2001R0018 — HU — 01.01.2005 — 001.001

Ez a dokumentum kizárólag tájékoztató jellegű, az intézmények semmiféle felelősséget nem vállalnak a tartalmáért

Módosította:

▼B

AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK 63/2002/EK RENDELETE

(2001. december 20.)

a monetáris pénzügyi intézmények által a háztartások és a nem pénzügyi vállalatok betéteire és hiteleire alkalmazott kamatlábakra vonatkozó statisztikákról

(EKB/2001/18)

Szükséges lehet – és ez csökkentheti az adatszolgáltatási terhet –, hogy a tényleges adatszolgáltatóktól az NKB-k gyűjtsék be az EKB statisztikai adatszolgáltatási követelményeinek teljesítéséhez szükséges statisztikai adatokat, annak a szélesebb körű statisztikai adatszolgáltatási keretnek a részeként, amelyet az NKB-k saját felelősségi körükben alakítanak ki a közösségi vagy nemzeti jog vagy a fennálló gyakorlat szerint, és amely egyéb statisztikai célokat szolgál, feltéve hogy az EKB statisztikai előírásainak teljesítését nem veszélyezteti. Az átláthatóság elősegítése érdekében ilyen esetekben helyénvaló az adatszolgáltatókat tájékoztatni arról, hogy egyéb statisztikai célokra gyűjtenek adatokat. Konkrét esetekben a követelmények teljesítése érdekében az EKB támaszkodhat ilyen célból gyűjtött statisztikai adatokra is.

1. cikk

Fogalommeghatározások

E rendelet alkalmazásában:

2. cikk

Tényleges adatszolgáltatók

(1) A tényleges adatszolgáltatók az NKB-k által az e rendelet I. mellékletében meghatározott eljárás szerint a lehetséges adatszolgáltatók közül kiválasztott hitelintézetek és egyéb intézmények.

(2) Minden NKB tájékoztatja rezidens adatszolgáltatóit a nemzeti eljárásokat követő adatszolgáltatási kötelezettségeikről.

(3) A Kormányzótanács e rendelet I. mellékletének betartását annak bevezetését követően, majd ezután legalább kétévente felülvizsgálja.

3. cikk

Statisztikai adatszolgáltatási kötelezettségek

(1) Az MPI-kamatláb-statisztikák rendszeres készítése céljából a tényleges adatszolgáltatók az új szerződésekkel és a hó végén fennálló állományokkal kapcsolatosan havonta szolgáltatnak statisztikai adatokat azon részt vevő tagállam NKB-jának, ahol az adatszolgáltató rezidens. Az előírt statisztikai adatokat e rendelet II. melléklete tartalmazza.

(2) Az NKB-k meghatározzák és bevezetik a tényleges adatszolgáltatók által követendő adatszolgáltatási rendet, a nemzeti jellemzőknek megfelelően. Az NKB-k gondoskodnak arról, hogy ezen adatszolgáltatási rend biztosítsa az előírt statisztikai adatokat, és lehetővé tegye a 3. cikk (3) bekezdésében említett, az adattovábbításra, pontosságra, koncepcionális megfelelésre és helyesbítésekre vonatkozó minimumszabályok betartásának pontos ellenőrzését.

(3) Az előírt statisztikai adatokat az e rendelet III. mellékletében meghatározott, az adattovábbításra, pontosságra, fogalmi megfelelésre és helyesbítésekre vonatkozó minimumszabályok betartása mellett kell jelenteni.

(4) Az NKB-k a havi összesített nemzeti statisztikai adatokat a referenciahónap végét követő 19. munkanap zárásáig nyújtják be az EKB-nak.

4. cikk

Ellenőrzés és kötelező adatgyűjtés

Az e rendeletben meghatározott statisztikai adatszolgáltatási előírásoknak megfelelően az adatszolgáltatók által biztosított adatok ellenőrzésére vagy kötelező jellegű gyűjtésére vonatkozó jogot az NKB-k gyakorolják, az EKB e jogok saját maga általi gyakorlására vonatkozó jogának sérelme nélkül. Ezt a jogot különösen abban az esetben kell érvényesíteni, ha a tényleges adatszolgáltatók között szereplő valamely intézmény nem teljesíti az e rendelet III. mellékletében meghatározott, az adattovábbításra, pontosságra, fogalmi megfelelésre és helyesbítésekre vonatkozó minimumszabályokat.

5. cikk

Első adatszolgáltatás

Az e rendelet szerinti első adatszolgáltatás a 2003. január hónapra vonatkozó havi statisztikai adatokkal kezdődik.

6. cikk

Átmeneti rendelkezések

Az e rendelet egyes részeinek alkalmazására vonatkozó átmeneti rendelkezéseket e rendelet IV. melléklete tartalmazza.

7. cikk

Záró rendelkezés

Ez a rendelet 2002. január 31-én lép hatályba.

I. MELLÉKLET

A TÉNYLEGES ADATSZOLGÁLTATÓK KIVÁLASZTÁSA ÉS A MINTA KARBANTARTÁSA A MONETÁRIS PÉNZÜGYI INTÉZMÉNYEK KAMATLÁB-STATISZTIKÁJÁHOZ

1. RÉSZ

A tényleges adatszolgáltatók kiválasztása

I. Átfogó kiválasztási eljárás

II. Teljes körű összeírás vagy mintavétel

5. A mintavételes megközelítés esetén csak a lehetséges adatszolgáltatói körből kiválasztott hitelintézeteket és egyéb intézményeket kérik fel az adatszolgáltatásra. A mintavétel útján becsült változókat az új szerződések kamatlába és összege és a hó végi állományokra vonatkozó kamatlábak képezik. Ezeket mintavételi változók néven említik. Azon kockázat legkisebbre való csökkentése érdekében, hogy a mintavételi felmérés eredményei eltérnek a lehetséges adatszolgáltatói körön belüli sokasági értékektől, a mintát olyan módon kell összeállítani, hogy az a lehetséges adatszolgáltatói körre vetítve reprezentatív legyen. Az MPI-kamatláb-statisztika céljaira vett minta akkor minősül reprezentatívnak, ha az MPI-kamatláb-statisztika szempontjából lényeges és a lehetséges adatszolgáltatói körben rejlő összes jellemző tükröződik a mintában is. Az induló minta elkészítésekor az NKB-k alkalmazhatnak megfelelő becsléseket és modelleket a mintavételi rendszer kidolgozásához, még akkor is, ha az annak alapjául szolgáló, létező forrásokból levezetett adatok nem feltétlenül elégítik ki teljes mértékben e rendelet meghatározásait.

III. A lehetséges adatszolgáltatói kör rétegzése

IV. Minimális nemzeti mintaméret

V. A minta elosztása a rétegek között és az adatszolgáltatók kiválasztása

2. RÉSZ

A tényleges adatszolgáltatói minta karbantartása

VI. A minta karbantartása

25. A mintát frissíteni kell, figyelembe véve a lehetséges és tényleges adatszolgáltatói körből kilépőket. Ha az Nd lehetséges adatszolgáltatói körből kilépők száma arányos az nd mintából kilépők számával (1. eset), akkor nincs szükség kiigazításra. Amennyiben olyan intézmények lépnek ki a lehetséges adatszolgáltatói körből, amelyek nem szerepelnek a mintában, a minta a lehetséges adatszolgáltatói kör méretéhez képest túl naggyá válik (2. eset). Amennyiben a mintából több intézmény lép ki, mint a lehetséges adatszolgáltatói körből, a minta idővel túl kicsivé válik, és reprezentatív jellege megszűnhet (3. eset). A 2. és 3. esetben a mintában szereplő egyes intézményekhez kapcsolódó súlyozást a mintavételi elméletből levezetett, igazolt statisztikai módszer alkalmazásával kell kiigazítani. Az egyes adatszolgáltatókhoz kapcsolódó súly az adott intézmény kiválasztási valószínűségének fordítottja, és emiatt lép fel a bővítési tényező. A 2. esetben, amelyben a minta az adatszolgáltatókra nézve viszonylag túl nagy, a mintából nem kell adatszolgáltatót kivenni.

3. RÉSZ

További mintavételi kérdések

VII. Egységesség

VIII. Pénzügyi innováció

II. MELLÉKLET

A MONETÁRIS PÉNZÜGYI INTÉZMÉNYEK KAMATSTATISZTIKÁJÁRA VONATKOZÓ ADATSZOLGÁLTATÁSI RENDSZER

1. RÉSZ

A kamatláb típusa

I. Évesített kamatláb

Általános alapelv

Adók, támogatások és szabályozó intézkedések kezelése

II. Hitelköltség-mutató

III. Konvenció

2. RÉSZ

Üzleti lefedettség

3. RÉSZ

Viszonyítási időpont

VII. A hó végi állományok MPI-kamatlábaira vonatkozó viszonyítási időpont

28. A hó végi állományokra vonatkozó, átlagos havi implicit kamatlábként kezelt kamatlábat hányadosként számítják ki, amelyben a számláló a referenciahónap során felhalmozott kamatáramlás, azaz a betétekre fizetendő és hitelekre követelésként fennálló elhatárolt kamat, a nevező pedig az átlagos havi állomány. A referenciahónap végén az adatszolgáltató minden egyes instrumentumfajta tekintetében jelenti a hónap során elhatárolt fizetendő vagy követelt kamatot és ugyanazon hónap során a betétek és hitelek átlagos állományát. Szemben a hó végi mérésekkel, a hó végi állományokra vonatkozó, havi átlagként számolt MPI-kamatlábak magukban foglalják azokat a szerződéseket is, amelyek a hónap során valamikor éltek, de a hónap végére már lezárultak. Ideális esetben a betétek és hitelek átlagos referencia-hónapi állományát az adott hónap napi állományainak átlagaként számítják ki. Minimumkövetelményként a változó instrumentumfajták, azaz legalább az egynapos és a folyószámlabetétek, felmondásos betétek és folyószámlahitelek esetén az átlagos havi állományt a napi egyenlegekből vezetik le. Az összes többi instrumentumfajta esetén az átlagos havi állományt a heti vagy ennél gyakoribb egyenlegekből vezetik le. Egy két évnél nem hosszabb átmeneti időszak során az öt évet meghaladó lekötött hitelek esetében elfogadható a hó végi megfigyelés is.

VIII. Az egynapos és a folyószámlabetétek, felmondásos betétek és folyószámlahitelek új szerződéseinek viszonyítási időpontja

IX. Új (nem egynapos és folyószámlabetét-, felmondásosbetét- vagy folyószámlahitel-) szerződések viszonyítási időpontja

4. RÉSZ

Instrumentumfajták

X. Általános rendelkezések

XI. Devizanem szerinti bontás

XII. Szektor szerinti bontás

XIII. Instrumentumfajták szerinti bontás

▼M1

▼B

XIV. Összeghatár szerinti bontás

XV. Eredeti lejárat, felmondási idő vagy kamatrögzítés szerinti bontás

5. RÉSZ

Adatszolgáltatási kötelezettségek

6. RÉSZ

Egyes termékek kezelése

80. A 2423/2001/EK rendelet (EKB/2001/13) I. mellékletének 3. részében meghatározott két éven túli lejáratú betétek tartalmazhatnak nyugdíj-előtakarékossági számlákat. A nyugdíj-előtakarékossági számlák nagyobb részét értékpapírokban helyezik el, és ezért a számlák kamatlába a kapcsolódó értékpapírok hozamától függ. A nyugdíj-előtakarékossági számlák fennmaradó részét készpénzben tartják, és a hitelintézet vagy egyéb intézmény határozza meg a kamatot ugyanúgy, mint egyéb betétek esetén. A betét elhelyezésének idején a nyugdíj-előtakarékossági számla háztartásnak járó teljes hozama nem ismert, és az akár negatív is lehet. Továbbá a betét elhelyezésének idején a háztartás és a hitelintézet vagy egyéb intézmény nem állapodik meg az értékpapírokba befektetett részre vonatkozó kamatlábról, csak a fennmaradó betétrészt illetően. Ily módon az MPI-kamatláb-statisztika csak az értékpapírokba be nem fektetett betétrészre terjed ki. Az új szerződésekre vonatkozó évesített kamatlábként a háztartás és az adatszolgáltató között a betét elhelyezésének idején a betétrészre vonatkozóan megállapodott kamatlábat kell jelenteni. A hó végi állományokra vonatkozó évesített kamatláb az adatszolgáltató által az MPI-kamatláb kiszámításakor a nyugdíj-előtakarékossági számla betét részére alkalmazott kamatláb.

82. A 2423/2001/EK rendelet (EKB/2001/13) I. mellékletének 3. része szerinti francia állami lakáscélú konstrukciót, a plan d'épargne-logement (PEL) konstrukciót két évnél hosszabb futamidőre lekötött betétként sorolják be. Az ilyen PEL-konstrukciók feltételeit és a kamatlábat jogszabály szabályozza és rögzíti, amely kamatláb a betét teljes futamideje során változatlan, azaz a PEL-konstrukciók minden egyes „generációjához” azonos kamatláb kapcsolódik. A PEL-konstrukciók szabályozott, hosszú lejáratú megtakarítási konstrukciók, amelyeket legalább négy évig fenn kell tartani; az ügyfél minden évben köteles a rendelet által meghatározott minimumösszeget betétként elhelyezni a PEL-konstrukcióban, de a szerződés futamideje alatt bármikor növelheti a befizetések összegét. Az új PEL-konstrukció megnyitásakor az indulóbetétet az adatszolgáltatók új szerződésként jelentik. A PEL-konstrukció keretében induláskor elhelyezett összeg lehet nagyon alacsony is, ami azt jelenti, hogy az új szerződési kamathoz kapcsolódó súlyozás is viszonylag alacsony. Ez a megközelítés biztosítja, hogy az új üzleti kamat mindig tükrözi a PEL-konstrukciók aktuális generációjának feltételeit. Az új PEL-konstrukciókra alkalmazott kamatláb változásait az új üzleti kamatláb tükrözi. A fogyasztók olyan jellegű reakciója, amely során egyéb hosszú lejáratú betétekből már létező PEL-konstrukciókba mozdítják el portfoliójukat, nem tükröződik az új szerződéses kamatlábakban, csak a hó végi állományok kamatlábaiban. A négyéves időszak végén az ügyfél igénybe veheti a kedvezményes kamatú hitelt, vagy megújíthatja a szerződést. Mivel a PEL-konstrukció ilyen megújítása automatikusan, az ügyfél aktív részvétele nélkül történik, és mivel a szerződés feltételeit, köztük a kamatlábat nem tárgyalják újra, a 21. pontnak megfelelően az ilyen megújítás nem minősül új szerződésnek. A szerződés megújításakor az ügyfél további betéteket helyezhet el, feltéve hogy a fennálló összeg nem haladja meg a meghatározott felsőértéket, és a szerződés nem hosszabb, mint a lejáratra meghatározott évek legnagyobb száma. Amennyiben a szerződés eléri a felső összeghatárt vagy a leghosszabb futamidőt, a szerződés teljesítése megszűnik. A háztartás vagy nem pénzügyi vállalat továbbra is jogosult a hitelfelvételre, és kamatot is kap a PEL-konstrukció megnyitásakor érvényes feltételek szerint mindaddig, amíg a betét a bank könyveiben kerül nyilvántartásra. A kormány – a hitelintézet vagy egyéb intézmény által kínált kamatlábon felül – további kamatfizetés formájában támogatja a PEL-konstrukciókat. A 6. pontnak megfelelően az MPI-kamatláb-statisztikában a kamatnak csak a hitelintézet vagy egyéb intézmény által fizetett részét tüntetik fel. A kormánytól származó támogatást, amelyet a hitelintézeten vagy egyéb intézményen keresztül, de nem annak terhére fizetnek, figyelmen kívül kell hagyni.