásra vonatkozó osztályozási kritériumok, ami az anyagnak a „súlyos szemkárosodás” (1. kategória) alá történő besorolásához vezet Ha az első in vitro vizsgálat eredményei nem teszik lehetővé az anyag osztályozására vonatkozó végleges döntés meghozatalát vagy annak megállapítását, hogy az anyag nem okozhat szemirritációt, fontolóra kell venni egy vagy több további, erre a végpontra vonatkozó in vitro vizsgálat elvégzését. Súlyos szemkárosodásra vagy szemirritációra vonatkozó in vivo vizsgálat elvégzése kizárólag abban az esetben vehető fontolóra, ha az e sor 1. oszlopának b) pontjában felsorolt in vitro vizsgálat(ok) nem alkalmazhatóak, vagy ha e vizsgálat(ok) eredményei osztályozási és kockázatértékelési célokra nem megfelelőek A súlyos szemkárosodásra vagy szemirritációra vonatkozóan 2022. április 15. előtt elvégzett vagy megkezdett in vivo vizsgálatokat e tájékoztatási követelmény teljesítése céljából megfelelőnek kell tekinteni

8.3. Bőrszenzibilizáció Az információknak lehetővé kell tenniük annak megállapítását, hogy az anyag bőrszenzibilizáló-e, valamint annak értékelését, hogy az anyagról feltételezhető-e, hogy jelentős emberi szenzibilizáló hatás (1A. kategória) kifejtésére képes. Az információnak elegendőnek kell lennie ahhoz, hogy adott el lehessen végezni az előírt kockázatértékelést Az értékelésnek a következő meghatározási szintekből kell állnia: a) a rendelkezésre álló emberi, állati és nem állati adatok értékelése b) bőrszenzibilizáció, in vitro vizsgálat. Az e melléklet bevezető részének (5) szakasza szerinti in vitro vagy in chemico vizsgálati módszer(ek) alapján szerzett információk, amelyek kiterjednek a bőrszenzibilizáció valamennyi alábbi főbb eseményére: i. molekuláris kölcsönhatás bőrproteinekkel; ii. keratinsejtek gyulladásos válaszreakciója; iii. dendritikus sejtek aktiválása c) bőrszenzibilizáció, in vivo vizsgálat. Az in vivo vizsgálatra az elsődleges módszer az egereken végzett helyi nyirokcsomó-vizsgálat (LLNA). Egyéb bőrszenzibilizációs vizsgálat csak kivételes esetekben alkalmazható. Egyéb bőrszenzibilizációs vizsgálat alkalmazása esetén indokolást kell benyújtani Az 1. oszlopban foglalt vizsgálato(ka)t nem kell elvégezni, ha: — a rendelkezésre álló információk azt mutatják, hogy az anyagra fennállnak a bőrszenzibilizációra vagy bőrmarásra vonatkozó osztályozási kritériumok, — az anyag erős sav (pH ≤ 2,0) vagy lúg (pH ≥ 11,5), vagy — az anyag szobahőmérsékleten levegővel, vízzel vagy nedvességgel érintkezve öngyulladóvá válhat Nem kell in vitro vizsgálatokat végezni, ha: — rendelkezésre áll az e sor 1. oszlopának c) pontja szerinti in vivo vizsgálat, vagy — a rendelkezésre álló in vitro vagy in chemico vizsgálati módszerek nem alkalmazhatók az anyagra, vagy e vizsgálatok eredményei osztályozási és kockázatértékelési célokra nem megfelelőek Ha az e sor 1. oszlopának b) pontjában leírt egy vagy két főbb eseményre vonatkozó vizsgálati módszer(ek) alapján szerzett információk lehetővé teszik az anyag osztályozását és a kockázatértékelést, a többi főbb esemény(ek)re vonatkozó vizsgálatokat nem kell elvégezni Bőrszenzibilizációra vonatkozó in vivo vizsgálat elvégzése kizárólag abban az esetben vehető fontolóra, ha az e sor 1. oszlopának b) pontjában leírt in vitro vagy in chemico vizsgálati módszerek nem alkalmazhatóak, vagy ha e vizsgálat(ok) eredményei osztályozási és kockázatértékelési célokra nem megfelelőek A bőrszenzibilizációra vonatkozóan 2022. április 15. előtt elvégzett vagy megkezdett in vivo vizsgálatokat e tájékoztatási követelmény teljesítése céljából megfelelőnek kell tekinteni

8.4. Légzőszervi szenzibilizáció kiegészítő adat

8.5. Mutagenitás

E végpont értékelése az alábbi, egymást követő lépéseket tartalmazza: — az in vivo genotoxicitásra vonatkozó rendelkezésre álló adatok értékelése — in vitro génmutációs vizsgálat baktériumokon, emlősök sejtjein végzett in vitro citogenetikai vizsgálat, valamint emlősök sejtjein végzett in vitro génmutációs vizsgálat — amennyiben bármely in vitro genotoxicitási vizsgálat eredménye pozitív, mérlegelni kell megfelelő in vivo genotoxicitási vizsgálat elvégzését.

8.5.1. In vitro génmutációs vizsgálat baktériumokon

8.5.2. In vitro citogenetikai vizsgálatok emlősök sejtjein

8.5.3. In vitro génmutációs vizsgálat emlősök sejteken

8.6. In vivo genotoxicitási vizsgálat Az értékelésnek a következő meghatározási szintekből kell állnia: a) Ha a 8.5. sorban felsorolt bármely in vitro genotoxicitási vizsgálat eredménye pozitív, és még nem áll rendelkezésre megfelelő in vivo vizsgálatból származó megbízható eredmény, el kell végezni egy szomatikus sejten végzett megfelelő in vivo genotoxicitási vizsgálatot b) Az in vitro és in vivo eredményektől, a hatások típusától, valamint az összes rendelkezésre álló adat minőségétől és relevanciájától függően szükség lehet egy szomatikus sejten végzett második in vivo genotoxicitási vizsgálatra c) Ha a rendelkezésre álló, szomatikus sejten végzett in vivo genotoxicitási vizsgálat eredménye pozitív, a csírasejt-mutagenitás előfordulásának lehetőségét az összes rendelkezésre álló adat – köztük a csírasejteknek az anyag általi elérését igazoló toxikokinetikai adatok – alapján kell mérlegelni. Amennyiben a csírasejt-mutagenitásra vonatkozóan nem lehetséges egyértelmű következtetéseket levonni, mérlegelni kell kiegészítő vizsgálatok elvégzését kiegészítő adat Az 1. oszlopban foglalt vizsgálato(ka)t nem kell elvégezni, ha: — a 8.5. sorban felsorolt három in vitro vizsgálat eredménye negatív, és nem azonosítottak egyéb, aggodalomra okot adó tényezőt (pl. emlősökben képződő, aggodalomra okot adó metabolitok), vagy — az anyagra fennállnak az 1A. vagy 1B. kategóriájú csírasejt-mutagén anyagok kategóriájába való besorolás kritériumai A csírasejtek genotoxicitási vizsgálatát nem kell elvégezni, ha az anyagra fennállnak az 1A. vagy 1B. kategóriájú rákkeltő anyagként és a 2. kategóriájú csírasejt-mutagén anyagként való besorolás kritériumai

8.7. Akut toxicitás Az ügyintézés orális expozíciós útján kívül (8.7.1. pont) a gázoktól eltérő anyagok esetében a 8.7.2–8.7.3. pont alatt említett információkat legalább egy másik ügyintézési útra is meg kell adni. — A második expozíciós út kiválasztása az anyag jellegétől és a humán expozíció valószínűsíthető útjától függ. — A gázokat és illékony folyadékokat belélegzéssel kell a szervezetbe juttatni. — Kizárólag orális expozíció esetén csak erre az expozíciós útra vonatkozó információt kell megadni. Ha a dermális expozíció vagy a belélegzés az egyetlen emberekre vonatkozó expozíciós út, megfontolható az orális expozíció útján történő vizsgálat is. Új dermális akut toxicitásvizsgálat elvégzése előtt in vitro dermális penetrációvizsgálatot (OECD 428) kell végezni a dermális felszívódás várható nagysága és aránya értékelése céljából. — Kivételes körülmények között valamennyi ügyintézési út vizsgálata szükséges lehet. A vizsgálato(ka)t általában nem szükséges elvégezni, ha: — az anyag osztályozása szerint bőrre maró hatású.

8.7.1. Orális expozíciós út E végpont meghatározására az akut toxikus osztály módszer alkalmazása javasolt. A vizsgálatot nem szükséges elvégezni, ha: — ha gáznemű vagy igen illékony anyagról van szó

8.7.2. Inhalációs expozíciós út Az inhalációs expozíció útján történő vizsgálat a megfelelő, amennyiben valószínűsíthető az anyag ember általi belélegzése, figyelembe véve az alábbiakat: — az anyag gőznyomása (az illékony anyagok gőznyomása > 1 × 10–2 Pa 20 °C-on) és/vagy — a hatóanyag olyan por, amely jelentős mennyiségben (pl. 1 %-os tömegarányban) tartalmaz 50 mikrométernél kisebb tömegmediánnak megfelelő aerodinamikai átmérőjű (MMAD) részecskéket, vagy — a hatóanyag por formátumú termékekben, illetve oly módon alkalmazott termékekben van jelen, amelyek aeroszoloknak, belélegezhető méretű (MMAD < 50 mikrométer) részecskéknek vagy cseppeknek való expozícióját eredményez. — E végpont meghatározására az akut toxikus osztály módszer alkalmazása javasolt.

8.7.3. Dermális expozíciós út A bőrön keresztüli expozíció vizsgálata csak akkor szükséges, ha: — nem áll fenn az anyag belélegzésének valószínűsége, vagy — fennáll az anyag bőrrel való érintkezésének valószínűsége a gyártás és/vagy felhasználás során, és vagy — a fizikai-kémiai és toxikológiai tulajdonságok arra utalnak, hogy a bőrön át történő felszívódás jelentős mértékű lehet, vagy — a bőrbehatoló képesség in vitro vizsgálatának (OECD 428) eredményei kimutatják, hogy a bőrön keresztüli felszívódás vagy biológiai hasznosulás szintje magas.

8.8. Emlősökön végzett toxikokinetikai és metabolizmus-vizsgálatok

A toxikokinetikai és metabolizmus-vizsgálatok keretében a következőkre vonatkozó alapvető adatokat kell előállítani: a felszívódás aránya és mértéke, a szöveteloszlás és a megfelelő metabolizmus-útvonal, beleértve a metabolizmus mértékét, a kiválasztás útjait és arányát, valamint a releváns metabolitokat

8.8.1. Emlősökön végzett kiegészítő toxikokinetikai és metabolizmus-vizsgálatok A patkányokon végzett toxikokinetikai és metabolizmus-vizsgálat eredményétől függően kiegészítő vizsgálatokra lehet szükség. E kiegészítő vizsgálatokat akkor kell elvégezni, ha: — a patkány esetében tapasztalt metabolizmus nem releváns a humán expozíció szempontjából, — az orális expozíciós út és a dermális/inhalációs expozíciós út között nem lehetséges az extrapoláció. Ha a dermális felszívódással kapcsolatos adatgyűjtéshez ez megfelelő, e végpont értékelését a dermális felszívódásra vonatkozó többszintű értékelési megközelítést alkalmazva kell elvégezni. kiegészítő adat

8.9. Ismételt dózisnál fellépő toxicitás Általában csak egy ügyintézési út vizsgálata szükséges, ez pedig elsődlegesen az orális út. Bizonyos esetekben azonban több expozíciós út vizsgálatára is szükség lehet. Az élelmiszerekbe vagy takarmányokba esetlegesen bekerülő hatóanyagok fogyasztók szempontjából való biztonságosságának értékeléséhez orális úton történő toxikológiai vizsgálatokat kell végezni. A dermális expozícióval végzett vizsgálatot akkor kell megfontolni, ha: — fennáll az anyag bőrrel való érintkezésének valószínűsége a gyártás és/vagy felhasználás során, valamint — nem áll fenn az anyag belélegzésének valószínűsége, valamint — az alábbi feltételek egyike teljesül: — i. akut dermális toxikológiai vizsgálatok az orális toxikológiai vizsgálatnál alacsonyabb dózis mellett toxicitást állapítottak meg; vagy ii. információk vagy vizsgálati adatok szerint a dermális felszívódás hasonló mértékű az orális felszívódás mértékéhez, vagy annál nagyobb; vagy iii. rokon szerkezetű anyagoknál dermális toxicitás ismeretes, amely például az orális toxikológiai vizsgálat során alkalmazott dózisnál alacsonyabb dózis esetén is megfigyelhető, illetve ha a dermális felszívódás hasonló mértékű az orális felszívódás mértékéhez, vagy annál nagyobb. A inhalációs expozícióval végzett vizsgálatot akkor kell megfontolni, ha: — az anyag gőznyomására figyelemmel valószínűsíthető a belégzéssel történő humán expozíció (az illékony anyagok és a gázok gőznyomása > 1 × 10–2 Pa 20 °C-on) és/vagy — fennáll az aeroszoloknak, a belélegezhető méretű (MMAD < 50 mikrométer) részecskék vagy cseppek expozíciójának lehetősége. Az ismételt dózisnál fellépő toxicitás (28 vagy 90 napos) vizsgálatát nem szükséges elvégezni, ha: — az anyag azonnali lebomláson megy keresztül és a bomlástermékekről elegendő adat áll rendelkezésre a szisztémás és helyi hatások tekintetében, továbbá nem várhatók szinergikus hatások, vagy — a releváns humán expozíció kizárható a IV. melléklet 3. szakaszával összhangban. A gerinceseken végzett vizsgálatok – és különösen az egyetlen végpontú önálló tanulmányok – számának csökkentése érdekében az ismételt dózisnál fellépő toxicitás vizsgálatának tervezésekor figyelembe kell venni több végpont egyetlen vizsgálat keretében történő tanulmányozásának lehetőségét.

8.9.1. Rövid távú (28 napos) ismételt dózisos toxikológiai vizsgálat, elsődlegesen patkányokon A rövid távú (28 napos) toxikológiai vizsgálatot nem szükséges elvégezni, ha: i. megbízható szubkrónikus (90 napos) toxikológiai vizsgálat áll rendelkezésre, feltéve, hogy a legmegfelelőbb fajt, dózist, oldószert és beadási módot alkalmazták a vizsgálathoz; ii. a humán expozíció gyakorisága és időtartama alapján hosszabb távú vizsgálat szükséges és teljesül az alábbi feltételek egyike: — egyéb rendelkezésre álló adatok arra utalnak, hogy az anyagnak lehetnek olyan veszélyes tulajdonságai, melyek rövid távú toxikológiai vizsgálattal nem mutathatók ki, vagy — megfelelően megtervezett toxikokinetikai vizsgálatokkal kimutatható, hogy az anyag vagy annak anyagcseretermékei bizonyos szövetekben vagy szervekben felhalmozódnak, amit egy rövid távú toxikológiai vizsgálat valószínűleg nem mutatna ki, de ami tartósabb expozíció esetén káros hatásokat okozhat.

8.9.2. Szubkrónikus (90 napos) ismételt dózisos toxikológiai vizsgálat, elsődlegesen patkányokon A szubkrónikus (90 napos) toxikológiai vizsgálatot nem szükséges elvégezni, ha: — megbízható rövid távú (28 napos) toxikológiai vizsgálat áll rendelkezésre, amely súlyos mérgező hatásokat mutatott ki azon kritériumok szerint, melyek alapján az anyag a H372 és a H373 mondattal (1272/2008/EK rendelet) jellemezhető, és amely vizsgálat 28 napra vonatkoztatott NOAEL-megfigyelései – a megfelelő bizonytalansági tényező alkalmazásával és azonos expozíciós utat tekintve – extrapolálhatók a NOAEL 90 napos vizsgálatára, valamint — megbízható krónikus toxikológiai vizsgálat áll rendelkezésre, feltéve, hogy megfelelő fajt és expozíciós utat alkalmaztak a vizsgálathoz, vagy — az anyag nem reaktív, oldhatatlan, nem bioakkumulatív, nem lélegezhető be, valamint a 28 napos „határérték-vizsgálat” nem utal sem felszívódásra, sem toxicitásra, különösen, ha az ilyen minta korlátozott humán expozícióval párosul.

8.9.3. Hosszú távú (≥ 12 hónap), ismételt dózisnál fellépő toxicitás vizsgálata A hosszú távú (≥ 12 hónap) toxikológiai vizsgálatot nem szükséges elvégezni, ha: — kizárható a hosszú távú expozíció és nem tapasztaltak hatást határértéken a 90 napos vizsgálat során, vagy — kombinált hosszú távú ismételt dózisos/karcinogenitási vizsgálatot (lásd a 8.11.1. pontot) végeznek.

8.9.4. Kiegészítő ismételt dózisos vizsgálatok Kiegészítő ismételt dózisos vizsgálatokat – beleértve egy másik (nem rágcsáló) fajon végzett vizsgálatokat is –, illetve hosszabb távú vagy különböző ügyintézésen alapuló vizsgálatokat kell végezni, amennyiben: — nem áll rendelkezésre egyéb információ egy másik, nem rágcsáló fajra vonatkozó toxicitásról, vagy — a megfigyelhető káros hatást nem okozó szint (NOAEL) a 28 napos vagy a 90 napos vizsgálat során nem határozható meg, kivéve, ha a NOAEL-érték meghatározásának sikertelenségét a határérték alkalmazása mellett megfigyelt hatások hiánya okozza, vagy — olyan anyagról van szó, amely pozitív strukturális figyelmeztetést hordoz olyan hatások tekintetében, amelyek vonatkozásában a patkány vagy az egér nem megfelelő vagy inszenzitív alany lenne, vagy — potenciálisan különösen veszélyes toxicitás esetén (pl. komoly/súlyos hatások), vagy — olyan hatás észlelése esetén, melyre vonatkozóan a rendelkezésre álló vizsgálati adatok a toxikológiai és/vagy kockázatjellemzéshez nem megfelelőek. Ezekben az esetekben az említett hatások kivizsgálására szolgáló speciális toxikológiai (pl. immuntoxikológiai, neurotoxikológiai, vagy a hormonaktivitási) vizsgálatok elvégzése is indokolt lehet, vagy — olyan lokális hatásokkal kapcsolatos potenciális veszély esetén, amellyel kapcsolatban az expozíciós utak közötti extrapoláció útján nem végezhető kockázatjellemzés, vagy — az expozícióval kapcsolatos különös potenciális veszély esetén (pl. biocid termékekben való olyan felhasználás, amely a toxikológiai szempontból releváns értékhez közeli expozíciós szinteket eredményez), vagy — a vizsgált anyaggal egyértelműen rokon molekulaszerkezetű anyagoknál kimutatott hatások a 28 napos vagy a 90 napos vizsgálat során nem voltak kimutathatók, vagy — az eredeti ismételt dózisos vizsgálatban alkalmazott expozíciós út nem felelt meg a várt humán expozíciós útnak, és nem lehet az egyik úttal kapcsolatos megállapításokat más ügyintézési útra vonatkozóan extrapolálni kiegészítő adat

8.10. Reprodukctív toxicitás Az élelmiszerekbe vagy takarmányokba esetlegesen bekerülő hatóanyagok fogyasztók szempontjából való biztonságosságának értékeléséhez orális úton történő toxikológiai vizsgálatokat kell végezni. A vizsgálatokat nem kell elvégezni, ha: — az anyagra fennállnak a genotoxikus rákkeltő anyagként való besorolás kritériumai (mind 2., 1A. vagy 1B. kategóriájú csírasejt-mutagén anyagként, mind 1A. vagy 1B. kategóriájú rákkeltő anyagként osztályozva), és megfelelő kockázatkezelési intézkedésekre kerül sor, beleértve a reprodukciós toxicitással kapcsolatos intézkedéseket is, — az anyagra fennállnak az 1A. vagy 1B. kategóriájú csírasejt-mutagén anyagként való besorolás kritériumai, és megfelelő kockázatkezelési intézkedésekre kerül sor, beleértve a reprodukciós toxicitással kapcsolatos intézkedéseket is, — az anyag toxikológiai aktivitása alacsony (egyik rendelkezésre álló vizsgálat sem szolgáltat bizonyítékot a toxicitásra, feltéve, hogy az adatok kellően átfogóak és informatívak), toxikokinetikai adatokkal bizonyítható, hogy az expozíció releváns útjain keresztül nem fordul elő szisztémás felszívódás (pl. érzékeny módszer alkalmazásával a plazmában vagy vérben észlelt koncentráció a kimutathatósági határérték alatt marad, valamint az anyag és anyagcseretermékei a vizeletben, az epében, illetve a kilélegzett levegőben nem észlelhetőek), végül pedig a felhasználási módok következtében egyáltalán nem vagy csak elhanyagolható mértékben merül fel humán expozíció vagy állati kitettség, — az anyagra fennállnak a reprodukciót károsító 1A. vagy 1B. kategóriába való osztályozás kritériumai: károsíthatja a termékenységet (H360F), és a rendelkezésre álló adatok megfelelőek egy átfogó kockázatértékelés alátámasztásához, abban az esetben nincs szükség a szexuális működésére és termékenységére vonatkozóan további vizsgálatokra. Ha nem kerül sor fejlődési toxicitási vizsgálatokra, azt teljeskörűen indokolni és dokumentálni kell, vagy — az anyagról ismert, hogy fejlődési toxicitást okoz, és fennállnak rá a reprodukciót károsító 1A. vagy 1B. kategóriába sorolás kritériumai: károsíthatja a születendő gyermeket (H360D), és a rendelkezésre álló információ megfelelő egy átfogó kockázatelemzés alátámasztásához, abban az esetben nincs szükség további vizsgálatokra. Ha nem kerül sor a szexuális működésére és a termékenységére vonatkozóan vizsgálatokra, azt teljeskörű indokolni és dokumentálni kell Az e sor jelen oszlopában foglalt rendelkezések ellenére szükség lehet a reprodukciós toxicitásra vonatkozó vizsgálatok elvégzésére az endokrin károsító tulajdonságokra vonatkozó információk megszerzése érdekében, a 8.13.3.1. sorban meghatározottak szerint.

8.10.1. Születés előtti fejlődési toxicitási vizsgálat (OECD TG 414) két fajon, elsődlegesen nyulakon (nem rágcsáló), másodlagosan patkányokon (rágcsáló); elsődlegesen orális úton A második fajon nem kell vizsgálatot végezni, ha az első fajon végzett vizsgálat vagy más rendelkezésre álló adatok azt mutatják, hogy az anyag az 1A. vagy 1B. kategóriájú reprodukciót károsító anyagként való besorolás kritériumainak megfelelő fejlődési toxicitást okoz: károsíthatja a születendő gyermeket (H360D), és a rendelkezésre álló adatok megfelelőek egy átfogó kockázatértékelés alátámasztásához

8.10.2. Kiterjesztett egygenerációs reprodukciós toxicitási vizsgálat (OECD TG 443) 1A. és 1B. kohorszokkal, valamint az 1B. kohorsz kiterjesztése az F2 generációra dóziscsoportonként 20 alom kialakítása érdekében, ahol az F2 utódokat az elválasztásig kell követni és az F1 utódokhoz hasonlóan kell vizsgálni. Elsődlegesen patkányon és orális úton A legmagasabb dózist a toxicitás alapján úgy kell megválasztani, hogy az reprodukciós és/vagy egyéb szisztémás toxicitást idézzen elő Az OECD TG 416 (2001-ben vagy később elfogadott) vizsgálati iránymutatás szerint elvégzett kétgenerációs reprodukciós toxicitási vizsgálatot vagy az azzal egyenértékű információkat e tájékoztatási követelmény teljesítése céljából megfelelőnek kell tekinteni, ha a vizsgálat rendelkezésre áll, és azt 2022. április 15. előtt megkezdték

8.10.3. Fejlődési neurotoxicitás Fejlődési neurotoxicitási vizsgálat az OECD TG 426 szerint, vagy bármely, ezzel egyenértékű információkat biztosító vizsgálat(sorozat), vagy egy kiterjesztett egygenerációs reprodukciós toxicitási vizsgálat (OECD TG 443) 2A. és 2B. kohorszai a kognitív funkciókra vonatkozó további vizsgálatokkal A vizsgálatot nem kell elvégezni, ha a rendelkezésre álló adatok: — azt mutatják, hogy az anyag az 1A. vagy 1B. kategóriájú reprodukciót károsító anyagként való besorolás kritériumainak megfelelő fejlődési toxicitást okoz: károsíthatja a születendő gyermeket (H360D), és — megfelelőek egy megalapozott kockázatértékelés alátámasztásához

8.10.4. További vizsgálatok Arról, hogy szükséges-e további, többek között a mechanizmusokról tájékoztatást nyújtó vizsgálatokat végezni, a 8.10.1., 8.10.2. és 8.10.3. pontban felsorolt vizsgálatok eredményei és minden egyéb rendelkezésre álló releváns adat alapján kell döntést hozni kiegészítő adat

8.11. Rákkeltő hatás Az új vizsgálati követelményeket lásd a 8.11.1. pontban. A rákkeltő hatás vizsgálatát nem szükséges elvégezni, ha — az anyag az 1A. vagy 1B. mutagenitás-kategóriába tartozik. Az alapfeltételezés az, hogy genotoxikus rákkeltő mechanizmus jelenléte valószínűsíthető. Ezekben az esetekben karcinogenitás-vizsgálat végzése általában nem követelmény.

8.11.1. A rákkeltő hatás és a hosszú távú, ismételt dózisnál fellépő toxicitás együttes vizsgálata Patkányoknál, elsődlegesen orális úton, a vizsgálati útra vonatkozó esetleges alternatív javaslatokat meg kell indokolni. Az élelmiszerekbe vagy takarmányokba esetlegesen bekerülő hatóanyagok fogyasztók szempontjából való biztonságosságának értékeléséhez orális úton történő toxikológiai vizsgálatokat kell végezni.

8.11.2. A rákkeltő hatás második fajon végzett vizsgálata a) Egy második karcinogenitási vizsgálatot is el kell végezni, mégpedig egereken b) Az élelmiszerekbe vagy takarmányokba esetlegesen bekerülő hatóanyagok fogyasztók szempontjából való biztonságosságának értékeléséhez orális úton történő toxikológiai vizsgálatokat kell végezni. A második karcinogenitási vizsgálatot nem kell elvégezni, ha a kérelmező tudományos alapon igazolni tudja, hogy nincs rá szükség

8.12. Releváns egészségi adatok, megfigyelések és kezelések

Az adatok hiánya esetén indokolást kell nyújtani.

8.12.1. A mérgezés tüneteire, a klinikai vizsgálatokra, az elsősegély-intézkedésekre, az ellenmérgekre, az orvosi kezelésre és a mérgezést követő prognózisra vonatkozó információk

8.12.2. Epidemiológiai vizsgálatok

8.12.3. Az egészségügyi nyilvántartások és esettanulmányok orvosi felügyeletére vonatkozó adatok

8.13. További vizsgálatok A hatóanyag jellegétől és tervezett felhasználásától függően szükségessé váló egyéb vizsgálati adatok. Más rendelkezésre álló adatok: A fejlődő módszerekből és modellekből – ideértve a toxicitási folyamatra épülő kockázatértékelést, az in vitro és „-omikus” (genomikus, proteomikus, metabolomikus stb.) vizsgálatokat, a rendszerbiológiát, a számítógépes toxikológiát, a bioinformatikát és a nagy átbocsátó képességű szűrést – rendelkezésre álló adatokat párhuzamosan be kell nyújtani. kiegészítő adat

8.13.1. Fototoxicitás kiegészítő adat

8.13.2. Neurotoxicitás Ha a hatóanyag szerves foszforvegyület, vagy bizonyos jelek, illetve a hatásmechanizmussal kapcsolatos vagy az akut vagy ismételt dózisos vizsgálatokból származó ismeretek arra utalnak, hogy a hatóanyag neurotoxikus tulajdonságokkal rendelkezhet, további információkra vagy konkrét (például OECD TG 424, OECD TG 418 vagy 419, vagy azzal egyenértékű) vizsgálatokra van szükség Ha antikolinészteráz-aktivitás észlelhető, a reaktiváló anyag hatásának vizsgálatát is mérlegelni kell. Az élelmiszerekbe vagy takarmányokba esetlegesen bekerülő hatóanyagok fogyasztók szempontjából való biztonságosságának értékeléséhez orális úton történő toxikológiai vizsgálatokat kell végezni. kiegészítő adat

8.13.3. Az endokrin rendszer károsítása Az endokrin károsító tulajdonságok értékelésnek a következő meghatározási szintekből kell állnia: a) A következő vizsgálatokból származó, rendelkezésre álló információk és bármely más releváns információ értékelése, beleértve az in vitro és in silico módszereket is: i. a 8.9.1. szerinti 28 napos orális toxikológiai vizsgálat rágcsálókon (OECD TG 407) ii. a 8.9.2. szerinti 90 napos orális toxikológiai vizsgálat rágcsálókon (OECD TG 408) iii. a 8.9.4. szerinti, ismételt dózisos orális toxikológiai vizsgálat nem rágcsálókon (OECD TG 409) iv. a 8.10.1. szerinti, születés előtti fejlődési toxikológiai vizsgálat (OECD TG 414) v. a 8.10.2. szerinti kiterjesztett egygenerációs reprodukciós toxicitási vizsgálat (OECD TG 443) vagy kétgenerációs reprodukciós toxicitási vizsgálat (OECD TG 416) vi. a 8.10.3. szerinti, születés előtti fejlődési neurotoxicitási vizsgálat (OECD TG 426) vii. a 8.11.1. szerinti, a rákkeltő hatásra vonatkozó vizsgálat és hosszú távú, ismételt dózisú toxicitási vizsgálat (OECD TG 451-3) viii. A szakirodalom szisztematikus áttekintése, beleértve az emlősökre és a nem emlős élőlényekre vonatkozó vizsgálatokat b) Ha vannak arra utaló információk, hogy a hatóanyag endokrin károsító tulajdonságokkal rendelkezhet, vagy hiányosak az endokrin károsító hatás megállapítása szempontjából releváns főbb paraméterekre vonatkozó információk, akkor további információkra vagy konkrét vizsgálatokra lehet szükség a következők tisztázásához: 1. a hatásmechanizmus és/vagy; 2. az emberekre vagy állatokra gyakorolt esetleges releváns káros hatások Az élelmiszerekbe vagy takarmányokba esetlegesen bekerülő hatóanyagok fogyasztók szempontjából való biztonságosságának értékeléséhez mérlegelni kell az orális utat, és állatokon orális úton történő toxikológiai vizsgálatokat kell végezni Amennyiben elegendő súlyú bizonyíték áll rendelkezésre egy adott endokrin károsító hatásmechanizmus meglétének vagy hiányának megállapításához: — a hatásmechanizmusra vonatkozóan el kell hagyni a gerinces állatokon végzett további vizsgálatokat; — a hatásmechanizmusra vonatkozóan el lehet hagyni a gerinceseket nem igénylő további vizsgálatokat. Minden esetben megfelelő és megbízható dokumentációt kell biztosítani

8.13.3.1. Az esetleges endokrin károsító tulajdonságok vizsgálatára irányuló további konkrét vizsgálatok többek között a következőket foglalhatják magukban: a) a 8.13.3. a) pontban felsorolt, emlősökre vonatkozó toxicitási vizsgálatok b) a következő in vitro vizsgálatok: i. ösztrogénreceptor transzaktivációs vizsgálat (OECD TG 455), ii. androgénreceptor transzaktivációs vizsgálat (OECD TG 458), iii. H295R szteroidogenezis-vizsgálat (OECD TG 456) iv. aromatáz vizsgálat (humán rekombináns) OPPTS 890.1200 c) uterotrofikus biológiai vizsgálat rágcsálókon (OECD TG 440) és Hershberger biológiai vizsgálat patkányokon (OECD TG 441) d) pubertáskori fejlődés és pajzsmirigyfunkció intakt fiatal vagy peripubertás hím patkányokon (OPPTS 890.1500) Az emlősökön végzett vizsgálatok végzésére vonatkozó döntést az összes rendelkezésre álló információ alapján kell meghozni, beleértve a szakirodalom szisztematikus áttekintését (beleértve a nem célszervezeteknél fellépő endokrin károsító hatásokra vonatkozó információkat), valamint a megfelelő in silico vagy in vitro módszerek rendelkezésre állását kiegészítő adat

8.13.4. Immunotoxicitás és fejlődési immunotoxicitás Ha ismételt dózisos vagy reproduktív toxicitási vizsgálatok igazolják, hogy a hatóanyag immunotoxikus tulajdonságokkal rendelkezhet, akkor további információkra vagy konkrét vizsgálatokra lehet szükség a következők tisztázásához: 1. a hatásmechanizmus és/vagy; 2. az emberekre vagy állatokra gyakorolt esetleges releváns káros hatások. Az élelmiszerekbe vagy takarmányokba esetlegesen bekerülő hatóanyagok fogyasztók szempontjából való biztonságosságának értékeléséhez mérlegelni kell az orális utat, és állatokon orális úton történő toxikológiai vizsgálatokat kell végezni kiegészítő adat

8.13.5. További hatásmechanizmus-vizsgálatok Arról, hogy szükséges-e további vizsgálatokat végezni, az összes releváns adat alapján kell döntést hozni kiegészítő adat

8.14. Humánexpozíciós vizsgálatok a hatóanyaggal kiegészítő adat kiegészítő adat

8.15. Haszonállatokra és kedvtelésből tartott állatokra gyakorolt toxikus hatás kiegészítő adat

8.16. Élelmiszerekre és takarmányokra vonatkozó vizsgálatok, beleértve az élelmiszer-termelő állatokat és termékeiket (tej, tojás és méz) Kiegészítő információk a biocid termékekben lévő hatóanyaggal kapcsolatos humán expozícióra vonatkozóan. kiegészítő adat

8.16.1. A szermaradékok javasolt engedélyezett szintjei, azaz a szermaradékok engedélyezett határértékei, valamint azok engedélyezhetőségének indokolása kiegészítő adat

8.16.2. A hatóanyag szermaradékainak viselkedése kezelt vagy szennyeződött élelmiszerben vagy takarmányban, beleértve a csökkenés kinetikáját is Ha szükséges, meg kell adni a szermaradékok fogalommeghatározását. Szintén fontos összehasonlítani a toxicitási vizsgálatok során talált szermaradékokat az élelmiszer-termelő állatokban és termékeikben, valamint az élelmiszerekben és a takarmányokban talált szermaradékokkal. kiegészítő adat

8.16.3. A hatóanyag anyagmérlege Az élelmiszer-termelő állatokra, azok termékeire, valamint az élelmiszerekre és a takarmányokra vonatkozó, ellenőrzött körülmények között végzett vizsgálatokból származó megfelelő szermaradék-adatok annak bizonyítására, hogy a javasolt alkalmazásból valószínűen származó szermaradékok nem veszélyesek az emberi és állati egészségre kiegészítő adat

8.16.4. A táplálékon keresztül vagy más módon az embert érő lehetséges vagy tényleges hatóanyag- és szermaradék-expozíció becslése kiegészítő adat

8.16.5. Ha a hatóanyag szermaradékai hosszabb ideig megmaradnak a takarmányon vagy takarmányban, vagy állati eredetű élelmiszerben megtalálhatók az élelmiszer-termelő állatokon vagy azok környezetében történő alkalmazást követően (pl. az állatokon való közvetett alkalmazást vagy az állatok tartási helyén vagy annak környezetében végzett közvetett alkalmazást), akkor haszonállatokon végzett etetéses és metabolizmus-vizsgálatokra van szükség annak érdekében, hogy fel lehessen mérni a szermaradékokat az állati eredetű élelmiszerekben. kiegészítő adat

8.16.6. Az ipari feldolgozás, és/vagy konyhatechnikai termékek hatása a hatóanyag szermaradékainak jellegére és mennyiségére. kiegészítő adat

8.16.7. Minden más hozzáférhető és lényegesnek ítélt információ Indokolt lehet az élelmiszerekbe való átjutásra vonatkozó információk közlése, különösen élelmiszerrel érintkező anyagokon való alkalmazás esetén. kiegészítő adat

8.16.8. A 8.16.1–8.16.8. pont szerint benyújtott adatok összefoglalása és értékelése Fontos megállapítani, hogy ugyanazok a metabolitok találhatók-e meg a (növényi vagy állati eredetű) élelmiszerekben, mint amelyeket a toxikológiai vizsgálatok keretében vizsgáltak. Egyéb esetben a kockázatértékelés értékei (pl. a megengedett napi bevitel) nem lesznek érvényesek a talált szermaradékokra. kiegészítő adat

8.17. Ha a hatóanyagot növények – többek között algák – elleni védekezésre szánt termékben kívánják felhasználni, akkor meg kell követelni a kezelt növényekből származó metabolitok – ha vannak ilyenek – mérgező hatásainak vizsgálatát, amennyiben azok különböznek az állatokban azonosított metabolitoktól. kiegészítő adat

9. ÖKOTOXIKOLÓGIAI VIZSGÁLATOK

9.1. A vízi szervezetekre gyakorolt mérgező hatás

9.1.1. Rövid távú toxikológiai vizsgálat halakon A halakra gyakorolt rövid távú toxikus hatás vizsgálatakor a határérték-megközelítést (többszintű stratégia) kell alkalmazni Ha az anyag vízben gyengén oldódó, azaz 1 mg/l alatti értéket mutat, mérlegelni kell a 9.1.6.1. pont szerinti, halakon végzendő hosszú távú toxikológiai vizsgálat alkalmazását A vizsgálatot nem szükséges elvégezni, ha: — hosszú távú, halakon végzett érvényes toxikológiai vizsgálat áll rendelkezésre — elegendő súlyú bizonyíték áll rendelkezésre ezen adatszolgáltatási követelményt tekintve, beleértve egyéb adatok, például a halembriók akut toxicitási vizsgálata (FET, OECD TG 236) és/vagy a nem állatokon alkalmazott módszerek eredményeinek felhasználását is

9.1.2. Rövid távú toxikológiai vizsgálat vízi gerinctelen állatokon

9.1.2.1. Daphnia magna

9.1.2.2. Egyéb fajok kiegészítő adat

9.1.3. Növekedésgátlási vizsgálat algákon

9.1.3.1. A zöld algák növekedésére gyakorolt hatások

9.1.3.2. A cyanobaktériumok vagy a kovamoszatok növekedésére gyakorolt hatások

9.1.4. Biokoncentráció A kísérleti meghatározást nem szükséges elvégezni, ha — fizikai-kémiai jellemzők (pl. log Kow < 3) vagy egyéb bizonyíték alapján megállapítható, hogy az anyag kevéssé hajlamos a biokoncentrációra.

9.1.4.1. Becslési módszerek

9.1.4.2. Kísérleti meghatározás

9.1.5. A mikrobiális tevékenység gátlása A vizsgálatot helyettesíteni lehet a nitrifikáció-gátló hatás vizsgálatával, amennyiben a rendelkezésre álló adatok azt mutatják, hogy az anyag gátolhatja a mikroorganizmusok – főként a nitrifikáló baktériumok – növekedését vagy életfunkcióit.

9.1.6. Vízi szervezeteken végzett kiegészítő toxikológiai vizsgálatok Ha az ökotoxikológiai vizsgálatok vagy a hatóanyag sorsára és viselkedésére vonatkozó vizsgálatok eredménye, és/vagy a hatóanyag tervezett felhasználása alapján megállapítható a vízi környezettel kapcsolatos kockázat, illetve hosszú távú expozíció valószínűsíthető, az e szakaszban foglalt vizsgálatok közül egyet vagy többet el kell végezni. kiegészítő adat

9.1.6.1. Hosszú távú toxikológiai vizsgálat halakon Az információkat a korai életszakaszokban (tojás, lárvák vagy fiatal egyedek) lévő halakon végzett hosszú távú toxikológiai vizsgálatokból kell nyerni kiegészítő adat

9.1.6.2. Hosszú távú toxikológiai vizsgálat gerinctelen állatokon a) a daphnia magna-n végzett növekedési és reproduktív vizsgálat b) egyéb fajokon (pl. Mysidae) végzett növekedési és reprodukciós vizsgálat c) egyéb fajokon (pl. Chironomus) végzett növekedési és kikelési vizsgálat kiegészítő adat

9.1.7. Bioakkumuláció megfelelő vízi szervezeteknél kiegészítő adat

9.1.8. Hatás egyéb konkrét – feltételezhetően veszélyeztetett – nem célszervezetekre (növényekre és állatokra) kiegészítő adat

9.1.9. Az üledéklakó szervezetekre gyakorolt hatás vizsgálata kiegészítő adat

9.1.10. A vízi makrofitákra gyakorolt hatás kiegészítő adat

9.2. Szárazföldi toxicitás, kiindulási vizsgálatok kiegészítő adat

9.2.1. A talajlakó mikroorganizmusokra gyakorolt hatások

9.2.2. A földigilisztákra és az egyéb nem célszervezet talajlakó gerinctelenekre gyakorolt hatások

9.2.3. Akut toxicitás növényekre

9.3. Hosszú távú szárazföldi vizsgálatok kiegészítő adat

9.3.1. Földigilisztákon és egyéb nem célszervezet talajlakó gerincteleneken végzett reprodukciós vizsgálat

9.4. Madarakra gyakorolt hatás kiegészítő adat A 9.4.3. végpont esetében a vizsgálatot nem szükséges elvégezni, ha — az etetéses toxikológiai vizsgálat szerint az LC502 000 mg/kg-nál magasabb.

9.4.1. Akut orális toxicitás

9.4.2. Rövid időtartamú toxicitás – nyolcnapos etetéses vizsgálat legalább egy fajon (nem csirkén, nem kacsán és nem libán)

9.4.3. A reprodukcióra gyakorolt hatás

9.5. Az ízeltlábúakra gyakorolt hatások kiegészítő adat

9.5.1. A mézelő méhekre gyakorolt hatások

9.5.2. Egyéb nem célszervezet szárazföldi ízeltlábúakra, például ragadozó ízeltlábúakra gyakorolt hatások

9.6. Szárazföldi biokoncentráció kiegészítő adat

9.7. Szárazföldi bioakkumuláció kiegészítő adat

9.8. Egyéb nem vízi nem célszervezetekre gyakorolt hatások kiegészítő adat

9.9. Az emlősökre gyakorolt hatások kiegészítő adat Az adatok emlősökkel végzett toxikológiai értékelésből származnak. A legérzékenyebb releváns emlősökre jellemző hosszú távú toxikológiai végpont (NO AEL) mg tesztvegyület/kg testtömeg/nap-ban kerül megadásra.

9.9.1. Akut orális toxicitás

9.9.2. Rövid távú toxicitás

9.9.3. Hosszú távú toxicitás

9.9.4. A reprodukcióra gyakorolt hatás

9.10. Az endokrin rendszer károsítása Az endokrin károsító tulajdonságok értékelésnek a következő meghatározási szintekből kell állnia: a) az emlősökre vonatkozó adatok értékelése a 8.13.3. ponttal összhangban annak megállapítása céljából, hogy az anyag az emlősökkel kapcsolatban rendelkezésre álló adatok alapján rendelkezik-e endokrin károsító tulajdonságokkal b) Ha az emlősökre vonatkozóan a 8.13.3. vagy 9.1.6.1. pont szerinti adatok alapján nem állapítható meg, hogy az anyag rendelkezik-e endokrin károsító tulajdonságokkal, akkor el kell végezni a 9.10.1. vagy 9.10.2. pont szerinti vizsgálatokat minden egyéb rendelkezésre álló releváns információ figyelembevételével, beleértve a szakirodalom szisztematikus áttekintését is

9.10.1. Endokrin károsító hatás halakban Az esetleges endokrin károsító tulajdonságok vizsgálatára irányuló konkrét vizsgálatok többek között a következő adatszolgáltatási követelményeket foglalhatják magukban: a) fogaspontyon végzett kiterjesztett egygenerációs vizsgálat (MEOGRT, OECD TG 240), b) halak életciklusára vonatkozó toxicitási vizsgálat (FLCTT, OPPTS 850.1500), amely kiterjed a MEOGRT vizsgálatban mérni kívánt valamennyi ösztrogén vagy androgén hatásmechanizmusú és szteroidhormon-termelést befolyásoló (EAS) paraméterekre A vizsgálatot nem kell elvégezni, ha: — a 8.13.3. pont szerinti, emlősökre vonatkozó megfelelő adathalmaz vagy bármely más releváns információ (pl. szakirodalom) alapján nincs olyan jel, amely endokrin hatásmódra vagy endokrin rendszerrel kapcsolatos hatásokra utalna, és — rendelkezésre állnak érvényes in vivo adatok, amelyek alapján nem feltételezhető, hogy a hatóanyag endokrin hatásmódú lenne vagy esetleges endokrin hatásmóddal kapcsolatos hatásokat váltana ki a halak rövid távú reprodukciós vizsgálata (FSTRA; OECD TG 229), a 21 napos halvizsgálat (OECD TG 230) vagy a halak szexuális fejlődésének vizsgálata (FSDT, OECD TG 234) alapján Ha rendelkezésre állnak egyéb adatok az OECD TG 229, az OECD TG 230 vagy az OECD TG 234 keretében vizsgálat ösztrogén vagy androgén hatásmechanizmusú és szteroidhormon-termelést befolyásoló (EAS) paraméterekre vonatkozóan, akkor alternatívaként ezek az adatok használhatók

9.10.2. Endokrin károsító hatás kétéltűekben Az esetleges endokrin károsító tulajdonságok vizsgálatára irányuló további konkrét vizsgálatok többek között a kétéltű lárvák növekedési és fejlődési vizsgálatát foglalhatják magukban (LAGDA; OECD TG 241) A vizsgálatot nem kell elvégezni, ha: — a 8.13.3. pont szerinti, emlősökre vonatkozó megfelelő adathalmaz vagy bármely más releváns információ (pl. szakirodalom) alapján nincs olyan jel, amely endokrin hatásmódra vagy endokrin rendszerrel kapcsolatos hatásokra utalna, és — rendelkezésre állnak érvényes in vivo adatok amelyek alapján nem feltételezhető, hogy a hatóanyag endokrin károsító tulajdonságokkal rendelkezne a kétéltű-átalakulási vizsgálat (AMA; OECD 231) alapján

9.10.3. Ha vannak arra utaló információk, hogy a hatóanyag endokrin károsító tulajdonságokkal rendelkezhet, vagy hiányosak az endokrin károsító hatás megállapítása szempontjából releváns főbb paraméterekre vonatkozó információk, akkor további információkra vagy konkrét vizsgálatokra lehet szükség a következők tisztázásához: a) a hatásmechanizmus és/vagy; b) az emberekre vagy állatokra gyakorolt esetleges releváns káros hatások. kiegészítő adat

10. KÖRNYEZETI SORS ÉS VISELKEDÉS

10.1. A hatóanyag sorsa és viselkedése a vízben és az üledékben

10.1.1. Lebomlás, kiindulási vizsgálatok

Ha az elvégzett értékelés azt jelzi, hogy az anyag és bomlástermékei lebomlását tovább kell vizsgálni, vagy ha a hatóanyag abiotikusan csak kis mértékben vagy egyáltalán nem bomlik le, akkor a 10.1.3. és a 10.3.2. pontban, valamint – indokolt esetben – a 10.4. pontban foglalt vizsgálatokat kell elvégezni. A megfelelő vizsgálat(ok)at a kiindulási értékelés eredményétől függően kell kiválasztani.

10.1.1.1. Abiotikus adatok

a) pH-függő hidrolízis, a bomlástermékek azonosítása — A bomlástermékeket akkor kell azonosítani, ha azok aránya bármely mintavételkor ≥ 10 %.

b) Fototranszformáció vízben, beleértve a transzformációs termékek azonosítását

10.1.1.2. Biotikus adatok

a) könnyű biológiai lebonthatóság

b) inherens biológiai lebonthatóság, ha van ilyen

10.1.2. Adszorpció/deszorpció

10.1.3. A lebomlás mértéke és útja, beleértve a metabolitok és a bomlástermékek azonosítását

10.1.3.1. Biológiai szennyvízkezelés

a) Aerob biológiai lebomlás kiegészítő adat

b) Anaerob biológiai lebomlás kiegészítő adat

c) STP szimulációs vizsgálat kiegészítő adat

10.1.3.2. Biológiai lebomlás édesvízben

a) az aerob vízi lebomlás vizsgálata kiegészítő adat

b) a vízben/üledékben való lebomlás vizsgálata kiegészítő adat

10.1.3.3. Biológiai lebomlás tengervízben kiegészítő adat

10.1.3.4. Trágyatárolás során történő biológiai lebomlás kiegészítő adat

10.1.4. Adszorpció és deszorpció vízben (víziüledék-rendszerekben) és ahol indokolt, a metabolitok és a bomlástermékek abszorpciója és deszorpciója kiegészítő adat

10.1.5. Terepen folytatott vizsgálat az üledékben való felhalmozódásról kiegészítő adat

10.1.6. Szervetlen anyagok: az anyagok vízi sorsára és viselkedésére vonatkozó információk kiegészítő adat

10.2. A hatóanyag sorsa és viselkedése a talajban kiegészítő adat

10.2.1. Laboratóriumi vizsgálat a lebomlás mértékéről és útjáról, beleértve a folyamatok azonosítását és valamennyi metabolit és bomlástermék azonosítását egyetlen talajtípusban (kivéve pH-függő lebomlási út esetén), megfelelő körülmények mellett Laboratóriumi vizsgálatok a lebomlás mértékéről további három talajtípusban kiegészítő adat

10.2.2. Terepen végzett vizsgálatok két talajtípus esetében kiegészítő adat

10.2.3. A talajban történő felhalmozódás vizsgálata kiegészítő adat

10.2.4. Adszorpció és deszorpció legalább három talajtípusban és ahol indokolt, a metabolitok és a bomlástermékek adszorpciója és deszorpciója kiegészítő adat

10.2.5. Kiegészítő szorpciós vizsgálatok

10.2.6. Mobilitás legalább három talajtípusban és ahol indokolt, a metabolitok és a bomlástermékek mobilitása kiegészítő adat

10.2.6.1. Talajoszlopos bemosódási vizsgálatok

10.2.6.2. Liziméterrel végzett vizsgálatok

10.2.6.3. Terepen végzett bemosódási vizsgálatok

10.2.7. A kötött szermaradékok mértéke és jellege A kötött szermaradékok meghatározását és jellemzését talajszimulációs vizsgálattal együtt javasolt elvégezni. kiegészítő adat

10.2.8. A talajban való lebomlásra vonatkozó egyéb vizsgálatok kiegészítő adat

10.2.9. Szervetlen anyagok: az anyagok talajban való sorsára és viselkedésére vonatkozó információk

10.3. A hatóanyag sorsa és viselkedése a levegőben

10.3.1. Fototranszformáció a levegőben (becsléses módszer) A transzformációs termékek azonosítása

10.3.2. A hatóanyag sorsa és viselkedése a levegőben, kiegészítő vizsgálatok kiegészítő adat

10.4. Kiegészítő vizsgálatok az anyag környezeti sorsáról és viselkedéséről kiegészítő adat

10.5. A szermaradék meghatározása kiegészítő adat

10.5.1. A szermaradék kockázatértékelési célú meghatározása

10.5.2. A szermaradék ellenőrzési célú meghatározása

10.6. Ellenőrzési adatok kiegészítő adat

10.6.1. A talajban, a vízben és az üledékben való lebomlásra vonatkozó vizsgálatoknál valamennyi bomlásterméket (> 10 %) azonosítani kell.

11. AZ EMBEREK, AZ ÁLLATOK ÉS A KÖRNYEZET VÉDELMÉT SZOLGÁLÓ INTÉZKEDÉSEK

11.1. A kezelésre, a felhasználásra, a tárolásra, a szállításra és tűz esetére javasolt módszerek és óvintézkedések

11.2. Tűz esetén keletkező reakciótermékek, égési gázok stb. tulajdonságai

11.3. Sürgősségi intézkedések baleset esetén

11.4. A megsemmisítés és mentesítés lehetősége, ha az anyag az alábbi közegekbe vagy azok felszínére kerül: a) levegő b) víz, beleértve az ivóvizet is c) talaj

11.5. A hulladékká vált hatóanyag kezelési eljárásai ipari vagy a terméket foglalkozásszerű felhasználóknál

11.6. A hasznosítás vagy újrafeldolgozás lehetősége

11.7. A hatások semlegesítésének lehetősége

11.8. Az ellenőrzött szabadba bocsátás feltételei, beleértve az ártalmatlanításkor a kioldási oldatok jellemzőit

11.9. Az ellenőrzött égetés feltételei

11.10. Bármely olyan anyag azonosítása, amely a felszín alatti vizek egyes veszélyes anyagok okozta szennyezés elleni védelméről szóló, 1979. december 17-i 80/68/EGK tanácsi irányelv (3) mellékletében foglalt I. vagy II. listának, a felszín alatti vizek szennyezés és állapotromlás elleni védelméről szóló, 2006. december 12-i 2006/118/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (4) I. és II. mellékletének, a vízpolitika területén a környezetminőségi előírásokról szóló, 2008. december 16-i 2008/105/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (5) I. mellékletének, a 98/83/EK irányelv I. melléklete B. részének, vagy a 2000/60/EK irányelv VIII. és X. mellékletének a hatálya alá tartozik.

12. OSZTÁLYOZÁS, CÍMKÉZÉS ÉS CSOMAGOLÁS

12.1. Bármely meglévő osztályozás vagy csomagolás megjelölése.

12.2. Az anyag veszélyességi osztályozása az 1272/2008/EK rendelet alapján

Ezenkívül minden egyes tételnél meg kell indokolni, ha valamely végpont esetében nincs megadva veszélyességi osztályozás.

12.2.1. Veszélyességi osztályozás

2.2.2. GHS piktogram

12.2.3. Figyelmeztetés

12.2.4. Figyelmeztető mondatok

12.2.5. Óvintézkedésre vonatkozó mondatok, a megelőzést, az elhárító intézkedéseket, tárolást és ártalmatlanítást is beleértve

12.3. Adott esetben az 1272/2008/EK rendelet alkalmazásának eredményeképpen meghatározott egyedi koncentrációs határértékek