02016R1076 — HU — 09.01.2020 — 003.001

Ez a dokumentum kizárólag tájékoztató jellegű és nem vált ki joghatást. Az EU intézményei semmiféle felelősséget nem vállalnak a tartalmáért. A jogi aktusoknak – ideértve azok bevezető hivatkozásait és preambulumbekezdéseit is – az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett és az EUR-Lex portálon megtalálható változatai tekintendők hitelesnek. Az említett hivatalos szövegváltozatok közvetlenül elérhetők az ebben a dokumentumban elhelyezett linkeken keresztül

►B AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS (EU) 2016/1076 RENDELETE (2016. június 8.) a gazdasági partnerségi megállapodásokat létrehozó vagy azok létrehozásához vezető megállapodásokban meghatározott, az afrikai, karibi és csendes-óceáni államok (AKCS-államok) csoportjának egyes tagjaiból származó termékekre vonatkozó szabályozások alkalmazásáról (átdolgozás) (HL L 185, 2016.7.8., 1. o)

Módosította:









▼B

AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS (EU) 2016/1076 RENDELETE

(2016. június 8.)

a gazdasági partnerségi megállapodásokat létrehozó vagy azok létrehozásához vezető megállapodásokban meghatározott, az afrikai, karibi és csendes-óceáni államok (AKCS-államok) csoportjának egyes tagjaiból származó termékekre vonatkozó szabályozások alkalmazásáról

(átdolgozás)







I. FEJEZET

TÁRGY, HATÁLY ÉS PIACRA JUTÁS

1. cikk

Tárgy

Ez a rendelet a gazdasági partnerségi megállapodásokat létrehozó vagy azok létrehozásához vezető megállapodásokban foglalt, az afrikai, karibi és csendes-óceáni államok (AKCS-államok) csoportjának egyes tagjaiból származó termékekre vonatkozó szabályozást alkalmazza.

2. cikk

Hatály

(1) Ez a rendelet az I. mellékletben felsorolt régiókból és államokból származó termékekre alkalmazandó.

(2) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 22. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el az I. melléklet módosítására vonatkozóan az AKCS-államok csoportjába tartozó azon régiók vagy államok felvétele érdekében, amelyek lezárták tárgyalásaikat egy, az Unióval kötendő megállapodásról, amely megfelel legalább az Általános Vám- és Kereskedelmi Egyezmény (GATT 1994) XXIV. cikkében meghatározott követelményeknek.

(3) Az említett régió vagy állam az I. melléklet listáján marad, amíg a Bizottság a 22. cikknek megfelelően el nem fogadja az I. mellékletet módosító, felhatalmazáson alapuló jogi aktust, amely az adott államot vagy régiót törli a mellékletből, különösen a következő esetekben:

a) a régió vagy állam jelzi azon szándékát, hogy nem erősíti meg azt a megállapodást, amelynek alapján felvették az I. mellékletbe;

b) nem erősítették meg ésszerű időn belül azt a megállapodást, amelynek alapján a régiót vagy államot felvették az I. mellékletbe, és ezért a megállapodás hatálybalépése indokolatlan késedelmet szenved; vagy

c) a megállapodás megszűnik, vagy az érintett régió vagy állam felmondja a megállapodásból fakadó jogait és kötelességeit, de a megállapodás ettől függetlenül hatályban marad.

3. cikk

Felhatalmazás

A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 22. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el arra vonatkozóan, hogy az AKCS-államok csoportja azon régióinak és államainak ismételt felvételével módosítsa e rendelet I. mellékletét, amelyeket az 527/2013/EU rendelet törölt az 1528/2007/EK rendelet I. mellékletéből, és amelyek a törlést követően megtették a vonatkozó megállapodásaik megerősítéséhez szükséges lépéseket.

4. cikk

A piacra jutás

(1) Az I. mellékletben felsorolt régiókból vagy államokból származó, a Harmonizált Rendszer 1–97. árucsoportjába tartozó valamennyi termékre – a 93. árucsoportban felsoroltak kivételével – kivetett importvám megszűnik. A vámok eltörlése a 9–20. cikkben előírt általános védelmi mechanizmus hatálya alá tartozik.

(2) Az I. mellékletben felsorolt régiókból vagy államokból származó, a Harmonizált Rendszer 93. árucsoportjában felsorolt termékek esetében továbbra is a legnagyobb preferenciális vámtételek alkalmazandók.

(3) Az (1) bekezdés a Dél-Afrikából származó termékekre nem alkalmazandó. Ezekre a termékekre KFE-megállapodás idevágó rendelkezései vonatkoznak. A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 22. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el e rendeletnek a Dél-Afrikából származó termékekre alkalmazandó szabályozásról szóló melléklettel való kiegészítéséről, amikor a KFE-megállapodás vonatkozó kereskedelmi rendelkezéseit felváltják egy gazdasági partnerségi megállapodást létrehozó vagy annak létrehozásához vezető megállapodásról szóló szabályozás idevágó rendelkezései.

(4) Az (1) bekezdés nem alkalmazandó a 0803 00 19 vámtarifaszám alá tartozó termékekre, amelyek az I. mellékletben felsorolt régióból vagy államból származnak, és amelyeket 2018. január 1-jéig az Unió legkülső régióiban szabad forgalomba bocsátottak. E cikk (1) bekezdése és a 8. cikk nem alkalmazandó az I. mellékletben felsorolt régióból vagy államból származó, a 1701 vámtarifaszám alá tartozó termékekre, amelyeket 2018. január 1-jéig Franciaország tengerentúli megyéiben szabad forgalomba bocsátottak. Ezen időszakok 2028. január 1-jéig meghosszabbodnak, kivéve ha az idevágó megállapodásokban részes felek ettől eltérően állapodnak meg. A Bizottság értesítést tesz közzé az Európai Unió Hivatalos Lapjában, amelyben tájékoztatja az érdekelt feleket e rendelkezés lejártáról.







II. FEJEZET

SZÁRMAZÁSI SZABÁLYOK ÉS IGAZGATÁSI EGYÜTTMŰKÖDÉS

5. cikk

Származási szabályok

(1) A II. mellékletben ismertetett származási szabályok alkalmazandók annak megállapítására, hogy a termékek az I. mellékletben felsorolt régiókból vagy államokból származnak-e.

(2) A II. mellékletben ismertetett származási szabályokat felváltják az I. mellékletben felsorolt régiókkal és államokkal létrejött megállapodáshoz csatolt származási szabályok, amennyiben az említett megállapodást vagy ideiglenesen alkalmazzák, vagy a megállapodás hatályba lép – bármelyik is következzék be hamarabb. A Bizottság értesítést tesz közzé az Európai Unió Hivatalos Lapjában, amelyben a gazdasági szereplőket tájékoztatja a megállapodás ideiglenes alkalmazásának vagy hatálybalépésének időpontjáról, amelytől kezdve a megállapodásban meghatározott származási szabályok alkalmazandók az I. mellékletben felsorolt régiókból és államokból származó termékekre.

(3) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 22. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a II. melléklet technikai módosításaira vonatkozóan, amennyiben ez az egyéb uniós vámjogszabályok módosításainak figyelembevétele érdekében szükséges.

(4) A II. melléklet kezelésével kapcsolatos határozatokat a 19. cikk (5) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.

6. cikk

Igazgatási együttműködés

(1) Amennyiben a Bizottság objektív információk alapján megállapítja az igazgatási együttműködés biztosításának elmulasztását vagy szabálytalanságokat vagy csalást állapít meg, e cikk szerint ideiglenesen felfüggesztheti a 4., 7. és 8. cikkben említett vámeltörlést (a továbbiakban: vonatkozó elbánás).

(2) E cikk alkalmazásában az igazgatási együttműködés biztosításának elmulasztása többek között a következőket jelenti:

a) az érintett termék vagy termékek származó helyzetének igazolására vonatkozó kötelezettség betartásának ismételt elmulasztása;

b) a származási igazolás utólagos ellenőrzése elvégzésének, vagy annak eredményei közlésének ismételt megtagadása vagy ezzel kapcsolatos indokolatlan késés;

c) a vonatkozó elbánás megadásával kapcsolatos dokumentumok hitelességének vagy információk pontosságának ellenőrzésére irányuló igazgatási együttműködési feladatok elvégzésének ismételt megtagadása vagy azzal kapcsolatos indokolatlan késés.

E cikk alkalmazásában többek között akkor állapíthatók meg szabálytalanságok vagy csalás, ha a termékimport az érintett régió vagy állam szokásos termelési és exportkapacitását meghaladó mértékben, kielégítő magyarázat nélkül gyorsan nő.

(3) Amennyiben a Bizottság a tagállamok által szolgáltatott információk vagy saját kezdeményezés alapján úgy ítéli meg, hogy az e cikk (1) és (2) bekezdésében foglalt feltételek teljesülnek, a 19. cikk (4) bekezdésében említett tanácsadó bizottsági eljárás keretében felfüggeszthető a vonatkozó elbánás alkalmazása, feltéve hogy a Bizottság előzőleg:

a) tájékoztatta a 19. cikk (2) bekezdésében említett bizottságot;

b) értesítette az érintett régiót vagy államot az Unió és az érintett régió vagy állam között hatályban lévő eljárásoknak megfelelően; és

c) közzétett egy értesítést az Európai Unió Hivatalos Lapjában, amelyben bejelenti, hogy az igazgatási együttműködés biztosításának elmulasztását, szabálytalanságokat vagy csalást állapított meg.

(4) Az e cikk szerinti felfüggesztés időtartama nem haladhatja meg az Unió pénzügyi érdekei védelmében szükséges időtartamot. Ezen időtartam nem haladhatja meg a hat hónapot, de megújítható. Ezen időtartam végén a Bizottság a 19. cikk (4) bekezdésében említett tanácsadó bizottsági eljárás keretében határoz a felfüggesztés megszüntetéséről vagy időtartamának meghosszabbításáról.

(5) Az e cikk (2), (3) és (4) bekezdésében meghatározott átmeneti felfüggesztési eljárásokkal szemben elsőbbséget élveznek az I. mellékletben felsorolt régiókkal vagy államokkal létrejött megállapodáshoz csatolt származási szabályok, amennyiben azt a megállapodást vagy ideiglenesen alkalmazzák, vagy a megállapodás hatályba lép – bármelyik is következzen be korábban. A Bizottság a értesítést tesz közzé az Európai Unió Hivatalos Lapjában, amelyben a gazdasági szereplőket tájékoztatja a megállapodás ideiglenes alkalmazásának vagy hatálybalépésének időpontjáról, amelytől kezdve a megállapodásban meghatározott átmeneti felfüggesztési eljárások alkalmazandók az e rendelet hatálya alá tartozó termékekre.

(6) Az I. mellékletben felsorolt régiókkal vagy államokkal létrejött bármely megállapodásban meghatározott átmeneti felfüggesztés végrehajtása érdekében a Bizottság indokolatlan késedelem nélkül:

a) tájékoztatja a 19. cikk (2) bekezdésében említett bizottságot arról, hogy az igazgatási együttműködés biztosításának elmulasztását, szabálytalanságokat vagy csalást állapított meg; valamint

b) értesítést tesz közzé az Európai Unió Hivatalos Lapjában, amelyben bejelenti, hogy az igazgatási együttműködés biztosításának elmulasztását, szabálytalanságokat vagy csalást állapított meg.

A vonatkozó elbánás felfüggesztéséről szóló határozatot a 19. cikk (4) bekezdésében említett tanácsadó bizottsági eljárás keretében kell elfogadni.







III. FEJEZET

ÁTMENETI RENDELKEZÉSEK







1. SZAKASZ

Rizs

7. cikk

Nulla vámtétel

Az 1006 vámtarifaszám alá tartozó termékekre nem lehet importvámot kivetni.







2. SZAKASZ

Cukor

8. cikk

Nulla vámtétel

Az 1701 vámtarifaszám alá tartozó termékekre nem lehet importvámot kivetni.







IV. FEJEZET

ÁLTALÁNOS VÉDELMI RENDELKEZÉSEK

9. cikk

Fogalommeghatározások

E fejezet alkalmazásában:

a) „uniós gazdasági ágazat” : a hasonló vagy közvetlenül versenyző termékeknek az Unió területén működő valamennyi uniós termelője, vagy azon uniós termelők, akiknek hasonló vagy közvetlenül versenyző termékekből álló össztermelése e termékek uniós össztermelésének jelentős részét képezi;

b) „súlyos kár” : az uniós gazdasági ágazat helyzetének általános és jelentős romlása;

c) „súlyos kár bekövetkeztének veszélye” : egyértelműen fenyegető súlyos kár;

d) „zavar” : egy szektoron vagy gazdasági ágazaton belül fellépő rendellenességek;

e) „zavar veszélye” : egyértelműen fenyegető zavarok.

10. cikk

Elvek

(1) Ha az I. mellékletben felsorolt régiókból vagy államokból származó termékeket olyan megnövekedett mennyiségben és olyan feltételekkel hozzák be az Unióba, hogy fennáll az alábbiak egyikének veszélye, az ebben a fejezetben foglalt rendelkezésekkel összhangban védintézkedést lehet hozni:

a) súlyos kár okozása az uniós gazdasági ágazatnak;

b) egy adott gazdasági ágazatban tapasztalható zavarok, különösen ha az ilyen zavarok jelentősebb társadalmi problémákhoz vagy nehézségekhez vezetnek, amelyek nyomán az Unió gazdasági helyzete jelentősen romolhat; vagy

c) a WTO mezőgazdasági megállapodása I. mellékletének hatálya alá tartozó mezőgazdasági termékek piacain vagy az ezen piacokat szabályozó mechanizmusok működésében tapasztalható zavarok.

(2) Ha az I. mellékletben felsorolt régiókból vagy államokból származó termékeket olyan megnövekedett mennyiségben és olyan feltételekkel hozzák be az Unióba, hogy ez az Unió egy vagy több legkülső régiójának gazdasági helyzetében zavart okoz, vagy zavarok veszélye áll fenn, az ebben a fejezetben foglalt rendelkezésekkel összhangban védintézkedés hozható:

11. cikk

Védintézkedések meghozatalára vonatkozó feltételek

(1) A súlyos kárt vagy annak bekövetkeztének a veszélyét a következő tényezők figyelembevételével kell meghatározni:

a) a behozatal mennyisége, különös tekintettel arra, hogy bekövetkezett-e jelentős növekedés akár abszolút értelemben, akár az Unión belüli termeléshez vagy fogyasztáshoz viszonyítva;

b) importárak, különös tekintettel arra, hogy történt-e jelentős alákínálás hasonló, az Unióban előállított termék árával összehasonlítva;

c) az uniós gazdasági ágazatot ennek következtében érő hatás, amelyet egyes gazdasági tényezők alakulása jelez, mint például a termelés, a kapacitáskihasználás, a készletek, az eladások, a piaci részesedés, az árleszorítás, az egyébként várható áremelkedések megakadályozása, a nyereség, a felhasznált tőke megtérülése, a cash-flow vagy a foglalkoztatottság;

d) egyéb tényezők, kivéve a behozatal olyan alakulását, amely az érintett uniós gazdasági ágazatnak kárt okoz, vagy okozhat.

(2) A zavart vagy a zavar veszélyét objektív tényezők alapján, a következő tényezők figyelembevételével kell meghatározni:

a) a behozatal mennyiségének növekedése, akár abszolút értelemben, akár az Unión belüli termelésre vagy más forrásokból származó behozatalra nézve; továbbá

b) az ilyen behozatalnak az árakra gyakorolt hatása, vagy

c) az ilyen behozatalnak az uniós gazdasági ágazatra vagy az érintett gazdasági területre, többek között az értékesítési volumenre, a termelésre, a pénzügyi helyzetre és foglalkoztatottságra gyakorolt hatása.

(3) Annak meghatározásakor, hogy a behozatal olyan feltételek mellett valósul-e meg, amelyek zavart okoznak vagy zavarral fenyegetnek a mezőgazdasági termékek piacain vagy az ezeket a piacokat szabályozó mechanizmusok működésében, ideértve a közös piacszervezéseket is, az összes objektív tényezőt – köztük az alábbi elemek közül legalább egyet – figyelembe kell venni:

a) a behozatal mennyisége az előző naptári vagy – esettől függően – gazdasági év mennyiségéhez képest (értelemszerűen), a belső termelés és fogyasztás, a tervezett jövőbeli szintek a közös piacszervezés reformjának megfelelően;

b) a belső árak szintje a referenciaárakhoz vagy adott esetben az irányárakhoz képest, vagy ezek hiányában az átlagos belső piaci árakkal összehasonlítva az előző gazdasági évek ugyanazon időszaka alatt;

c) az 1701 vámtarifaszám alá tartozó termékek piacán, azok a helyzetek, amikor a fehércukor átlagos piaci ára az Unióban két egymást követő hónapon keresztül azon ár 80 %-a alá esik, amely az előző gazdasági évben az Unióban a fehércukor átlagos piaci ára volt.

(4) Annak meghatározásakor, hogy az (1), (2) és (3) bekezdésben említett feltételek az Unió legkülső régiói esetében teljesülnek-e, az elemzéseket az érintett legkülső régió vagy régiók területére kell korlátozni. Különös figyelemmel kell lenni a helyi gazdasági ágazat méretére, valamint a pénzügyi és foglalkoztatottsági helyzetre.

12. cikk

Eljárásindítás

(1) Vizsgálat valamely tagállam kérésére vagy a Bizottság saját kezdeményezésére indítható, amennyiben a Bizottság számára nyilvánvaló, hogy elegendő olyan bizonyíték áll rendelkezésre, amely vizsgálat indítását indokolja.

(2) A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot, ha az I. mellékletben felsorolt bármelyik régióból vagy államból érkező behozatalban olyan tendenciák jelentkeznek, amelyek védintézkedések meghozatalát kívánják meg. Ennek a tájékoztatásnak tartalmaznia kell a rendelkezésre álló bizonyítékokat a 11. cikkben megállapított feltételek alapján. A Bizottság a kézhezvételtől számított három munkanapon belül továbbítja ezt az információt az összes tagállamnak.

(3) Amennyiben nyilvánvaló, hogy elegendő bizonyíték áll rendelkezésre az eljárás megindításához, a Bizottság értesítést tesz közzé az Európai Unió Hivatalos Lapjában. Az eljárást a tagállamtól kapott tájékoztatás kézhezvételét követő egy hónapon belül meg kell indítani.

A Bizottság rendszerint az információk megküldését követő 21 napon belül tájékoztatja a tagállamokat az információk elemzésének eredményéről.

(4) Ha a Bizottság arra a következtetésre jut, hogy a 10. cikkben ismertetett valamely körülmény fennáll, haladéktalanul értesíti az I. mellékletben szereplő régiót vagy államot vizsgálatindítási szándékáról. Az értesítést meghívó is kísérheti, amely a helyzet tisztázását és kölcsönösen kielégítő megoldást célzó konzultációkra szól.

13. cikk

Vizsgálat

(1) A Bizottság az eljárás megindítását követően vizsgálatot indít.

(2) A Bizottság tájékoztatást kérhet a tagállamoktól, és a tagállamok minden szükséges lépést megtesznek annak érdekében, hogy e kérést teljesítsék. Ha a tagállamok által szolgáltatott információk közérdekűek, vagy ha azok közlését egy tagállam kérte, a Bizottság továbbítja azokat a többi tagállam részére, feltéve hogy azok nem bizalmas jellegűek; amennyiben azok bizalmas jellegűek, a Bizottság továbbít egy nem bizalmas jellegű összegzést.

(3) Amennyiben a vizsgálat az Unió valamely legkülső régiójára korlátozódik, a Bizottság felkérheti a helyi illetékes hatóságokat, hogy az érintett tagállamon keresztül bocsássák rendelkezésére a (2) bekezdésben említett információkat.

(4) Amennyiben lehetséges, a vizsgálatot megindítása után hat hónapon belül le kell zárni. Rendkívüli körülmények között a határidő további három hónappal meghosszabbítható.

14. cikk

Ideiglenes védintézkedések meghozatala

(1) Kritikus körülmények között, amikor a késedelem nehezen helyrehozható kárt okozna, ideiglenes védintézkedéseket kell hozni, amennyiben előzetesen azt állapították meg, hogy fennáll a 10. cikkben ismertetett valamely körülmény. Az ilyen ideiglenes védintézkedéseket a 19. cikk (4) bekezdésében említett tanácsadó bizottsági eljárás keretében, sürgős esetekben pedig a 19. cikk (6) bekezdésével összhangban kell meghozni.

(2) Tekintettel az Unió legkülső régióinak különleges helyzetére és arra, hogy nagyon érzékenyen reagálnak a behozatal hullámzására, az őket érintő eljárásokban ideiglenes védintézkedéseket kell alkalmazni, amennyiben előzetesen a behozatal növekedését állapították meg. Az ilyen ideiglenes védintézkedéseket a 19. cikk (4) bekezdésében említett tanácsadó bizottsági eljárás keretében, sürgős esetekben pedig a 19. cikk (6) bekezdésével összhangban kell meghozni.

(3) Amennyiben valamely tagállam a Bizottság azonnali beavatkozását kéri, és az (1) vagy (2) bekezdésben foglalt feltételek teljesülnek, a Bizottság köteles a kérés kézhezvételétől számított öt munkanapon belül határozatot hozni.

(4) Az ideiglenes védintézkedések az érintett termékre kivetett vámok – a többi WTO-tagra kivetett vámokat nem meghaladó mértékben történő – megemelésében, vagy vámkontingensekben nyilvánulhatnak meg.

(5) Az ideiglenes védintézkedéseknem tarthatók fenn 180 napnál hosszabb ideig. A legkülső régiókra korlátozott ideiglenes intézkedések időtartama nem haladhatja meg a 200 napot.

(6) Amennyiben az ideiglenes védintézkedéseket hatályon kívül helyezik, mert a vizsgálat azt mutatja, hogy az 10. és 11. cikkben foglalt feltételek nem teljesülnek, az említett intézkedések nyomán beszedett minden vámot automatikusan vissza kell téríteni.

15. cikk

Az eljárás és a vizsgálat lezárása intézkedések meghozatala nélkül

Amennyiben szükségtelennek bizonyulnak a védintézkedések, az eljárást és a vizsgálatot a 19. cikk (5) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében le kell zárni.

16. cikk

Végleges védintézkedések kivetése

(1) Amennyiben a végleges tényállás azt mutatja, hogy fennáll a 10. cikkben megállapított valamely körülmény, a Bizottság konzultációt kér az érintett régiótól vagy államtól, a megfelelő intézményi struktúra keretében, amelyet a régió vagy állam I. mellékletbe való felvételét lehetővé tevő megállapodás alapján határoztak meg, és célja a mindkét fél számára kielégítő megoldás.

(2) Amennyiben az e cikk (1) bekezdésében említett konzultációk nem vezetnek kölcsönösen kielégítő megoldáshoz harminc nappal az után, hogy az ügyet az érintett régió vagy állam elé terjesztették, a Bizottság a 19. cikk (5) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében, a konzultációs időszak végét követő húsz munkanapon belül végleges védintézkedések meghozataláról határoz.

(3) A végleges védintézkedések az alábbi formák valamelyikében jelenhetnek meg:

a) felfüggesztik az érintett régióból vagy államból származó érintett termék behozatali vámjának további csökkentését,

b) megemelik az érintett termékre kivetett vámokat a többi WTO-tagra kivetett vámokat nem meghaladó mértékben

c) vámkontingenst vezetnek be.

(4) Az ugyanabból a régióból vagy államból származó ugyanazon termékre tilos végleges védintézkedést alkalmazni kevesebb mint egy évvel azután, hogy az ilyen korábbi intézkedések lejártak vagy megszüntették azokat.

17. cikk

A védintézkedések időtartama és felülvizsgálata

(1) A védintézkedések csak addig maradnak hatályban, amíg ez a súlyos kár vagy zavar elhárítása vagy orvosolása érdekében szükséges. Az intézkedés időtartama – beleértve az ideiglenes intézkedés időtartamát – nem haladhatja meg a két évet, kivéve, ha azt a (2) bekezdés szerint meghosszabbították. Az Unió egy vagy több legkülső régiójára korlátozodó intézkedések esetében alkalmazásuk időtartama nem haladhatja meg a négy évet.

(2) A védintézkedés kezdeti időtartama kivételes esetben meghosszabbítható, feltéve hogy a védintézkedés továbbra is szükségesnek bizonyul a komoly kár vagy zavarok elhárítására vagy orvosolására.

(3) A meghosszabbítást az e rendeletben foglalt, vizsgálatokra vonatkozó eljárásokkal összhangban, az eredeti intézkedésnél alkalmazott eljárással kell elfogadni.

A védintézkedés teljes időtartama nem haladhatja meg a négy évet, amelybe az ideiglenes intézkedések is beleszámítanak. Az Unió egy vagy több legkülső régiójára korlátozódó intézkedések esetében ez az időszak nyolc évre hosszabbodik.

(4) Amennyiben egy védintézkedés időtartama meghaladja az egy évet, az intézkedést az alkalmazási időszak során – ideértve a meghosszabbítási időszakot is – rendszeres időközönként fokozatosan liberalizálni kell.

A vonatkozó megállapodásokkal létrehozott megfelelő intézményi testületekben az érintett régióval vagy állammal rendszeres időközönként konzultációt kell tartani, azzal a céllal, hogy ütemtervet állítsanak fel a védintézkedések eltörlésére, amint a körülmények azt lehetővé teszik.

18. cikk

Felügyeleti intézkedések

(1) Amennyiben valamely AKCS-államból származó termék behozatalában olyan tendencia tapasztalható, mely a 10. cikkben említett körülmények valamelyikéhez vezethet, az érintett termékek behozatala előzetes uniós felügyelethez köthető.

(2) A felügyeleti intézkedések elrendeléséről szóló határozatot a Bizottság a 19. cikk (4) bekezdésében említett tanácsadó bizottsági eljárás keretében hozza meg.

(3) A felügyeleti intézkedések érvényességének időtartama korlátozott. Eltérő rendelkezés hiányában ezek az intézkedések a bevezetésüket követő első hat hónap után következő második hat hónapos időszak lejártakor érvényüket veszítik.

(4) A felügyeleti intézkedések – szükség szerint – az Unió egy vagy több legkülső régiójára korlátozódhatnak.

(5) A felügyeleti intézkedések elrendeléséről szóló határozatot haladéktalanul közölni kell azzal a megfelelő intézményi testülettel, amely a régió vagy állam I. mellékletbe való felvételét lehetővé tevő megállapodás alapján jött létre.

19. cikk

A bizottsági eljárás

(1) E rendelet 14., 15., 16. és 18. cikkének alkalmazásában a Bizottságot az (EU) 2015/478 európai parlamenti és tanácsi rendelet ( 1 ) 3. cikkének (1) bekezdésével létrehozott, védintézkedésekkel foglalkozó bizottság segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU rendelet értelmében vett bizottságnak minősül.

(2) E rendelet 5. és 6. cikkének valamint II. melléklete 6. cikkének (11) és (13) bekezdése és 36. cikkének (4) bekezdése alkalmazásában a Bizottságot a 952/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet ( 2 ) 285. cikkének (1) bekezdésével létrehozott Vámkódexbizottság segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU rendelet értelmében vett bizottságnak minősül.

(3) E rendelet 7. és 8. cikkének alkalmazásában a Bizottságot az 1308/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet ( 3 ) 229. cikkének (1) bekezdésével létrehozott, a mezőgazdasági piacok közös szervezésével foglalkozó bizottság segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU rendelet értelmében vett bizottságnak minősül.

(4) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 4. cikkét kell alkalmazni.

(5) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni.

(6) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 8. cikkét kell alkalmazni, összefüggésban annak 4. cikkével.

20. cikk

Korlátozott területi hatályú, kivételes intézkedések

Amennyiben nyilvánvalóvá válik, hogy a védintézkedések elfogadásának feltételei egy vagy több tagállamban teljesülnek, a Bizottság kivételesen, alternatív megoldások megvizsgálása után, engedélyezheti a felügyeleti vagy védintézkedések egy vagy több érintett tagállamra korlátozott alkalmazását, amennyiben úgy találja, hogy az ezen a szinten hozott intézkedések hatékonyabbak az Unió egész területén alkalmazott intézkedéseknél. Az ilyen intézkedéseknek időben szigorúan korlátozottnak kell lenniük, a belső piac működését pedig, amennyire lehetséges, nem zavarhatják.







V. FEJEZET

ELJÁRÁSI RENDELKEZÉSEK

21. cikk

A műszaki fejlődéshez való hozzáigazítás

A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 22. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a 6., valamint a 9–20. cikkek azon technikai módosításaira vonatkozóan, amelyek az I. mellékletben felsorolt régiókkal vagy államokkal ideiglenes alkalmazással aláírt vagy az EUMSZ 218. cikkével összhangban megkötött megállapodások közötti eltérések miatt válnak szükségessé.

22. cikk

A felhatalmazás gyakorlása

(1) A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására vonatkozóan a Bizottság részére adott felhatalmazás gyakorlásának feltételeit ez a cikk határozza meg.

(2) A Bizottságnak a 3. cikkben említett, felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására vonatkozó felhatalmazása ötéves időtartamra szól 2013. június 21-től kezdődő hatállyal. A Bizottságnak a 2. cikk (2) és (3) bekezdésében, a 4. cikk (3) bekezdésében, az 5. cikk (3) bekezdésében és a 21. cikkben említett, felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására vonatkozó felhatalmazása ötéves időtartamra szól 2014. február 20-tól kezdődő hatállyal. A Bizottság legkésőbb kilenc hónappal az ötéves időtartam vége előtt jelentést készít a felhatalmazásról. A felhatalmazás hallgatólagosan meghosszabbodik a korábbival megegyező időtartamra, amennyiben az Európai Parlament vagy a Tanács nem ellenzi a meghosszabbítást legkésőbb három hónappal minden egyes időtartam letelte előtt.

(3) Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja a 2. cikk (2) és (3) bekezdésében, a 3. cikkben, a 4. cikk (3) bekezdésében , az 5. cikk (3) bekezdésében és a 21. cikkben említett felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban megjelölt felhatalmazást. A határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon vagy a benne megjelölt későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.

(4) A felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadása előtt a Bizottság a jogalkotás minőségének javításáról szóló, 2016. április 13-i intézményközi megállapodásban foglalt elveknek megfelelően konzultál az egyes tagállamok által kijelölt szakértőkkel.

(5) A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti arról az Európai Parlamentet és a Tanácsot.

(6) A 3. cikk, a 4. cikk (3) bekezdése, az 5. cikk (3) bekezdése vagy a 21. cikk értelmében elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a jogi aktusról való értesítését követő két hónapon belül sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt ellene kifogást, illetve ha az említett időtartam lejártát megelőzően mind az Európai Parlament, mind a Tanács arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem fog kifogást emelni. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ez az időtartam két hónappal meghosszabbodik.

(7) A 2. cikk (2) és (3) bekezdése értelmében elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a jogi aktusról való értesítését követő két hónapon belül sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt ellene kifogást, illetve ha az említett időtartam lejártát megelőzően mind az Európai Parlament, mind a Tanács arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem fog kifogást emelni. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ez az időtartam négy hónappal meghosszabbodik.

23. cikk

Jelentés

A Bizottság az 1225/2009/EK tanácsi rendelet ( 4 ) 22a. cikkének megfelelően az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak benyújtott, a kereskedelmi védintézkedések alkalmazásáról és végrehajtásáról szóló éves jelentésében tájékoztatást ad e rendelet végrehajtásáról.







VI. FEJEZET

ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK

24. cikk

Hatályon kívül helyezés

Az 1528/2007/EK rendelet hatályát veszti.

A hatályon kívül helyezett rendeletre történő hivatkozásokat erre a rendeletre való hivatkozásnak kell tekinteni és a IV. mellékletben szereplő megfelelési táblázattal összhangban kell értelmezni.

25. cikk

Hatálybalépés

Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.

Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.









I. MELLÉKLET

AZON RÉGIÓK ÉS ÁLLAMOK FELSOROLÁSA, AMELYEK A 2. CIKK (2) BEKEZDÉSE ÉRTELMÉBEN LEZÁRTÁK TÁRGYALÁSAIKAT

ANTIGUA ÉS BARBUDA

BAHAMAI KÖZÖSSÉG

BARBADOS

BELIZE

BOTSWANAI KÖZTÁRSASÁG

▼M4

COMORE-SZIGETEKI UNIÓ

▼B

DOMINIKAI KÖZÖSSÉG

DOMINIKAI KÖZTÁRSASÁG

ELEFÁNTCSONTPARTI KÖZTÁRSASÁG

FIDZSI KÖZTÁRSASÁG

GHÁNAI KÖZTÁRSASÁG

GRENADA

GUYANAI SZÖVETKEZETI KÖZTÁRSASÁG

JAMAICA

KAMERUNI KÖZTÁRSASÁG

KENYAI KÖZTÁRSASÁG

▼M2

A LESOTHÓI KIRÁLYSÁG

▼B

MADAGASZKÁRI KÖZTÁRSASÁG

MAURITIUSI KÖZTÁRSASÁG

▼M2

A MOZAMBIKI KÖZTÁRSASÁG

▼B

NAMÍBIAI KÖZTÁRSASÁG

PÁPUA ÚJ-GUINEAI FÜGGETLEN ÁLLAM

SAINT KITTS ÉS NEVIS ÁLLAMSZÖVETSÉG

SAINT LUCIA

SAINT VINCENT ÉS GRENADINE-SZIGETEK

▼M3

SZAMOAI FÜGGETLEN ÁLLAM

▼B

SEYCHELLE KÖZTÁRSASÁG

SURINAME KÖZTÁRSASÁG

SZVÁZIFÖLDI KIRÁLYSÁG

TRINIDAD ÉS TOBAGO KÖZTÁRSASÁG

ZIMBABWEI KÖZTÁRSASÁG









II. MELLÉKLET

A származó termék

FOGALMÁNAK MEGHATÁROZÁSÁRA VONATKOZÓ SZÁRMAZÁSI SZABÁLYOK ÉS AZ IGAZGATÁSI EGYÜTTMŰKÖDÉS MÓDSZEREI

I. CÍM: Általános rendelkezések Cikkek 1. Fogalommeghatározások II CÍM: A származó termék fogalmának meghatározása Cikkek 2. Általános követelmények 3. Teljes egészében létrejött vagy előállított termékek 4. Kielégítően megmunkált vagy feldolgozott termékek 5. Nem kielégítő megmunkálási vagy feldolgozási műveletek 6. Származási kumuláció 7. Minősítési egység 8. Tartozékok, pótalkatrészek és szerszámok 9. Készletek 10. Semleges elemek III. CÍM: Területi követelmények Cikkek 11. Területi elv 12. Közvetlen szállítás 13. Kiállítások IV. CÍM: Származási igazolás Cikkek 14. Általános követelmények 15. Az EUR.1 szállítási bizonyítvány kiállítására vonatkozó eljárás 16. Utólag kiállított EUR.1 szállítási bizonyítvány 17. EUR.1 szállítási bizonyítvány másodpéldányának kiállítása 18. Korábban kiadott vagy készült származási igazolás alapján kiadott EUR.1 szállítási bizonyítvány 19. Számlanyilatkozat kiállításának feltételei 20. Elfogadott exportőr 21. A származási igazolás érvényessége 22. Árutovábbítási eljárás 23. A származási igazolás benyújtása 24. Behozatal részletekben 25. Kivételek a származási igazolás alól 26. Kumulációs célú tájékoztatási eljárás 27. Alátámasztó okmányok 28. A származási igazolás és az alátámasztó okmányok megőrzése 29. Ellentmondások és alaki hibák 30. Euróban kifejezett összegek V. CÍM: Az igazgatási együttműködés szabályozása Cikkek 31. Kölcsönös segítségnyújtás 32. A származási igazolások ellenőrzése 33. A szállítói nyilatkozatok ellenőrzése 34. Szankciók 35. Vámszabad területek 36. Eltérések VI. CÍM: Ceuta és Melilla Cikkek 37. Különleges feltételek VII. CÍM: Záró rendelkezések Cikkek 38. Függelékek TARTALOMJEGYZÉK FÜGGELÉKEK 1. FÜGGELÉK: Bevezető megjegyzések a 2. függelékben foglalt listához 2. FÜGGELÉK: Az előállított termék származó helyzetének megszerzése érdekében a nem származó anyagokon végzendő megmunkálások vagy feldolgozások felsorolása 2A. FÜGGELÉK: Az előállított termék e melléklet 4. cikke szerinti származó helyzetének megszerzése érdekében a nem származó anyagokon végzendő megmunkálások vagy feldolgozások felsorolásától való eltérések 3. FÜGGELÉK: Az EUR.1 szállítási bizonyítvány formanyomtatványa 4. FÜGGELÉK: Számlanyilatkozat 5A. FÜGGELÉK: Szállítói nyilatkozat a preferenciális származási helyzetű termékekről 5B. FÜGGELÉK: Szállítói nyilatkozat a nem preferenciális származási helyzetű termékekről 6. FÜGGELÉK: Adatlap 7. FÜGGELÉK: Termékek, amelyekre e melléklet 6. cikkének (5) bekezdése nem alkalmazandó 8. FÜGGELÉK: Halászati termékek, amelyekre e melléklet 6. cikkének (5) bekezdése ideiglenesen nem alkalmazandó 9. FÜGGELÉK: Szomszédos fejlődő országok 10. FÜGGELÉK: Termékek, amelyekre az e melléklet 2. cikkének (2) bekezdésében, valamint 6. cikkének (1) és (2) bekezdésében említett rendelkezések 2015. október 1. után alkalmazandók, és amelyekre az e melléklet 6. cikkének (5), (9) és (12) bekezdése nem alkalmazandó 11. FÜGGELÉK: Termékek, amelyekre e melléklet 6. cikkének (5), (9) és (12) bekezdése nem alkalmazandó 12. FÜGGELÉK: Tengerentúli országok és területek







I. CÍM

ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK

1. cikk

Fogalommeghatározások

E melléklet alkalmazásában:

a) „előállítás”: bármilyen megmunkálás vagy feldolgozás, beleértve az összeszerelést vagy a specifikus műveleteket is;

b) „anyag”: a termék előállítása során felhasznált bármilyen összetevő, nyersanyag, alkatrész vagy alkotórész stb.;

c) „termék”: az előállított termék, akkor is, ha egy másik előállítási műveletben történő későbbi felhasználásra szánják;

d) „áruk”: anyagok és termékek egyaránt;

e) „vámérték”: a GATT 1994 VII. cikkének végrehajtásáról szóló megállapodással (WTO vámérték-megállapítási egyezmény) összhangban megállapított érték;

f) „gyártelepi ár”: az ár, amelyet a termékért a gyártelepen fizetnek annak a gyártónak, akinek vállalkozásában az utolsó megmunkálást vagy feldolgozást elvégezték, feltéve, hogy az ár magában foglalja valamennyi felhasznált anyag értékét, levonva ebből bármely olyan belső adót, amely az előállított termék kivitele esetén visszatérítendő vagy visszatéríthető;

g) „anyagok értéke”: a felhasznált nem származó anyagok vámértéke behozatalkor, vagy ha ez nem ismert és nem is állapítható meg, akkor az ezekért az anyagokért az érintett területen fizetett első megállapítható ár;

h) „származó anyagok értéke”: az ilyen anyagok g) pontban meghatározott vámértéke, értelemszerűen alkalmazva;

i) „hozzáadott érték”: a gyártelepi ár és a származó, vagy az Unióba vagy az AKCS-államokba importált anyag vámértékének különbsége;

j) „árucsoport” és „vámtarifaszám”: a Harmonizált Áruleíró és Kódrendszert – e mellékletben „Harmonizált Rendszer” vagy „HR” – alkotó nómenklatúrában használt árucsoport és vámtarifaszám (négy számjegyű kód);

k) „besorolt”: az adott terméknek vagy anyagnak egy meghatározott vámtarifaszám alá történő besorolására utal;

l) „szállítmány”: olyan termékek, amelyeket vagy egyidejűleg küldenek el egy exportőrtől egy címzettnek, vagy az exportőrtől a címzettig egységes fuvarokmány, vagy – ilyen okmány hiányában – egységes számla fedezete mellett szállítanak;

m) a „terület” a parti tengert is magában foglaló terület;

n) „TOT”: a 12. mellékletben említett tengerentúli országok és területek;







II. CÍM

A SZÁRMAZÓ TERMÉK FOGALMÁNAK MEGHATÁROZÁSA

2. cikk

Általános követelmények

(1) E rendeletalkalmazásában az alábbi termékek tekintendők az I. mellékletben felsorolt AKCS-államokból (e melléklet alkalmazásában a továbbiakban: AKCS-államok) származónak:

a) e melléklet 3. cikke értelmében teljes egészében az AKCS-államokban létrejött vagy előállított termékek;

b) az AKCS-államokban előállított termékek, amelyek nem teljes egészében ott létrejött vagy előállított anyagokat tartalmaznak, feltéve, hogy az ilyen anyagok e melléklet 4. cikke értelmében kielégítő megmunkáláson vagy feldolgozáson mentek keresztül az AKCS-államokban.

(2) Az (1) bekezdés végrehajtása céljából az AKCS-államok területe egyetlen területnek tekintendő.

A teljes egészében két vagy több AKCS-államban létrejött vagy előállított vagy kielégítően megmunkált anyagokból készült származó termékeket abból az AKCS-államból származónak kell tekinteni, ahol az utolsó megmunkálás vagy feldolgozás történt, feltéve, hogy az ott végzett megmunkálás vagy feldolgozás meghaladja az e melléklet 5. cikkében említett mértéket.

(3) A (2) bekezdés a 10. függelékben felsorolt termékekre csak 2015. október 1. után alkalmazandó.

3. cikk

Teljes egészében létrejött vagy előállított termékek

(1) Az alábbiakat kell teljes egészében az AKCS-államokban vagy az Unióban létrejöttnek vagy előállítottnak tekinteni:

a) az említettek talajából vagy a hozzájuk tartozó tengerfenékről kinyert ásványi termékek;

b) az ott betakarított növényi termékek;

c) az ott született és nevelt élő állatok;

d) az ott nevelt élő állatokból származó termékek;

e) az ott folytatott vadászatból vagy halászatból származó termékek;

f) akvakultúra-termékek (beleértve a tengeri akvakultúrát is), ha a hal ott született és ott nevelték;

g) a parti tengeren kívüli tengerből hajóik által nyert tengeri halászati és más, tengerből származó termékek;

h) a kizárólag az g) pontban említett termékekből feldolgozó hajóik fedélzetén előállított termékek;

i) kizárólag nyersanyagok visszanyerésére alkalmas, ott összegyűjtött használt cikkek, beleértve a kizárólag újrafutózásra vagy hulladékként történő felhasználásra alkalmas gumiabroncsokat is;

j) az ott végzett gyártási műveletekből visszamaradt hulladék és törmelék;

k) a parti tengereiken kívüli tengerfenék talajából vagy altalajából kinyert termékek, feltéve, hogy kizárólagos joguk van e tengerfenék vagy altalaj megmunkálására;

l) a kizárólag az a)–k) pontban meghatározott termékekből ott előállított áruk.

(2) Az (1) bekezdés g) és h) pontjában használt „hajóik” és „feldolgozó hajóik” kifejezés csak azokra a hajókra és feldolgozó hajókra vonatkozik,

a) amelyeket egy tagállamban vagy egy AKCS-államban lajstromoztak;

b) amelyek egy tagállam vagy egy AKCS-állam lobogója alatt hajóznak;

c) amelyek megfelelnek az alábbi feltételek egyikének: i. legalább 50 %-ban az AKCS-állam vagy egy tagállam állampolgárainak tulajdonában vannak, vagy ii. olyan társaság tulajdonában vannak, — amelynek központi irodái és üzleti tevékenységének fő helye az AKCS-államban vagy egy tagállamban van, és — amely legalább 50 %-ban az AKCS-államnak, ezen állam közjogi szervezeteinek, ezen ország állampolgárainak vagy egy tagállamnak a tulajdonában van.

(3) A (2) bekezdés ellenére az Unió valamely AKCS-állam kérelmére az AKCS-állam által bérelt hajókat a kizárólagos gazdasági övezetükben folytatott halászati tevékenység elvégzése szempontjából „saját hajóként” ismeri el a következő feltételek mellett:

a) az AKCS-állam felajánlotta az Uniónak halászati megállapodások tárgyalásának lehetőségét, és az Unió nem fogadta el ezt az ajánlatot;

b) a Bizottság a bérleti szerződést olyanként fogadta el, amely megfelelő lehetőséget biztosít az érintett AKCS-állam arra vonatkozó kapacitásának fejlesztésére, hogy önállóan folytasson halászati tevékenységet, és különösen amely jelentős időtartamra az érintett AKCS-államra ruházza át a rendelkezésére bocsátott hajó navigációs és kereskedelmi irányításának felelősségét.

4. cikk

Kielégítően megmunkált vagy feldolgozott termék

(1) E melléklet alkalmazásában a nem teljes egészében létrejött vagy előállított termékeket az AKCS-államokban vagy az Unióban kielégítően megmunkáltnak vagy feldolgozottnak kell tekinteni, ha teljesülnek a 2. vagy a 2A. függelékben szereplő listán megállapított feltételek. E feltételek az e rendelet hatálya alá tartozó valamennyi termék esetében jelzik azt a megmunkálást vagy feldolgozást, amelyet az előállítás során a felhasznált nem származó anyagokon el kell végezni, és amely csak az ilyen anyagokra vonatkozik. Következésképpen, ha egy terméket, amely a származó helyzetet a listán szereplő feltételek teljesítésével nyerte el, valamely más termék előállítása során használnak fel, arra nem vonatkoznak azok a feltételek, amelyek arra a termékre vonatkoznak, amelybe beépítették, és nem kell figyelembe venni az előállítása során esetlegesen felhasznált nem származó anyagokat sem.

(2) Az (1) bekezdésben foglaltak ellenére azok a nem származó anyagok, amelyeket a 2. vagy a 2A. függelékben szereplő feltételek mellett nem szabad egy adott termék előállítása során felhasználni, mégis felhasználhatók, amennyiben:

a) együttes értékük nem haladja meg a termék gyártelepi árának 15 %-át;

b) e bekezdés alkalmazásával sem lépik túl a nem származó anyagok legmagasabb értékére a listán megadott százalékarányokat.

Ez a bekezdés nem alkalmazandó a Harmonizált Rendszer 50–63. árucsoportjába tartozó termékekre.

(3)

a) Az (1) bekezdés ellenére és azt követően, hogy egy csendes-óceáni AKCS-állam előzetesen értesítette a Bizottságot, a 2. cikk alkalmazásában kielégítően megmunkáltnak vagy feldolgozottnak kell tekinteni azt a 1604 és 1605 vámtarifaszám alá tartozó feldolgozott halászati terméket, amelyet az adott állam kikötőjébe érkező 0302 vagy 0303 vámtarifaszám alá tartozó nem származó anyagból az adott állam szárazföldi létesítményeiben állítottak elő vagy dolgoztak fel. A Bizottságnak küldött tájékoztatásnak meg kell jelölnie az adott állam halászati ágazatának fejlesztési előnyeit, és tartalmaznia kell az érintett fajokra vonatkozó szükséges információt, az előállítandó termékeket, valamint az érintett mennyiségeket.

b) A csendes-óceáni AKCS-állam az értesítés után legkésőbb három évvel összeállít egy jelentést az Uniónak az a) pont végrehajtásáról.

c) Az a) pont az Unióban hatályos egészségügyi és növény-egészségügyi intézkedések, a halászati erőforrások hatékony megőrzése és fenntartható kezelése, valamint a térségben folytatott jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan halászati tevékenység elleni harchoz nyújtott támogatás sérelme nélkül alkalmazandó.

(4) Az (1), (2) és (3) bekezdés az 5. cikkben előírt kivétellel alkalmazandó.

5. cikk

Nem kielégítő megmunkálási vagy feldolgozási műveletek

(1) A (2) bekezdésben foglaltakat nem érintve a származó termék helyzet megszerzéséhez nem kielégítő megmunkálásnak vagy feldolgozásnak kell tekinteni a következőket, függetlenül attól, hogy teljesülnek-e a 4. cikk követelményei:

a) fuvarozás és tárolás során az áru jó állapotban való megőrzését biztosító műveletek (szellőztetés, szétterítés, szárítás, hűtés, sóban, kéndioxidban vagy egyéb vizes oldatokban való elhelyezés, a sérült részek eltávolítása és más hasonló műveletek);

b) por eltávolításából, szitálásból vagy rostálásból, válogatásból, osztályozásból, összeállításból (beleértve a készletek összeállítását is), mosásból, festésből, darabolásból álló egyszerű műveletek;

c) a csomagolás és felosztás megváltoztatása és küldemények összeállítása;

d) egyszerű palackozás, üvegbe, zsákba, ládába, dobozba helyezés, kartonon vagy raklapon való rögzítés stb., valamint minden más egyszerű csomagolási művelet;

e) jelzések, címkék és más hasonló megkülönböztető jelek elhelyezése a termékeken vagy csomagolásukon;

f) termékek egyszerű vegyítése, fajtájukra való tekintet nélkül; cukor vegyítése bármely más anyaggal;

g) termékek alkotórészeinek egyszerű összeszerelése, hogy azok teljes terméket képezzenek;

h) az a)–g) pontban meghatározott két vagy több művelet kombinációja;

i) állatok levágása;

j) a gabonafélék és a rizs hántolása, részleges vagy teljes őrlése, fényezése vagy glazúrozása;

k) a cukor színezését vagy formázását szolgáló műveletek; a cukor részleges vagy teljes őrlése;

l) gyümölcs-, dió- és zöldségfélék hámozása, kimagozása, feltörése és kifejtése.

(2) Minden műveletet, amelyet egy adott terméken az AKCS-államokban vagy az Unióban végeztek el, együttesen kell figyelembe venni annak megállapításakor, hogy a terméken elvégzett megmunkálás vagy feldolgozás az (1) bekezdés értelmében nem kielégítőnek tekintendő-e.

6. cikk

Származási kumuláció

Kumuláció a TOT-tal és az Unióval

1. Az Unióból vagy a TOT-ból származó anyagokat az AKCS-államokból származónak kell tekinteni, amennyiben ott előállított termékekbe építették be azokat. Nem szükséges, hogy az ilyen anyagok kielégítő megmunkáláson vagy feldolgozáson menjenek keresztül, amennyiben keresztülmentek az 5. cikkben említetteken túlmenő megmunkáláson vagy feldolgozáson.

2. Az Unióban vagy a TOT-ban történő megmunkálást és feldolgozást az AKCS-államokban elvégzettnek kell tekinteni, amennyiben az anyagok az AKCS-államokban az 5. cikken említetten túlmutató, későbbi megmunkáláson vagy feldolgozáson mennek keresztül.

3. Annak megállapítására, hogy a termékek a TOT-ból származnak-e, e melléklet rendelkezéseit értelemszerűen kell alkalmazni.

4. A 10. függelékben felsorolt termékek esetében e cikk rendelkezései csak 2015. október 1. után alkalmazandók.

Kumuláció Dél-Afrikával

5. A (6), (7), (8) és (11) bekezdés rendelkezéseire is figyelemmel a Dél-Afrikából származó anyagokat az AKCS-államokból származónak kell tekinteni, amennyiben ott előállított termékekbe építik be, és az 5. cikkben említetteket meghaladó megmunkálásnak vagy feldolgozásnak tették ki azokat. Nem szükséges, hogy az ilyen anyagok kielégítő megmunkáláson vagy feldolgozáson menjenek keresztül.

6. A (5) bekezdés értelmében származó helyzetet elnyert termékek csak abban az esetben tekinthetők az AKCS-államokból származó terméknek, ha az ott hozzáadott érték meghaladja a Dél-Afrikából származó anyagok értékét. Ellenkező esetben az érintett termékeket Dél-Afrikából származónak kell tekinteni. A származás megállapításakor nem kell figyelembe venni a Dél-Afrikából származó azon anyagokat, amelyek kielégítő megmunkáláson vagy feldolgozáson mentek keresztül az AKCS-államokban.

7. Az (5) bekezdésben előírt kumuláció nem vonatkozik a 7. 10. és 11. függelékben felsorolt termékekre.

8. A (5) bekezdésben előírt kumuláció csak akkor alkalmazható a 8. mellékletben felsorolt termékekre, ha eltörölték az e termékekre vonatkozó vámokat a KFE-megállapodás keretében. A Bizottság az Európai Unió Hivatalos Lapjában (C sorozat) kihirdeti azt a napot, amikor teljesültek e bekezdés feltételei.

9. Az (7) és (8) bekezdés sérelme nélkül a Dél-Afrikában elvégzett megmunkálást és feldolgozást az AKCS-államnak minősülő Dél-afrikai Vámunió (South African Customs Union, SACU) valamely másik tagállamában elvégzettnek kell tekinteni, ha az anyagok további megmunkáláson vagy feldolgozáson mennek keresztül a SACU e másik tagállamában.

10. A (7) és (8) bekezdés sérelme nélkül és az AKCS-államok kérelmére a Dél-Afrikában elvégzett megmunkálást és feldolgozást az AKCS-államokban elvégzettnek kell tekinteni, ha az anyagok – valamely regionális gazdasági integrációs megállapodás keretében – további megmunkáláson vagy feldolgozáson mennek keresztül egy AKCS-államban.

11. Az AKCS-államok kérelmeiről az e rendelet 19. cikkének (5) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárásnak megfelelően kell határozni.

12. Az (5) bekezdésben előírt kumulációt csak akkor lehet alkalmazni, ha a felhasznált dél-afrikai anyagok az ebben a mellékletben meghatározottakkal azonos származási szabályok alkalmazásával nyerték el a származó termék helyzetet. Az (9) és (10) bekezdésben előírt kumuláció akkor alkalmazható, ha az ebben a mellékletben foglalt származási szabályokkal azonos származási szabályokat alkalmaznak.

Kumuláció a szomszédos fejlődő országokkal

13. Az AKCS-államok kérelmére valamely, az AKCS-államokon kívüli és összefüggő földrajzi egységhez tartozó szomszédos fejlődő országból származó anyagokat az AKCS-államokból származónak kell tekinteni, ha ott előállított termékbe építik be azokat. Nem szükséges, hogy az ilyen anyagok kielégítő megmunkáláson vagy feldolgozáson menjenek keresztül, feltéve, hogy:

— az AKCS-államban elvégzett megmunkálás vagy feldolgozás meghaladja az 5. cikkben felsorolt műveleteket,

— az AKCS-államok, az Unió és a többi érintett ország megállapodást kötött olyan megfelelő közigazgatási eljárásokról, amelyek biztosítják e bekezdés helyes végrehajtását.

Ez a bekezdés nem vonatkozik a Harmonizált Rendszer 3. vagy 16. árucsoportjába sorolt, tonhalból készült termékekre, sem az 1006 vámtarifaszám alá tartozó rizstermékekre.

Annak megállapítására, hogy a termékek egy szomszédos fejlődő országból származnak-e, e melléklet rendelkezéseit kell alkalmazni.

Az AKCS-államok kérelmeiről az e rendelet 19. cikkének (5) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárásnak megfelelően kell határozni. Az ilyen határozatokban fel kell tüntetni azokat a termékeket, amelyek esetében a kumuláció az ebben a bekezdésben meghatározottak szerint nem megengedhető.

7. cikk

Minősítési egység

(1) E melléklet rendelkezéseinek alkalmazásában a minősítési egység az az adott termék, amelyet a Harmonizált Rendszer nómenklatúrája szerinti besorolás meghatározásakor alapegységnek tekintenek.

Következésképpen:

a) ha egy cikkcsoportból vagy cikkösszeállításból álló terméket a Harmonizált Rendszer feltételei szerint egyetlen vámtarifaszám alá sorolnak be, akkor a termék egésze alkotja a minősítési egységet;

b) ha egy szállítmány a Harmonizált Rendszer ugyanazon vámtarifaszáma besorolt alá több azonos termékből áll, akkor minden egyes terméket külön-külön kell figyelembe venni e melléklet rendelkezéseinek alkalmazásakor.

(2) Amennyiben a Harmonizált Rendszer 5. általános szabálya szerint a csomagolást a termékkel együtt kell besorolni, azt a származás meghatározásánál is figyelembe kell venni.

8. cikk

Tartozékok, pótalkatrészek és szerszámok

Azokat a berendezéssel, a géppel, a készülékkel vagy a járművel együtt szállított tartozékokat, pótalkatrészeket és szerszámokat, amelyek a berendezés szokásos tartozékai és az árban benne foglaltatnak, vagy amelyeket külön nem számláznak le, a szóban forgó berendezéshez, géphez, készülékhez vagy járműhöz tartozónak kell tekinteni.

9. cikk

Készletek

A Harmonizált Rendszer 3. általános szabályában meghatározott készleteket akkor kell származónak tekinteni, ha az azokat alkotó összes termék is származó. Ha azonban egy készlet származó és nem származó termékekből tevődik össze, a készletet teljes egészében származónak kell tekinteni, feltéve, hogy a nem származó termékek értéke nem haladja meg a készlet gyártelepi árának 15 %-át.

10. cikk

Semleges elemek

Annak eldöntéséhez, hogy valamely termék származó termék-e, nem szükséges meghatározni az alábbiak származását, amelyeket előállítása során esetlegesen felhasználtak:

a) energia és fűtőanyag;

b) berendezés és felszerelés;

c) gépek és szerszámok;

d) azok az áruk, amelyek a termék végső összetételébe nem épülnek be, vagy amelyeket nem erre szántak.







III. CÍM

TERÜLETI KÖVETELMÉNYEK

11. cikk

Területi elv

(1) A II. címben a származó helyzet megszerzésével kapcsolatban megállapított feltételeknek – a 6. cikkben előírtak kivételével – megszakítás nélkül az AKCS-államokban kell eleget tenni.

(2) Ha az AKCS-államokból, az Unióból vagy a TOT-ból más országba exportált származó árukat visszaszállítják, azokat – a 6. cikkben előírtak kivételével – nem származónak kell tekinteni, kivéve, ha a vámhatóságok számára kielégítően bizonyítható, hogy:

a) a visszaszállított áruk azonosak a kivitt árukkal; és

b) az adott országban vagy kivitelük során nem mentek keresztül a jó állapotban való megőrzéshez szükségeset meghaladó műveleteken.

12. cikk

Közvetlen szállítás

(1) Az ebben a rendeletben biztosított preferenciális elbánás csak az e melléklet követelményeinek megfelelő olyan termékekre vonatkozik, amelyeket a 6. cikk alkalmazásában közvetlenül szállítanak az AKCS-államok, az Unió, a TOT vagy Dél-Afrika területei között, bármely más terület érintése nélkül. Az egységes szállítmányt képező termékeket azonban át lehet szállítani más területeken, szükség esetén az ilyen területeken történő átrakodással vagy ideiglenes raktározással is, feltéve, hogy az áruk a tranzit- vagy a raktározási ország vámhatóságainak felügyelete alatt maradnak, és nem mennek keresztül más műveleteken, mint a kirakodás, az újbóli berakodás vagy a jó állapotban való megőrzésükre irányuló bármely más művelet.

Származó termékek csővezetéken az AKCS-államok vagy az Unió területén kívüli területen is szállíthatók.

(2) Az (1) bekezdésben meghatározott feltételek teljesítését az importáló ország vámhatóságaihoz benyújtott alábbi okmányokkal kell bizonyítani:

a) egységes fuvarokmány, amely kiterjed az exportáló országból a tranzitországon keresztül történő áthaladásra; vagy

b) a tranzitország vámhatóságai által kiállított igazolás, amely: i. pontos leírást ad a termékekről; ii. megállapítja a termékek kirakodásának és újbóli berakodásának az időpontját, és – ahol az alkalmazható – az igénybe vett hajók vagy egyéb szállítóeszközök nevét; és iii. igazolja, hogy milyen feltételek mellett maradtak a termékek a tranzitországban; vagy

c) ezek hiányában bármely bizonyító erejű okmány.

13. cikk

Kiállítások

(1) Azok a származó termékek, amelyeket valamely AKCS-államból valamely más, a 6. cikkben nem említett országban vagy területen megrendezett kiállításra küldenek, és amelyeket a kiállítást követően az Unióba történő behozatal céljából értékesítenek, a behozatalkor abban az esetben részesülhetnek az e rendelet által biztosított előnyökből, ha a vámhatóságok számára kielégítően bizonyítható, hogy:

a) az exportőr a termékeket az AKCS-államból abba az országba vagy területre szállította, ahol a kiállítást tartották, és azokat ott ki is állította;

b) a termékeket ez az exportőr eladta vagy más módon bocsátotta rendelkezésére egy unióbeli személynek;

c) a termékeket a kiállítás alatt vagy közvetlenül utána szállították el ugyanolyan állapotban, mint ahogy azokat a kiállításra elküldték; és

d) a termékeket a kiállításra történő elszállításuk óta semmilyen más célra sem használták, mint a kiállításon való bemutatásra.

(2) A IV. cím rendelkezéseivel összhangban származási igazolást kell kiadni vagy kiállítani, és azt a szokásos módon be kell nyújtani az importáló ország vámhatóságaihoz. Az igazoláson fel kell tüntetni a kiállítás nevét és címét. Ha szükséges, további okmányszerű igazolás követelhető meg a kiállítás körülményeiről.

(3) Az (1) bekezdést kell alkalmazni minden olyan kereskedelmi, ipari, mezőgazdasági vagy kézműipari kiállításra, vásárra vagy hasonló nyilvános rendezvényre vagy bemutatóra, amelyet nem magáncélra szerveznek üzletekben vagy üzleti helyiségekben külföldi termékek eladása céljából, s amelynek során a termékek vámfelügyelet alatt maradnak.







IV. CÍM

SZÁRMAZÁSI IGAZOLÁS

14. cikk

Általános követelmények

(1) Az AKCS-államokból származó termékek az Unióba történő behozatalkor élvezik az e rendelet által biztosított előnyöket, amennyiben bemutatnak:

a) egy EUR.1 szállítási bizonyítványt, amelynek mintáját a 3. függelék tartalmazza; vagy

b) a 19. cikk (1) bekezdésében meghatározott esetekben az exportőr által a számlán, a szállítólevélen vagy bármely más kereskedelmi okmányon adott nyilatkozatot (a továbbiakban: „számlanyilatkozat”), amely a szóban forgó termékeket azonosítás céljából kellő részletességgel ismerteti. A számlanyilatkozat szövegét a 4. függelék tartalmazza.

(2) Az (1) bekezdés ellenére az e melléklet értelmében származó termékek – a 25. cikkben meghatározott esetekben – az említett bekezdésben említett okmányok bármelyikének benyújtása nélkül is élvezik az e rendelet által biztosított előnyöket.

15. cikk

Az EUR.1 szállítási bizonyítvány kiállítására vonatkozó eljárás

(1) Az EUR.1 szállítási bizonyítványt az exportáló ország vámhatóságai állítják ki az exportőr vagy – az exportőr felelősségére – meghatalmazott képviselője által írásban benyújtott kérelemre.

(2) E célból az exportőr vagy meghatalmazott képviselője kitölti mind az EUR.1 szállítási bizonyítványt, mind a kérelmet, amelyek mintáit a 3. függelék tartalmazza. A formanyomtatványokat e melléklet rendelkezéseivel összhangban kell kitölteni. Kézírással történő kitöltés esetén tintát és nyomtatott betűket kell használni. Az termékek megnevezését az erre szolgáló rovatban úgy kell megadni, hogy üres sorok ne maradjanak. Ha a rovat nincs teljesen kitöltve, a megnevezés utolsó sora alatt vízszintes vonalat kell húzni, az üresen hagyott helyet pedig átlós vonallal kell áthúzni.

(3) Az EUR.1 szállítási bizonyítvány kiállítását kérő exportőrnek az EUR.1 szállítási bizonyítványt kiállító exportáló AKCS-állam vámhatóságainak kérésére bármikor be kell nyújtania minden olyan megfelelő okmányt, amely igazolja a szóban forgó termék származó helyzetét, valamint e melléklet egyéb követelményeinek teljesülését.

(4) Az EUR.1 szállítási bizonyítványt az exportáló AKCS-állam vámhatóságai akkor állítják ki, ha az érintett termékek az AKCS-államokból vagy a 6. cikkben említett egyéb országok vagy területek valamelyikéből származó terméknek tekinthetők, és megfelelnek e melléklet egyéb követelményeinek.

(5) A kiállító vámhatóságok megtesznek minden ahhoz szükséges intézkedést, hogy ellenőrizzék a termékek származó helyzetét és e melléklet egyéb követelményeinek teljesülését. Ennek érdekében jogukban áll bekérni bármilyen bizonyítékot és megvizsgálni az exportőr könyvelését, vagy bármilyen más szükségesnek tartott egyéb ellenőrzést elvégezni. A kiállító vámhatóságok azt is biztosítják, hogy a (2) bekezdésben említett formanyomtatványok helyesen legyenek kitöltve. Különösen ellenőrzik, hogy a termékek megnevezésére szolgáló helyet mindenfajta hamis kiegészítés lehetőségét kizárva töltötték-e ki.

(6) Az EUR.1 szállítási bizonyítvány kiállításának dátumát a bizonyítvány 11. rovatában kell feltüntetni.

(7) Az EUR.1 szállítási bizonyítványt a vámhatóságok akkor állítják ki és bocsátják az exportőr rendelkezésére, amint a tényleges kivitel megtörtént vagy biztosított.

16. cikk

Utólag kiállított EUR.1 szállítási bizonyítvány

(1) A 15. cikk (7) bekezdése ellenére kivételesen kiállítható EUR.1 szállítási bizonyítvány azon termékek kivitelét követően is, amelyekre vonatkozik, ha:

a) a kivitel időpontjában tévedés, nem szándékos mulasztás vagy különleges körülmények miatt nem állították ki; vagy

b) a vámhatóságok számára kielégítően bizonyítható, hogy az EUR.1 szállítási bizonyítványt kiállították, de technikai okok miatt nem fogadták el a behozatalkor.

(2) Az (1) bekezdés végrehajtásának céljából az exportőrnek jeleznie kell kérelmében azon termékek kivitelének helyét és időpontját, amelyekre az EUR.1 szállítási bizonyítvány vonatkozik, és meg kell jelölnie kérelmének okait.

(3) A vámhatóságok az EUR.1 szállítási bizonyítványt utólag csak annak ellenőrzése után állíthatják ki, hogy az exportőr által a kérelemben megadott adatok megegyeznek a megfelelő dokumentumokkal.

(4) Az utólag kiállított EUR.1 szállítási bizonyítványt az alábbi bejegyzéssel kell érvényesíteni:

„ISSUED RETROSPECTIVELY”

(5) A (4) bekezdésben említett bejegyzést az EUR.1 szállítási bizonyítvány 7. rovatába kell bejegyezni.

17. cikk

Az EUR.1 szállítási bizonyítvány másodlatának kiállítása

(1) Az EUR.1 szállítási bizonyítvány ellopása, elvesztése vagy megsemmisülése esetén az exportőr az azt kiállító vámhatóságoktól kérelmezheti, hogy a birtokukban lévő kiviteli okmányok alapján másodlatot állítsanak ki.

(2) Az ily módon kiállított másodpéldányt az alábbi bejegyzéssel kell érvényesíteni:

„DUPLICATE”

(3) A (2) bekezdésben említett bejegyzést az EUR.1 szállítási bizonyítvány másodlatának 7. rovatába kell bejegyezni.

(4) A másodlat, amelyen szerepelnie kell az eredeti EUR.1 szállítási bizonyítvány kiállítási időpontjának is, attól a naptól kezdve érvényes.

18. cikk

EUR.1 szállítási bizonyítvány kiállítása korábban kiadott vagy kiállított származási igazolás alapján

Ha a származó termékeket valamely AKCS-államban vagy az Unióba vámhivatali ellenőrzés alá vonják, lehetőség van arra, hogy minden vagy néhány ilyen termék AKCS-államokon vagy az Unión belül máshová történő továbbítása céljából az eredeti származási igazolást egy vagy több EUR.1 szállítási bizonyítvánnyal helyettesítsék. A helyettesítő EUR.1 szállítási bizonyítványt vagy bizonyítványokat az a vámhivatal állítja ki, amelynek ellenőrzése alá helyezték a termékeket.

19. cikk

Számlanyilatkozat kiállításának feltételei

(1) A 14. cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett számlanyilatkozatot kiállíthatja:

a) a 20. cikk értelmében elfogadott exportőr, vagy

b) bármely exportőr, bármilyen egy vagy több csomagból álló, származó termékeket tartalmazó szállítmányra vonatkozóan, amennyiben annak összértéke nem haladja meg a 6 000 EUR-t.

(2) Számlanyilatkozat akkor állítható ki, ha a szóban forgó termékek az AKCS-államokból vagy a 6. cikkben említett egyéb országok vagy területek valamelyikéből származó termékeknek tekinthetők, és megfelelnek e melléklet egyéb követelményeinek.

(3) A számlanyilatkozatot kiállító exportőrnek mindig készen kell állnia arra, hogy az exportáló ország vámhatóságainak kérésére bemutassa az érintett termékek származó helyzetét, valamint az e melléklet egyéb követelményeinek teljesítését igazoló megfelelő okmányokat.

(4) Az exportőr a számlanyilatkozatot – amelynek szövegét A 4. függelék tartalmazza – a számlára, a szállítólevélre vagy más kereskedelmi okmányra rágépelve, rábélyegezve vagy rányomtatva, az említett mellékletben meghatározott nyelvi változatok valamelyikének felhasználásával és az exportáló ország hazai jogszabályainak megfelelően állítja ki. Ha a nyilatkozatot kézírással töltik ki, tintát és nyomtatott betűket kell használni.

(5) A számlanyilatkozaton szerepelnie kell az exportőr eredeti, kézzel írt aláírásának. A 20. cikk értelmében elfogadott exportőrnek azonban nem kell aláírnia ilyen nyilatkozatokat, amennyiben az exportáló ország vámhatóságai felé írásban teljes felelősséget vállal minden olyan számlanyilatkozatért, amelyen személye ugyanúgy azonosítható, mintha a nyilatkozatot kézzel aláírta volna.

(6) A számlanyilatkozatot az exportőr kiállíthatja az érintett termékek kivitelekor vagy azt követően is, azzal a feltétellel, hogy azt a termékek behozatalát követően legkésőbb két éven belül bemutatja az importáló országban.

20. cikk

Elfogadott exportőr

(1) Az exportáló ország vámhatóságai engedélyezhetik bármely exportőrnek, aki gyakran szállít e rendelet hatálya alá tartozó termékeket, hogy az érintett termékek értékétől függetlenül számlanyilatkozatot tegyen. Az ilyen engedélyt kérő exportőrnek a vámhatóságok megelégedésére meg kell adnia minden olyan garanciát, amely szükséges a termékek származó helyzetének, valamint e melléklet egyéb követelményei teljesítésének igazolásához.

(2) Az exportáló ország vámhatóságai az általuk megfelelőnek ítélt feltételekkel adhatják meg az elfogadott exportőr státuszt.

(3) Az exportáló ország vámhatóságai az elfogadott exportőrnek vámengedélyszámot adnak, amelyet fel kell tüntetni a számlanyilatkozaton.

(4) Az exportáló ország vámhatóságai ellenőrzik, hogy az elfogadott exportőr hogyan használja fel az engedélyt.

(5) Az exportáló ország vámhatóságai bármikor visszavonhatják a felhatalmazást. Ezt megteszi, ha az elfogadott exportőr már nem nyújt az (1) bekezdésben említett garanciát, nem teljesíti a (2) bekezdésben említett feltételeket, vagy bármi más módon szabálytalanul használja fel az engedélyt.

21. cikk

A származási igazolás érvényessége

(1) A származási igazolás az exportáló országban történt kiállítása napjától számított tíz hónapig érvényes, és ezen időtartamon belül be kell mutatni az importáló ország vámhatóságainak.

(2) Az importáló ország vámhatóságainak az (1) bekezdésben megállapított benyújtási határidő után a bemutatott származási igazolást akkor lehet elfogadni a preferenciális elbánás alkalmazásának céljából, ha az okmányoknak a megállapított végső határidőre történő bemutatása rendkívüli körülmények miatt hiúsult meg.

(3) A késedelmes benyújtás más eseteiben az importáló ország vámhatóságai akkor fogadhatják el a származási igazolást, ha a termékeket az említett végső határidő előtt bemutatták.

22. cikk

Árutovábbítási eljárás

Amikor beléptetik a termékeket valamely, a származási országuktól eltérő AKCS-államba, további négy hónapos érvényességi időszak kezdődik azon a napon, amikor az tranzitország vámhatóságai a következő bejegyzést írják az EUR.1 szállítási bizonyítvány 7. rovatába:

— az „árutovábbítás” szó,

— a tranzitország neve,

— azon hivatalos bélyegző, amelynek mintáját már a Bizottság rendelkezésére bocsátották a 31. cikkel összhangban,

— a bejegyzések dátuma.

23. cikk

A származási igazolás benyújtása

A származási igazolásokat az importáló ország vámhatóságaihoz kell benyújtani az abban az országban alkalmazandó eljárásnak megfelelően. Az importáló ország hatóságai megkövetelhetik a származási igazolás lefordítását, és azt is, hogy a behozatali nyilatkozathoz az importőr mellékeljen egy nyilatkozatot, amelyben kijelenti, hogy a termékek megfelelnek az e rendelet végrehajtásához szükséges feltételeknek.

24. cikk

Behozatal részletekben

Amennyiben az importőr kérésére és az importáló ország vámhatóságai által meghatározott feltételek mellett a Harmonizált Rendszer 2(a) általános szabálya értelmében a XVI. és XVII. áruosztályba vagy a 7308 és a 9406 vámtarifaszám alá tartozó szétszerelt vagy össze nem állított termékeket részletekben hoznak be, az első részlet behozatalakor kell ezekre a termékekre egyetlen származási igazolást benyújtani a vámhatóságoknak.

25. cikk

Kivételek a származási igazolás alól

(1) Magánszemélytől magánszemélynek kiscsomagként küldött vagy az utasok személyes poggyászának részét képező termékeket a származásra vonatkozó hivatalos igazolás benyújtásának megkövetelése nélkül származó terméknek kell tekinteni, feltéve, hogy az ilyen termékeket nem kereskedelmi forgalomban hozzák be, és nyilatkoznak, miszerint e melléklet feltételei teljesülnek, továbbá nem fér kétség e nyilatkozat a valódiságához. Postán küldött termékek esetében ez a nyilatkozat a CN22/CN23 jelű vámáru-nyilatkozaton, vagy az ezen okmányhoz mellékelt papírlapon tehető meg.

(2) Az esetenkénti és kizárólag a címzett vagy az utas, vagy családjuk személyes használatára szánt termékek behozatala nem tekintendő kereskedelmi behozatalnak, ha a termékek jellegéből és mennyiségéből nyilvánvaló, hogy nem szolgálnak kereskedelmi célokat.

(3) A fentieken túlmenően e termékek összértéke kis csomagok esetében nem haladhatja meg az 500 EUR-t, az utasok személyes poggyászának részét képező termékek esetében pedig az 1 200 EUR-t.

26. cikk

Kumulációs célú tájékoztatási eljárás

(1) Amennyiben a 2. cikk (2) bekezdését és a 6. cikk (1) bekezdését alkalmazzák, a többi AKCS-államból, az Unióból vagy a TOT-ból származó anyagok e melléklet meghatározása szerinti származó helyzetének igazolását az EUR.1 szállítási bizonyítványon vagy szállítói nyilatkozaton kell megadni, amelynek mintája az 5A. függelékben található, és amelyet az exportőr ad ki az anyag származása szerinti államban vagy TOT-ban.

(2) Amennyiben a 2. cikk (2) bekezdését, illetve a 6. cikk (2) és (9) bekezdését alkalmazzák, a többi AKCS-államban, az Unióban, a TOT-ban vagy Dél-Afrikában elvégzett megmunkálást és feldolgozást a szállítói nyilatkozatban kell megadni, amelynek mintája a 5B. függelékben található, és amelyet az exportőr ad ki az anyag származása szerinti államban vagy TOT-ban.

(3) Külön szállítói nyilatkozatot kell adni az anyag minden egyes szállítmányára vonatkozóan az adott szállításra vonatkozó kereskedelmi számlán, a számla mellékletében vagy a szállítási listán, illetve a szállítmánnyal kapcsolatos egyéb olyan kereskedelmi okmányon, amely kellő részletességgel írja le az érintett anyagokat ahhoz, hogy azonosíthatók legyenek.

(4) A szállítói nyilatkozat előre nyomtatott formanyomtatványon is kiállítható.

(5) A szállítói nyilatkozatokat kézírással kell aláírni. Ha azonban a számlát és a szállítói nyilatkozatot elektronikus adatfeldolgozási módszerek segítségével készítik el, a szállítói nyilatkozatot nem szükséges kézírással aláírni, feltéve, hogy a szállító cég felelős tisztségviselője azonosítható a szállítói nyilatkozat kiállításának helye szerinti állam vámhatóságainak megelégedésére. Az említett hatóságok feltételeket állapíthatnak meg e bekezdés végrehajtásához.

(6) A szállítói nyilatkozatokat az exportáló AKCS-államban az EUR.1 szállítási bizonyítvány kiállítására felkért illetékes vámhivatalhoz kell benyújtani.

27. cikk

Alátámasztó okmányok

A 15. cikk (3) bekezdésében és a 19. cikk (3) bekezdésében említett, annak bizonyítására szolgáló okmányok, hogy az EUR.1 szállítási bizonyítvánnyal vagy számlanyilatkozattal kísért termékek valamely AKCS-államból vagy a 6. cikkben említett egyéb országok vagy területek valamelyikéből származó termékeknek tekinthetők, és megfelelnek e melléklet egyéb követelményeinek, többek között a következőkből állhatnak:

a) közvetlen bizonyíték az exportőr vagy a szállító által az érintett áruk előállítása érdekében végrehajtott eljárásokról, amelyet például az exportőr vagy a szállító számlái vagy belső könyvelése tartalmaz;

b) a felhasznált anyagok származó helyzetét bizonyító okmányok, amelyeket valamely AKCS-államban vagy a 6. cikkben említett egyéb országok vagy területek valamelyikében adtak ki vagy állítottak ki, ahol ezeket az okmányokat a hazai jogszabályoknak megfelelően használják fel;

c) az anyagoknak az AKCS-államokban, az Unióban vagy a TOT-ban történő megmunkálását vagy feldolgozását bizonyító okmányok, amelyeket az Unióban vagy valamely olyan AKCS-államban vagy TOT-ban adtak vagy állítottak ki, ahol ezeket az okmányokat a hazai jogszabályoknak megfelelően használják fel;

d) EUR.1 szállítási bizonyítványok vagy számlanyilatkozatok, amelyek a felhasznált anyagok származó helyzetét bizonyítják, és amelyeket az AKCS-államokban vagy a 6. cikkben említett egyéb országok vagy területek valamelyikében e melléklettel összhangban adtak vagy állítottak ki.

28. cikk

A származási igazolás és az alátámasztó okmányok megőrzése

(1) Az EUR.1 szállítási bizonyítvány kiállítását kérő exportőr legalább három évig megőrzi a 15. cikk (3) bekezdésében említett okmányokat.

(2) A számlanyilatkozatot kiállító exportőr legalább három évig megőrzi a számlanyilatkozat egy példányát, valamint a 19. cikk (3) bekezdésében említett okmányokat.

(3) Az exportáló ország vámhatóságai, amelyek az EUR.1 szállítási bizonyítványt állítják ki, legalább három évig megőrzik a 15. cikk (2) bekezdésében említett kérelmet.

(4) Az importáló ország vámhatóságai legalább három évig megőrzik a hozzájuk benyújtott EUR.1 szállítási bizonyítványokat és számlanyilatkozatokat.

29. cikk

Ellentmondások és alaki hibák

(1) A származási igazoláson szereplő nyilatkozat és a termékek behozatalához szükséges vámalakiságok elvégzése céljából a vámhivatalhoz benyújtott okmányokon tett nyilatkozat közötti kisebb ellentmondások felfedezése nem teszi a származási igazolást eleve semmissé, ha hitelt érdemlően megállapítást nyer, hogy az okmány megfelel a bemutatott termékeknek.

(2) A nyilvánvaló alaki hibák, mint például a származási igazoláson előforduló gépelési hibák, nem eredményezhetik ezen okmányok visszautasítását, amennyiben ezek a hibák nem olyan jellegűek, hogy kétségessé tennék az okmányban megadott adatok helyességét.

30. cikk

Euróban kifejezett összegek

(1) A 19. cikk (1) bekezdésének b) pontjának és a 25. cikk (3) bekezdésének olyan esetekben történő alkalmazásakor, amikor a termékeket az eurótól eltérő pénznemben számlázzák, az AKCS-államok, a tagállamok és a 6. cikkben említett egyéb országok és területek nemzeti valutájában megadott, az euróban kifejezett összegekkel egyenértékű összegeket az érintett országok mindegyike évente határozza meg.

(2) Egy szállítmány a 19. cikk (1) bekezdése b) pontjának vagy a 25. cikk (3) bekezdésének rendelkezései szerinti kedvezményben a kiállított számla pénzneme alapján részesülhet, az érintett ország által meghatározott összegnek megfelelően.

(3) A bármely adott nemzeti pénznemben felhasználandó összegek megegyeznek az október első munkanapján az euróban kifejezett összegek ilyen valutában számított értékével. Az összegeket október 15-ig kell a Bizottsággal közölni, és azok a következő év január 1-jétől alkalmazandók. A vonatkozó összegekről a Bizottság az összes érintett országot tájékoztatja.

(4) Az adott ország fel- vagy lefelé kerekítheti az euróban kifejezett összegnek a nemzeti valutájára történő átváltásából származó összeget. A kerekített összeg legfeljebb 5 %-kal térhet el az átszámítással kapott összegtől. Az egyes országok változtatás nélkül is megtarthatják az euróban kifejezett összeg nemzeti pénznemben kifejezett egyenértékét, amennyiben – a (3) bekezdésben előírt éves kiigazítás időpontjában – ennek az összegnek az átváltása a kerekítések előtt legfeljebb 15 %-os növekedést eredményez a nemzeti pénznemben kifejezett egyenértékhez képest. A nemzeti pénznemben kifejezett egyenérték változtatás nélkül is megtartható, ha az átváltás csökkenést eredményezne az egyenértékhez képest.

(5) Az euróban kifejezett összegeket a Bizottság felülvizsgálhatja. E felülvizsgálat végrehajtásakor a Bizottság figyelembe veszi, hogy kívánatos-e az érintett értékhatárok reálértéken történő fenntartása. E célból dönthet úgy, hogy módosítja az euróban kifejezett összegeket.







V. CÍM

AZ IGAZGATÁSI EGYÜTTMŰKÖDÉS SZABÁLYOZÁSA

31. cikk

Kölcsönös segítségnyújtás

(1) Az AKCS-államok megküldik a Bizottságnak az általuk használt bélyegzők mintáit az EUR.1 szállítási bizonyítványok kiállítása és az EUR.1 szállítási bizonyítványok és számlanyilatkozatok utólagos ellenőrzésének elvégzése tekintetében illetékes vámhatóságaik címével együtt.

EUR.1 szállítási bizonyítványokat és számlanyilatkozatokat attól a naptól fogadnak el a preferenciális elbánás alkalmazása céljából, amikor a Bizottság kézhez kapta a fenti információkat.

Ezeket az információkat a Bizottság megküldi a tagállamok vámhatóságainak.

(2) E melléklet megfelelő alkalmazásának biztosítása végett az Unió, a TOT és az AKCS-államok az illetékes vámigazgatási szerveken keresztül segítik egymást az EUR.1 szállítási bizonyítványok, számlanyilatkozatok vagy szállítói nyilatkozatok hitelességének és az ezen okmányokban megadott információk helyességének ellenőrzésében.

A megkeresett hatóságok átadják az azokkal a feltételekkel kapcsolatos lényeges információkat, amelyek alapján a terméket előállították, feltüntetve különösen azokat a feltételeket, amelyek mellett betartották a származási szabályokat a különböző érintett AKCS-államokban, tagállamokban vagy TOT-ban.

32. cikk

A származási igazolások ellenőrzése

(1) A származási igazolás utólagos ellenőrzését szúrópróbaszerűen vagy akkor kell elvégezni, ha az importáló ország vámhatóságainak alapos oka van kételkedni az okmányok hitelességében, a szóban forgó termékek származó helyzetében vagy a melléklet egyéb követelményeinek teljesülésében.

(2) Az (1) bekezdés végrehajtása céljából az importáló ország vámhatóságai visszaküldik az exportáló ország vámhatóságainak az EUR.1 szállítási bizonyítványt és – ha benyújtották – a számlát, továbbá a számlanyilatkozatot vagy ezen okmányok másolatát, szükség szerint megadva az ellenőrzés iránti kérelem indokait. Az ellenőrzés iránti kérelem alátámasztására továbbítani kell minden olyan okmányt és információt, amely arra utal, hogy a származási igazoláson megadott adatok helytelenek.

(3) Az ellenőrzést az exportáló ország vámhatóságai hajtják végre. E célból jogukban áll, hogy bekérjenek bármilyen bizonyítékot és megvizsgálják az exportőr könyvelését, vagy bármilyen egyéb szükségesnek tartott ellenőrzést elvégezzenek.

(4) Ha az importáló ország vámhatóságai úgy határoznak, hogy a vizsgálat eredményének beérkezéséig felfüggesztik a szóban forgó termékekre vonatkozóan a preferenciális elbánás megadását, az importőrnek felajánlják a termékek kiadását a szükségesnek ítélt óvintézkedések mellett.

(5) Az ellenőrzést kérő vámhatóságot haladéktalanul tájékoztatni kell a vizsgálat eredményéről. Ezen eredményeknek egyértelműen jelezniük kell, hogy az okmányok valódiak-e, és hogy a szóban forgó termékek az AKCS-államokból vagy a 6. cikkben említett egyéb országok vagy területek valamelyikéből származó termékeknek tekinthetők-e, és teljesítik-e a melléklet egyéb követelményeit.

(6) Ha megalapozott kétség esetén nem érkezik válasz az ellenőrzésre vonatkozó megkereséstől számított tíz hónapon belül, vagy ha a válasz nem tartalmaz elegendő információt a szóban forgó okmány valódiságának vagy a termékek tényleges származásának megállapításához, a megkereső vámhatóságok – a rendkívüli körülmények esetétől eltekintve – megtagadják a preferenciális elbánás igénybevételének jogosultságát.

(7) Amennyiben az ellenőrzési eljárás vagy bármely más rendelkezésre álló információ az e mellékletben foglalt rendelkezések megsértését jelzi, az ilyen jogsértés azonosítása és megelőzése érdekében kellő sürgősséggel gondoskodni kell a megfelelő vizsgálatok lefolytatásáról.

33. cikk

A szállítói nyilatkozatok ellenőrzése

(1) A szállítói nyilatkozatok ellenőrzése szúrópróbaszerűen vagy akkor végezhető el, amikor az importáló állam vámhatóságainak alapos okuk van kétségbe vonni az okmány valódiságát vagy az adott anyagok valódi származásával kapcsolatos információ pontosságát vagy teljességét.

(2) Azok a vámhatóságok, amelyekhez a szállítói nyilatkozatot benyújtják, felkérhetik a nyilatkozat kiállításának helye szerinti állam vámhatóságait, hogy állítsanak ki egy olyan adatlapot, amelynek mintája a 6. függelékben található. Azok a vámhatóságok, amelyekhez a szállítói nyilatkozatot benyújtják, felkérhetik az exportőrt is, hogy mutassa be a nyilatkozat kiállításának helye szerinti állam vámhatóságai által kiállított adatlapot.

Az adatlap másolatát a kiállító hivatal legalább három évig megőrzi.

(3) A kérelmező vámhatóságot a lehető leghamarabb tájékoztatni kell az ellenőrzés eredményeiről. Az eredményeknek kifejezetten jelezniük kell, hogy helytálló-e az anyagok helyzetével kapcsolatos nyilatkozat.

(4) Az ellenőrzés céljából a szállítóknak legalább három évig meg kell őrizniük a nyilatkozatot tartalmazó okmány másolatát az anyagok valódi helyzetével kapcsolatos minden szükséges bizonyítékkal együtt.

(5) A szállítói nyilatkozat kiállításának helye szerinti állam vámhatóságai jogosultak bekérni minden olyan bizonyítékot vagy elvégezni minden olyan ellenőrzést, amelyet indokoltnak tartanak a szállítói nyilatkozat helyességének ellenőrzése érdekében.

(6) Semmisnek kell tekinteni a helytelen szállítói nyilatkozat alapján kibocsátott vagy kiállított EUR.1 szállítási bizonyítvány vagy számlanyilatkozatot.

34. cikk

Szankciók

Szankcióval sújtandó minden olyan személy, aki a termékekre vonatkozó preferenciális elbánás igénybevétele céljából helytelen adatokat tartalmazó okmányt állít vagy állíttat ki.

35. cikk

Vámszabad területek

(1) Minden szükséges lépést meg kell tenni annak biztosítására, hogy a származási igazolás vagy szállítói nyilatkozat fedezete mellett szállított, a szállítás során területükön levő vámszabad területet igénybe vevő termékeket ne helyettesítsék más termékekkel, és azok ne menjenek keresztül más kezeléseken, mint az állapotuk romlásának megelőzését célzó szokásos műveleteken.

(2) Az (1) bekezdéstől eltérve, ha származó termékeket származási igazolás fedezete mellett vámszabad területre importálnak és azok kezelésen vagy feldolgozáson mennek keresztül, az illetékes hatóságok az exportőr kérelmére új EUR.1 szállítási bizonyítványt állítanak ki, amennyiben a kezelés vagy feldolgozás e melléklet rendelkezéseivel összhangban történik.

36. cikk

Eltérések

(1) A Bizottság saját kezdeményezésére vagy valamelyik kedvezményezett ország kérésére adott válaszként átmeneti eltérést adhat az ebben a mellékletben foglalt rendelkezések alól valamelyik kedvezményezett országnak, amennyiben:

a) a kedvezményezett országot belső vagy külső tényezők átmenetileg megakadályozzák abban, hogy az e mellékletben foglalt származási helyzet elnyerésére vonatkozó szabályoknak megfeleljen, holott korábban megfelelt ezeknek; vagy

b) a kedvezményezett ország időt kér arra, hogy az e mellékletben foglalt származási helyzet elnyerésére vonatkozó szabályoknak meg tudjon felelni.

(2) Az ilyen átmeneti eltérésnek az eltérést indokoló belső vagy külső tényezők hatásának időtartamára kell korlátozódnia, vagy arra az időtartamra, amelyre a kedvezményezett országnak szüksége van ahhoz, hogy meg tudjon felelni a szabályoknak.

(3) Az eltérésre vonatkozó kérelmet írásban kell benyújtani a Bizottsághoz. A kérelemben fel kell tüntetni az (1) bekezdésben említett, az eltérést indokoló tényezőket, és ezeket alá kell támasztani a megfelelő dokumentumokkal.

(4) Az e cikk szerinti intézkedéseket az e rendelet 19. cikkének (5) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.

Az Unió pozitívan válaszol az AKCS-államok olyan kérelmeire amelyek e cikk értelmében kellően indokoltak, és amelyek nem okozhatnak súlyos kárt valamely meglévő uniós gazdasági ágazatnak.







VI. CÍM

CEUTA ÉS MELILLA

37. cikk

Különleges feltételek

(1) Az ebben a mellékletben használt „Unió” kifejezés nem terjed ki Ceutára és Melillára. Az „Unióból származó termékek” kifejezés nem terjed ki a Ceutából és Melillából származó termékekre.

(2) E melléklet rendelkezéseit értelemszerűen kell alkalmazni annak meghatározására, hogy a termékek AKCS-államokból származónak tekinthetők-e a Ceutába és Melillába történő behozatalkor.

(3) Amennyiben a Ceutában, Melillában vagy az Unióban teljes egészében létrejött vagy előállított termékek megmunkáláson vagy feldolgozáson mennek keresztül az AKCS-államokban, teljes egészében az AKCS-államokban létrejöttnek vagy előállítottnak számítanak.

(4) A Ceutában, Melillában vagy az Unióban történő megmunkálás és feldolgozás az AKCS-államokban elvégzettnek számít, amennyiben az anyagok az AKCS-államokban további megmunkáláson vagy feldolgozáson mennek keresztül.

(5) Az e cikk (3) és (4) bekezdésének végrehajtása céljából az 5. cikkben felsorolt nem kielégítő műveletek nem tekinthetők megmunkálásnak vagy feldolgozásnak.

(6) Ceutát és Melillát egyetlen területnek kell tekinteni.







VII. CÍM

ZÁRÓ RENDELKEZÉS

38. cikk

Függelékek

E melléklet függelékei annak szerves részét képezik.









1. függelék

Bevezető megjegyzések a 2. függelékben foglalt listához

1. megjegyzés:

A lista minden termék vonatkozásában felsorolja azokat a szükséges feltételeket, amelyek alapján a termékek az e melléklet 4. cikke értelmében kielégítően megmunkáltnak vagy feldolgozottnak tekinthetők.

2. megjegyzés:

1. A lista első két oszlopa az előállított terméket írja le. Az első oszlop megadja a Harmonizált Rendszerben használt vámtarifa- vagy árucsoportszámot, a második oszlop pedig leírja a rendszerben az adott vámtarifaszámhoz vagy árucsoporthoz tartozó árukat. Az első két oszlopban szereplő minden egyes tételre meg van határozva egy szabály a 3. vagy a 4. oszlopban. Amennyiben néhány esetben az első oszlop tételét egy „ex” előzi meg, ez azt jelenti, hogy a 3. vagy 4. oszlopban szereplő szabály csak a vámtarifaszámnak a 2. oszlopban leírt részére vonatkozik.

2. Amennyiben az 1. oszlopban több vámtarifaszám összevontan vagy egy árucsoport száma szerepel, és ezért a 2. oszlopban a termékek leírására általános kifejezések vannak megadva, a 3. vagy 4. oszlop azonos sorában szereplő szabály mindazon termékekre vonatkozik, amelyek a Harmonizált Rendszer szerint az adott árucsoport vámtarifaszámai vagy az 1. oszlopban összevont vámtarifaszámok valamelyike alá tartoznak.

3. Ha a listán az egy vámtarifaszámon belüli különböző termékekre különböző szabályok vonatkoznak, minden egyes bekezdés tartalmazza a vámtarifaszám azon részének leírását, amelyre a 3. vagy a 4. oszlop azonos sorában szereplő szabály vonatkozik.

4. Amennyiben az első két oszlopban szereplő tételre mind a 3., mind a 4. oszlop meghatároz egy szabályt, az exportőr választhat, hogy a 3. vagy a 4. oszlopban ismertetett szabályt alkalmazza. Ha a 4. oszlopban nem szerepel származási szabály, akkor a 3. oszlopban ismertetett szabályt kell alkalmazni.

3. megjegyzés:

1. Az e melléklet 4. cikkének a származó helyzetet elnyert, más termékek előállításához felhasznált termékekre vonatkozó rendelkezései attól függetlenül érvényesek, hogy a származó helyzetet abban a gyárban nyerték el, ahol a termékeket felhasználták vagy az Unióban vagy az AKCS-államokban lévő más gyárban. Példa: Az ex 72 24 vámtarifaszám alá tartozó „kovácsolással durván alakított egyéb acélötvözet”-ből készült, a 8407 vámtarifaszám alá tartozó motor, amelyre a szabály kimondja, hogy a beépíthető nem származó anyagok értéke nem haladhatja meg a gyártelepi ár 40 %-át. Ha ezt a kovácsolást az Unióban végezték el nem származó öntvényből, akkor a kovácsolt termék már megszerezte a származó helyzetet a lista ex 72 24 vámtarifaszámára vonatkozó szabály értelmében. A motor értékkalkulációjában a kovácsolás ekkor származónak számít függetlenül attól, hogy ugyanabban a gyárban vagy az Unióba egy másik gyárban állították-e elő. A nem származó öntvény értékét így nem veszik figyelembe, amikor összeadják a felhasznált nem származó anyagok értékét.

2. A listán szereplő szabály a megkövetelt minimális mennyiségű megmunkálást vagy feldolgozást jelenti, több megmunkálás vagy feldolgozás elvégzése szintén a származó helyzet megszerzését eredményezi; viszont kevesebb megmunkálás vagy feldolgozás elvégzése nem eredményezhet származó helyzetet. Így, ha a szabály meghatározza, hogy az előállítás adott szintjén felhasználható nem származó anyag, akkor ilyen anyag felhasználása az előállítás korábbi szakaszában van megengedve, későbbi szakaszban viszont már nem.

3. A 3.2. megjegyzés sérelme nélkül, ha egy szabály kimondja, hogy „bármely vámtarifaszám alá tartozó anyag”-ot fel lehet használni, a termékkel azonos vámtarifaszám alá tartozó anyagot is fel lehet használni, figyelemmel azonban azon különleges korlátozásokra is, amelyeket szintén tartalmazhat a szabály. Az „előállítás bármely vámtarifaszám alá tartozó anyagból, a … vámtarifaszám alá tartozó egyéb anyagokat is beleértve” kifejezés azonban azt jelenti, hogy csak olyan – a termékkel azonos vámtarifaszám alá tartozó – anyagokat lehet felhasználni, amelyek eltérnek a lista 2. oszlopában megadott termék leírásától.

4. Ha a lista valamely szabálya meghatározza, hogy egy terméket egynél több anyagból is elő lehet állítani, az azt jelenti, hogy az anyagok bármelyike vagy több ilyen anyag is felhasználható. Ez nem jelenti azt, hogy mindegyiket fel kell használni. Példa: Az 5208 –5212 vámtarifaszám alá tartozó szövetre vonatkozó szabály meghatározza, hogy felhasználhatók természetes szálak, az egyéb anyagok között pedig vegyi anyagok is. Ez nem jelenti azt, hogy mindkettőt fel is kell használni; lehet az egyiket vagy a másikat vagy mindkettőt.

5. Ha a lista valamely szabálya meghatározza, hogy egy terméket egy adott anyagból kell előállítani, a feltétel nem tiltja más olyan anyagok felhasználását, amelyek jellegüknél fogva nem felelhetnek meg a szabálynak. (Lásd még az alábbi 6.3. megjegyzést a textíliákkal kapcsolatban.). Példa: A 1904 vámtarifaszám alá tartozó elkészített élelmiszerre vonatkozó szabály, amely kifejezetten kizárja a gabonafélék és származékaik felhasználását, nem tiltja ásványi sók, vegyi anyagok és egyéb olyan adalékanyagok használatát, amelyeket nem gabonafélékből állítanak elő. Ez azonban nem vonatkozik azokra termékekre, amelyek – bár nem állíthatók elő a listán szereplő adott anyagból – az előállítás korábbi szakaszában gyárthatók ugyanolyan jellegű anyagból. Példa: Az ex 62 árucsoportba tartozó, nem szőtt anyagokból készült ruházati cikkek esetében, ha e cikkekre vonatkozóan csupán nem származó fonal felhasználása megengedett, nem lehet nem szőtt szövetből kiindulni, még akkor sem, ha a nem szőtt szövetet általában nem is lehet fonalból elkészíteni. Ilyen esetekben a kiinduló anyag általában a fonal előtti fázis – azaz a szál fázis lesz.

6. Ha a lista valamely szabályában két vagy több százalékértéket is megadnak a felhasználható nem származó anyagok legmagasabb értékére, akkor ezeket a százalékértékeket nem lehet összeadni. Más szóval, a felhasznált nem származó anyagok legmagasabb értéke sohasem haladhatja meg a megadott legmagasabb százalékértéket. Nem lehet továbbá túllépni az egyes adott anyagokra vonatkozó százalékos arányokat sem.

4. megjegyzés:

1. A listán használt „természetes szálak” kifejezés a mesterséges és szintetikus szálakon kívüli egyéb szálakra vonatkozik. A fonást megelőző fázisokra korlátozódik, beleértve a hulladékot is, és amennyiben másként nem határozzák meg, tartalmazza a kártolt, fésült, vagy másként feldolgozott, de nem fonott szálakat is.

2. A „természetes szálak” kifejezés magában foglalja a 0503 vámtarifaszám alá tartozó lószőrt, az 5002 és 5003 vámtarifaszám alá tartozó selymet, valamint az 5101 -5105 vámtarifaszám alá tartozó gyapjúszálakat, a finom vagy durva állati szőröket, az 5201 –5203 vámtarifaszám alá tartozó pamutszálakat és az 5301 –5305 vámtarifaszám alá tartozó más növényi szálakat is.

3. A listán használt „textilpép”, „vegyi anyagok” és „papíripari rostanyagok” kifejezések a mesterséges, szintetikus vagy papírszálak vagy -fonalak előállítására felhasználható, az 50–63. árucsoportokba be nem sorolható anyagok leírására szolgálnak.

4. A listán használt „műszál” kifejezés az 5501 –5507 vámtarifaszám alá tartozó szintetikus vagy mesterséges fonókábel, vágott szál vagy hulladék megjelölésére szolgál.

5. megjegyzés:

1. Ha a lista egy adott termékével kapcsolatban erre a megjegyzésre történik hivatkozás, a 3. oszlopban meghatározott feltételek nem vonatkoznak az ezen termék előállítása során felhasznált textil alapanyagokra, amelyek együttesen a felhasznált textil alapanyag teljes tömegének legfeljebb 10 %-át teszik ki. (Lásd még az alábbi 5.3. és 5.4. megjegyzést is.)

2. Az 5.1. megjegyzésben említett tűréshatárt azonban csak a kevert összetételű, két vagy több textil alapanyagból készült termékekre lehet alkalmazni. A textil alapanyagok a következők: — selyem, — gyapjú, — durva állati szőr, — finom állati szőr — lószőr, — pamut, — papíripari rostanyag és papír, — len, — kender, — juta és egyéb textilipari rost szál, — szizál és az Agave nembe tartozó egyéb textilipari szál, — kókusz, manilakender, rami és egyéb növényi textil szál, — szintetikus végtelen szál, — mesterséges végtelen szál, — áramvezető végtelen szál, — szintetikus polipropilén vágott szál, — szintetikus poliészter vágott szál, — szintetikus poliamid vágott szál, — szintetikus poliakrilnitril vágott szál, — szintetikus poliimid vágott szál, — szintetikus politetrafluoretilén vágott szál, — szintetikus polifenilén-szulfid vágott szál, — szintetikus polivinil-klorid vágott szál, — egyéb szintetikus vágott szál, — mesterséges viszkóza vágott szál, — egyéb mesterséges vágott szál, — rugalmas poliéter szegmensekkel szegmentált poliuretán fonal, paszományozott is, — rugalmas poliészter szegmensekkel szegmentált poliuretán fonal, paszományozott is, — az 5605 vámtarifaszám alá tartozó termékek (fémezett fonal), amelyek legfeljebb 5 mm széles, alumíniumfólia-magból vagy műanyagfilm-magból – alumíniumporral bevonva is – álló, két műanyag filmréteg között átlátszó vagy színezett ragasztóval összeillesztett szalagot tartalmaznak, — az 5605 vámtarifaszám alá tartozó egyéb termékek. Példa: Egy, az 5205 vámtarifaszám alá tartozó fonal, amelyet az 5203 vámtarifaszám alá tartozó pamutszálból és az 5506 vámtarifaszám alá tartozó szintetikus vágott szálból készítenek, kevert fonal. Ezért azok a nem származó szintetikus vágott szálak, amelyek nem felelnek meg a származási szabályoknak (amelyek vegyi anyagból vagy textilpépből történő előállítást írnak elő), a fonal tömegének 10 %-áig használhatók fel. Példa: Egy, az 5112 vámtarifaszám alá tartozó gyapjúszövet, amelyet az 5107 vámtarifaszám alá tartozó fésült gyapjú fonalból és az 5509 vámtarifaszám alá tartozó szintetikus vágott szálból készítenek, kevert szövet. Következésképpen az a szintetikus vágott szál, amely nem felel meg a származási szabályoknak (amelyek vegyi anyagokból vagy textilpépből történő előállítást írnak elő), vagy az a fésült gyapjúfonal, amely nem felel meg a származási szabályoknak (amelyek nem kártolt, nem fésült vagy fonásra más módon elő nem készített természetes szálakból történő előállítást írnak elő), vagy a két anyag keverékéből készült fonal azzal a feltétellel használható fel, hogy ezeknek a fonalaknak a teljes tömege nem haladja meg a szövet tömegének 10 %-át. Példa: Az 5802 vámtarifaszám alá tartozó frottírszövet, amelyet az 5205 vámtarifaszám alá tartozó pamutfonalból és az 5210 vámtarifaszám alá tartozó pamutszövetből készítenek, csak akkor kevert termék, ha maga a pamutszövet olyan, amelyet két különböző vámtarifaszám alá tartozó fonalból készítenek, vagy ha a felhasznált pamutfonalak önmagukban keverékek. Példa: Ha a szóban forgó frottírszövetet az 5205 vámtarifaszám alá tartozó pamutfonalból és az 5407 vámtarifaszám alá tartozó, szintetikus végtelen szálú fonalból készített szövetből készítik, a pamutszövet nyilvánvalóan kevert termék, mivel a felhasznált két fonal két különböző textilalapanyag.

3. „Paszományozott vagy anélküli rugalmas poliéter szegmensekkel szegmentált poliuretán fonalat” tartalmazó termék esetében ez a tűréshatár a fonal tekintetében 20 %.

4. A „legfeljebb 5 mm széles, alumíniumfólia-magból vagy műanyagfilm-magból – alumíniumporral bevonva is – álló”, két műanyag filmréteg között átlátszó vagy színezett ragasztóval összeillesztett szalagot tartalmazó szalag vonatkozásában ez a tűréshatár 30 %.

6. megjegyzés:

1. Olyan textiltermékek esetében, amelyeket a listán erre a bevezető megjegyzésre utaló lábjegyzettel láttak el, felhasználhatók a lista 3. oszlopában az érintett termékek előállításával kapcsolatban megállapított szabályoknak meg nem felelő textil díszítők és kellékek, ha a tömegük nem haladja meg az összes felhasznált textilanyag teljes tömegének 10 %-át. A textil díszítők és kellékek az 50–63. árucsoportba vannak sorolva. A béléseket és a közbéléseket nem tekintik díszítőknek vagy kiegészítőknek.

2. A nem textilből, illetve textilt tartalmazó más anyagokból készült díszítőknek és kellékeknek még akkor sem kell megfelelniük a 3. oszlopban megállapított feltételeknek, ha nem vonatkozik rájuk a 3.5. megjegyzés.

3. A 3.5. megjegyzéssel összhangban bármilyen nem származó, nem textil díszítő vagy kellék, illetve textilt egyáltalán nem tartalmazó termék ennek ellenére szabadon felhasználható, amennyiben nem állítható elő a 3. oszlopban felsorolt anyagokból. Például ( 5 ), ha a lista valamely szabálya kimondja, hogy egy adott textilipari cikk, például blúz esetében fonalat kell használni, ez nem akadályozza meg fémből készült cikkek, például gombok használatát, mert azokat nem lehet textilanyagból előállítani.

4. Amennyiben százalékos szabályt kell alkalmazni, a díszítők és kellékek értékét kell figyelembe venni a beépített nem származó anyagok értékének kiszámításakor.

7. megjegyzés:

1. Az ex 27 07 , 2713 –2715 , ex 29 01 , ex 29 02 és ex 34 03 vámtarifaszámok szerint a „specifikus eljárások” a következők: a) vákuumdesztilláció; b) átdesztillálás nagyon alapos frakcionált desztillációval ( 6 ); c) krakkolás; d) reformálás; e) extrakció szelektív oldószerrel; f) a következő műveleteket magukban foglaló eljárások: kezelés tömény kénsavval, óleummal vagy kénsav-anhidriddel; semlegesítés alkáli reagenssel; színtelenítés és tisztítás természetes aktív földdel, aktivált földdel, aktivált faszénnel vagy bauxittal; g) polimerizáció; h) alkilezés; i) izomerizálás.

2. A 2710 , 2711 és 2712 vámtarifaszám alkalmazásában a „specifikus eljárások” a következők: a) vákuumdesztilláció; b) átdesztillálás nagyon alapos frakcionált desztillációval (6) ; c) krakkolás; d) reformálás; e) extrakció szelektív oldószerrel; f) a következő műveleteket magukban foglaló eljárások: kezelés tömény kénsavval, óleummal vagy kénsav-anhidriddel; semlegesítés alkáli reagenssel; színtelenítés és tisztítás természetes aktív földdel, aktivált földdel, aktivált faszénnel vagy bauxittal; g) polimerizáció; h) alkilezés; i) izomerizálás; j) csak az ex 27 10 vámtarifaszám alá tartozó nehézolajok tekintetében olyan hidrogénnel való kéntelenítés, amelynek eredményeképpen a kezelt termék kéntartalmának legalább 85 %-a redukálódik (ASTM D 1266–59 T módszer); k) csak a 2710 vámtarifaszám alá tartozó termékek esetében paraffinmentesítés, szűrés kivételével; l) csak az ex 27 10 vámtarifaszám alá tartozó nehéz olajok esetén hidrogénnel legalább 20 bar nyomáson és legalább 250 °C hőmérsékleten végzett katalitikus kezelés, a kéntelenítési eljáráson kívül, ha a hidrogén a vegyi folyamat aktív szereplője. Az ex 27 10 vámtarifaszám alá tartozó kenőolajok további, különösen a szín vagy stabilitás javítása céljából végzett hidrogénezése (pl. hidrofiniselés vagy színtelenítés) azonban nem tekinthető specifikus eljárásnak; m) csak az ex 27 10 vámtarifaszám alá tartozó fűtőolajok tekintetében atmoszférikus desztilláció, azzal a feltétellel, hogy ezeknek a termékeknek ASTM D 86 módszerrel – a veszteséget is beleértve – kevesebb mint 30 térfogatszázaléka desztillál át 300 °C hőmérsékleten; n) csak az ex 27 10 vámtarifaszám alá tartozó egyéb nehézolajok – gázolaj és fűtőolaj kivételével – esetében nagyfrekvenciás elektromos koronakisülésekkel való kezelés.

3. Az ex 27 07 , 2713 –2715 , ex 29 01 , ex 29 02 és az ex 34 03 vámtarifaszám alkalmazásában az olyan egyszerű műveletek, mint a tisztítás, ülepítés, sótalanítás, víztelenítés, szűrés, színezés, jelölés, kéntartalom-beállítás különböző kéntartalmú termékek keverésével vagy e műveletek bármilyen kombinációja, illetve hasonló műveletek nem elegendőek a származó helyzet megszerzéséhez.









2. függelék

Az előállított termék származó helyzetének megszerzése érdekében a nem származó anyagokon végzendő megmunkálások vagy feldolgozások felsorolása

Előfordulhat, hogy e rendelet nem terjed ki valamennyi, a felsorolásban említett termékre, ezért a megállapodás más részeit is figyelembe kell venni.







HR-vámtarifaszám Árumegnevezés A nem származó anyagokon végrehajtott olyan megmunkálás vagy feldolgozás, amely származó minősítést eredményez (1) (2) (3) vagy (4) 01. árucsoport Élő állatok Az 1. árucsoportba tartozó valamennyi állatnak teljes egészében létrejöttnek vagy előállítottnak kell lennie 02. árucsoport Hús és élelmezési célra alkalmas belsőségek Előállítás, amelynek során a 1. és 2. árucsoportba tartozó felhasznált összes anyagnak teljes egészében létrejöttnek vagy el