01987A0813(01) — HU — 01.05.2016 — 004.001

Ez a dokumentum kizárólag tájékoztató jellegű és nem vált ki joghatást. Az EU intézményei semmiféle felelősséget nem vállalnak a tartalmáért. A jogi aktusoknak – ideértve azok bevezető hivatkozásait és preambulumbekezdéseit is – az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett és az EUR-Lex portálon megtalálható változatai tekintendők hitelesnek. Az említett hivatalos szövegváltozatok közvetlenül elérhetők az ebben a dokumentumban elhelyezett linkeken keresztül

Módosította:





Helyesbítette:







(*) Ez a jogi aktus sosem jelent meg magyar nyelven.









▼B

EGYEZMÉNY AZ EGYSÉGES ÁRUTOVÁBBÍTÁSI ELJÁRÁSRÓL







AZ OSZTRÁK KÖZTÁRSASÁG, A FINN KÖZTÁRSASÁG, AZ IZLANDI KÖZTÁRSASÁG, A NORVÉG KIRÁLYSÁG, A SVÉD KIRÁLYSÁG, A SVÁJCI ÁLLAMSZÖVETSÉG, (a továbbiakban: EFTA-tagországok) és AZ EURÓPAI GAZDASÁGI KÖZÖSSÉG (a továbbiakban: Közösség) FIGYELEMBE VÉVE a Közösség és az egyes EFTA-tagországok közötti szabadkereskedelmi megállapodásokat, FIGYELEMBE VÉVE az EFTA-tagországok minisztereinek és a Közösség tagállamainak, valamint az Európai Közösségek Bizottságának 1984. április 9-én Luxemburgban elfogadott, egy Európai Gazdasági Tér kialakítására vonatkozó felhívást tartalmazó együttes nyilatkozatát, különösen a határalakiságok és a származási szabályok egyszerűsítése vonatkozásában, FIGYELEMBE VÉVE az EFTA-tagországok és a Közösség között megkötött, az ezen áruforgalomban történő használatra egy egységes vámokmányt bevezető, az áruforgalom alaki követelményeinek egyszerűsítésére vonatkozó egyezményt, FIGYELEMBE VÉVE, hogy a Közösség és az EFTA-tagországok, valamint az egyes EFTA-tagországok közötti árufuvarozásra vonatkozó egységes árutovábbítási eljárás keretén belül az ezen egységes okmány alkalmazása egyszerűsítéshez vezet, FIGYELEMBE VÉVE, hogy e cél elérésének legmegfelelőbb eszköze, a Közösségen belüli, a Közösség és Ausztria és Svájc, valamint Ausztria és Svájc közötti árufuvarozásra jelenleg alkalmazott árutovábbítási eljárásnak az ezen eljárást nem alkalmazó EFTA-tagországokra történő kiterjesztése, FIGYELEMBE VÉVE a Finnország, Norvégia és Svédország között alkalmazott Északi árutovábbítási szabályozást is, ELHATÁROZTÁK, hogy megkötik a következő egyezményt:







Általános rendelkezések

1. cikk

(1) ►M38 ◄ a tranzitáruk fuvarozására vonatkozó rendelkezéseket, beleértve – adott esetben – az átrakodott, továbbszállított vagy raktározott árukat is. Ez az egyezmény – az áruk fajtájára vagy származására való tekintet nélkül, egy egységes árutovábbítási eljárás bevezetésével – megállapítja a Közösség és az EFTA-tagországok között, valamint azegyes egységes árutovábbítási országok közötta tranzitáruk fuvarozására vonatkozó rendelkezéseket, beleértve – adott esetben – az átrakodott, továbbszállított vagy raktározott árukat is.

(2) ►M38 ◄ alá vontnak tekintik. Az ezen Egyezmény – és különösen annak a garanciákra vonatkozó – rendelkezéseinek sérelme nélkül, a Közösségen belül forgalomba hozott árukataz uniós árutovábbítási eljárásalá vontnak tekintik.

(3) Az alábbi 7-12. cikk rendelkezéseire is figyelemmel, az egységes árutovábbítási eljárásra vonatkozó szabályokat az ezen egyezmény I. és II. függeléke állapítja meg.

(4) Az egységes árutovábbítási eljárás céljából, az árutovábbítási nyilatkozatok és az árutovábbítási okmányok megfelelnek a III. függeléknek, és azokat azzal összhangban állítják ki.

▼M6

2. cikk

(1) Egységes árutovábbítási eljárás alatt a továbbiakban a T1 eljárás, illetve a T2 eljárás értendő.

(2) A T1 eljárás valamennyi, az 1. cikk (1) bekezdése szerint szállított árunál alkalmazható.

(3) A T2 eljárás az 1. cikk (1) bekezdése szerint szállított áruk esetén csak a következő feltételek mellett alkalmazható: ▼M38 a) a Közösségben: csak ha uniós árukról van szó. „Uniós áruk” azok az áruk, amelyek a következő kategóriák valamelyikébe tartoznak: — teljes egészében a Közösség vámterületén létrejött vagy előállított áruk, amelyek nem tartalmaznak a Közösség vámterületének részét nem képező országokból vagy területekről behozott árukat, — a Közösség vámterületének részét nem képező országokból vagy területekről erre a területre beszállított és szabad forgalomba bocsátott áruk, — a Közösség vámterületén belül kizárólag a második francia bekezdésben említett árukból vagy az első és a második francia bekezdésben említett árukból előállított vagy termelt áruk. ▼M6 ►M38 ◄ ; Ugyanakkor ennek az egyezménynek vagy a Közösség által kötött más megállapodásoknak a sérelme nélkül, azok az áruk, amelyek ugyan teljesítik az előző három francia bekezdésben foglalt feltételeket, de a közösségi vámterületről történt kivitelüket követően újra behozatalra kerülnek erre a vámterületre, nem minősülnekuniós árunak ▼M38 b) egy egységes árutovábbítási országban: csak akkor, ha az áru az adott országba a T2 eljárással érkezett be és a 9. cikk különleges feltételei mellett kerül továbbszállításra. ▼M6

(4) ►M38 ◄ igazoló dokumentumok kiállítására; az ilyen dokumentummal rendelkező árukat ugyanúgy kell kezelni, mint a T2 eljárás alá vont árukat, kivéve hogy az ►M38 ◄ igazoló dokumentumnak nem kell kísérnie az árut. Az ebben az egyezményben rögzített, az áruk T2 eljárás alá vonására vonatkozó különleges feltételek érvényesek azáruk uniós vámjogi státusátigazoló dokumentumok kiállítására; az ilyen dokumentummal rendelkező árukat ugyanúgy kell kezelni, mint a T2 eljárás alá vont árukat, kivéve hogy azáruk uniós vámjogi státusátigazoló dokumentumnak nem kell kísérnie az árut.

▼M11

Article 3

(1) For the purposes of this Convention, the term: ▼M38 a) „árutovábbítás” azon eljárás, amelynek keretében az árukat az illetékes hatóságok felügyelete alatt valamely szerződő féltől egy másik szerződő félhez vagy ugyanazon szerződő félhez szállítják legalább egy határ átlépésével; b) „ország” bármelyik egységes árutovábbítási ország, a Közösség bármelyik tagállama vagy bármely olyan állam, amely csatlakozott ehhez az egyezményhez; ▼M11 c) ‘third country’ shall mean any State which is not Contracting Party to this Convention; ▼M38 d) „egységes árutovábbítási ország” bármely olyan ország, amely szerződő fele ennek az egyezménynek, de nem tagállama a Közösségnek.

▼M38 —————

▼M11

(3) ►M38 ◄ and the Community and its Member States shall have the same rights and obligations. In the application of the rules laid down in this Convention for the T1 or T2 procedure, theegységes árutovábbítási országokand the Community and its Member States shall have the same rights and obligations.

▼M6

4. cikk

(1) ►M38 ◄ igazoló dokumentumok kiállítására vonatkozó esetleges korlátozásokra is. Ez az egyezmény nem sérti az árutovábbítási eljárással kapcsolatos egyéb nemzetközi megállapodások alkalmazását, figyelemmel két, a Közösségen belüli hely közötti áruszállításra vonatkozó esetleges korlátozásokra, valamint azáruk uniós vámjogi státusátigazoló dokumentumok kiállítására vonatkozó esetleges korlátozásokra is.

(2) Ez az egyezmény nem sérti továbbá a) az áruk ideiglenes behozatali eljárásban történő szállítását; valamint b) a határforgalomra vonatkozó megállapodásokat.

▼B

5. cikk

A szerződő felek és egy harmadik ország közötti – a szerződő felek között mozgó áruknak e harmadik országon keresztüli szállítását a T1 vagy T2 eljárás szerint lehetővé tevő – megállapodás hiányában, e harmadik országon keresztül történő áruszállításra ilyen eljárást csak akkor alkalmaznak, ha az ezen országon keresztüli szállítás egységes – valamely szerződő fél területén kiállított – fuvarokmány fedezete mellett történik és ezen eljárás működését a harmadik ország területén felfüggesztik.

▼M6

6. cikk

Feltéve, hogy az árukra vonatkozó intézkedések végrehajtása biztosított, az országok a T1 vagy a T2 eljárás keretében két- vagy többoldalú megállapodások útján egymás közt olyan egyszerűsített eljárásokat vezethetnek be, melyek szükség esetén megfelelnek a ►M21 I. függelékben ◄ meghatározott feltételeknek, és amelyek bizonyos forgalomtípusokra vagy meghatározott vállalkozásokra vonatkoznak.

Az ilyen megállapodásokról tájékoztatni kell az Európai Közösségek Bizottságát és a többi országot.

▼B







Az árutovábbítási eljárás végrehajtása

▼M6

7. cikk

▼M38

(1) Figyelemmel az egyezmény különleges rendelkezéseire is, az egységes árutovábbítási országok illetékes hivatalai jogosultak az indító vámhivatalok, az átléptető vámhivatalok, a rendeltetési vámhivatalok és a kezességnyújtás helye szerinti vámhivatalok feladatainak ellátására.

(2) A Közösség tagállamainak illetékes hivatalai jogosultak az egységes árutovábbítási országokban található rendeltetési vámhivatalokba történő árutovábbítás T1 és T2 árunyilatkozatainak elfogadására. Az egyezmény különös rendelkezéseire is figyelemmel ezek a hivatalok emellett tanúsítják az érintett áruk uniós vámjogi státusát is.

(3) Amennyiben több áruszállítmányt összevonnak és egyetlen szállítóeszközre raknak fel, és a vámeljárás egyetlen jogosultja azokat összegyűjtött szállítmányként egyetlen T1 vagy T2 művelet keretében adja fel egy indító vámhivatalból egy rendeltetési vámhivatalba egyetlen címzettnek, úgy a szerződő fél megkövetelheti, hogy az ilyen szállítmányokhoz – kivételes és kellően indokolt esetek kivételével – egyetlen T1 vagy T2 árunyilatkozatot mellékeljenek, amelyhez csatolják a megfelelő tételjegyzéket.

▼M6

(4) ►M38 ◄ adott esetben történő igazolását előíró kötelezettség ellenére az a személy, aki valamely szerződő fél határvámhivatalánál teljesíti a kiviteli alakiságokat, nem kötelezhető arra, hogy az árukat a T1 vagy T2 eljárás alá vonja, függetlenül attól, hogy a szomszédos határvámhivatalnál milyen vámeljárás alá vonják az árut. Azáru uniós vámjogi státusánakadott esetben történő igazolását előíró kötelezettség ellenére az a személy, aki valamely szerződő fél határvámhivatalánál teljesíti a kiviteli alakiságokat, nem kötelezhető arra, hogy az árukat a T1 vagy T2 eljárás alá vonja, függetlenül attól, hogy a szomszédos határvámhivatalnál milyen vámeljárás alá vonják az árut.

(5) ►M38 ◄ adott esetben történő igazolását előíró kötelezettség ellenére a szerződő fél határvámhivatala, amelynél eleget tesznek a kiviteli alakiságoknak, megtagadhatja az áruknak a T1 vagy T2 eljárás alá vonását, ha ez az eljárás a szomszédos határvámhivatalnál fejeződik be. Azáru uniós vámjogi státusánakadott esetben történő igazolását előíró kötelezettség ellenére a szerződő fél határvámhivatala, amelynél eleget tesznek a kiviteli alakiságoknak, megtagadhatja az áruknak a T1 vagy T2 eljárás alá vonását, ha ez az eljárás a szomszédos határvámhivatalnál fejeződik be.

▼B

8. cikk

A T1 vagy T2 okmány fedezete mellett történő árutovábbítás esetén – különösen amikor a szállítmányokat felosztják, átrakodják vagy ömlesztik – az áruhoz más nem adható hozzá, abból nem vehető el, és az mással nem helyettesíthető.

▼M6

9. cikk

(1) ►M38 ◄ T2 eljárás keretében hoztak be, és amelyek ennek az eljárásnak a keretében továbbszállíthatók, végig ennek az országnak a vámfelügyelete alatt maradnak, hogy jellegük és állapotuk változatlansága biztosítható legyen. Az olyan áruk, amelyeketegy egységes árutovábbítási országbaT2 eljárás keretében hoztak be, és amelyek ennek az eljárásnak a keretében továbbszállíthatók, végig ennek az országnak a vámfelügyelete alatt maradnak, hogy jellegük és állapotuk változatlansága biztosítható legyen.

▼M38

(2) Amennyiben ilyen árut egy egységes árutovábbítási országból továbbszállítanak, miután abban az egységes árutovábbítási országban árutovábbítási és vámraktározási eljáráson kívüli egyéb vámeljárás alá vonták, a T2 eljárást nem lehet alkalmazni.

▼M6

Ez a rendelkezés azonban nem vonatkozik olyan árukra, amelyek kiállításon, vásáron vagy hasonló rendezvényen történő bemutatás céljából kerültek ideiglenes behozatalra, és az eredeti állapotuk megóvását vagy a szállítmány megosztását célzó műveleten kívül más műveleteken nem estek át.

(3) Az áruknak ►M38 valamely egységes árutovábbítási országból ◄ vámraktározási eljárás után történő továbbküldése esetén a T2 eljárás csak az alábbi feltételek mellett alkalmazható: — a raktározás időtartama nem haladhatja meg az öt évet; az áruk vámtarifába történő sorolásának nómenklatúrája (14 June 1983 nemzetközi egyezmény az összehangolt áruleíró és kódrendszerről) 1–24. árucsoportjába tartozó áruk esetén azonban ez az időszak hat hónapra korlátozódik, — az árukat elkülönített helyen tárolták, és eredeti állapotuk megóvását vagy a szállítmánynak a csomagolás kicserélését mellőző megosztását célzó műveleten kívül más műveleteken nem estek át, — e műveleteket vámfelügyelet mellett végezték.

▼M38

(4) Minden olyan T2 árunyilatkozaton és az áru uniós vámjogi státusát igazoló dokumentumon, amelyet egy egységes árutovábbítási ország illetékes hivatala állított ki, szerepelnie kell egy hivatkozásnak arra a T2 árunyilatkozatra vagy az áruk uniós vámjogi státusát igazoló dokumentumra, amellyel az áru az adott egységes árutovábbítási országba beérkezett, és tartalmaznia kell az azon található összes különleges záradékot.

▼M6

10. cikk

(1) Az alábbi (2) bekezdés vagy a függelékek eltérő rendelkezésének hiányában, minden T1 vagy T2 műveletet egy olyan biztosíték fedez, mely az adott műveletben érintett összes szerződő félre érvényes.

(2) Az (1) bekezdés rendelkezései nem érintik a szerződő felek azon jogát, hogy a) egymás közt megállapodjanak abban, hogy eltekintenek a biztosítéktól a csak az ő területüket érintő T1 vagy T2 műveletek esetében; b) nem kérnek biztosítékot a T1 vagy T2 műveletnek az indító hivatal és az első átléptető hivatal közötti szakaszára.

▼M21 —————

▼M6

11. cikk

(1) Az áruk azonosságát alapvetően vámzárral kell biztosítani.

(2) Az alábbiakat kell vámzárral ellátni: ▼M38 a) az árukat tartalmazó tér, amennyiben a szállítóeszközt vagy szállítótartályt már egyéb előírások alapján jóváhagyták vagy azt az indító vámhivatal zárfelhelyezésre alkalmasnak találta; ▼M6 b) egyéb esetekben az egyes csomagolási egységek.

▼M38

(3) Az indító vámhivatal a következő feltételek teljesülése esetén tekinti a szállítóeszközöket vagy szállítótartályokat alkalmasnak zár felhelyezésére: a) a szállítóeszközre vagy szállítótartályra a zárakat egyszerűen és hatékonyan lehet felhelyezni; b) a szállítóeszközt vagy szállítótartályt úgy építették meg, hogy az áruk kivétele vagy bejuttatása esetén a kivétel vagy bejuttatás látható nyomokat hagy, a zárak feltört állapotba kerülnek vagy illetéktelen beavatkozás jeleit mutatják, vagy valamely elektronikus nyomonkövetési rendszer regisztrálja a kivételt vagy bejuttatást; c) a szállítóeszköz vagy szállítótartály nem tartalmaz olyan rejtekhelyeket, ahová árukat lehet elrejteni; d) vámhatósági vizsgálat céljából az áruk számára fenntartott terek könnyen hozzáférhetőek.

▼M30

(4) Az indító vámhivatal eltekinthet a vámzár felhelyezésétől, ha – tekintettel a lehetséges azonosítási intézkedésekre – az árutovábbítási nyilatkozat adataiban vagy a csatolt okmányokban található árumegnevezés azokat könnyen azonosíthatóvá teszi.

▼B

12. cikk

▼M38 —————

▼B

(3) ►M38 ◄ vagy meghatalmazott képviselője – az árutovábbítási statisztikáért felelős nemzeti szervezeti egységek kérésére – a statisztikák összeállításához szükséges, a T1 vagy T2 ►M38 ◄ kapcsolatos minden információt megad. vámeljárás jogosultjavagy meghatalmazott képviselője – az árutovábbítási statisztikáért felelős nemzeti szervezeti egységek kérésére – a statisztikák összeállításához szükséges, a T1 vagy T2árunyilatkozatokkalkapcsolatos minden információt megad.







Közigazgatási segítségnyújtás

▼M6

13. cikk

(1) Az érintett országok illetékes hatóságai minden rendelkezésükre álló tájékoztatást megadnak egymásnak, amely ezen egyezmény helyes alkalmazásának ellenőrzéséhez szükséges.

(2) Az érintett országok illetékes hatóságai, amennyiben szükséges, közölnek egymással minden olyan megállapítást, dokumentumot, jelentést, feljegyzést és felvilágosítást, amely a T1 vagy T2 eljárás szerinti szállítási műveletre vonatkozik, valamint az ezekkel kapcsolatos szabálytalanságokra és szabályszegésekre vonatkozóan.

Továbbá szükség esetén értesítik egymást az olyan árukkal kapcsolatos valamennyi megállapításról, amelyekre a kölcsönös segítségnyújtás vonatkozik, s amelyeket vámraktározási eljárás alá vontak.

(3) Amennyiben szabálytalanság vagy szabályszegés gyanúja forog fenn olyan árukkal kapcsolatosan, amelyeket egyik országból egy másik országba hoztak, valamely országon átszállítottak vagy vámraktározási eljárásban tároltak, akkor az érintett ország illetékes hatóságai megkeresésre minden felvilágosítást megadnak egymásnak: a) az áruk szállításának körülményeiről, ha az adott áru: — ►M38 ◄ igazoló okmánnyal érkezett abba az országba, amelyhez a megkeresést intézték, függetlenül az áru továbbszállításának módjától, vagy T1 vagy T2 dokumentummal vagy azáruk uniós vámjogi státusátigazoló okmánnyal érkezett abba az országba, amelyhez a megkeresést intézték, függetlenül az áru továbbszállításának módjától, vagy — ►M38 ◄ igazoló okmánnyal került továbbszállításra; onnan – függetlenül az áru adott országba érkezésének módjától – T1 vagy T2 dokumentummal vagy azáruk uniós vámjogi státusátigazoló okmánnyal került továbbszállításra; b) a vámraktározás körülményeiről, ha az adott áru T2 okmánnyal vagy az ►M38 áruk uniós vámjogi státusát ◄ igazoló okmánnyal érkezett abba az országba, amelyhez a megkeresést intézték, vagy onnan T2 okmánnyal vagy az ►M38 áruk uniós vámjogi státusát ◄ igazoló okmánnyal került továbbszállításra.

(4) Az (1)–(3) bekezdés szerinti megkeresésben meg kell adni, hogy az mely esetre vagy esetekre vonatkozik.

(5) Amennyiben egy ország illetékes hatósága olyan segítségnyújtást kér, amelyet maga nem tudna teljesíteni, ha ilyet kérnének tőle, akkor a megkeresésben utalnia kell erre a tényre. Ezután a megkeresett illetékes hatóság mérlegeli, hogy eleget tesz-e az ilyen megkeresésnek.

(6) Az (1)–(3) bekezdés szerint kapott tájékoztatást kizárólag ennek az egyezménynek a céljára szabad felhasználni, s a fogadó ország részéről az ugyanolyan védelmet élvez, mint amilyet annak az országnak a nemzeti joga biztosít az ilyen jellegű tájékoztatásnak. Ezt a tájékoztatást csak az azt kiadó illetékes hatóság írásos beleegyezésével és az általa megadott esetleges korlátozások figyelembevételével szabad felhasználni.

▼M15







Behajtás

13. cikk a) pontja

Az érintett országok illetékes hatóságai a IV. függelék rendelkezéseivel összhangban segítséget nyújtanak egymásnak a követelések behajtása terén, ha ezek a követelések a T1 vagy T2 művelettel kapcsolatban merültek fel.

▼B







Vegyes bizottság

14. cikk

(1) Vegyes bizottság jön létre, amelyben ezen egyezmény minden szerződő fele képviselteti magát.

(2) A vegyes bizottság kölcsönös egyetértés alapján jár el.

(3) A vegyes bizottság szükség szerint, de évente legalább egyszer ül össze. Bármely szerződő fél kérheti az ülés összehívását.

(4) A vegyes bizottság elfogadja saját eljárási szabályzatát, ami – többek között – tartalmazza az ülések összehívására, az elnök kijelzésére és hivatali idejének időtartamára vonatkozó rendelkezéseket.

(5) A vegyes bizottság – a feladatainak ellátását segítő – albizottságok és munkacsoportok létrehozásáról határozhat.

15. cikk

(1) A vegyes bizottság feladata ezen egyezmény betartatása, és megfelelő végrehajtásának biztosítása. E célból, a szerződő felek rendszeresen tájékoztatják a bizottságot az ezen egyezmény alkalmazásának tapasztalatairól, és a bizottság ajánlásokat tesz – és a (3) bekezdésben előírt esetekben határozatokat hoz.

(2) Különösen az alábbiakra tesz ajánlásokat: a) az ezen egyezménynek – a (3) bekezdésben említetteken kívüli – módosításai; b) minden más, az annak alkalmazásához szükséges intézkedés.

▼M11

(3) The Joint Committee shall adopt by decision: (a) amendments to the Appendices; ▼M21 ————— ▼M11 (c) other amendments to this Convention made necessary by amendments to the Appendices; ▼M17 ————— ▼M11 ►M17 ◄ (d) transitional measures required in the case of the accession of new Member States to the Community; ►M17 ◄ (e) invitations to third countries within the meaning of Article 3 (1) (c) to accede to this Convention in accordance with Article 15a.

▼M17

Decisions taken under points (a) to (d) shall be put into effect by the Contracting Parties in accordance with their own legislation.

▼B

(4) Amennyiben a vegyes bizottságban valamely szerződő fél képviselője egy határozatot alkotmányos követelmények teljesülésének feltételével fogadott el, akkor a határozat, amennyiben nem tartalmaz időpontot, a fenntartás visszavonásának közlésétől számított második hónap első napján lép hatályba.

▼M17

(5) Decisions of the Joint Committee referred to in paragraph 3 (e) inviting a third country to accede to this Convention shall be sent to the General Secretariat of the Council of the European Communities, which shall communicate it to the third country concerned, together with a text of the Convention in force on that date.

▼M11

(6) From the date referred to in paragraph 5, the third country concerned may be represented on the Joint Committee, subcommittees and working parties by observers.







Accession of third countries

Article 15a

1. Any third country may become a Contracting Party to this Convention if invited to do so by the depositary of the Convention following a decision of the Joint Committee.

2. A third country invited to become a Contracting Party to this Convention shall do so by lodging an instrument of accession with the General Secretariat of the Council of the European Communities. The said instrument shall be accompanied by a translation of the Convention into the official language(s) of the acceding country.

3. The accession shall become effective on the first day of the second month following the lodging of the instrument of accession.

4. The depositary shall notify all Contracting Parties of the date on which the instrument of accession was lodged and the date on which the accession will become effective.

5. Recommendations and decisions of the Joint Committee referred to in Article 15 (2) and (3) adopted between the date referred to in paragraph 1 of this Article and the date on which accession becomes effective shall also be communicated to the invited third country via the General Secretariat of the Council of the European Communities.

A declaration accepting such acts shall be inserted either in the instrument of accession or in a separate instrument lodged with the General Secretariat of the Council of the European Communities within six months of the communication. If the declaration is not lodged within that period the accession shall be considered void.

▼B







Vegyes és záró rendelkezések

16. cikk

Minden szerződő fél megteszi a megfelelő intézkedéseket, hogy biztosítsa az ezen egyezmény rendelkezéseinek hatékony és harmonikus végrehajtását, figyelemmel a szereplőket terhelő alakiságoknak a lehető legnagyobb fokú csökkentése szükségességére, és az e rendelkezések alkalmazásából fakadó bármilyen nehézségre kölcsönösen megfelelő megoldások megtalálásának szükségességére.

17. cikk

A szerződő felek folyamatosan tájékozatják egymást az ezen egyezmény végrehajtására vonatkozóan elfogadott rendelkezésekről.

18. cikk

Ezen egyezmény rendelkezései nem zárják ki a szerződő felek vagy a Közösség tagállamai által az áruk behozatalára, kivitelére és továbbítására vonatkozó, a közerkölcs, a közrend, a közbiztonság, az emberek, az állatok vagy a növények egészségének és életének védelme, a művészi, történelmi vagy régészeti értéket képviselő nemzeti kincsek védelme, az ipari és kereskedelmi tulajdon oltalma miatt indokolt tilalmakra és korlátozásokra.

▼M17

Article 19

The Appendices to this Convention shall form an integral part thereof.

▼B

20. cikk

(1) ►M38 ◄ . Ezen egyezményt egyrészről azokon a területeken kell alkalmazni, ahol az Európai Gazdasági Közösséget létrehozó szerződést alkalmazzák, az abban a szerződésben meghatározott feltételek szerint, másrészről azegységes árutovábbítási országok területén

(2) Ezen egyezményt a Liechtensteini Hercegségre is alkalmazni kell mindaddig, ameddig a Hercegséget vámuniós szerződés köti a Svájci Államszövetséghez.

21. cikk

Bármely szerződő fél a letéteményeshez eljuttatott írásbeli értesítéssel az egyezményt tizenkét hónapra felmondhatja, erről a letéteményes a többi szerződő felet értesíti.

22. cikk

(1) Ezen egyezmény 1988. január 1-jén lép hatályba, amennyiben a szerződő felek 1987. november 1-je előtt elfogadó okirataikat az Európai Közösségek Tanácsának Titkárságánál, mint letéteményesnél letétbe helyezik.

(2) Amennyiben ezen egyezmény nem lép 1988. január 1-jén hatályba, akkor az utolsó elfogadó okirat letétbe helyezését követő második hónap első napján lép hatályba.

(3) A letéteményes minden szerződő fél elfogadó okirata letétbe helyezésének időpontjáról, és az egyezmény hatálybalépésének időpontjáról tájékoztat.

23. cikk

(1) Ezen egyezmény hatálybalépésével hatályát veszti az Ausztria illetve Svájc és a Közösség között, 1972. november 30-án illetve 1972. november 23-án megkötött, a közösségi árutovábbításra vonatkozó szabályok alkalmazásáról szóló megállapodás, továbbá a Közösség és e két ország között, 1977. július 12-én megkötött, a közösségi árutovábbításra vonatkozó szabályok alkalmazásának kiterjesztéséről szóló megállapodás.

(2) Az (1) bekezdésben említett megállapodások azonban, továbbra is vonatkoznak az ezen egyezmény hatálybalépése előtt megkezdett T1 vagy T2 eljárásokra.

(3) A Finnország, Norvégia és Svédország között alkalmazott Skandináv Árutovábbítási Szabályozás az ezen egyezmény hatálybalépésének időpontjában hatályát veszti.

24. cikk

Ezen egyezményt, amely egyetlen példányban angol, dán, finn, francia, görög, holland, izlandi, német, norvég, olasz, portugál, spanyol, valamint svéd nyelven készült, és amely szövegek mindegyike egyaránt hiteles az Európai Közösségek Tanácsa Titkárságának levéltárában helyezik letétbe, amely minden szerződő félnek eljuttatja annak egy-egy hiteles példányát.

Kelt Interlakenben, 1987. május 20-án.

▼M38

I. FÜGGELÉK

EGYSÉGES ÁRUTOVÁBBÍTÁSI ELJÁRÁSOK







I. CÍM

ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK







I. FEJEZET

Az eljárás tárgya és hatálya, fogalommeghatározások

1. cikk

Tárgy

1. Ez a függelék az egyezmény 1. cikkének (3) bekezdésével összhangban az egységes árutovábbítási eljárás szabályait rögzíti.

2. Ellentétes rendelkezés hiányában e függelék rendelkezéseit az egységes árutovábbítás eljárás alapján végzett műveletekre kell alkalmazni.

2. cikk

Az egységes árutovábbítási eljárás alkalmazásának kizárása a postai küldemények esetében

Az egységes árutovábbítási eljárás nem alkalmazandó az Egyetemes Postaegyesület jogi aktusai alapján továbbított postai küldeményekre (a postai csomagokat is beleértve), ha az áruk szállítása az említett jogi aktusokban meghatározott jogok és kötelezettségek címzettjei által vagy részére történik.

3. cikk

Fogalommeghatározások

Az egyezmény alkalmazásában:

(a) „vámhatóságok” : az egyezmény alkalmazásáért felelős vámigazgatások, valamint minden olyan más hatóság, amelyet a nemzeti jog felhatalmaz az egyezmény alkalmazására;

(b) „személy” : a természetes személy, a jogi személy, valamint az olyan személyegyesülés, amely jogi személyiséggel nem rendelkezik, de ügyleti képességét az uniós jog, a nemzeti jog vagy valamely egységes árutovábbítási ország joga elismeri;

(c) „árutovábbítási árunyilatkozat” : az a cselekmény, amellyel valamely személy az előírt formában és módon jelzi azon szándékát, hogy árukat az egységes árutovábbítási eljárás alá kíván vonni;

(d) „árutovábbítási kísérőokmány” : az elektronikus adatfeldolgozási eljárás igénybevételével kinyomtatott, az árukat kísérő, az árutovábbítási árunyilatkozat adatain alapuló okmány;

(e) „nyilatkozattevő” : az a személy, aki saját nevében árutovábbítási árunyilatkozatot nyújt be, vagy az a személy, akinek a nevében ilyen árunyilatkozatot nyújtanak be;

(f) „a vámeljárás jogosultja” : az a személy, aki az árutovábbítási árunyilatkozatot benyújtja, vagy akinek az érdekében a szóban forgó árunyilatkozatot benyújtják;

(g) „indító vámhivatal” : az a vámhivatal, amelyben az árutovábbítási árunyilatkozatot elfogadják;

(h) „átléptető vámhivatal” : a valamely szerződő fél vámterületére való belépés helye szerint illetékes vámhivatal, amennyiben az áruk szállítása az egységes árutovábbítási eljárás keretében történik; a valamely szerződő fél vámterületéről való kilépés helye szerint illetékes vámhivatal, amennyiben az áruk ezt a vámterületet árutovábbítási művelet során egy szerződő fél és egy harmadik ország közös határán keresztül hagyják el;

(i) „rendeltetési vámhivatal” : az a vámhivatal, amelyben az egységes árutovábbítási eljárás alá vont árukat az eljárás befejezése céljából vám elé állítják;

(j) „fő hivatkozási szám”, „MRN” : az illetékes vámhatóság által elektronikus adatfeldolgozási eljárás igénybevételével az árutovábbítási árunyilatkozathoz rendelt nyilvántartási szám;

(k) „biztosítéknyújtás helye szerinti vámhivatal” : az egyes országok vámhatóságai által a biztosítéknyújtás helyeként kijelölt vámhivatal;

(l) „tartozás” : valamely személynek az egységes árutovábbítási eljárás alá vont áruval kapcsolatos behozatali vagy kiviteli vám vagy egyéb terhek összegének megfizetésére való kötelezettsége;

(m) „adós” : a tartozás megfizetéséért felelős személy;

(n) „áru átengedése” : a vámhatóságok azon intézkedése, amellyel az árut az azon egységes árutovábbítási eljáráshoz meghatározott célokra rendelkezésre bocsátják, amely alá az árukat vonják;

(o) „valamely szerződő fél vámterületén letelepedett személy” : — természetes személy esetében minden olyan személy, akinek szokásos tartózkodási helye a szerződő fél vámterületén található; — jogi személy és személyegyesülés esetében minden olyan személy, amelynek bejegyzett székhelye, központi ügyintézésének helye vagy állandó üzleti telephelye a szerződő fél vámterületén található;

(p) „elektronikus adatfeldolgozási eljárás” : gazdálkodók és vámhatóságok között, vámhatóságok között, valamint vámhatóságok és más érintett kormányzati, európai vagy egységes árutovábbítási országbeli ügynökségek vagy intézmények között közösen meghatározott formátumban megvalósuló, az alábbi módok valamelyikén kapott adatok automatikus feldolgozása és tárolása céljából folytatott elektronikus információcsere: (i) elektronikus adatcsere; (ii) számítógépek között közvetlenül megvalósuló adatcsere; (iii) strukturált adatok két elektronikus feldolgozó környezet közötti elektronikus továbbítása szabványüzenetek vagy szolgáltatások segítségével, emberi beavatkozás nélkül; (iv) online választ eredményező, tárolási és feldolgozási célú online adatbevitel a vámügyi adatfeldolgozó rendszerekbe;

(q) „elektronikus adatcsere” („EDI”) : közösen meghatározott szabványüzenetek szerint strukturált adatok elektronikus átvitele két számítógépes rendszer között;

(r) „elektronikus árutovábbítási rendszer” : az egységes árutovábbítási eljárás keretében folytatott elektronikus adatcsere célját szolgáló elektronikus rendszer;

(s) „szabványüzenet” : az elektronikus adatátvitel keretében alkalmazott előre meghatározott struktúra;

(t) „személyes adat” : azonosított vagy azonosítható személyhez kapcsolódó mindennemű információ;

(u) „helyhez kötött szállítóberendezés” : az áruk folyamatos szállítására használt műszaki eszköz (például csővezeték, elektromos távvezeték);

(v) „üzletmenet-folytonossági eljárás” : az árutovábbítási árunyilatkozat benyújtását és az árutovábbítási művelet nyomon követését lehetővé tevő, papíralapú okmányok felhasználásán alapuló eljárás, amelyet akkor alkalmaznak, amikor az elektronikus adatfeldolgozási eljáráson alapuló szokásos eljárás nem folytatható le.







II. FEJEZET

Az egységes árutovábbítási eljárásra vonatkozó általános rendelkezések

4. cikk

Az eljáráshoz kapcsolódó elektronikus rendszer

1. Hacsak e függelék másként nem rendelkezik, az egységes árutovábbítási eljárással kapcsolatos vámalakiságokat az elektronikus árutovábbítási rendszer igénybevételével kell elvégezni.

2. A szerződő felek egymással egyetértésben meghatározzák az elektronikus árutovábbítási rendszer alkalmazására vonatkozó intézkedéseket, és ennek keretében rendelkeznek: (a) a vámjogszabályok alkalmazása keretében a vámhivatalok között kicserélendő üzeneteket meghatározó és az ezekre az üzenetekre irányadó szabályokról; (b) egy közös adatkészletről, valamint a vámjogszabályok értelmében kicserélendő adatüzenetek formátumáról.

5. cikk

Az elektronikus árutovábbítási rendszer használata

1. Hacsak e függelék másként nem rendelkezik, az illetékes hatóságok az egységes árutovábbítási eljárással kapcsolatos információcsere céljára az elektronikus árutovábbítási rendszert alkalmazzák.

2. Az (1) bekezdésben említett információcsere céljára a szerződő felek az Európai Unió közös kommunikációs hálózatát/közös rendszerinterfészét (CCN/CSI) veszik igénybe.

Az Unió és minden egyes egységes árutovábbítási ország megállapodik egymással az egységes árutovábbítási országok pénzügyi részvételéről, az egységes árutovábbítási országoknak a CCN/CSI-hez való hozzáféréséről és más kapcsolódó kérdésekről.

6. cikk

Adatbiztonság

1. A szerződő felek megállapítják az alakiságok elektronikus adatfeldolgozási eljárás igénybevételével történő elvégzésének feltételeit, amelyeknek magukban kell foglalniuk különösen az adatok forrásának ellenőrzését biztosító, valamint a véletlen vagy jogellenes adatrongálás, az adatvesztés, a megváltoztatás és az illetéktelen hozzáférés elleni intézkedéseket.

2. Az (1) bekezdés alapján meghozott intézkedéseken túlmenően az illetékes hatóságok megfelelő biztonsági intézkedéseket állapítanak meg és tartanak fenn az árutovábbítás egész rendszerének hatékony, megbízható és biztonságos működtetése érdekében.

3. Minden adatmódosítást és adattörlést a módosítás vagy törlés oka és pontos időpontja, valamint az azt végző személy megjelölésével naplózni kell.

Az eredeti és a feldolgozott adatokat az adatrögzítés évének végétől számított legalább három naptári évig – vagy ennél is tovább, ha az országok úgy követelik meg – meg kell őrizni.

4. Az illetékes hatóságok rendszeresen ellenőrzik az adatok biztonságát.

5. Az érintett illetékes hatóságok értesítik egymást, ha a biztonsági intézkedések megszegésének gyanúja felmerül.

7. cikk

A személyes adatok védelme

1. A szerződő felek az egyezmény alkalmazásában kicserélt személyes adatokat kizárólag az egységes árutovábbítási eljárás céljaira és az egységes árutovábbítási eljárást követő vámeljárások vagy átmeneti megőrzés céljára használják fel.

Ez a korlátozás nem vonatkozik arra az esetre, ha ezeket az adatokat a vámhatóságok az egységes árutovábbítási eljárás időtartama alatt kockázatelemzés vagy vizsgálat céljára, vagy az egységes árutovábbítási eljárásból következő jogi eljárásokban használják fel. A szóban forgó adatok ilyen célú felhasználása esetén haladéktalanul értesíteni kell azt a vámhatóságot, amely az adatokat átadta.

2. A szerződő felek biztosítják, hogy az egyezmény alkalmazásában kicserélt személyes adatok feldolgozása a 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel ( 1 ) összhangban történjék.

3. Minden szerződő fél megteszi az e cikk tiszteletben tartásának biztosításához szükséges intézkedéseket.







III. FEJEZET

A vámeljárás jogosultjának, valamint az egységes árutovábbítási eljárás keretében szállított áruk fuvarozójának és címzettjének kötelezettségei

8. cikk

A vámeljárás jogosultjának, valamint az egységes árutovábbítási eljárás keretében szállított áruk fuvarozójának és címzettjének kötelezettségei

1. A vámeljárás jogosultja felel a következők összességéért: (a) az áruk sértetlen vám elé állítása és a szükséges információk rendelkezésre bocsátása a rendeltetési vámhivatalnál az előírt határidőn belül és az azonosításuk biztosítására a vámhatóság által hozott rendelkezések betartásával; (b) az egységes árutovábbítási eljárásra vonatkozó vámügyi rendelkezések betartása; (c) az egyezmény eltérő rendelkezése hiányában az árukkal összefüggésben esetlegesen keletkező tartozás összegének megfizetésével kapcsolatos biztosíték nyújtása.

2. Az áruk fuvarozója vagy címzettje, aki abban a tudatban veszi át az árukat, hogy azokat az egységes árutovábbítási eljárás keretében szállítják, szintén felel azért, hogy az árut az előírt határidőn belül sértetlenül és az azonosításuk biztosítására a vámhatóság által hozott intézkedések megfelelő betartásával a rendeltetési vámhivatalnál vám elé állítsák.







IV. FEJEZET

Biztosítékok

9. cikk

A biztosítékokhoz kapcsolódó elektronikus rendszer

A biztosítékokhoz kapcsolódó információcseréhez és adattároláshoz elektronikus adatfeldolgozási eljárást kell használni.

10. cikk

Biztosítéknyújtási kötelezettség

1. A vámeljárás jogosultja biztosítékot nyújt az egységes árutovábbítási eljárás alá vont áruk tekintetében esetleg keletkező tartozás megfizetésének biztosítására.

2. A biztosíték lehet: (a) egyetlen műveletre kiterjedő egyedi kezesség; vagy (b) az 55. cikk a) pontja szerinti egyszerűsítés alkalmazása esetén több műveletre kiterjedő, kezesi kötelezettségvállalás formájában megjelenő összkezesség.

3. Ugyanakkor a vámhatóság elutasíthatja a felajánlott biztosítéktípus elfogadását, ha az összeegyeztethetetlen az egységes árutovábbítási eljárás megfelelő lefolytatásával.

11. cikk

Az egyedi kezesség formái

1. Az egyedi kezesség a következő formák bármelyikében nyújtható: (a) készpénzletét; (b) kezesi kötelezettségvállalás; (c) garanciajegyek.

2. Az (1) bekezdés c) pontja szerinti esetben az egyedi kezességet kezesi kötelezettségvállalás formájában kell nyújtani.

12. cikk

A kezes

1. A 10. cikk (2) bekezdésének b) pontjában, valamint a 11. cikk (1) bekezdésének b) pontjában és (2) bekezdésében említett kötelezettségvállalást a biztosítéknyújtás helye szerinti szerződő fél területén letelepedett, a biztosítékot megkövetelő vámhatóság által jóváhagyott kezesnek kell nyújtania.

A kezes a kötelezettségvállalásában köteles megjelölni egy értesítési címet vagy kijelölni egy kézbesítési meghatalmazottat a szerződő felek minden olyan országában, amelyet az egységes árutovábbítási művelet érint.

2. A kezes köteles írásban kötelezettséget vállalni a biztosított összegű tartozás megfizetésére. A kötelezettségvállalásnak – a biztosított összeg mértékéig – az utólagos ellenőrzések nyomán fizetendő tartozásokra is ki kell terjednie.

3. A vámhatóság megtagadhatja annak a kezesnek a jóváhagyását, aki esetében kétséges, hogy gondoskodni tud a tartozás összegének az előírt határidőn belüli megfizetéséről.

13. cikk

Mentesség a biztosítéknyújtás alól

1. Nem követelhető biztosíték: (a) a légi úton szállított áruk esetében a légi úton szállított áruk elektronikus manifeszten alapuló árutovábbítási eljárásának alkalmazása esetén; (b) a Rajnán, a rajnai vízi utakon, a Dunán és a dunai vízi utakon szállított áruk esetében; (c) a helyhez kötött szállítóberendezéssel szállított áruk esetében; (d) a vasúton vagy légi úton szállított áruk esetében a vasúton, illetve légi úton szállított áruk papíralapú árutovábbítási eljárásának alkalmazása esetén.

2. Az (1) bekezdés d) pontjában foglalt esetben a biztosítéknyújtás alóli mentesség csak akkor áll fenn, ha a vasúton, illetve légi úton szállított áruk papíralapú árutovábbítási eljárásának alkalmazását 2016. május 1. előtt engedélyezték.







V. FEJEZET

Vegyes rendelkezések

14. cikk

Az okmányok és a nyilvántartások jogi státusa

1. Az okmány kiadásának helye szerinti ország előírásainak megfelelően kiadott okmány és a nyilvántartás vezetésének helye szerinti ország előírásainak megfelelően vezetett nyilvántartás – megjelenési formájától és attól függetlenül, hogy egy adott ország illetékes hatóságai milyen intézkedéseket vezettek be vagy fogadtak el vele kapcsolatban – a többi ország területén ugyanolyan joghatással rendelkezik, mint az okmány kiadásának, illetve a nyilvántartás vezetésének helye szerinti országban.

2. Az egységes árutovábbítási eljárás keretében egy adott ország illetékes hatóságai által elvégzett vizsgálatok eredményei a többi országban ugyanolyan joghatással rendelkeznek, mint az ez utóbbi országok illetékes hatóságai által elvégzett vizsgálatok eredményei.

15. cikk

Az egységes árutovábbítási műveletek tekintetében hatáskörrel rendelkező vámhivatalok jegyzéke

Minden egyes ország rögzíti az Európai Bizottság (a továbbiakban: Bizottság) által fenntartott számítógépes rendszerben az egységes árutovábbítási műveletek tekintetében hatáskörrel rendelkező vámhivatalok jegyzékét, és minden egyes ilyen vámhivatal esetében megjelöli annak azonosító számát, feladatkörét, valamint nyitva tartásának rendjét. A számítógépes rendszerben rögzíteni kell a változásokat is.

A Bizottság az említett számítógépes rendszer felhasználásával közli ezeket az információkat a többi országgal.

16. cikk

Központi vámhivatal

Ha egy ország az egységes árutovábbítási eljárással összefüggő igazgatási és ellenőrzési feladatok ellátására, valamint az eljárással kapcsolatos okmányok fogadására és továbbítására központi vámhivatalt jelölt ki, erről értesíti a Bizottságot.

A Bizottság ezt az információt továbbítja a többi országnak.

17. cikk

Bűncselekmények és szabálysértések, szankciók

Az országok megteszik a bűncselekményekkel, a szabálysértésekkel és a szabálytalanságokkal szemben szükséges lépéseket, és hatékony, arányos és visszatartó erejű szankciókat alkalmaznak.







II. CÍM

AZ ELJÁRÁS LEFOLYTATÁSA







I. FEJEZET

Egyedi kezesség

18. cikk

Az egyedi kezesség összegének kiszámítása

A 10. cikk (2) bekezdésének a) pontja alapján nyújtott egyedi kezességnek olyan összegű tartozást kell fedeznie, amely akkor keletkezik, ha a szóban forgó típusú árukhoz tartozó legmagasabb vámtételeket alkalmazzák. E számítás szempontjából az egyezmény szerint szállított uniós árukat nem uniós árunak kell tekinteni.

19. cikk

Készpénzletét formájában nyújtott egyedi kezesség

1. A készpénzletét formájában vagy azzal egyenértékű más fizetési mód segítségével nyújtott egyedi kezességet a biztosíték megkövetelésének helye szerinti indulási ország hatályos rendelkezéseinek megfelelően kell nyújtani.

2. A valamely szerződő fél területén készpénzletét formájában nyújtott egyedi kezesség az összes szerződő fél területén érvényes. Összegét az eljárás lezárása után vissza kell fizetni.

3. Ha a biztosíték nyújtása készpénzletét formájában vagy azzal egyenértékű más fizetési mód segítségével történt, összege után a vámhatóság nem fizet kamatot.

20. cikk

Kezesi kötelezettségvállalás formájában nyújtott egyedi kezesség

1. Az egyedi kezességként szolgáló kezesi kötelezettségvállalást a III. függelék C1. mellékletében meghatározott nyomtatvány felhasználásával kell nyújtani. A biztosítéknyújtás helye szerinti vámhivatal a kötelezettségvállalást az érvényességi idejének végéig megőrzi.

2. Ha nemzeti törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezés vagy az általános gyakorlat azt követeli meg, bármely ország engedélyezheti az (1) bekezdésben említett kötelezettségvállalás eltérő formában való megtételét, amennyiben annak joghatása megegyezik a nyomtatványon meghatározott kötelezettségvállaláséval.

3. A biztosítéknyújtás helye szerinti vámhivatal minden egyes kötelezettségvállalással összefüggésben közli a vámeljárás jogosultjával: (a) a biztosítékhivatkozási számot; (b) a biztosítékhivatkozási számhoz tartozó hozzáférési kódot.

A vámeljárás jogosultja a hozzáférési kódot nem módosíthatja.

21. cikk

Garanciajegyek formájában nyújtott egyedi kezesség

1. A kezes által egyedi kezességként garanciajegyek formájában nyújtott kötelezettségvállalást a III. függelék C2. mellékletében meghatározott nyomtatvány felhasználásával kell kiállítani. A biztosítéknyújtás helye szerinti vámhivatal a kötelezettségvállalást az érvényességi idejének végéig megőrzi.

A 20. cikk (2) bekezdése értelemszerűen alkalmazandó.

2. A kezes a garanciajegyeket a III. függelék C3. mellékletében meghatározott nyomtatvány felhasználásával állítja ki, majd átadja a vámeljárás jogosultjaként eljárni szándékozó személyeknek. A garanciajegyek minden szerződő fél területén érvényesek.

Minden egyes garanciajegy 10 000 EUR összeget fedez, amelyért a kezes felel. A garanciajegy a kibocsátás dátumától számított egy évig érvényes.

3. A kezes köteles minden kért adatot megadni a biztosítéknyújtás helye szerinti vámhivatalnak az egyedi kezesség céljára általa kiállított garanciajegyekkel kapcsolatban.

4. A kezes minden egyes garanciajeggyel összefüggésben közli a vámeljárás jogosultjaként eljárni szándékozó személlyel: (a) a biztosítékhivatkozási számot; (b) a biztosítékhivatkozási számhoz tartozó hozzáférési kódot.

A vámeljárás jogosultjaként eljárni szándékozó személy a hozzáférési kódot nem módosíthatja.

5. A vámeljárás jogosultjaként eljárni szándékozó személy benyújtja az indító vámhivatalban a lehetséges tartozás teljes összegének fedezéséhez szükséges számú, 10 000 EUR vagy annak többszörösének megfelelő összegű garanciajegyet.

6. Ha a vámhivatal a 26. cikk (1) bekezdésének b) pontja alapján papíralapú árutovábbítási árunyilatkozatot fogadott el, a garanciajegyeket papíron kell benyújtani, és az indító vámhivatalnak meg kell őriznie. Ez a vámhivatal minden egyes garanciajegy azonosító számát közli a garanciajegyen feltüntetett biztosítéknyújtás helye szerinti vámhivatallal.

22. cikk

A kötelezettségvállalás jóváhagyása

A kezesi kötelezettségvállalást a biztosítéknyújtás helye szerinti vámhivatal hagyja jóvá, és ez a vámhivatal értesíti a jóváhagyásról a biztosíték nyújtására kötelezett személyt.

23. cikk

A kezes vagy a kezesi kötelezettségvállalás jóváhagyásának visszavonása, valamint a kötelezettségvállalás visszavonása

1. A biztosítéknyújtás helye szerinti vámhivatal bármikor visszavonhatja a kezes vagy a kezesi kötelezettségvállalás jóváhagyását. A biztosítéknyújtás helye szerinti vámhivatal értesíti a visszavonásról a kezest és a biztosíték nyújtására kötelezett személyt.

A kezes vagy a kezesi kötelezettségvállalás jóváhagyásának visszavonása az azt követő tizenhatodik napon lép hatályba, amelyen a kezessel a visszavonásról szóló határozatot közölték, vagy amelyen az a kezessel közöltnek tekintendő.

2. A kezes bármikor visszavonhatja a kötelezettségvállalását. A kezesnek a visszavonásról értesítenie kell a biztosítéknyújtás helye szerinti vámhivatalt.

A kezesi kötelezettségvállalás visszavonása nem érinti azokat az árukat, amelyeket a visszavonás hatálybalépésének időpontjáig a visszavont kötelezettségvállalás alapján egységes árutovábbítási eljárás alá vontak és még mindig az alatt állnak.

A kezesi kötelezettségvállalás visszavonása az azt követő tizenhatodik napon lép hatályba, hogy a kezes arról értesítette a biztosítéknyújtás helye szerinti vámhivatalt.

3. A biztosítéknyújtás helye szerinti érintett vámhivatalért felelős ország vámhatóságai rögzítik a 9. cikk szerinti elektronikus rendszerben a kezes vagy a kezesi kötelezettségvállalás jóváhagyásának visszavonására vagy a kötelezettségvállalás kezes általi visszavonására vonatkozó információkat és a hatálybalépés napját.







II. FEJEZET

Szállítóeszközök és árunyilatkozatok

24. cikk

Árutovábbítási árunyilatkozat és szállítóeszközök

1. Minden árutovábbítási árunyilatkozat csak olyan, az egységes árutovábbítási eljárás alá vont árukra vonatkozhat, amelyeket egy meghatározott indító vámhivataltól egy meghatározott rendeltetési vámhivatalhoz egyetlen szállítóeszközön, szállítótartályban vagy csomagban szállítanak vagy fognak szállítani.

Az árutovábbítási árunyilatkozat mindazonáltal vonatkozhat egy meghatározott indító vámhivataltól egy meghatározott rendeltetési vámhivatalhoz több szállítótartályban vagy több csomagban szállított vagy szállítandó árukra is, amennyiben a szállítótartályokat vagy csomagokat egyetlen szállítóeszközbe rakodják be.

2. Amennyiben a szállított árukat együtt indítják, e cikk alkalmazásában egyetlen szállítóeszköznek kell tekinteni: (a) a közúti jármű és a pótkocsi(k) vagy félpótkocsi(k) együttesét; (b) az összekapcsolt vasúti személy- vagy áruszállító kocsikat; (c) az egyetlen egységet alkotó hajókat.

3. Ha az egységes árutovábbítási eljárás céljából egyetlen szállítóeszközt használnak az áruk több indító vámhivatalnál történő berakodására és több rendeltetési vámhivatalnál történő kirakodására, minden egyes szállítmány tekintetében külön árutovábbítási árunyilatkozatot kell benyújtani.

25. cikk

Az elektronikus adatfeldolgozási eljárás igénybevételével kiállított árutovábbítási árunyilatkozatok

Az árutovábbítási árunyilatkozat adattartalmát és az adatok szerkezetét a III. függelék A1., A2. és B6. melléklete határozza meg.

26. cikk

Papíralapú árutovábbítási árunyilatkozatok

1. A vámhatóság a következő esetekben fogadja el a papíralapú árutovábbítási árunyilatkozatot: (a) ha az árukat az elektronikus árutovábbítási rendszerhez közvetlen hozzáféréssel nem rendelkező utasok szállítják, a 27. cikkben leírt módszerek szerint; (b) az üzletmenet-folytonossági eljárásnak a II. melléklet szerinti alkalmazása esetén, ha átmeneti működési zavar következik be: (i) az elektronikus árutovábbítási rendszerben; (ii) a vámeljárások jogosultjai által az egységes árutovábbítási árunyilatkozat elektronikus adatfeldolgozási eljárás igénybevételével történő benyújtásához használt számítógépesített rendszerben; (iii) a vámeljárások jogosultjai által az egységes árutovábbítási árunyilatkozat elektronikus adatfeldolgozási eljárás igénybevételével történő benyújtásához használt számítógépesített rendszer és az elektronikus árutovábbítási rendszer közötti elektronikus kapcsolatban; (c) valamely egységes árutovábbítási ország ilyen értelmű döntése esetén.

2. Az (1) bekezdés a) és c) pontjának alkalmazása keretében a vámhatóságok biztosítják az árutovábbításra vonatkozó adatoknak az elektronikus árutovábbítási rendszerben való rögzítését, valamint azt, hogy ezeket az adatokat a vámhatóságok e rendszer segítségével cseréljék ki.

3. A papíralapú árutovábbítási árunyilatkozatnak az (1) bekezdés b) pontjának ii. és iii. alpontja szerinti elfogadásához a vámhatóság jóváhagyása szükséges.

27. cikk

Utasok árutovábbítási árunyilatkozata

A 26. cikk (1) bekezdésének a) pontja szerinti esetekben az utas a papíralapú árutovábbítási árunyilatkozatot a III. függelék 5. és 6. cikkének és B6. mellékletének megfelelően állítja ki.

28. cikk

Vegyes szállítmányok

Egy szállítmány tartalmazhat egyszerre a T1 eljárás alá vonandó árukat és a T2 eljárás alá vonandó árukat is, amennyiben az árutovábbítási árunyilatkozatban minden egyes árutételhez fel van tüntetve a „T1”, a „T2” vagy a „T2F” kód.

29. cikk

Az árutovábbítási árunyilatkozat hitelesítése és a vámeljárás jogosultjának felelőssége

1. Az árutovábbítási árunyilatkozatot a nyilatkozattevő hitelesíti.

2. Az árutovábbítási árunyilatkozatnak a vámhatóságokhoz történő benyújtásával a vámeljárás jogosultja válik felelőssé: (a) az árutovábbítási árunyilatkozatban feltüntetett adatok valóságnak való megfeleléséért és hiánytalanságáért; (b) az árutovábbítási árunyilatkozatot alátámasztó okmányok hitelességéért, valóságnak való megfeleléséért és érvényességéért; (c) az árutovábbítási árunyilatkozatban megjelölt áruk egységes árutovábbítási eljárás alá vonásával kapcsolatos összes kötelezettség teljesítéséért.







III. FEJEZET

Alakiságok az indító vámhivatalnál

30. cikk

Az árutovábbítási árunyilatkozat benyújtása és elfogadása

1. Az árutovábbítási árunyilatkozatot az indító vámhivatalnál kell benyújtani.

2. Az indító vámhivatal az árutovábbítási árunyilatkozatot akkor fogadja el, ha teljesülnek a következő feltételek: (a) az árutovábbítási árunyilatkozat tartalmazza a III. függelék II. mellékletében meghatározott, az egységes árutovábbítási eljárás lefolytatásához szükséges adatokat; (b) az árutovábbítási árunyilatkozathoz csatolva van az összes szükséges okmány; (c) az árutovábbítási árunyilatkozat tárgyát képező árukat hivatalos nyitvatartási időben vám elé állították.

Az indító vámhivatal a nyilatkozattevő kérésére engedélyezheti a hivatalos nyitvatartási időn kívüli vagy a más helyen történő vám elé állítást.

3. A vámhatóságok eltekinthetnek az (1) bekezdés b) pontja szerinti okmányoknak az indító vámhivatalnál történő bemutatásától. Ilyenkor a szóban forgó okmányoknak a nyilatkozattevő birtokában kell lenniük, és a vámhatóságok számára rendelkezésre kell állniuk.

31. cikk

Az árutovábbítási árunyilatkozat módosítása

1. Kérelemre lehetővé kell tenni a nyilatkozattevő számára, hogy az árutovábbítási árunyilatkozat egy vagy több adatát módosítsa azt követően, hogy azt a vámhatóság már elfogadta. A módosítás nem eredményezheti azt, hogy az árutovábbítási árunyilatkozat az eredeti áruktól eltérő árukra vonatkozzon.

2. Nem engedhető meg ilyen módosítás, ha azt a következő események bármelyike után kérelmezik: (a) a vámhatóság tájékoztatta a nyilatkozattevőt arról, hogy meg kívánja vizsgálni az árut; (b) a vámhatóság megállapította, hogy a vám-árunyilatkozat adatai helytelenek; (c) a vámhatóság már átengedte az árut.

32. cikk

Az árutovábbítási árunyilatkozat érvénytelenítése

1. Az indító vámhivatal a nyilatkozattevő kérelmére a már elfogadott árutovábbítási árunyilatkozatot a következő esetekben érvényteleníti: (a) ha meggyőződött arról, hogy az árut azonnal egy másik vámeljárás alá vonják; (b) ha meggyőződött arról, hogy különleges körülmények fennállása miatt többé nem indokolt az árukat azon vámeljárás alá vonni, amelyre bejelentették őket.

Ha azonban az indító vámhivatal már tájékoztatta a nyilatkozattevőt arról, hogy meg kívánja vizsgálni az árut, a vám-árunyilatkozat érvénytelenítése iránti kérelem nem fogadható el mindaddig, amíg a vizsgálatot el nem végezték.

2. A következő esetek kivételével az árutovábbítási árunyilatkozat nem érvényteleníthető az áruk átengedése után: (a) ha az egy adott szerződő fél területén szabad forgalomban lévő árut tévedésből jelentették be az egységes árutovábbítási eljárásra, és utólag bizonyították, hogy vámjogi státusát tekintve az áru valóban szabad forgalomban van az adott szerződő fél területén; (b) ha az árut tévedésből több vám-árunyilatkozat útján is bejelentették.

33. cikk

Az egységes árutovábbítás keretében végzett szállítások útvonala

1. Az egységes árutovábbítási eljárás alá vont árukat gazdaságilag indokolt útvonalon kell a rendeltetési vámhivatalhoz szállítani.

2. Ha az indító vámhivatal vagy a nyilatkozattevő szükségesnek tartja, az indító vámhivatal a nyilatkozattevő által közölt lényeges információk figyelembevételével előírja az áruk egységes árutovábbítási eljárás során történő szállításának útvonalát.

A vámhivatal az útvonal előírásakor legalább azon országok megjelölését rögzíti az elektronikus árutovábbítási rendszerben, amelyeken keresztül az árukat továbbítják.

34. cikk

Az áruk vám elé állításának határideje

1. Azt a határidőt, amelyen belül az árukat a rendeltetési vámhivatalnál vám elé kell állítani, az indító vámhivatal a következők figyelembevételével tűzi ki: (a) az útvonal; (b) a szállítóeszköz; (c) a szállításra vonatkozó jogszabályok és olyan egyéb jogszabályok, amelyek hatással lehetnek a határidő megállapítására; (d) bármely lényeges, a vámeljárás jogosultja által közölt információ.

2. Ha az indító vámhivatal határidőt tűz ki, az kötelező azon országok vámhatóságai számára, amelyek területére az áruk az egységes árutovábbítási művelet során belépnek, és ezek a hatóságok a határidőt nem változtathatják meg.

35. cikk

Az árutovábbítási árunyilatkozat megerősítése és az áruk vizsgálata

1. Az indító vámhivatal az elfogadott árutovábbítási árunyilatkozatban szereplő adatok valóságnak való megfelelésének megerősítése céljából: (a) megvizsgálhatja az árunyilatkozatot és az azt alátámasztó okmányokat; (b) előírhatja a nyilatkozattevő számára, hogy egyéb okmányokat is benyújtson; (c) megvizsgálhatja az árukat; (d) mintákat vehet elemzéshez vagy az áruk részletes vizsgálatához.

2. Az indító vámhivatal megerősíti a biztosíték meglétét és érvényességét.

3. Az áruknak az (1) bekezdés c) pontja szerinti megvizsgálását az indító vámhivatal által erre a célra kijelölt helyeken, hivatalos nyitvatartási időben kell elvégezni. A vámhatóság a nyilatkozattevő kérésére az árut megvizsgálhatja a hivatalos nyitvatartási időn kívül vagy más helyen.

36. cikk

A zárak azonosítása

Az indító vámhivatal által felhelyezett zárak számát és egyedi azonosítóit az indító vámhivatal rögzíti az elektronikus árutovábbítási rendszerben.

37. cikk

Zár felhelyezésére való alkalmasság

Szintén zárfelhelyezésre alkalmasnak kell tekinteni azokat a közúti járműveket, pótkocsikat, félpótkocsikat és szállítótartályokat, amelyeket valamely olyan nemzetközi megállapodás hagyott jóvá vámzárral történő árufuvarozás céljára, amelynek az Unió és az egységes árutovábbítási országok szerződő felei.

38. cikk

A vámzárak jellemzői

1. A vámzáraknak legalább a következő elengedhetetlen jellemzőkkel kell rendelkezniük és a következő műszaki előírásoknak kell megfelelniük: (a) a zárak elengedhetetlen jellemzői: (i) szokásos használat esetén sértetlen és biztosan rögzített állapotban maradnak; (ii) könnyen ellenőrizhetőek és felismerhetőek; (iii) úgy gyártották őket, hogy a feltörés, az illetéktelen beavatkozás és az eltávolítás szabad szemmel látható nyomot hagy rajtuk; (iv) egyszeri használatra tervezték őket, illetve ha többszöri használatra vannak szánva, akkor kialakításuk révén minden egyes újabb használatkor jól látható egyedi azonosító jelzéssel láthatók el; (v) tartós jellegű, jól olvasható és egyedileg számozott egyedi zárazonosítók szerepelnek rajtuk; (b) műszaki előírások: (i) a zárak formája és méretei változhatnak az alkalmazott zárási eljárástól függően, de a méreteknek az azonosító jelzések könnyű olvashatóságát biztosítaniuk kell; (ii) a zárak azonosító jelzéseinek hamisíthatatlannak és nehezen utánozhatónak kell lenniük; (iii) a használt anyagnak ellenállónak kell lennie a véletlen töréssel szemben, és meg kell akadályoznia a nem felismerhető hamisítást vagy újbóli felhasználást.

2. Ha a zárakat illetékes szerv az ISO 17712:2013 „Szállítókonténerek. Mechanikus konténerzárak” nemzetközi szabványnak megfelelően tanúsította, úgy kell tekinteni, hogy ezek a zárak megfelelnek az (1) bekezdésben megállapított követelményeknek.

Konténeres fuvarozás esetén a lehető legszélesebb körben magas biztonsági szintet biztosító elemekkel ellátott zárakat kell alkalmazni.

3. A vámzáron az alábbi jelzéseket kell feltüntetni: (a) az Unió vagy valamely egységes árutovábbítási ország egyik hivatalos nyelvén a „Vám” szó vagy az ennek megfelelő rövidítés; (b) az azt az országot azonosító ISO-alpha-2 szerinti országkód, ahol a zárat felhelyezték.

A szerződő felek egymással egyetértésben határozhatnak úgy, hogy közös biztonsági elemeket és technológiát alkalmaznak.

4. Az országok értesítik a Bizottságot az általuk használt vámzárak típusairól. A Bizottság ezt az információt mindegyik ország rendelkezésére bocsátja.

5. Minden olyan esetben, amikor zárakat kell eltávolítani a vámvizsgálat elvégzéséhez, a vámhatóság törekszik arra, hogy az ismételt zárfelhelyezéshez szükség szerint legalább egyenértékű biztonsági elemekkel ellátott vámzárat alkalmazzon, valamint rögzíti a művelet adatait – többek között az új zárszámot – a szállítmányi dokumentációban.

6. Azok a vámzárak, amelyek teljesítik az e függeléknek az 1/2008 határozattal ( 2 ) módosított II. mellékletében foglalt követelményeket, a készletek kimerüléséig, de legkésőbb 2019. május 1-jéig felhasználhatók.

39. cikk

A zárral történő ellátás alternatív azonosítási intézkedései

1. Az egyezmény 11. cikkének (1) bekezdésétől eltérően az indító vámhivatal határozhat úgy, hogy az egységes árutovábbítási eljárás alá vont árukat nem látja el zárral, hanem helyette az árutovábbítási árunyilatkozatban vagy a kiegészítő okmányokban található árumegnevezésre hagyatkozik, amennyiben az árumegnevezés eléggé pontos ahhoz, hogy az árukat könnyen azonosítani lehessen, és tartalmazza azok mennyiségét és jellegét, valamint esetleges különleges jellemzőit, például az áruk sorszámát.

2. Az egyezmény 11. cikkének (1) bekezdésétől eltérően – és hacsak az indító vámhivatal nem határoz másképp – sem a szállítóeszközt, sem pedig az árukat tartalmazó egyes csomagokat nem kell ellátni zárral, ha: (a) az árukat légi úton szállítják, és vagy minden egyes szállítmányt ellátnak a kísérő légifuvarlevél számát tartalmazó címkével, vagy a szállítmány olyan rakodási egységet alkot, amelyen fel van tüntetve a kísérő légifuvarlevél száma; (b) az árukat vasúton szállítják, és a vasúttársaságok azonosítási intézkedéseket alkalmaznak.

40. cikk

Az áru átengedése az egységes árutovábbítási eljárásra

1. Az egységes árutovábbítási eljárásra kizárólag azok az áruk engedhetők át, amelyeket az egyezmény 11. cikke (1), (2) és (3) bekezdésének megfelelően zárral láttak el, valamint amelyek tekintetében az egyezmény 11. cikkének (4) bekezdésével és e függelék 39. cikkével összhangban alternatív azonosítási intézkedéseket hoztak.

2. Az indító vámhivatal az áruk átengedésekor az egységes árutovábbítási művelet adatait továbbítja: (a) a bejelentett rendeltetési vámhivatalnak; (b) valamennyi bejelentett átléptető vámhivatalnak.

Ezeknek az adatoknak az árutovábbítási árunyilatkozat – szükség szerint megfelelően módosított – adatain kell alapulniuk.

3. Az indító vámhivatal az áruk egységes árutovábbítási eljárásra történő átengedéséről értesíti a vámeljárás jogosultját.

41. cikk

Árutovábbítási kísérőokmány

1. Az indító vámhivatal árutovábbítási kísérőokmányt bocsát a nyilatkozattevő rendelkezésére. Az árutovábbítási kísérőokmányt a III. függelék 3. mellékletében meghatározott nyomtatvány felhasználásával, a III. függelék A4. mellékletében meghatározott adattartalommal kell rendelkezésre bocsátani.

2. Az árutovábbítási kísérőokmányt szükség esetén ki kell egészíteni egy, a III. függelék A5. mellékletében meghatározott nyomtatvány felhasználásával elkészített tételjegyzékkel, a III. függelék A6. mellékletében meghatározott adattartalommal kell rendelkezésre bocsátani. A tételjegyzék az árutovábbítási kísérőokmány szerves része.







IV. FEJEZET

Szállítás közbeni alakiságok

42. cikk

Az árutovábbítási kísérőokmány bemutatása

Az árutovábbítási kísérőokmányt és az árukat kísérő többi okmányt a vámhatóságok kérésére mindenkor be kell mutatni.

43. cikk

Az egységes árutovábbítási eljárás keretében szállított áruk vám elé állítása az átléptető vámhivatalnál

1. Az árukat a megfelelő MRN-ű árutovábbítási kísérőokmány bemutatásával valamennyi átléptető vámhivatalnál vám elé kell állítani.

2. Az átléptető vámhivatal az egységes árutovábbítási műveletre vonatkozóan az indító vámhivataltól kapott adatok alapján rögzíti az áruk határátlépését. Az átléptető vámhivatalok a határátlépésről értesítik az indító vámhivatalt.

3. Az átléptető vámhivatalok megvizsgálhatják az árukat. Az áruk vizsgálatát elsősorban az egységes árutovábbítási műveletre vonatkozóan az indító vámhivataltól kapott adatok alapján kell elvégezni.

4. Ha az árukat a bejelentett átléptető vámhivataltól eltérő vámhivatalon keresztül szállítják, a tényleges átléptető vámhivatal megkéri az indító vámhivataltól az egységes árutovábbítási művelet adatait, és értesíti az indító vámhivatalt az áruk határátlépéséről.

5. Az (1), a (2) és a (4) bekezdés nem alkalmazandó az áruk vasúti szállítására akkor, ha az átléptető vámhivatal képes egyéb módon megerősíteni az áruk határátlépését. Ilyen megerősítést csak szükség esetén kell végezni. A megerősítés visszamenőlegesen is elvégezhető.

44. cikk

Események az egységes árutovábbítási művelet keretében végzett áruszállítás során

1. Az alábbi esetekben a fuvarozót kötelezni kell a szükséges bejegyzéseknek az árutovábbítási kísérőokmányra való rávezetésére, valamint arra, hogy az árukat az esemény bekövetkezése után indokolatlan késedelem nélkül – az árutovábbítási kísérőokmány bemutatásával – vám elé állítsa azon ország legközelebbi vámhatóságánál, amelynek területén a szállítóeszköz található: (a) ha a fuvarozó rajta kívül álló okból kénytelen eltérni a 33. cikk (2) bekezdésének megfelelően előírt útvonaltól; (b) ha a szállítási művelet során a zárak a fuvarozón kívül álló okok miatt feltört állapotba kerülnek vagy illetéktelen beavatkozást szenvednek; (c) ha az árukat a vámhatóság felügyelete mellett átrakodják egy szállítóeszközről egy másik szállítóeszközre; (d) ha fenyegető veszély miatt a zárral ellátott szállítóeszközből azonnal, részlegesen vagy teljesen ki kell rakodni; (e) ha olyan esemény következik be, amely befolyásolhatja a vámeljárás jogosultja vagy a fuvarozó képességét kötelezettségeinek teljesítésére; (f) ha a 24. cikk (2) bekezdése értelmében egyetlen szállítóeszközt alkotó elemek bármelyikét másikra cserélik.

Az a vámhatóság, amelynek területén a szállítóeszköz található, amennyiben úgy ítéli meg, hogy az érintett egységes árutovábbítási művelet folytatódhat, megtesz minden általa szükségesnek tartott lépést, majd pedig záradékolja a fuvarozó által az árutovábbítási kísérőokmányra rávezetett bejegyzéseket.

2. Az (1) bekezdés c) pontja szerinti esetben a vámhatóság nem követeli meg az áruk vám elé állítását és a megfelelő bejegyzésekkel ellátott árutovábbítási kísérőokmány bemutatását, ha az árukat zár nélküli szállítóeszközről rakodják át másik szállítóeszközre.

3. Az (1) bekezdés f) pontja szerinti esetben a fuvarozó – a szükséges bejegyzéseknek az árutovábbítási kísérőokmányra való rávezetése után – folytathatja az egységes árutovábbítási műveletet, ha egy vagy több vasúti személy- vagy áruszállító kocsit műszaki problémák miatt kisoroznak az összekapcsolt vasúti személy- vagy áruszállító kocsik közül.

4. Az (1) bekezdés f) pontja szerinti esetben ha egy közúti jármű vontatóját cserélik, de pótkocsiját vagy félpótkocsiját nem, a vámhatóság nem követeli meg az áruk vám elé állítását és a megfelelő bejegyzésekkel ellátott árutovábbítási kísérőokmány bemutatását.

5. A (2), a (3) és a (4) bekezdés szerinti esetekben a fuvarozó mentesül az alól a kötelezettség alól, hogy az (1) bekezdésben meghatározott vámhatóságnál az árukat vám elé állítása és a megfelelő bejegyzésekkel ellátott árutovábbítási kísérőokmányt bemutassa.

6. Az (1) bekezdésben meghatározott eseményekkel kapcsolatban az árutovábbítási kísérőokmányra rávezetett lényeges információkat az adott eset körülményeinek megfelelően az átléptető vámhivatal vagy a rendeltetési vámhivatal vámhatósága rögzíti az elektronikus árutovábbítási rendszerben.







V. FEJEZET

Alakiságok a rendeltetési vámhivatalnál

45. cikk

Az egységes árutovábbítási eljárás alá vont áruk vám elé állítása a rendeltetési vámhivatalnál

1. Akkor, amikor az egységes árutovábbítási eljárás alá vont áruk megérkeznek a rendeltetési vámhivatalhoz, ennél a vámhivatalnál vám elé kell állítani, illetve be kell mutatni: (a) az árukat; (b) az árutovábbítási kísérőokmányt; (c) a rendeltetési vámhivatal által előírt valamennyi információt.

A vám elé állítást és a bemutatást hivatalos nyitvatartási időben kell elvégezni. A rendeltetési vámhivatal azonban az érintett személy kérésére engedélyezheti a hivatalos nyitvatartási időn kívüli vagy a más helyen történő vám elé állítást és bemutatást.

2. Amennyiben a vám elé állításra és a bemutatásra az indító vámhivatal által a 34. cikk (1) bekezdésével összhangban meghatározott határidő lejártát követően került sor, a vámeljárás jogosultja részéről a határidőt betartottnak kell tekinteni, ha ő vagy a fuvarozó a rendeltetési vámhivatal számára elfogadható módon igazolja, hogy a késedelem nem neki róható fel.

3. A rendeltetési vámhivatal az árutovábbítási kísérőokmányt megőrzi, és az áruk ellenőrzését általában az indító vámhivataltól kapott egységes árutovábbítási árunyilatkozaton feltüntetett adatok alapján kell elvégezni.

4. Ha az egységes árutovábbítási eljárás befejeződik, a rendeltetési vámhivatal nem tárt fel szabálytalanságot és a vámeljárás jogosultja bemutatja az árutovábbítási kísérőokmányt, akkor a rendeltetési vámhivatal a vámeljárás jogosultjának kérésére az 51. cikk (1) bekezdése szerinti alternatív igazolás szolgáltatása céljából záradékolja az árutovábbítási kísérőokmányt. A záradéknak a vámhivatal bélyegzőjét, a tisztviselő aláírását, a dátumot és a következő szöveget kell tartalmaznia: „— Alternatív igazolás – 99202”.

5. Az egységes árutovábbítási eljárás befejeződhet az árutovábbítási árunyilatkozatban bejelentettől eltérő vámhivatalnál. Ebben az esetben ezt a vámhivatalt kell a rendeltetési vámhivatalnak tekinteni.

46. cikk

Bemutatási igazolás

1. Az árukat a rendeltetési vámhivatalnál vám elé állító személy kérésére a rendeltetési vámhivatal záradékol egy olyan bemutatási igazolást, amely igazolja, hogy a rendeltetési vámhivatalnál vám elé állították az árukat, és bemutatták az árutovábbítási kísérőokmányt.

2. A bemutatási igazolást a III. függelék B10. mellékletben meghatározott nyomtatvány és a nyomtatványra az érintett személy által előzetesen rávezetett adatok felhasználásával kell elkészíteni.

3. A bemutatási igazolás az 51. cikk (1) bekezdése összefüggésében nem használható fel annak alternatív igazolására, hogy az egységes árutovábbítási eljárás befejeződött.

47. cikk

Értesítés az egységes árutovábbítási eljárás alá vont áruk megérkezéséről, az ellenőrzés eredménye

1. A rendeltetési vámhivatal még azon a napon értesíti az indító vámhivatalt az áruk megérkezéséről, amikor a 45. cikk (1) bekezdésének megfelelően az árukat vám elé állítják és az árutovábbítási kísérőokmányt bemutatják.

2. Ha az egységes árutovábbítási művelet az árutovábbítási árunyilatkozatban megjelölttől eltérő vámhivatalnál fejeződik be, a 45. cikk (5) bekezdése szerint rendeltetési vámhivatalnak minősülő vámhivatal még azon a napon értesíti az indító vámhivatalt az áruk megérkezéséről, amikor a 45. cikk (1) bekezdésének megfelelően az árukat vám elé állítják és az árutovábbítási kísérőokmányt bemutatják.

Az indító vámhivatal az érkezésről értesíti az árutovábbítási árunyilatkozatban megjelölt rendeltetési vámhivatalt.

3. Az áruk megérkezéséről az (1) és a (2) bekezdésnek megfelelően adott értesítés nem igazolja, hogy az egységes árutovábbítási eljárás szabályosan befejeződött.

4. A rendeltetési vámhivatal az ellenőrzés eredményéről legkésőbb az áruknak a rendeltetési vámhivatalnál vagy másik helyen történő, a 45. cikk (1) bekezdése szerinti vám elé állítása napját követő harmadik napon értesíti az indító vámhivatalt. Kivételes esetekben ez a határidő legfeljebb hat napra meghosszabbítható.

5. Az e cikk (4) bekezdésétől eltérően abban az esetben, ha az árukat a 87. cikknek megfelelően engedélyezett címzett fogadja, az indító vámhivatalt legkésőbb az engedélyezett címzettnek történt leszállítás napját követő hatodik napon kell értesíteni.







VI. FEJEZET

Az eljárás befejezéséhez kapcsolódó alakiságok

48. cikk

Az eljárás befejezése és lezárása

1. Az egységes árutovábbítási eljárás akkor fejeződik be és a vámeljárás jogosultjának kötelezettségei akkor teljesülnek, amikor az eljárás alá vont áruk és a megkövetelt információk a rendeltetési vámhivatalnál a vámjogszabályoknak megfelelően elérhetőek.

2. A vámhatóságoknak le kell zárniuk az egységes árutovábbítási eljárást, ha az indító vámhivatal számára elérhető adatok és a rendeltetési vámhivatal számára elérhető adatok összehasonlítása alapján meg tudják állapítani, hogy az eljárás szabályosan befejeződött.

49. cikk

Keresési eljárás az egységes árutovábbítási eljárás keretében szállított áruk esetében

1. Ha az indító vámhivatal a 47. cikk (4) bekezdésének vagy a 47. cikk (5) bekezdésének megfelelően az áruk érkezési értesítésének fogadását követő hat napon belül nem kapta meg az ellenőrzés eredményét, haladéktalanul megkéri az ellenőrzés eredményét attól a rendeltetési vámhivataltól, amely az áruk érkezési értesítését küldte.

A rendeltetési vámhivatal az indító vámhivatal megkeresésének fogadását követően haladéktalanul elküldi az ellenőrzés eredményét.

2. Ha az indító ország vámhatósága még nem kapta meg azokat az információkat, amelyek alapján lezárható az egységes árutovábbítási eljárás vagy beszedhető a tartozás, ezeket az információkat a következő esetekben megkéri a vámeljárás jogosultjától vagy – amennyiben a rendeltetési helyen elegendő adat áll rendelkezésre – a rendeltetési vámhivataltól: (a) ha az indító vámhivatal nem kapta meg az áruk vám elé állítására a 34. cikkel összhangban megállapított határidő lejártáig az áruk érkezési értesítését; (b) ha az indító vámhivatal nem kapta meg az ellenőrzésnek az (1) bekezdés szerint megkért eredményét; (c) ha az indító vámhivatalnak tudomására jut, hogy az áruk érkezési értesítését vagy az ellenőrzés eredményét tévesen küldték meg.

3. Az indító ország vámhatósága a (2) bekezdés a) pontja szerinti információk iránti megkeresést az ott említett határidő lejárta után hét napon belül, a (2) bekezdés b) pontja szerinti információkérést az (1) bekezdésben említett, az adott esetre alkalmazandó határidő lejárta után hét napon belül küldi el.

Az indító ország vámhatósága azonban a megkeresést haladéktalanul elküldi, ha az említett határidők lejárta előtt arról értesül, vagy felmerül annak gyanúja, hogy az egységes árutovábbítási eljárás nem szabályosan fejeződött be.

4. A (2) bekezdéssel összhangban továbbított megkereséseket a megkeresés elküldésének napjától számított 28 napon belül meg kell válaszolni.

5. Ha – a (2) bekezdésnek megfelelő megkeresést követően – a rendeltetési vámhivatal nem szolgált elegendő információval az egységes árutovábbítási eljárás lezárásához, az indító ország vámhatósága legkésőbb a keresési eljárás megindítása után 28 nappal felkéri a vámeljárás jogosultját, hogy nyújtsa be ezeket az információkat.

Erre a felkérésre a vámeljárás jogosultja köteles a felkérés elküldésének napjától számított 28 napon belül válaszolni.

6. Ha a vámeljárás jogosultjának a (4) bekezdés szerinti válaszában szereplő információk nem elegendőek az egységes árutovábbítási eljárás lezárásához, de az indító ország vámhatóságának megítélése szerint elegendőek a keresési eljárás folytatásához, az említett vámhatóság haladéktalanul kiegészítő információkat kér az érintett vámhivataltól.

Erre a megkeresésre a vámhivatal a megkeresés elküldésének napjától számított 40 napon belül válaszol.

7. Ha a keresési eljárásnak az (1)–(6) bekezdésben meghatározott lépései során megállapítást nyer, hogy az egységes árutovábbítási eljárás szabályosan fejeződött be, az indító ország vámhatósága lezárja az egységes árutovábbítási eljárást, és az eljárás lezárásáról haladéktalanul tájékoztatja a vámeljárás jogosultját, valamint minden olyan vámhatóságot, amely beszedést kezdeményezhetett.

8. Ha a keresési eljárásnak az (1)–(6) bekezdésben meghatározott lépései során megállapítást nyer, hogy az egységes árutovábbítási eljárás nem zárható le, az indító ország vámhatósága megállapítja, hogy keletkezett-e tartozás.

Ha keletkezett tartozás, az indító ország vámhatósága a következő intézkedéseket hozza:

(a) azonosítja az adóst;

(b) meghatározza a tartozás közléséért felelős vámhatóságot.

50. cikk

Megkeresés a tartozás beszedésének átadása érdekében

1. Ha az indító ország vámhatósága a keresési eljárás során a 114. cikk (2) bekezdése szerinti határidő lejárta előtt bizonyítékot szerez arra vonatkozóan, hogy a tartozás keletkezését megalapozó események bekövetkezésének helye másik országban található, haladéktalanul, de mindenképpen a határidőn belül elküldi az összes rendelkezésre álló információt az adott helyen illetékes vámhatóságnak.

2. Az adott helyen illetékes vámhatóság nyugtázza az információk fogadását, és tájékoztatja az indító ország vámhatóságát arról, hogy felelős-e a beszedésért. Ha az indító ország vámhatósága ezt a tájékoztatást 28 napon belül nem kapta meg, késedelem nélkül folytatja a keresési eljárást, vagy megkezdi a beszedést.

51. cikk

Az egységes árutovábbítási eljárás befejezésének alternatív igazolása

1. Az egységes árutovábbítási eljárást szabályosan befejezettnek kell tekinteni, ha a vámeljárás jogosultja az indító ország vámhatósága számára elfogadható módon bemutatja az árukat azonosító következő okmányok egyikét: (a) a rendeltetési ország vámhatósága által hitelesített okmány, amely azonosítja az árukat és megállapítja, hogy az árukat vám elé állították a rendeltetési vámhivatalnál, vagy leszállították a 87. cikk szerint engedélyezett címzettnek; (b) valamely ország vámhatósága által hitelesített okmány vagy vámadat, amely tanúsítja, hogy az áruk fizikailag elhagyták a szerződő fél vámterületét; (c) olyan harmadik országban kiadott vámokmány, ahol az árukat vámeljárás alá vonják; (d) harmadik országban kiadott, ennek az országnak a vámhatósága által lebélyegzett vagy egyéb módon hitelesített okmány arról, hogy az áruk az adott országban szabad forgalomban lévőnek minősülnek.

2. Az (1) bekezdésben felsorolt okmányok helyett igazolásként benyújthatók azok másolatai is, amennyiben az eredeti okmányokat hitelesítő szerv, az érintett harmadik ország hatósága vagy valamely ország hatósága azokat az eredetivel megegyezőként hitelesítette.

52. cikk

Megerősítés és igazgatási segítségnyújtás

1. Az illetékes vámhatóságok a bejegyzések, a kicserélt információk és a bélyegzők hitelességének ellenőrzése céljából az áru átengedését követően ellenőrizhetik az egységes árutovábbítási művelettel kapcsolatban szolgáltatott információkat, valamint az ahhoz kapcsolódó bármely okmányt, nyomtatványt, engedélyt és adatot. Ezen ellenőrzések elvégzése kötelező a szolgáltatott információk valóságnak való megfelelését és hitelességét illetően felmerült kétség, valamint csalás gyanúja esetén. Ilyen típusú ellenőrzés végezhető továbbá kockázatelemzés alapján vagy szúrópróbaszerűen is.

2. Az az illetékes vámhatóság, amely az áru átengedése után elvégzendő ellenőrzések iránt megkeresést kap, köteles arra haladéktalanul válaszolni.

3. Ha az indító ország illetékes vámhatósága az egységes árutovábbítási műveletre vonatkozó információknak az áru átengedését követő ellenőrzésére kéri fel az illetékes vámhatóságot, az árutovábbítási eljárás lezárására vonatkozóan a 48. cikk (2) bekezdésében megállapított feltételek mindaddig nem tekinthetők teljesítettnek, amíg az adatok hitelessége és valóságnak való megfelelése nem nyert.







VII. FEJEZET

A helyhez kötött szállítóberendezéssel szállított áruk esetében alkalmazandó egységes árutovábbítási eljárás

53. cikk

A helyhez kötött szállítóberendezéssel szállított áruk esetében alkalmazandó egységes árutovábbítási eljárás

1. Ha a helyhez kötött szállítóberendezéssel szállított áruk valamelyik szerződő fél vámterületére a helyhez kötött szállítóberendezésen keresztül lépnek be, ezeket az árukat az említett vámterületre való belépéskor az egységes árutovábbítási eljárás alá vontnak kell tekinteni.

2. Ha az áruk már egy meghatározott szerződő fél vámterületén belül vannak, és helyhez kötött szállítóberendezéssel szállítják őket, ezeket az árukat a helyhez kötött szállítóberendezésbe való bejuttatásukkor az egységes árutovábbítási eljárás alá vontnak kell tekinteni.

3. Az egységes árutovábbítási eljárás alkalmazásában abban az esetben, ha az árukat helyhez kötött szállítóberendezéssel szállítják, a vámeljárás jogosultja az (1) bekezdés szerinti esetben a helyhez kötött szállítóberendezés azon szerződő fél területén letelepedett üzemeltetője, amelynek területén keresztül az áruk belépnek a szerződő felek vámterületére, a (2) bekezdés szerinti esetben pedig a helyhez kötött szállítóberendezés azon szerződő fél területén működő üzemeltetője, amelyben a szállítás megkezdődik.

A vámeljárás jogosultja és a vámhatóság megállapodik egymással a szállított áruk feletti vámfelügyelet módszereiről.

4. A 8. cikk (2) bekezdése alkalmazásában a fuvarozó a helyhez kötött szállítóberendezés azon országban letelepedett üzemeltetője, amelynek területén keresztül az árukat a helyhez kötött szállítóberendezéssel szállítják.

5. A (8) bekezdésben foglalt rendelkezések sérelme nélkül az egységes árutovábbítási eljárást befejezettnek kell tekinteni, ha a címzett vagy a helyhez kötött szállítóberendezés üzemeltetőjének kereskedelmi nyilvántartásaiba bevezetik az azt tanúsító megfelelő bejegyzést, hogy: (a) a helyhez kötött szállítóberendezésen szállított áruk megérkeztek a címzett létesítményébe; (b) a helyhez kötött szállítóberendezésen szállított árukat a címzett elosztó hálózata átvette; vagy (c) a helyhez kötött szállítóberendezésen szállított áruk elhagyták a szerződő felek vámterületét.

6. Ha a két szerződő fél között helyhez kötött szállítóberendezéssel szállított és a (2) bekezdés rendelkezéseinek megfelelően az egységes árutovábbítási eljárás alá vontnak tekintett áruk az útjuk során olyan egységes árutovábbítási ország területén haladnak keresztül, amely az eljárást a helyhez kötött szállítóberendezéssel végzett szállításokra nem alkalmazza, az eljárás felfüggesztésre kerül mindaddig, amíg az áruk ezen a területen át nem haladnak.

7. Ha az árukat a helyhez kötött szállítóberendezéssel olyan egységes árutovábbítási országból szállítják, amely a helyhez kötött szállítóberendezéssel végzett szállításokra nem alkalmazza az egységes árutovábbítási eljárást, és olyan szerződő fél területén található rendeltetési helyre, amely az eljárást alkalmazza, az eljárás akkor tekintendő megkezdettnek, amikor az áruk ez utóbbi szerződő fél területére lépnek.

8. Ha az árukat a helyhez kötött szállítóberendezéssel olyan szerződő fél területéről szállítják, amely a helyhez kötött szállítóberendezéssel végzett szállításokra alkalmazza az egységes árutovábbítási eljárást, és olyan egységes árutovábbítási országban található rendeltetési helyre, amely az eljárást nem alkalmazza, az eljárás akkor tekintendő befejezettnek, amikor az áruk az eljárást alkalmazó szerződő fél területét elhagyják.

54. cikk

Az egységes árutovábbítási eljárás opcionális alkalmazása a helyhez kötött szállítóberendezéssel végzett áruszállításra

Bármely egységes árutovábbítási ország dönthet úgy, hogy az egységes árutovábbítási eljárást a helyhez kötött szállítóberendezéssel végzett áruszállításra nem alkalmazza. Ezt a döntést közölni kell a Bizottsággal, amely tájékoztatja erről a többi országot.







III. CÍM

AZ EGYSÉGES ÁRUTOVÁBBÍTÁSI ELJÁRÁSSAL KAPCSOLATBAN ALKALMAZOTT EGYSZERŰSÍTÉSEK







I. FEJEZET

Az egyszerűsítésekre vonatkozó általános rendelkezések

55. cikk

Az árutovábbításra vonatkozó egyszerűsítések típusai

A vámhatóságok kérelemre engedélyezhetik a következő egyszerűsítések bármelyikét:

(a) összkezesség vagy mentesség a biztosítéknyújtás alól;

(b) különleges zárak használata, ha az egységes árutovábbítási eljárás alá vont áruk azonosításának biztosítása zárt igényel;

(c) engedélyezett feladó státus, amely lehetővé teszi az engedélyes számára, hogy anélkül vonjon árukat az egységes árutovábbítási eljárás alá, hogy azokat vám elé állítaná;

(d) engedélyezett címzett státus, amely lehetővé teszi az engedélyes számára, hogy engedélyezett helyen az egységes árutovábbítási eljárás keretében szállított árukat fogadjon az eljárásnak a 48. cikk (1) bekezdésének megfelelő befejezése érdekében;

(e) a légi úton szállított áruk papíralapú egységes árutovábbítási eljárásának alkalmazása, vagy a légi úton szállított áruk elektronikus manifeszten alapuló egységes árutovábbítási eljárásának alkalmazása;

(f) a vasúton szállított áruk papíralapú egységes árutovábbítási eljárásának alkalmazása;

(g) az egyezmény 6. cikkén alapuló más egyszerűsített eljárás igénybevétele.

56. cikk

Az egyszerűsítések engedélyezésének területi hatálya

1. Az 55. cikk b) és c) pontjában említett egyszerűsítés kizárólag azokra az egységes árutovábbítási műveletekre alkalmazható, amelyek azon szerződő fél területén kezdődnek, ahol az egyszerűsítést engedélyezik.

2. Az 55. cikk d) pontjában említett egyszerűsítés kizárólag azokra az egységes árutovábbítási műveletekre alkalmazható, amelyek azon szerződő fél területén fejeződnek be, ahol az egyszerűsítést engedélyezik.

3. Az 55. cikke e) pontjában említett egyszerűsítés az egyszerűsítésre vonatkozó engedélyben maghatározott szerződő felek területén alkalmazható.

4. Az 55. cikk a) és f) pontjában említett egyszerűsítés az összes szerződő fél területén alkalmazható.

57. cikk

Az egyszerűsítések engedélyezésének általános feltételei

1. Az 55. cikk a) pontjában említett egyszerűsítés olyan kérelmezők számára engedélyezhető, akik teljesítik a következő feltételeket: (a) valamely szerződő fél vámterületén vannak letelepedve; (b) nem sértették meg súlyosan vagy ismétlődően a vám- és az adójogszabályokat, és a gazdasági tevékenységükhöz kapcsolódóan nem követtek el súlyos bűncselekményt; (c) rendszeresen igénybe veszik az egységes árutovábbítási eljárást, vagy olyan szintű gyakorlati kompetenciával vagy szakmai képzettséggel rendelkeznek, amely közvetlenül kapcsolódik tevékenységükhöz.

2. Az 55. cikk b), c) és d) pontjában említett egyszerűsítés olyan kérelmezők számára engedélyezhető, akik teljesítik a következő feltételeket: (a) valamely szerződő fél vámterületén vannak letelepedve; (b) nyilatkoznak arról, hogy rendszeresen igénybe fogják venni az egységes árutovábbítási eljárást; (c) nem sértették meg súlyosan vagy ismétlődően a vám- és az adójogszabályokat, és a gazdasági tevékenységükhöz kapcsolódóan nem követtek el súlyos bűncselekményt; (d) tanúbizonyságot tesznek arról, hogy műveleteiket és az áruforgalmat a kereskedelmi és – az indokolt esetekben – szállítási nyilvántartások vezetésének rendszerén keresztül szigorúan ellenőrzésük alatt tartják, ami lehetővé teszi a megfelelő vámellenőrzéseket; (e) olyan szintű gyakorlati kompetenciával vagy szakmai képzettséggel rendelkeznek, amely közvetlenül kapcsolódik tevékenységükhöz.

3. Az 55. cikk e) pontjában említett egyszerűsítés olyan kérelmezők számára engedélyezhető, akik teljesítik a következő feltételeket: (a) a légi úton szállított áruk papíralapú egységes árutovábbítási eljárása esetében valamely szerződő fél vámterületén letelepedett légitársaságok; (b) a légi úton szállított áruk elektronikus manifeszten alapuló egységes árutovábbítási eljárása esetében olyan légitársaságok, amelyek jelentős számú repülést végeznek a szerződő felek repülőterei között, és vagy valamely szerződő fél vámterületén vannak letelepedve, vagy ott bejegyzett székhelyük, központi ügyintézési helyük vagy állandó üzleti telephelyük van; (c) rendszeresen igénybe veszik az egységes árutovábbítási eljárást, vagy az illetékes vámhatóság tudja róluk, hogy képesek teljesíteni az eljárásból eredő kötelezettségeket; (d) nem sértették meg súlyosan vagy ismétlődően a vám- vagy adójogszabályokat.

4. Az 55. cikk f) pontjában említett egyszerűsítés olyan kérelmezők számára engedélyezhető, akik teljesítik a következő feltételeket: (a) vasúti társaságok; (b) valamely szerződő fél vámterületén vannak letelepedve; (c) rendszeresen igénybe veszik az árutovábbítási eljárást, vagy az illetékes vámhatóság tudja róluk, hogy képesek teljesíteni az eljárásból eredő kötelezettségeket; és (d) nem sértették meg súlyosan vagy ismétlődően a vám- vagy adójogszabályokat.

5. Az engedély csak akkor adható ki, ha a vámhatóság úgy ítéli meg, hogy képes lesz anélkül felügyeletet gyakorolni az egységes árutovábbítási eljárás felett és végrehajtani a kapcsolódó ellenőrzéseket, hogy ez az érintett személlyel szemben támasztott követelményekhez képest aránytalanul nagy adminisztrációs terhet jelentene a számára.

58. cikk

Az engedélyezés feltételeinek figyelemmel kísérése

A vámhatóságok figyelemmel kísérik azt, hogy az engedélyes teljesíti-e a rá vonatkozó feltételeket. Emellett figyelemmel kísérik az engedélyből eredő kötelezettségek teljesítését is. Ha az engedélyest kevesebb mint három éve hozták létre, a vámhatóság az engedélyest az engedély kiadását követő első évben szigorúan figyelemmel kíséri.

59. cikk

Az engedély iránti kérelem tartalma

1. Az egyszerűsítés engedélyezése iránti kérelmet el kell látni keltezéssel és aláírással. A kérelmek benyújtásának módját a szerződő felek határozzák meg.

2. A kérelmeknek tartalmazniuk kell minden olyan adatot, amely lehetővé teszi a vámhatóságok számára annak ellenőrzését, hogy teljesülnek-e azok a feltételek, amelyek mellett az egyszerűsítések igénybevétele engedélyezhető.

60. cikk

A kérelmező felelőssége

Az egyszerűsítés igénybevételét kérelmező személy – a szerződő feleknél érvényben lévő rendelkezések értelmében és a büntetőjogi rendelkezések esetleges alkalmazásának sérelme nélkül – felel:

(a) a kérelemben feltüntetett adatok valóságnak való megfeleléséért és hiánytalanságáért;

(b) a kérelmet alátámasztó okmányok hitelességéért, valóságnak való megfeleléséért és érvényességéért.

61. cikk

Az engedélyezésben illetékes vámhatóság

1. Az 55. cikk c) pontjában említett egyszerűsítés iránti kérelmet azon ország engedélyezésben illetékes vámhatóságához kell benyújtani, amelyben az egységes árutovábbítási műveletek megkezdődnek.

2. Az 55. cikk d) pontjában említett egyszerűsítés iránti kérelmet azon ország engedélyezésben illetékes vámhatóságához kell benyújtani, amelyben az egységes árutovábbítási műveletek befejeződnek.

3. Az 55. cikk a), b), e) és f) pontjában említett egyszerűsítés iránti kérelmet az azon hely tekintetében illetékes vámhatósághoz kell benyújtani, ahol a kérelmező a vámügyi tevékenységekkel kapcsolatos főkönyveit vezeti vagy ahol azok hozzáférhetők, és ahol a kérelmező a kérelem tárgyát képező tevékenységet legalább részben végezni fogja.

A kérelmező főkönyveinek tartalmazniuk kell mindazokat a nyilvántartásokat és okmányokat, amelyek lehetővé teszik a vámhatóságok számára az engedélyezést.

62. cikk

A kérelmek befogadása és elutasítása, engedélyezés

1. A kérelmek befogadását és elutasítását, valamint az engedélyezést a szerződő felek hatályos rendelkezései szerint kell végezni.

2. A kérelmet elutasító határozatnak tartalmaznia kell az elutasítás indokolását, és az ilyen tárgyú határozatokat az adott szerződő fél által alkalmazott határidőknek és rendelkezéseknek megfelelően kell közölni a kérelmezővel.

63. cikk

Az engedély tartalma

1. Az engedélyt, valamint szükség esetén annak egy vagy több hitelesített másolatát át kell adni az engedélyesnek.

2. Az engedélyben meg kell határozni az egyszerűsítés igénybevételének feltételeit, valamint az alkalmazásra és az ellenőrzésre irányuló intézkedéseket.

64. cikk

Az engedély hatályának kezdete

1. Az engedély attól a naptól fogva hatályos, amelyen azt az engedélyes megkapta, vagy úgy tekintendő, hogy megkapta, és az engedély ettől a naptól fogva a vámhatóságok részéről végrehajtható.

Hacsak a vámjogszabályok másként nem rendelkeznek, az engedély időbeli korlátozás nélkül érvényes.

2. Az engedély a következő esetekben nem attól a naptól kezdve hatályos, amelyen a kérelmező azt megkapta, vagy úgy tekintendő, hogy megkapta: (a) ha az engedély kedvező a kérelmező számára, és a kérelmező más kezdőnapot kért – ez esetben az engedély attól a naptól kezdve hatályos, amelyet a kérelmező kért, amennyiben az későbbre esik, mint az a nap, amelytől fogva az engedély az (1) bekezdés alapján hatályos lenne; (b) ha az engedély kizárólagos célja egy korábban időbeli korlátozással kiadott engedély érvényességi idejének meghosszabbítása – ez esetben az engedély a korábbi engedély érvényességének lejártát követő naptól kezdve hatályos; (c) ha az engedély hatálya meghatározott, a kérelmező által teljesítendő alakiságokhoz van kötve – ez esetben az engedély attól a naptól kezdve hatályos, amelyen a kérelmező megkapta, vagy úgy tekintendő, hogy megkapta az illetékes vámhatóságtól az alakiságok kielégítő teljesítését kimondó értesítést.

65. cikk

Az engedély érvénytelenítése, visszavonása és módosítása

1. Az engedélyes köteles értesíteni a vámhatóságokat az engedélyezést követően felmerülő minden olyan tényezőről, amely befolyásolhatja az engedély fenntartását vagy tartalmát.

2. A vámhatóságok a következő feltételek együttes teljesülése esetén érvénytelenítik az engedélyt: (a) az engedélyezés helytelen vagy hiányos információk alapján történt; (b) az engedélyes tudta, vagy ésszerűen tudnia kellett volna, hogy az információk helytelenek vagy hiányosak voltak; (c) ha az információk helyesek és hiánytalanok lettek volna, az engedélyezésről hozott határozat eltérő lett volna.

3. Az engedélyt vissza kell vonni vagy módosítani kell akkor, ha a (2) bekezdésben meghatározottól eltérő esetekben: (a) az engedélyezés egy vagy több feltétele nem – vagy többé nem – teljesül; vagy (b) az engedélyes azt kéri.

4. Az engedély érvénytelenítéséről, visszavonásáról és módosításáról az adott szerződő fél által alkalmazott határidőknek és rendelkezéseknek megfelelően kell értesíteni az engedélyest.

5. Hacsak a határozat a vámjogszabályoknak megfelelően másként nem rendelkezik, az engedély érvénytelenítése attól a naptól fogva hatályos, amelyen az eredeti engedély hatályba lépett.

6. Az engedély visszavonása és módosítása attól a naptól fogva hatályos, amelyen azt az engedélyes megkapta, vagy úgy tekintendő, hogy megkapta. Kivételes esetekben azonban, ha az engedélyes jogos érdekei úgy kívánják, a vámhatóság – a szerződő felek által alkalmazott határidőknek megfelelően – a hatálybalépés napját későbbi időpontban is meghatározhatja. A hatálybalépés napját az engedélyt visszavonó vagy módosító határozatban meg kell jelölni.

66. cikk

Az engedély újraértékelése

1. Az engedélyezésben illetékes vámhatóság az engedélyt a következő esetekben értékeli újra: (a) ha az irányadó jogban olyan változások következtek be, amelyek kihatnak az engedélyre; (b) ha a végrehajtott figyelemmel kísérés eredményeképpen az szükségessé válik; (c) ha az engedélyes által a 65. cikk (1) bekezdése alapján vagy más hatóságok által rendelkezésre bocsátott információk azt szükségessé teszik.

2. Az engedélyezésben illetékes vámhatóság az újraértékelés eredményét közli az engedélyessel.

67. cikk

Az engedély felfüggesztése

1. Az engedélyezésben illetékes vámhatóság – ahelyett, hogy érvénytelenítené, visszavonná vagy módosítaná – a következő esetekben felfüggeszti az engedélyt: (a) ha lehetségesnek tartja, hogy elegendő ok van az engedély érvénytelenítésére, visszavonására vagy módosítására, de nem rendelkezik minden olyan információval, amely alapján dönthetne az érvénytelenítésről, visszavonásról vagy módosításról; (b) ha úgy ítéli meg, hogy az engedélyezés feltételei nem teljesülnek vagy az engedélyes nem teljesíti az engedélyből eredő kötelezettségeit, és indokoltnak tartja, hogy az engedélyes időt kapjon a feltételek teljesüléséhez vagy a kötelezettségek teljesítéséhez szükséges intézkedések megtételére; (c) ha a felfüggesztést az engedélyes kéri azért, mert ideiglenesen nem képes teljesíteni az engedélyezés feltételeit vagy az engedélyből eredő kötelezettségeit.

2. Az (1) bekezdés b) és c) pontjában meghatározott esetekben az engedélyes köteles értesíteni az engedélyezésben illetékes vámhatóságot azokról az intézkedésekről, amelyek megtételét a feltételek teljesülése vagy a kötelezettségek teljesítése érdekében vállalja, valamint ezen intézkedések időigényéről.

68. cikk

Az engedély felfüggesztésének időtartama

1. Az illetékes vámhatóság arra az időszakra függeszti fel az engedélyt, amelyre szüksége van annak megállapításához, hogy teljesülnek-e az érvénytelenítés, a visszavonás vagy a módosítás feltételei.

Ha azonban a vámhatóság úgy ítéli meg, hogy az engedélyes esetleg nem teljesíti az 57. cikk (1) bekezdésének b) pontjában meghatározott kritériumokat, az engedélyt arra az időszakra kell felfüggeszteni, amely szükséges annak megállapításához, hogy a következő személyek bármelyike megsértette-e súlyosan vagy ismétlődő módon a jogszabályokat:

(a) az engedélyes;

(b) az engedélyesként feltüntetett társaságért felelős vagy a társaság vezetése felett ellenőrzést gyakorló személy;

(c) az engedélyesként feltüntetett társaságnál a vámügyekért felelős személy.

2. A 67. cikk (1) bekezdésének b) és c) pontjában meghatározott esetekben az engedélyezésben illetékes vámhatóság az engedélyes által a 67. cikk (2) bekezdése alapján megjelölt időtartamra függeszti fel a határozatot. A felfüggesztés időtartama az engedélyes kérésére indokolt esetben meghosszabbítható.

A felfüggesztés időtartama tovább hosszabbítható az illetékes vámhatóság által annak megerősítéséhez szükségesnek ítélt, legfeljebb 30 napos további időtartammal, hogy a tervezett intézkedések biztosítják a feltételek teljesülését vagy a kötelezettségek teljesítését.

3. Ha egy engedély felfüggesztését követően az engedélyezésben illetékes vámhatóságnak az a szándéka, hogy a 65. cikkel összhangban érvényteleníti, visszavonja vagy módosítja az engedélyt, a felfüggesztés e cikk (1) és (2) bekezdése alapján meghatározott időtartamát szükség esetén meghosszabbítja addig a napig, amelytől kezdve az érvénytelenítő, visszavonó vagy módosító határozat hatályos.

69. cikk

Az engedély felfüggesztésének vége

1. A felfüggesztés rendesen a felfüggesztés időtartamának végén ér véget, kivéve abban az esetben, ha a felfüggesztés időtartamának vége előtt a következő helyzetek valamelyike bekövetkezik: (a) a felfüggesztés visszavonásra kerül azért, mert a 67. cikk (1) bekezdésének a) pontja szerinti esetben nincs ok az engedélynek a 65. cikkel összhangban történő érvénytelenítésére, visszavonására vagy módosítására – ez esetben a felfüggesztés a felfüggesztés visszavonásának napján ér véget; (b) a felfüggesztés visszavonásra kerül azért, mert a 67. cikk (1) bekezdésének b) vagy c) pontja szerinti esetben az engedélyes az engedélyezésben illetékes vámhatóság megelégedésére megtette az engedélyezés feltételeinek teljesüléséhez vagy az engedélyből eredő kötelezettségeinek teljesítéséhez szükséges intézkedéseket – ez esetben a felfüggesztés a felfüggesztés visszavonásának napján ér véget; (c) a felfüggesztett engedély érvénytelenítésre, visszavonásra vagy módosításra kerül – ez esetben a felfüggesztés az érvénytelenítés, visszavonás vagy módosítás napján ér véget.

2. Az engedélyezésben illetékes vámhatóság a felfüggesztés végéről tájékoztatja az engedélyest.

70. cikk

Az engedély érvényessége

A vámhatóságok befogadhatják az 55. cikknek megfelelően 2016. május 1. előtt benyújtott engedélykérelmeket, és e dátum előtt is adhatnak ki engedélyeket. Az engedélyezésre az e függelékben foglalt feltételek irányadók azzal, hogy az így kiadott engedély 2016. május 1. előtt nem érvényes.

71. cikk

A 2016. május 1-jén már hatályos engedélyek újraértékelése

1. Az egyezménynek az1/2008 határozattal módosított 55. cikke a), b), d) és e) pontja alapján határozatlan időtartamra kiadott, 2016. május 1-jén hatályos engedélyeket 2019. május 1-jéig újra kell értékelni.

2. Az egyezménynek az 1/2008 határozattal módosított 55. cikke a), b), d) és e) pontja alapján kiadott, 2016. május 1-jén hatályos engedélyek a következők szerint megtartják érvényességüket: (a) a határozott időtartamra kiadott engedélyek a határozott időtartam végéig, de legkésőbb 2019. május 1-jéig; (b) minden más engedély az újraértékeléséig.

3. Az újraértékelés alapján elfogadott határozatokkal visszavonásra kerülnek az újraértékelt engedélyek, és – amennyiben helyénvaló – új engedélyek kerülnek kiadásra. Ezekről a határozatokról késedelem nélkül értesíteni kell az engedélyeseket.

4. Az (1) bekezdés ellenére az egyezménynek az 1/2008 határozattal módosított 55. cikke f) pontjának i. és ii. alpontja alapján kiadott, 2016. május 1-jén hatályos engedélyek ezen időpont után is érvényesek maradnak, és nem kell őket újraértékelni.

72. cikk

A nyilvántartások megőrzése a vámhatóságok részéről

1. A vámhatóságok a kérelmet és a csatolt alátámasztó okmányokat a kiadott engedély egy példányával együtt megőrzik.

2. Kérelem elutasítása, va