2011O0014 — HU — 05.06.2014 — 002.001

Ez a dokumentum kizárólag tájékoztató jellegű, az intézmények semmiféle felelősséget nem vállalnak a tartalmáért

►B AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK IRÁNYMUTATÁSA (2011. szeptember 20.) az eurorendszer monetáris politikai eszközeiről és eljárásairól (átdolgozás) (EKB/2011/14) (2011/817/EU) (HL L 331, 14.12.2011, p.1)

Módosította:









▼B

AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK IRÁNYMUTATÁSA

(2011. szeptember 20.)

az eurorendszer monetáris politikai eszközeiről és eljárásairól

(átdolgozás)

(EKB/2011/14)

(2011/817/EU)







AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK KORMÁNYZÓTANÁCSA, tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 127. cikke (2) bekezdésének első francia bekezdésére, tekintettel a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank Alapokmányára és különösen annak 3.1. cikke első francia bekezdésére, valamint a 12.1., 14.3. és 18.2. cikkére, valamint a 20. cikke első bekezdésére, mivel: (1) Mivel az eurorendszer monetáris politikai eszközeiről és eljárásairól szóló, 2000. augusztus 31-i EKB/2000/7 iránymutatás ( 1 ) több alkalommal jelentősen módosult ( 2 ). Mivel további módosításokra van szükség, az egyértelműség érdekében az iránymutatást át kell dolgozni. (2) Az egységes monetáris politika elérése magával vonja azon eszközök és eljárások meghatározását, amelyeket az eurorendszer alkalmaz annak érdekében, hogy e politika végrehajtása egységes módon történjen mindazon tagállamokban, amelyeknek pénzneme az euro. (3) Az ellenőrzési kötelezettség csak azokra a rendelkezésekre vonatkozik, amelyek az EKB/2000/7 iránymutatáshoz képest érdemi változást képviselnek, mivel: ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYMUTATÁST:







1. cikk

Az eurorendszer egységes monetáris politikájának megvalósítását segítő elvek, eszközök, eljárások és kritériumok

Az egységes monetáris politikát az ezen iránymutatás I. és II. mellékletében meghatározott elvekkel, eszközökkel, eljárásokkal és kritériumokkal összhangban kell végrehajtani. A nemzeti központi bankok („NKB-k”) minden szükséges intézkedést meghoznak annak érdekében, hogy a monetáris politikai műveleteket az iránymutatás I. és II. mellékletében meghatározott elveknek, eszközöknek, eljárásoknak és kritériumoknak megfelelően hajtsák végre.

2. cikk

Ellenőrzés

Az NKB-k legkésőbb 2011. október 11-ig eljuttatják az Európai Központi Banknak (EKB) azon szabályokat és eszközöket, amelyekkel meg kívánnak felelni ezen iránymutatás azon rendelkezéseinek, amelyek az EKB/2000/7 iránymutatással összevetve jelentős változást képviselnek.

3. cikk

Hatályon kívül helyezés

(1) Az EKB/2000/7 iránymutatás 2012. január 1-jétől hatályát veszti.

(2) A hatályon kívül helyezett iránymutatásra történő hivatkozásokat erre az iránymutatásra történő hivatkozásként kell értelmezni.

4. cikk

Záró rendelkezések

(1) Ez az iránymutatás az elfogadását követő két nap elteltével lép hatályba.

(2) Ezt az iránymutatást 2012. január 1-jétől kell alkalmazni.

5. cikk

Címzettek

Ennek az iránymutatásnak címzettje az eurorendszer valamennyi központi bankja.









1. MELLÉKLET

A MONETÁRIS POLITIKA VÉGREHAJTÁSA AZ EUROÖVEZETBEN

Az eurorendszer monetáris politikai eszközeinek és eljárásainak általános dokumentációja

TARTALOMJEGYZÉK Bevezetés A MONETÁRIS POLITIKA KERETEINEK ÁTTEKINTÉSE 1.1. Központi Bankok Európai Rendszere 1.2. Az eurorendszer célkitűzései 1.3. Az eurorendszer monetáris politikai eszközei 1.3.1. Nyílt piaci műveletek 1.3.2. Jegybanki rendelkezésre állás 1.3.3. Kötelező tartalék 1.4. Ügyfelek 1.5. Elfogadható fedezetek 1.6. A monetáris politika kereteinek módosítása ÜGYFÉLKÖR 2.1. Az alkalmasság általános feltételei 2.2. Az ügyfelek kiválasztása gyorstenderekhez és kétoldalú műveletekhez 2.3. Szankciók az ügyfelek kötelezettségszegése esetén 2.4. Prudenciális okok miatt vagy nemteljesítést követően lehetséges intézkedések 2.4.1. Prudenciális okok miatti intézkedések 2.4.2. Nemteljesítést követő intézkedések 2.4.3. A mérlegelésen alapuló intézkedések arányos és megkülönböztetésmentes alkalmazása NYÍLT PIACI MŰVELETEK 3.1. Penziós ügyletek 3.1.1. Általános szempontok 3.1.2. Irányadó refinanszírozási műveletek 3.1.3. Hosszabb lejáratú refinanszírozási művelet 3.1.4. Finomhangoló penziós műveletek 3.1.5. Strukturális penziós műveletek 3.2. Végleges adásvételi (outright) ügyletek 3.2.1. Eszköztípus 3.2.2. Jogi ismérvek 3.2.3. Árazási feltételek 3.2.4. Egyéb működési feltételek 3.3. EKB-kötvények kibocsátása 3.3.1. Eszköztípus 3.3.2. Jogi ismérvek 3.3.3. Kamatozási feltételek 3.3.4. Egyéb működési feltételek 3.4. Devizaswapok 3.4.1. Eszköztípus 3.4.2. Jogi ismérvek 3.4.3. A pénznemre és árfolyamra vonatkozó feltételek 3.4.4. Egyéb működési feltételek 3.5. Lekötött betétek gyűjtése 3.5.1. Eszköztípus 3.5.2. Jogi ismérvek 3.5.3. Kamatozási feltételek 3.5.4. Egyéb működési feltételek JEGYBANKI RENDELKEZÉSRE ÁLLÁS 4.1. Aktív oldali rendelkezésre állás 4.1.1. Eszköztípus 4.1.2. Jogi ismérvek 4.1.3. Hozzáférési feltételek 4.1.4. Lejárat és kamatfeltételek 4.1.5. A konstrukció felfüggesztése 4.2. Betéti rendelkezésre állás 4.2.1. Eszköztípus 4.2.2. Jogi ismérvek 4.2.3. Hozzáférési feltételek 4.2.4. Lejárat és kamatfeltételek 4.2.5. A konstrukció felfüggesztése ELJÁRÁSOK 5.1. Tendereljárás 5.1.1. Általános szempontok 5.1.2. Tendernaptár 5.1.3. Tenderek meghirdetése 5.1.4. Az ajánlatok elkészítése és benyújtása 5.1.5. A tenderallokáció menete 5.1.6. A tendereredmények kihirdetése 5.2. Kétoldalú műveletekre vonatkozó eljárások 5.2.1. Általános szempontok 5.2.2. Közvetlen kapcsolat az ügyfelekkel 5.2.3. Tőzsdén és piaci közvetítőkön keresztül végzett műveletek 5.2.4. A kétoldalú műveletek meghirdetése 5.2.5. Működési napok 5.3. Elszámolási eljárások 5.3.1. Általános szempontok 5.3.2. Nyílt piaci műveletek elszámolása 5.3.3. Napvégi zárás ElFOGADHATÓ FEDEZETI ESZKÖZÖK 6.1. Általános szempontok 6.2. Fedezeti eszközök részletes elfogadhatósági feltételei 6.2.1. A forgalomképes eszközök alkalmassági feltételei 6.2.2. A nem forgalomképes eszközök alkalmassági feltételei 6.2.3. Az elfogadható fedezetek használatára vonatkozó további követelmények 6.3. Az eurorendszer hitelminősítő rendszere 6.3.1. Hatásköre és összetevői 6.3.2. A forgalomképes eszközök magas hitelminőségi követelményeinek meghatározása 6.3.3. A nem forgalomképes eszközök magas hitelminőségi követelményeinek meghatározása 6.3.4. A hitelminősítő rendszerek elfogadhatósági feltételei 6.3.5. A hitelminősítő rendszerek teljesítményének értékelése 6.4. Kockázatkezelési intézkedések 6.4.1. Általános alapelvek 6.4.2. A forgalomképes eszközök esetében alkalmazott kockázatkezelési intézkedések 6.4.3. A nem forgalomképes eszközök esetében alkalmazott kockázatkezelési intézkedések 6.5. Az elfogadható fedezetek értékelésének alapelvei 6.5.1. Forgalomképes eszközök 6.5.2. Nem forgalomképes eszközök 6.6. Az elfogadható fedezetek határon átnyúló használata 6.6.1. Központi bankok levelezőbanki modellje 6.6.2. Az értékpapír-elszámolási rendszerek közötti kapcsolatok 6.6.3. Kapcsolatokkal rendelkező CCBM 6.6.4. CCBM három résztvevős fedezetkezelési szolgáltatásokkal 6.7. Nem euróban denominált fedezet elfogadása különleges esetben KÖTELEZŐ TARTALÉK 7.1. Általános szempontok 7.2. Kötelező tartalék képzésére kötelezett intézmények 7.3. A kötelező tartalék mértékének meghatározása 7.3.1. Tartalékalap és tartalékráták 7.3.2. A kötelező tartalék összegének kiszámítása 7.4. A tartalékkötelezettség teljesítése 7.4.1. Tartalékperiódus 7.4.2. Tartalékállomány 7.4.3. A tartalékállományok kamatozása 7.5. Adatszolgáltatás, igazolás és a tartalékalap felülvizsgálata 7.6. A kötelező tartalékolási előírások megsértése 1. FÜGGELÉK Példák monetáris politikai műveletekre és eljárásokra 2. FÜGGELÉK Fogalomtár 3. FÜGGELÉK Az ügyfélkör kiválasztása monetáris politikai célokból végrehajtott devizapiaci intervenciós és devizaswap-ügyletekhez 4. FÜGGELÉK Az Európai Központi Bank pénzügyi és banki statisztikáinak adatszolgáltatási keretrendszere 5. FÜGGELÉK Az eurorendszer weboldalai 6. FÜGGELÉK Az ügyfelek kötelezettségszegése esetén alkalmazandó eljárások és szankciók 7. FÜGGELÉK A hitelkövetelésekre szóló érvényes hitelbiztosíték létrehozása 8. FÜGGELÉK Az eszközalapú értékpapírokra vonatkozó, kölcsönszintű adatszolgáltatási követelmények

Rövidítések

ÁÉKBV átruházható értékpapírokkal foglalkozó kollektív befektetési vállalkozások (undertaking for collective investment in transferable securities)

CCBM központi bankok levelezőbanki modellje (Correspondent Central Banking Model)

CET közép-európai idő (Central European Time)

CRD tőkekövetelmény-irányelv (Capital Requirements Directive)

CSD központi értékár (Central Securities Depository)

ECAF az eurorendszer hitelminősítő rendszere (Eurosystem credit assessment framework)

ECAI külső hitelminősítő intézet (external credit institution)

EKB Európai Központi Bank (European Central Bank)

EGT Európai Gazdasági Térség (European Economic Area)

EGK Európai Gazdasági Közösség (European Economic Community)

EK Európai Közösség (European Community)

ESA 95 a nemzeti számlák európai rendszere (ESA 1995) (European System of National Accounts 1995)

EU Európai Unió (European Union)

ICAS az NKB saját hitelminősítő rendszere (NCB in-house credit assessment system)

ICSD nemzetközi központi értéktár (International Central Securities Depository)

IDC napközbeni hitel (intraday credit)

IRB belső minősítésen alapuló rendszer (internal ratings-based system)

ISIN ISIN azonosító szám/nemzetközi értékpapír-azonosító szám (International Securities Identification Number)

KBER Központi Bankok Európai Rendszere (European System of Central Banks)

MPI monetáris pénzügyi intézmény (monetary financial institution)

NKB nemzeti központi bank (National Central Bank)

NK nemteljesítés valószínűsége (probability of default)

PPA pénzpiaci alap (money marketfund)

PSE állami szektorbeli intézmények (public sector entity)

RMBD jelzáloggal biztosított lakossági adósságinstrumentum (retail mortgage-backed debt instrument)

RT minősítő eszköz (rating tool)

TARGET a transzeurópai automatizált valós idejű bruttó elszámolási rendszer, az EKB/2005/16 iránymutatásban meghatározottak szerint

TARGET2 a transzeurópai automatizált valós idejű bruttó elszámolási rendszer, az EKB/2007/2 iránymutatásban meghatározottak szerint

▼M2

TPA három résztvevős szolgáltatást kínáló ügynök (triparty agent)

▼B

Bevezetés

Ez a dokumentum az eurorendszer által az euroövezetben alkalmazott egységes monetáris politika számára választott működési keretet mutatja be. Az eurorendszer monetáris politikai eszközei és eljárásai jogi keretének részeként az eurorendszer monetáris politikai eszközeinek és eljárásainak „alapdokumentuma”-ként (a továbbiakban Általános dokumentáció) szolgál, és fő célja, hogy ezekről az eszközökről és eljárásokról megfelelően tájékoztassa az ügyfeleket.

Az Általános dokumentáció az ügyfelekre önmagában jogokat nem ruház, és kötelezettségeket sem ró. Az eurorendszer és az ügyfelek között fennálló jogviszony megfelelő szerződéses, illetve szabályozási rendelkezéseken alapul.

A dokumentum hét fejezetből áll. Az 1. fejezet az eurorendszer monetáris politikájának működési keretéről nyújt áttekintést. A 2. fejezet az eurorendszer monetáris politikai műveleteit végző ügyfélköre vonatkozó alkalmassági feltételeket határozza meg. A 3. fejezet a nyílt piaci műveleteket írja le, míg a 4. fejezet az ügyfélkör számára folyamatosan rendelkezésére álló műveleteket mutatja be. Az 5. fejezet a monetáris politikai műveletek végrehajtása során alkalmazott eljárásokat határozza meg. A 6. fejezet a monetáris politikai műveletekben alkalmazott fedezetértékelés feltételeit ismerteti. A 7. fejezet az eurorendszer kötelezőtartalék-rendszerét mutatja be.

A mellékletek a következőket tartalmazzák: példák a monetáris politika működésére; szószedet; az eurorendszer devizaintervenciós műveleteiben részt vevő ügyfelek kiválasztására vonatkozó kritériumok; az Európai Központi Bank pénzügyi és banki statisztikai adatszolgáltatási követelményei; az eurorendszer honlapjainak listája; a kötelezettségek nem teljesítése esetén alkalmazandó eljárások és szankciók; további jogi követelmények a hitelkövetelésekre szóló érvényes hitelbiztosítékok létrehozására az eurorendszerrel szemben fedezetként nyújtott hitelkövetelések esetében.

1. FEJEZET

A MONETÁRIS POLITIKA KERETEINEK ÁTTEKINTÉSE

1.1. Központi Bankok Európai Rendszere

A Központi Bankok Európai Rendszere („KBER”) az Európai Központi Bankból („EKB”) és az Európai Unió („EU”) tagállamainak nemzeti központi bankjaiból („NKB”) áll ( 3 ). A KBER tevékenységét az Európai Unió működéséről szóló szerződéssel („Szerződés”), valamint a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank alapokmányával („KBER-alapokmány”) összhangban végzi. A KBER irányítását az EKB döntéshozó testületei végzik: nevezetesen az EKB Kormányzótanácsa felelős a monetáris politika kialakításáért, míg az Igazgatóság hatáskörébe tartozik a monetáris politika végrehajtása a Kormányzótanács döntéseivel és iránymutatásaival összhangban. Az EKB a lehetségesnek és megfelelőnek tartott mértékig, valamint a működési hatékonyság biztosítására törekedve igénybe veszi az NKB-k ( 4 ) segítségét az eurorendszer feladatkörébe tartozó műveletek végrehajtása során. Az NKB-k – ha a monetáris politika végrehajtásához szükséges – megoszthatják az eurorendszer tagjaival az eurorendszer műveleteiben részt vevő ügyfelekkel kapcsolatos információkat, például a működési adatokat ( 5 ). Az eurorendszer monetáris politikájával kapcsolatos műveleteket valamennyi tagállamban ( 6 ) azonos szabályok szerint kell végrehajtani.

1.2. Az eurorendszer célkitűzései

Az eurorendszer elsődleges célja – a Szerződés 127. cikkének (1) bekezdésében meghatározottak szerint – az árstabilitás fenntartása. Az eurorendszer az árstabilitással kapcsolatos elsődleges célkitűzés sérelme nélkül támogatja az Unió általános gazdaságpolitikáját. E célok megvalósítása során az eurorendszer a szabad versenyen alapuló nyitott piacgazdaság elvével összhangban tevékenykedik, segítve az erőforrások hatékony elosztását.

1.3. Az eurorendszer monetáris politikai eszközei

Céljai elérése érdekében az eurorendszer egy monetáris politikai eszköztárral rendelkezik: nyílt piaci műveleteket hajt végre, jegybanki rendelkezésre állást biztosít, valamint a hitelintézeteknek az eurorendszernél vezetett számláikon kötelező tartalék képzését írja elő.

1.3.1. Nyílt piaci műveletek

A nyílt piaci műveletek fontos szerepet játszanak az eurorendszer monetáris politikájában a kamatlábak alakítása, a piac likviditáskezelésének támogatása, valamint a monetáris politika aktuális irányvonalának jelzése érdekében. Az eurorendszernek öt eszköztípus áll rendelkezésére a nyílt piaci műveletek végrehajtása során. A legfontosabb eszközfajta a penziós ügylet (repoügyletek vagy fedezett hitelek formájában). Az eurorendszer szintén alkalmazhatja a végleges adásvételi ügyleteket, az EKB-kötvények kibocsátását, a devizaswapot és a lekötött betétek gyűjtését. A nyílt piaci műveleteket az EKB kezdeményezi, egyúttal dönt az alkalmazandó eszközről, valamint a végrehajtás szabályairól. Ezek a műveletek tenderrel, gyorstenderrel vagy kétoldalú művelettel hajthatók végre ( 7 ). Céljuktól, gyakoriságuktól és az alkalmazott eljárásoktól függően az eurorendszer nyílt piaci műveletei az alábbi négy csoportba oszthatók (lásd még az 1. táblázatot):

a) Az irányadó refinanszírozási műveletek (main refinancing operations) közé tartoznak a rendszeres, likviditásbővítő penziós ügyletek, heti gyakorisággal és általában egyhetes lejárattal. A műveleteket az NKB-k tenderek útján végzik. Az irányadó refinanszírozási műveletek kulcsfontosságú szerepet töltenek be abban, hogy az eurorendszer nyílt piaci műveleteinek célkitűzései megvalósuljanak.

b) A hosszabb lejáratú refinanszírozási műveletek (longer-term refinancing operations) olyan likviditásbővítő penziós ügyletek, amelyeket havi gyakorisággal, általában háromhavi lejáratra kötnek. További hosszabb lejáratú refinanszírozást biztosítanak az ügyfelek részére, és az NKB-k által kiírt tender útján bonyolítják le őket. A hosszabb távú refinanszírozási műveletek végrehajtása során az eurorendszer rendszerint semmilyen jelzést nem kíván közvetíteni a piac felé, így normál körülmények között kamatláb-elfogadóként jár el.

c) A finomhangoló műveletek végrehajtása eseti alapon történik, és céljuk a piac likviditáskezelésének támogatása, valamint a kamatlábak alakítása, különösen a piac váratlan likviditásingadozásai által a kamatlábakra gyakorolt hatások enyhítése érdekében. Finomhangoló műveletek a tartalékolási időszak utolsó napján végezhetőek azoknak a likviditás-egyensúlyi zavaroknak az elhárítására, amelyek a legutóbbi fő refinanszírozási művelet allokációja óta merültek fel. A finomhangoló műveleteket elsősorban penziós ügyletek formájában hajtják végre, de ölthetnek emellett devizaswap vagy lekötöttbetét-gyűjtés formát. A finomhangoló műveletek végzése során alkalmazott eszközöket és eljárásokat mindig az ügylet adott típusához és a művelet konkrét célkitűzéséhez kell igazítani. A finomhangoló műveleteket az NKB-k rendszerint gyorstender vagy kétoldalú művelet alapján hajtják végre. Az EKB Kormányzótanácsa dönt arról, hogy kivételes esetben maga az EKB hajthat-e végre kétoldalú finomhangoló műveleteket.

d) Az eurorendszer strukturális műveleteket is végrehajthat EKB-kötvények kibocsátása, penziós ügyletek és végleges adásvételi ügyletek útján. Ezekre a műveletekre akkor kerül sor, amikor az EKB az eurorendszer pénzügyi szektorral szembeni strukturális helyzetét kívánja kiigazítani (akár rendszeresen, akár esetenként). A penziós ügyletek és az adósságinstrumentumok kibocsátása formájában megvalósuló strukturális műveleteket az NKB-k tender útján hajtják végre. A végleges adásvételi ügyletek formájában megvalósuló strukturális műveleteket az NKB-k rendszerint kétoldalú eljárások alapján hajtják végre. Az EKB Kormányzótanácsa kivételes helyzetben dönthet úgy, hogy a strukturális műveleteket maga az EKB hajtsa végre.

1.3.2. Jegybanki rendelkezésre állás

A jegybanki rendelkezésre állás az egynapos (O/N) likviditás bővítésére és szűkítésére szolgál, jelzi a monetáris politika általános irányvonalát, illetve határt szab az egynapos (O/N) piaci kamatlábnak. Az elfogadott ügyfelek számára két konstrukció áll rendelkezésre, amelyeket saját kezdeményezésükre vehetnek igénybe, feltéve, hogy megfelelnek az üzleti feltételeknek (lásd még az 1. táblázatot):

a) Az ügyfelek az egynapos (O/N) likviditás biztosítására elfogadható fedezetek ellenében igénybe vehetik az NKB-k által nyújtott aktív oldali rendelkezésre állást (marginal lenging facility). Rendes körülmények között az ügyfelek hitellimitektől vagy más korlátozásoktól függetlenül igénybe vehetik ezt a konstrukciót, feltéve, hogy elegendő fedezeti eszközzel rendelkeznek. Az aktív oldali rendelkezésre állás kamatlába általában az egynapos (O/N) piaci kamatláb felső határát is jelzi.

b) Az ügyfelek a betéti rendelkezésre állás (deposit facility) igénybevételével egynapos (O/N) betétet helyezhetnek el az NKB-knál. Rendes körülmények között az ügyfelek betéti limitek vagy más korlátozások nélkül igénybe vehetik a betéti konstrukciót. A betét kamatlába általában az egynapos (O/N) piaci kamatláb alsó határát is jelzi.

A jegybanki rendelkezésre állást decentralizált formában, az NKB-k kezelik.

1.3.3. Kötelező tartalék

Az eurorendszer kötelezőtartalék-rendszerét az euroövezetben működő hitelintézetekre kell alkalmazni. A rendszer elsődleges célja a pénzpiaci kamatok stabilizálása, valamint strukturális likviditási szükséglet létrehozása (vagy bővítése). Az egyes hitelintézetek tartalékképzési kötelezettségét mérlegtételeik arányában kell megállapítani. A kamatlábak stabilizálásának érdekében az eurorendszer kötelezőtartalék-rendszere a hitelintézetek számára lehetővé teszi, hogy tartalékaikat átlagszámítással állapítsák meg. A tartalékképzési követelménynek való megfelelés megállapítása a hitelintézetek által fenntartott átlagos napi tartalékállomány alapulvételével történik. A hitelintézetek kötelezőtartalék-állományára az eurorendszer irányadó refinanszírozási műveleteinek kamatlába szerint kell kamatot fizetni.







1. táblázat Az eurorendszer monetáris politikai műveletei Monetáris politikai művelet Tranzakció típusa Lejárat Gyakoriság Eljárás Likviditásbővítő Likviditásszűkítő Nyílt piaci műveletek Irányadó refinanszírozási művelet Penziós ügylet — 1 hét Hetente Tender Hosszabb lejáratú refinanszírozási művelet Penziós ügylet — 3 hónap Havonta Tender Finomhangoló művelet Penziós ügylet Devizaswap Penziós ügylet Lekötött betétek gyűjtése Devizaswap Nem szabványos Nem rendszeres Gyorstender Kétoldalú eljárás Strukturális művelet Penziós ügylet EKB-kötvények kibocsátása Szabványos/Nem szabványos Rendszeres és nem rendszeres Tender Végleges (outright) vétel Végleges (outright) eladás — Nem rendszeres Kétoldalú eljárás Jegybanki rendelkezésre állás Aktív oldali rendelkezésre állás Penziós ügylet — Egynapos (O/N) Ügyfél kezdeményezésére Betéti rendelkezésre állás — Betét Egynapos (O/N) Ügyfél kezdeményezésére

1.4. Ügyfelek

Az eurorendszer monetáris politikájának keretei úgy kerültek kialakításra, hogy az ügyfelek minél szélesebb körének részvétele biztosított legyen. A KBER alapokmányának 19.1. cikke szerint a kötelező tartalékképzési kötelezettség hatálya alá tartozó hitelintézetek igénybe vehetik a jegybanki rendelkezésre állás eszközét, illetve tender útján részt vehetnek nyílt piaci műveletekben. A finomhangoló műveletek esetében az eurorendszer korlátozott számú ügyfelet választhat ki. A monetáris politikai célokból végzett devizaswapok végrehajtása aktív devizapiaci szereplőkkel történik. Az ilyen műveletek ügyfélköre azokra az euroövezetben bejegyzett intézményekre korlátozódik, amelyeket az eurorendszer devizaintervenciós műveleteihez kiválasztott.

Úgy kell tekinteni, hogy az ügyfelek a pénzmosás és a terrorizmus finanszírozása elleni küzdelemről szóló jogszabályokban előírt valamennyi kötelezettségükről tudnak, és azokat be is tartják.

1.5. Elfogadható fedezetek

A KBER alapokmányának 18.1. cikke alapján az eurorendszer valamennyi hitelezési műveletének (vagyis likviditásbővítő monetáris politikai műveletek, napközbeni hitel) megfelelő fedezeten kell alapulnia. Az eurorendszer műveleteihez a fedezeti eszközök széles körét fogadja el. Az eurorendszer kidolgozta az eurorendszer valamennyi hitelműveletéhez elfogadható fedezetek egységes keretrendszerét (amely „egységes lista”-ként [Single List] is ismeretes). 2007. január 1-jén ez az egységes keretrendszer felváltotta a Gazdasági és Monetáris Unió elindulása óta érvényben lévő kétcsoportos rendszert. Az egységes rendszer magába foglalja mindazokat a forgalomképes és nem forgalomképes eszközöket, amelyek kielégítik az eurorendszer által meghatározott egységes euroövezeti alkalmassági feltételeket. Nincs különbség a forgalomképes és nem forgalomképes eszközök minősége, illetve az eszközöknek az eurorendszer különböző típusú monetáris politikai műveleteire való alkalmassága szempontjából, kivéve, hogy a nem forgalomképes eszközöket az eurorendszer végeleges adásvételi (outright) ügyleteknél nem használja. ►M2 Valamennyi elfogadható fedezet használható határokon átnyúló alapon a központi bankok levelezőbanki modelljén (CCBM), továbbá forgalomképes eszközök esetében, az EGT-beli értékpapír-elszámolási rendszerek (SSS) közötti elfogadott kapcsolatokon keresztül. ◄

1.6. A monetáris politika kereteinek módosítása

Az EKB Kormányzótanácsa az eurorendszer monetáris politikai műveletei végrehajtásának eszközeit, feltételeit és eljárásait bármikor megváltoztathatja.

2. FEJEZET

ÜGYFÉLKÖR

2.1. Az alkalmasság általános feltételei

Az eurorendszer monetáris politikai műveleteiben részt vevő ügyfeleknek bizonyos alkalmassági feltételeknek kell megfelelniük ( 8 ). Ezeket a követelményeket úgy határozták meg, hogy az eurorendszer monetáris politikai műveleteiben az intézmények széles köre vehessen részt, az intézmények azonos bánásmódban részesüljenek az euroövezet teljes területén, valamint biztosított legyen, hogy az ügyfelek megfeleljenek bizonyos prudenciális és működési követelményeknek:

a) Kizárólag a KBER Alapokmányának 19.1. cikkében, az eurorendszer kötelezőtartalék-rendszerének hatálya alá tartozó intézmények minősülnek ügyfélnek. Az eurorendszer kötelezőtartalék-rendszerével kapcsolatos kötelezettségek alól felmentett intézmények (lásd a 7.2. szakaszt) az eurorendszer jegybanki rendelkezésre állása és a nyílt piaci műveletek szempontjából nem minősülnek ügyfélnek.

b) Az ügyfeleknek rendezett pénzügyi helyzettel kell rendelkezniük, és legalább egy, a nemzeti hatóságok által gyakorolt, harmonizált uniós vagy EGT-s felügyeleti szerv hatálya alá kell tartozniuk ( 9 ). Az uniós jog szerinti sajátos intézményi jellegük miatt ügyfélnek tekinthetők a Szerződés 123. cikkének (2) bekezdése értelmében rendezett pénzügyi háttérrel rendelkező intézmények is, amelyek az illetékes nemzeti hatóságok általi felügyelethez hasonló szintű felügyelet alá tartoznak. Ügyfélnek tekinthetők a rendezett pénzügyi háttérrel rendelkező, az illetékes nemzeti hatóságoknak, harmonizált uniós vagy EGT-s felügyelethez hasonló szintű, nem egységesített felügyelete alá tartozó intézmények is, pl. az EGT-n kívüli intézményeknek az euroövezetben bejegyzett fióktelepei.

c) Az ügyfeleknek meg kell felelniük az adott tagállam NKB-ja (illetve az EKB) által alkalmazott vonatkozó szerződéses vagy szabályozási rendelkezésekben meghatározott valamennyi működési feltételnek, ezáltal biztosítva az eurorendszer monetáris politikai műveleteinek hatékony végrehajtását.

Ezek az általános alkalmassági feltételek az euroövezet teljes területén egységesek. Az alkalmasság általános feltételeit teljesítő intézmények jogosultak:

a) igénybe venni az eurorendszer jegybanki rendelkezésre állását;

b) tender útján részt venni az eurorendszer nyílt piaci műveleteiben.

Valamely intézmény tender útján kizárólag a bejegyzésének helye szerinti tagállam NKB-ján keresztül veheti igénybe az eurorendszer jegybanki rendelkezésre állását és nyílt piaci műveleteit. Amennyiben egy intézmény több tagállamban is rendelkezik szervezeti egységekkel (székhellyel vagy fióktelepekkel), az egyes tagállamokban bejegyzett szervezeti egységek mindig az adott tagállam NKB-ján keresztül vehetik igénybe ezeket a műveleteket, azzal a kikötéssel, hogy egy intézmény az ajánlatait egy tagállamban csak egy szervezeti egységén (székhelyén vagy egy kijelölt fióktelepén) keresztül nyújthatja be.

2.2. Az ügyfelek kiválasztása gyorstenderekhez és kétoldalú műveletekhez

A végleges adásvételi (outright) ügyletek esetében az ügyfelek körére nem vonatkoznak előre meghatározott korlátozások.

A monetáris politikai célból végrehajtott devizaswapok esetében az ügyfeleknek bármilyen piaci körülmények között képesnek kell lenniük nagy volumenű devizaműveletek hatékony végrehajtására. A devizaswapra jogosult ügyfelek köre megegyezik az euroövezetben bejegyzett és az eurorendszer devizaintervenciós műveleteihez kiválasztott ügyfelek körével. Devizaintervenciós műveletekhez az ügyfelek kiválasztásának kritériumait és a kiválasztási eljárást a 3. függelék tartalmazza.

A gyorstenderen és kétoldalú eljáráson alapuló egyéb műveletek (a finomhangoló penziós ügyletek és a lekötött betétek gyűjtése) esetében minden egyes NKB az adott tagállamban létrehozott és az alkalmasság általános feltételeinek megfelelő intézmények közül választ. Ebből a szempontból a pénzpiaci aktivitás a legfontosabb kiválasztási szempont. Figyelembe vehetők továbbá egyéb kritériumok, mint például az értékpapírosztály hatékonysága és az ajánlattételi képesség.

A gyorstender és a kétoldalú eljárások esetében a nemzeti központi bankok azokkal az ügyfelekkel állnak kapcsolatban, akik beletartoznak a finomhangoló műveletekre elfogadott ügyfeleik csoportjába. A gyorstendereket és a kétoldalú műveleteket szélesebb ügyfélkörrel is végezhetik.

Az EKB Kormányzótanácsa dönthet arról, hogy kivételes körülmények esetén maga az EKB végezhet-e kétoldalú finomhangoló műveleteket. Ha az EKB végez kétoldalú műveleteket, akkor az egyenlő hozzáférés biztosítása érdekében az EKB az euroövezet-beli ügyfelek közül rotációs rendszerben választja ki azokat, amelyek a gyorstenderekben és a kétoldalú műveletekben való részvételre jogosultak.

2.3. Szankciók az ügyfelek kötelezettségszegése esetén

Összhangban az EKB szankciók kirovására vonatkozó jogköréről szóló, 1998. november 23-i 2532/98/EK tanácsi rendelettel ( 10 ); az Európai Központi Bank szankcionálási jogosítványairól szóló 1999. szeptember 23-i 2157/1999/EK európai központi banki rendelettel (EKB/1999/4) ( 11 ); a kötelező tartalék Európai Központi Bank által történő alkalmazásáról szóló, 1998. november 23-i 2531/98/EK tanácsi rendelettel ( 12 ); valamint a kötelező tartalék képzéséről szóló, 2003. szeptember 12-i 1745/2003/EK európai központi banki rendelettel (EKB/2003/9) ( 13 ), az EKB szankciókat szabhat ki azokra az intézményekre, amelyek nem felelnek meg a kötelező tartalék alkalmazásával kapcsolatos EKB-rendeletekből és -határozatokból eredő kötelezettségeiknek. Az alkalmazható szankciókat, valamint az alkalmazásuk során követendő eljárásokat az imént említett rendeletek részletezik. Az eurorendszer továbbá a kötelező tartalékra vonatkozó előírások súlyos megszegése esetén felfüggesztheti az ügyfelek nyílt piaci műveletekben való részvételét.

Az egyes tagállamok NKB-jai (vagy az EKB) által alkalmazott szerződéses, illetve szabályozási rendelkezések előírásaival összhangban, az eurorendszer pénzbírságot szabhat ki és fog is kiszabni azokra az ügyfelekre, illetve felfüggeszti azoknak a feleknek a nyílt piaci műveletekben való részvételét, akik elmulasztják az egyes NKB-k (vagy az EKB) által alkalmazott és az alábbiakban meghatározott szerződéses, illetve szabályozási rendelkezésekből rájuk háruló kötelezettségeik teljesítését.

Ide tartoznak a) a tenderszabályok megszegésének esetei, amikor az ügyfél nem bocsát elegendő fedezeti eszközt vagy készpénzt ( 14 ) rendelkezésre ahhoz, hogy a likviditásbővítő műveletben részére allokált likviditást (az elszámolás napján) kiegyenlítse, vagy megfelelő letéti követelményképzéssel a művelet lejáratáig fedezettel biztosítsa, valamint amikor az ügyfél nem bocsát elegendő összegű készpénzt rendelkezésre ahhoz, hogy a likviditásszűkítő műveletben részére megállapított összeget kiegyenlítse; valamint b) a kétoldalú tranzakciós előírások megszegésének esetei, amikor az ügyfél nem bocsát elegendő elfogadható fedezeti eszközt vagy készpénzt rendelkezésre ahhoz, hogy a kétoldalú tranzakciónál a megállapodásban rögzített összeget kiegyenlítse, vagy amikor a kétoldalú művelet időtartama alatt nem tesz eleget a szükséges letéti követelményképzésnek.

Ez a rendelkezés vonatkozik továbbá a) a fedezeti eszközök alkalmazására vonatkozó szabályok az ügyfelek által történő megsértésének eseteire (amikor az ügyfél olyan eszközöket használ fel, amelyek ilyen felhasználásra alkalmatlanok, illetve alkalmatlanná váltak, vagy amelyeket az ügyfél nem használhat, például a kibocsátó/kezes és az ügyfél között fennálló szoros kapcsolat vagy azonosság miatt); valamint b) a napvégi eljárásra és a betéti rendelkezésre állás igénybevételére vonatkozó feltételek ügyfél általi megszegésének eseteire is (amikor az elszámolási számláján a nap végén negatív egyenleggel rendelkező ügyfél a betéti rendelkezésre állás igénybevételére vonatkozó alkalmassági feltételeket nem teljesíti).

Ezen túlmenően, a kötelezettségeit megszegő fél ellen alkalmazott felfüggesztés hatálya az adott intézmény más tagállamokban bejegyzett fióktelepeire is kiterjeszthető. Azokban az esetekben, amikor a kötelességszegésnek például a gyakoriság vagy időtartam alapján megállapított súlyossága ezt indokolttá teszi, az ügyfél minden további monetáris politikai művelethez való hozzáférése egy bizonyos időtartamra felfüggeszthető.

A tenderre, a kétoldalú ügyletre, a fedezeti eszközökre, a napvégi eljárásra és a betéti rendelkezésre állás igénybevételének alkalmassági feltételeire vonatkozó előírások megszegéséért az NKB-k által kiszabott pénzbírságokat egy előre meghatározott (a 6. mellékletben megállapított) kulcs alapján számítják ki.

2.4. Prudenciális okok miatt vagy nemteljesítést követően lehetséges intézkedések

2.4.1. Prudenciális okok miatti intézkedések

Az eurorendszer prudenciális okok miatt a következő intézkedéseket hozhatja meg:

a) az adott NKB (vagy az EKB) által alkalmazott szerződéses, illetve szabályozói rendelkezésekkel összhangban az eurorendszer prudenciális okokból az egyes ügyfél monetáris politikai eszközökhöz történő hozzáférését felfüggesztheti, korlátozhatja vagy megszüntetheti;

b) az eurorendszer az adott ügyfelek által az eurorendszer hitelműveleteihez benyújtott fedezeteket elutasíthatja vagy használatukat korlátozhatja, illetve azokra kiegészítő haircutokat alkalmazhat.

2.4.2. Nemteljesítést követő intézkedések

Az eurorendszer felfüggesztheti, korlátozhatja vagy megszüntetheti azon ügyfelek monetáris politikai eszközökhöz történő hozzáférését, amelyek szerződéses vagy az NKB-k által alkalmazott szabályozási rendelkezések alapján nem teljesítettek.

2.4.3. A mérlegelésen alapuló intézkedések arányos és megkülönböztetésmentes alkalmazása

A mérlegelésen alapuló összes intézkedésnek biztosítania kell, hogy az eurorendszer a prudens kockázatkezelést arányos és megkülönböztetésmentes módon alkalmazza és kalibrálja. Az egyes ügyfelekkel szemben hozott, mérlegelésen alapuló intézkedéseket megfelelően meg kell indokolni.

3. FEJEZET

NYÍLT PIACI MŰVELETEK

A nyílt piaci műveletek fontos szerepet játszanak az eurorendszer monetáris politikájában, a kamatlábak alakításában, a piac likviditáskezelésének támogatásában, valamint a monetáris politika aktuális helyzetének jelzésében. Céljukat, rendszerességüket és eljárásukat tekintve az eurorendszer nyílt piaci műveletei négy kategóriába sorolhatók: irányadó refinanszírozási műveletek, hosszabb lejáratú refinanszírozási műveletek, finomhangoló műveletek és strukturális műveletek. Ami az alkalmazott eszközöket illeti, a penziós ügyletek jelentik az eurorendszer nyílt piaci eszközeinek legfontosabb típusát, egyszersmind a fenti négy műveleti kategória mindegyikében alkalmazhatók, míg az EKB-kötvények a strukturális többlet csökkentésére szolgáló műveleteknél használhatók. A strukturális műveleteket végleges adásvételi ügyletekkel is lehet végezni. Az eurorendszernek a finomhangoló műveletek végrehajtásához két további eszköz áll rendelkezésére: a devizaswap és a lekötött betétek gyűjtése. A következő fejezetek részletesen bemutatják az eurorendszer által használt nyílt piaci eszközök egyes típusainak konkrét jellemzőit.

3.1. Penziós ügyletek

3.1.1. Általános szempontok

3.1.1.1. Eszköztípus

A penziós ügyletek olyan műveletek, amelyek során az eurorendszer visszavásárlási megállapodások keretében ad el, illetve vásárol elfogadható fedezeteket, vagy elfogadható fedezetekből álló fedezet ellenében folytat hitelezést. A penziós ügyletek az irányadó refinanszírozási műveleteknél és a hosszabb lejáratú refinanszírozási műveleteknél alkalmazhatók. Az eurorendszer emellett a strukturális és a finomhangoló műveleteknél is alkalmazhat penziós ügyleteket.

3.1.1.2. Jogi ismérvek

Az NKB-k a penziós ügyleteket végrehajthatják visszavásárlási megállapodások formájában (azaz, az eszköz tulajdonjoga átszáll a hitelezőre, miközben a tranzakcióban ügyfelek úgy állapodnak meg, hogy egy későbbi időpontban az eszköz újra az adós tulajdonába kerül), vagy értékpapír-fedezet mellett nyújtott hitelek formájában (azaz, az adott eszközökre fedezet áll rendelkezésre, de az adósi kötelezettségek teljesítését feltételezve a fedezetként felkínált eszköz az adós tulajdonában marad). A visszavásárlási megállapodásokon alapuló penziós ügyletekre vonatkozó további rendelkezések az egyes tagállamok NKB-jai (vagy az EKB) által alkalmazott szerződéses rendelkezésekben találhatók. Az értékpapír-fedezet mellett nyújtott hiteleken alapuló penziós ügyletekre vonatkozó szabályozások figyelembe veszik a fedezetre vonatkozó érdekeltség (pl. kézi zálogjog, a tulajdonalapú hitelbiztosíték, jelzálogjog) alapításához és későbbi érvényesítéséhez szükséges, az egyes nemzeti jogokban alkalmazott különböző eljárásokat és formai követelményeket.

3.1.1.3. Kamatozási feltételek

A visszavásárlási megállapodásban meghatározott vételár és visszavásárlási ár közötti különbözet egyenlő a művelet időtartama alatt felvett, illetve hitelezett összegre számított kamat összegével, vagyis a visszavásárlási ár magában foglalja a fizetendő kamatot. Az értékpapír-fedezet mellett nyújtott hitel formájában létrejövő penziós ügylet kamatát a felvett hitel összegére és a futamidőre alkalmazandó kamatláb alapján kell meghatározni. Az eurorendszer penziós nyílt piaci műveletei esetében egyszerű kamatlábat alkalmaznak, amely a „ténylegesen eltelt napok száma/360” kamatnap-számítási szabályon alapul.

3.1.2. Irányadó refinanszírozási műveletek

Az irányadó refinanszírozási műveletek az eurorendszer által végzett legfontosabb nyílt piaci műveletek, amelyek kulcsszerepet játszanak a kamatlábak alakításában, a piac likviditási helyzetének irányításában és a monetáris politika aktuális irányvonalának jelzésében.

Az irányadó refinanszírozási műveletek működési jellemzői az alábbiak szerint foglalhatók össze:

a) likviditásbővítő penziós műveletek;

b) heti rendszerességűek ( 15 );

c) általában egyhetes lejárattal rendelkeznek ( 16 );

d) végrehajtásuk decentralizált (az NKB-k hatáskörébe rendelt);

e) lebonyolításuk tender útján történik (az 5.1. szakaszban meghatározottak szerint);

f) a (2.1. szakaszban meghatározott) általános alkalmassági feltételeket teljesítő valamennyi fél nyújthat be ajánlatot az irányadó refinanszírozási műveletekre;

g) az irányadó refinanszírozási műveletekben mind a (6. fejezet meghatározása szerinti) forgalomképes, mind a nem forgalomképes eszközök alkalmasak mint fedezeti eszköz.

3.1.3. Hosszabb lejáratú refinanszírozási művelet

Az eurorendszer rendszeres refinanszírozási műveleteket is végez, általában háromhavi lejárattal, ezáltal pótlólagos, hosszabb távú refinanszírozást nyújtva a pénzügyi szektor számára. A hosszabb távú refinanszírozási műveletek végrehajtása során az eurorendszer rendszerint semmilyen jelzést nem kíván közvetíteni a piac felé, így normál körülmények között kamatláb-elfogadóként jár el. Ennek megfelelően a hosszabb lejáratú refinanszírozási műveletekre változó kamatú tenderek formájában kerül sor, és az EKB időről időre jelzi a későbbi tenderek várható ügyleti volumenét. Kivételes körülmények között az eurorendszer fix kamatú tenderek keretében is végez hosszabb lejáratú refinanszírozási műveleteket.

A hosszabb lejáratú refinanszírozási műveletek működési jellemzői az alábbiak szerint foglalhatók össze:

a) likviditásbővítő penziós műveletek;

b) havi rendszerességűek ( 17 );

c) általában három hónapos lejáratúak ( 18 );

d) végrehajtásuk decentralizált (az NKB-k hatáskörébe rendelt);

e) lebonyolításuk tender útján történik (az 5.1. szakaszban meghatározottak szerint);

f) a (2.1. szakaszban meghatározott) általános alkalmassági feltételeket teljesítő valamennyi fél nyújthat be ajánlatot a hosszabb lejáratú refinanszírozási műveletre;

g) a hosszabb lejáratú refinanszírozási műveletekben mind a (6. fejezet meghatározása szerinti) forgalomképes, mind a nem forgalomképes eszközök alkalmasak, mint fedezeti eszköz.

3.1.4. Finomhangoló penziós műveletek

Az eurorendszer penziós nyílt piaci ügyletek formájában végezhet finomhangoló műveleteket. A finomhangoló műveletek célja a piac likviditási helyzetének irányítása, valamint a kamatlábak alakítása, különösen a piac előre nem látható likviditásingadozása által a kamatlábakra gyakorolt hatások ellensúlyozása érdekében. Finomhangoló műveletek a tartalékolási időszak utolsó napján végezhetők a legutóbbi fő refinanszírozási művelet allokációja óta keletkezett likviditáshiány egyensúlyozása érdekében. Mivel váratlan piaci események bekövetkezésekor gyors intézkedésekre lehet szükség, indokolt nagyfokú rugalmasságot fenntartani a finomhangoló műveleteknél alkalmazott eljárások és működési jellemzők megválasztásakor.

A finomhangoló penziós műveletek működési jellemzőit az alábbiak szerint lehet összegezni:

a) megjelenhetnek likviditásbővítő vagy likviditásszűkítő ügyletek formájában;

b) gyakoriságuk nem szabványosított;

c) lejárati idejük nem szabványosított;

d) a likviditásbővítő finomhangoló penziós ügyletek lebonyolítása általában gyorstender útján történik, ugyanakkor nem kizárt a kétoldalú eljárások alkalmazásának lehetősége (lásd az 5. fejezetet);

e) a likviditásszűkítő finomhangoló penziós ügyletekre rendszerint kétoldalú eljárásokon keresztül kerül sor (az 5.2. szakaszban meghatározottak szerint);

f) az egyes NKB-k általában decentralizált módon hajtják végre e műveleteket (az EKB Kormányzótanácsa dönthet arról, hogy kivételes esetben az EKB is végrehajthat kétoldalú finomhangoló penziós ügyleteket);

g) az eurorendszer a 2.2. szakaszban meghatározott feltételek szerint korlátozott számú résztvevőt választhat ki a finomhangoló penziós ügyletekben való részvételhez; és

h) a finomhangoló penziós ügyletekben mind a (6. fejezet meghatározása szerinti) forgalomképes, mind a nem forgalomképes eszközök alkalmasak, mint fedezeti eszköz.

3.1.5. Strukturális penziós műveletek

Az eurorendszer penziós nyílt piaci ügyletek formájában végrehajthat strukturális műveleteket azzal a céllal, hogy kiigazítsa az eurorendszer pénzügyi szektorral szembeni strukturális helyzetét.

E műveletek működési jellemzői az alábbiak szerint foglalhatók össze:

a) likviditásbővítő műveletek;

b) gyakoriságuk szerint lehetnek rendszeresek vagy nem rendszeresek;

c) lejáratuk előre nem szabványosított;

d) lebonyolításuk tender útján történik (az 5.1. szakaszban meghatározottak szerint);

e) végrehajtásuk decentralizált (az NKB-k hatáskörébe rendelt);

f) a (2.1. szakaszban meghatározott) általános alkalmassági feltételeket teljesítő valamennyi fél nyújthat be ajánlatot strukturális penziós műveletre;

g) a strukturális penziós ügyletekben mind a (6. fejezet meghatározása szerinti) forgalomképes, mind a nem forgalomképes eszközök alkalmasak, mint fedezeti eszközök.

3.2. Végleges adásvételi (outright) ügyletek

3.2.1. Eszköztípus

A végleges adásvételi ügylet során a tulajdonjog teljes mértékben átszáll az eladóról a vevőre, anélkül, hogy ehhez a tulajdonjog ellentétes irányú átruházása kapcsolódna. E műveleteket kizárólag strukturális célból lehet végrehajtani.

3.2.2. Jogi ismérvek

A végleges adásvételi ügylet során a tulajdonjog teljes mértékben átszáll az eladóról a vevőre, anélkül, hogy ehhez a tulajdonjog ellentétes irányú átruházása kapcsolódna. Az ügyletet a műveletben használt adósságinstrumentumokra vonatkozó piaci megállapodásoknak megfelelően kell végrehajtani.

3.2.3. Árazási feltételek

Az eurorendszer az árak kiszámításakor a műveletben használt, adósságinstrumentumokra vonatkozóan a legszélesebb körben elfogadott piaci konvenciónak megfelelően jár el.

3.2.4. Egyéb működési feltételek

Az eurorendszer végleges adásvételi ügyleteinek működési jellemzői az alábbiak szerint foglalhatók össze:

a) a végleges adásvételi (outright) ügyletek megjelenhetnek likviditásbővítő (közvetlen vétel) vagy likviditásszűkítő (közvetlen eladás) műveletek formájában;

b) gyakoriságuk nem szabványosított;

c) lebonyolításuk kétoldalú eljárás útján történik (az 5.2. szakaszban meghatározottak szerint);

d) ezen ügyleteket egyes NKB-k általában decentralizált módon hajtják végre (az EKB Kormányzótanácsa dönt arról, hogy az EKB kivételes körülmények között végrehajthat-e adásvételi ügyleteket);

e) a végleges adásvételi ügyletek esetében az ügyfelek körére nem vonatkoznak előre meghatározott korlátozások; és

f) csak a (6. fejezetben meghatározott) forgalomképes eszközök minősülnek a végleges ügyletekhez kapcsolódó fedezeti eszköznek.

3.3. EKB-kötvények kibocsátása

3.3.1. Eszköztípus

Az EKB kötvényeket bocsáthat ki azzal a céllal, hogy kiigazítsa az eurorendszer strukturális helyzetét a pénzügyi szektorral szemben, valamint, hogy a piacon likviditást szűkítsen (vagy bővítsen).

3.3.2. Jogi ismérvek

Az EKB-kötvények az EKB-nak a kötvény tulajdonosával szemben fennálló adósságkötelezettségét testesítik meg. Az EKB-kötvényeket az euroövezet-beli értéktárakban könyvelési tétel formájában kell kibocsátani és tartani. Az EKB a kötvények átruházhatóságára vonatkozóan nem ír elő semmiféle korlátozást. Az EKB-kötvényekre vonatkozó további előírásokat a kötvényekre vonatkozó szabályok tartalmazzák.

3.3.3. Kamatozási feltételek

Az EKB-kötvényeket diszkontáltan, azaz névérték alatti értéken kell kibocsátani, és lejáratkor névértéken kell visszavásárolni. A diszkontált kibocsátáskori érték és a visszavásárlási érték közötti különbség egyenlő a kötvény diszkontált kibocsátási értékén felhalmozott kamattal, amit a kötvény futamidejére vonatkozóan a megállapodás szerinti kamatlábbal kell kiszámítani. Az alkalmazott kamatláb egyszerű kamatláb, amely a „ténylegesen eltelt napok száma/360” számítási szabályon alapul. A diszkontált kibocsátási érték kiszámításának módját az 1. keretes írás mutatja be.

1. KERETES ÍRÁS

A diszkontált kibocsátási érték:

ahol:

N = az EKB-kötvény névértéke

rI = kamatláb (százalékban)

D = az EKB-kötvény futamideje (napban)

PT = az EKB-kötvény diszkontált kibocsátási értéke

3.3.4. Egyéb működési feltételek

Az EKB-kötvények kibocsátásának működési jellemzői az alábbiak szerint foglalhatók össze:

a) a kötvények kibocsátása a piaci likviditás szűkítése céljából történik;

b) a kötvények rendszeres vagy nem rendszeres jelleggel is kibocsáthatók;

c) a kötvények futamideje 12 hónapnál rövidebb;

d) a kötvénykibocsátás tender útján történik (az 5.1. szakaszban rögzített módon);

e) kötvényeket a nemzeti központi bankok decentralizáltan tendereztetik és váltják be;

f) a (2.1. szakaszban meghatározott) általános alkalmassági feltételeket teljesítő valamennyi fél pályázhat az EKB-kötvények jegyzésére.

3.4. Devizaswapok

3.4.1. Eszköztípus

A monetáris politikai célokból végrehajtott devizaswapok az euro és egy másik deviza között egyidejűleg kötött azonnali és határidős ügyletből állnak. Ezek a swapok finomhangolási célokat szolgálnak, elsősorban a piac likviditási helyzetének kezelése és a kamatlábak alakítása érdekében.

3.4.2. Jogi ismérvek

A monetáris politikai célokból végrehajtott devizaswapok olyan műveleteket jelentenek, ahol az eurorendszer azonnali eurovételi (illetve eladási) műveletet hajt végre egy másik deviza ellenében, és ezzel egyidejűleg egy meghatározott visszavásárlási napon egy határidős ügylettel előre eladja (illetve visszavásárolja). A devizaswapokra vonatkozó további rendelkezések az egyes tagállamok NKB-jai (vagy az EKB) által alkalmazott szerződéses rendelkezésekben találhatók.

3.4.3. A pénznemre és árfolyamra vonatkozó feltételek

Az eurorendszer rendszerint csak a kereskedésben aktívan részt vevő pénznemekre és kizárólag a szokásos piaci gyakorlatot betartva köt ügyleteket. Az eurorendszer és az ügyfelek minden egyes devizaswap esetében megállapodnak az ügyletre alkalmazandó swappontokban. A swappontok a határidős és az azonnali ügyletnél alkalmazott átváltási árfolyamok közötti különbségnek felelnek meg. Az euro másik devizával szembeni swappontjainak jegyzése az általános piaci gyakorlat szerint történik. A devizaswap árfolyamára vonatkozó feltételeket a 2. keretes írás tartalmazza.

3.4.4. Egyéb működési feltételek

A devizaswapok működési jellemzői az alábbiak szerint foglalhatók össze:

a) megjelenhetnek likviditásbővítő vagy likviditásszűkítő ügyletek formájában;

b) gyakoriságuk nem szabványosított;

c) lejárati idejük nem szabványosított;

d) végrehajtásuk gyorstender vagy kétoldalú eljárás útján történik (lásd az 5. fejezetet);

e) az NKB-k általában decentralizált módon hajtják végre azokat (az EKB Kormányzótanácsa dönthet arról, hogy kivételes esetben az EKB is végrehajthat kétoldalú devizaswapügyleteket); és

f) az eurorendszer a 2.2. szakaszban és a 3. függelékben meghatározott feltételek szerint korlátozott számú ügyfelet választhat ki a devizaswapokban való részvételre.

2. KERETES ÍRÁS

S = az euro (EUR) és az ABC-deviza (ABC) azonnali (a devizaswap megkötése napján érvényes) átváltási árfolyama

FM = az euro és az ABC-deviza között érvényes határidős árfolyam a devizaswap visszavásárlási napján (M)

ΔΜ = az euro és az ABC-deviza közötti forwardpontok a devizaswap visszavásárlási napján (M) Δ M = F M – S

N(.) = a deviza azonnali összege; N(.)M a deviza határidős összege: N (ABC) = N (EUR) × S vagy N (ABC) M = N (EUR) M × F M vagy

3.5. Lekötött betétek gyűjtése

3.5.1. Eszköztípus

Az eurorendszer felhívhatja az ügyfeleket arra, hogy azok a székhelyük szerinti tagállam NKB-jánál rögzített futamidejű kamatozó betéteket kössenek le. A lekötött betétek gyűjtése csak finomhangolási célokat szolgál a piacon levő likviditás szűkítése érdekében.

3.5.2. Jogi ismérvek

Az ügyfélkörtől elfogadott betétek rögzített futamidővel és rögzített kamatlábbal rendelkeznek. Az NKB-k a betétek ellenében nem adnak fedezetet.

3.5.3. Kamatozási feltételek

A betétre alkalmazott kamatláb egyszerű kamatláb, amely a „tényleges napok száma/360” kamatmegállapítási szabályon alapul. A kamatot a betét lejártakor kell kifizetni.

3.5.4. Egyéb működési feltételek

A lekötött betétek gyűjtésének működési jellemzői az alábbiakban foglalhatók össze:

a) a betétgyűjtés célja a likviditás szűkítése;

b) a betétgyűjtés gyakorisága nem szabványosított;

c) a betétek lejárati ideje nem szabványosított;

d) a betétgyűjtés lebonyolítása általában gyorstender útján történik, de a kétoldalú eljárás lehetősége sem kizárt (lásd az 5. fejezetet);

e) a betétgyűjtést az egyes NKB-k általában decentralizált módon hajtják végre (az EKB Kormányzótanácsa dönthet arról, hogy kivételes esetben az EKB is végrehajthat kétoldalú lekötöttbetét-gyűjtési műveletet ( 19 ); és

f) az eurorendszer a 2.2. szakaszban meghatározott feltételek szerint korlátozott számú ügyfelet is kiválaszthat a lekötött betétek gyűjtésében való részvételre.

4. FEJEZET

Jegybanki rendelkezésre állás

4.1. Aktív oldali rendelkezésre állás

4.1.1. Eszköztípus

Az ügyfélkör az aktív oldali rendelkezésre állást arra használhatja, hogy az NKB-kon keresztül előre meghatározott kamatlábon, elfogadható fedezetek (lásd a 6. fejezetet) ellenében egynapos (O/N) likviditását biztosítsa. A konstrukció célja, hogy az ügyfélkör átmeneti likviditási igényeit kielégítse. Rendes körülmények között a konstrukcióra vonatkozó kamatláb az egynapos (O/N) piaci kamatláb felső határa. A konstrukcióra vonatkozó feltételek az egész euroövezetben azonosak.

4.1.2. Jogi ismérvek

Az aktív oldali rendelkezésre állás keretében az NKB-k likviditást bővíthetnek egynapos (O/N) visszavásárlási megállapodások formájában (azaz az eszköz tulajdonjoga átszáll a hitelezőre, és a felek megegyeznek abban, hogy a következő üzleti napon a tulajdonjog visszaszáll az adósra) vagy egynapos (O/N), értékpapír-fedezet mellett nyújtott hitelek formájában (azaz az eszközre érvényesíthető biztosítékot nyújtanak, de a kölcsön visszafizetésével az eszköz az adós tulajdonában marad). A visszavásárlási megállapodásokra vonatkozó további rendelkezéseket az adott NKB által alkalmazott szerződéses megállapodások tartalmazzák. Az értékpapír-fedezet mellett nyújtott hitelek formájában való likviditásbővítésre vonatkozó megállapodások figyelembe veszik a fedezetre vonatkozó érdekeltség (kézi zálogjog, tulajdonjogú hitelbiztosítás, illetve jelzálogjog) alapításához és annak későbbi érvényesítéséhez szükséges, az egyes nemzeti jogokban alkalmazott különböző eljárásokat és formai követelményeket.

4.1.3. Hozzáférési feltételek

Az aktív oldali rendelkezésre állás a 2.1. szakaszban meghatározott általános alkalmassági feltételeket kielégítő ügyfélkör számára érhető el. Az aktív oldali rendelkezésre álláshoz való hozzáférést az adott intézmény székhelye szerinti tagállam nemzeti központi bankja biztosítja. A hozzáférés csak azokon a napokon biztosított, amelyeken az adott TARGET2 rendszer ( 20 ) üzemel ( 21 ). Azokon a napokon, amelyeken az értékpapír-elszámolási rendszerek nem üzemelnek, az aktív oldali rendelkezésre állás az NKB-knál már előzetesen letétbe helyezett fedezeti eszközök alapján vehető igénybe.

Minden üzleti nap végén az ügyfélkör adott nemzeti központi banknál vezetett elszámolási számláin lévő negatív egyenlege automatikusan az aktív oldali rendelkezésre állás igénybevételére vonatkozó kérelemnek minősül. Az aktív oldali rendelkezésre álláshoz történő napvégi hozzáférésre vonatkozó eljárást az 5.3.3. szakasz tartalmazza.

Az ügyfelek az aktív oldali rendelkezésre álláshoz úgy is hozzáférhetnek, hogy kérelmet küldenek a székhelyük szerinti tagállam NKB-jának. Ahhoz, hogy az NKB még aznap teljesíteni tudja a megbízást a TARGET2-ben, a kérelemnek az NKB-hoz legkésőbb 15 perccel a TARGET2 zárása után meg kell érkeznie ( 22 ), ( 23 ). A TARGET2 általában EKB (közép-európai) idő szerint 18.00 órakor zár. Az aktív oldali rendelkezésre állás igénybevételére vonatkozó kérelem benyújtásának határideje az eurorendszer tartalékolási időszakának utolsó munkanapján még további 15 perccel meghosszabbodik. A kérelemben fel kell tüntetni az igényelt hitel összegét, és amennyiben az ügylet alapjául szolgáló fedezeti eszköz az NKB-nál még nincs előzetesen elhelyezve, a tranzakció alapjául szolgáló, rendelkezésre bocsátandó fedezeti eszközt is meg kell határozni.

A tranzakció alapjául szolgáló elegendő jegybankképes eszköz felmutatásán kívül az aktív oldali rendelkezésre állás keretében igénybe vehető pénzeszközök összegére nem vonatkozik egyéb korlátozás.

4.1.4. Lejárat és kamatfeltételek

A konstrukció keretében nyújtott hitelek egynapos (O/N) futamidővel rendelkeznek. Azon ügyfelek esetében, akik közvetlenül részt vesznek a TARGET2-ben, a hitel törlesztésére a következő olyan napon lép sor, amikor i. a TARGET2; és ii. az adott SSS-ek működnek, mégpedig e rendszerek nyitásának időpontjában.

A kamatlábat, amely a „tényleges napok száma/360” kamatmegállapítási szabályon alapuló egyszerű kamatláb, az eurorendszer előzetesen közzéteszi. Az EKB a kamatlábat jogosult bármikor, legkorábban az eurorendszer következő munkanapján történő hatállyal megváltoztatni ( 24 ), ( 25 ). A konstrukció kamatának megfizetése a hitel törlesztésekor esedékes.

4.1.5. A konstrukció felfüggesztése

A konstrukció csak az EKB céljaival és általános monetáris politikai szempontjaival összhangban vehető igénybe. A bank a konstrukció feltételeit bármikor módosíthatja, illetve a konstrukciót felfüggesztheti.

4.2. Betéti rendelkezésre állás

4.2.1. Eszköztípus

Az ügyfélkör a betéti rendelkezésre állást arra használhatja, hogy az NKB-nál egynapos (O/N) betéteket helyezzen el. A betétek előre meghatározott kamatlábbal kamatoznak. Rendes körülmények között a betéti rendelkezésre állásnál alkalmazott kamatláb az egynapos (O/N) piaci kamatláb alsó határa. A betéti rendelkezésre állásra vonatkozó feltételek az egész euroövezetben egyformák ( 26 ).

4.2.2. Jogi ismérvek

Az ügyfelek által elhelyezett egynapos (O/N) betétek rögzített kamatlábon kamatoznak. Az ügyfelek az elhelyezett betét ellenében nem kapnak fedezetet.

4.2.3. Hozzáférési feltételek ( 27 )

A betéti rendelkezésre állás a 2.1. szakaszban meghatározott általános alkalmassági feltételeket kielégítő intézményeknek áll rendelkezésre. A betéti rendelkezésre álláshoz az adott intézmény székhelye szerinti NKB közvetítésével lehet hozzájutni. A betéti rendelkezésre álláshoz csak a TARGET2 nyitvatartási napjain lehet hozzájutni ( 28 ).

A betéti rendelkezésre állás igénybevételéhez az ügyfélnek kérelmet kell benyújtania a székhelye szerinti tagállam NKB-jának. Ahhoz, hogy az NKB még aznap teljesítse a megbízást a TARGET2-ben, a kérelemnek a TARGET2 tényleges zárási ideje, azaz általában EKB (közép-európai) idő szerint 18.00 óra után legkésőbb 15 perccel meg kell érkeznie az NKB-hoz) ( 29 ), ( 30 ). A betéti rendelkezésre állás igénybevételére vonatkozó kérelem benyújtásának határideje az eurorendszer tartalékperiódusának utolsó üzleti napján további 15 perccel meghosszabbodik. A kérelemben fel kell tüntetni az elhelyezendő betét összegét.

Az ügyfél által a konstrukció keretében elhelyezhető betét összegére nem vonatkozik korlátozás.

4.2.4. Lejárat és kamatfeltételek

A konstrukció keretében elhelyezett betétek egynapos (O/N) lejárati idővel rendelkeznek. Azon ügyfelek esetében, akik közvetlenül vesznek részt a TARGET2-ben, a konstrukció keretében elhelyezett betétek a következő olyan napon járnak le, amikor a TARGET2 működik, mégpedig a rendszer nyitásának időpontjában.

A kamatlábat, amely a „tényleges napok száma/360” kamatmegállapítási szabályon alapuló egyszerű kamatláb, az eurorendszer előzetesen közzéteszi. Az EKB a kamatlábat jogosult bármikor, legkorábban az eurorendszer következő üzleti napjára vonatkozó hatállyal megváltoztatni ( 31 ). A kamat kifizetése a hitel visszafizetésekor esedékes.

4.2.5. A konstrukció felfüggesztése

A konstrukció csak az EKB céljaival és általános monetáris politikai szempontjaival összhangban vehető igénybe. Az EKB a konstrukció feltételeit bármikor módosíthatja, illetve a konstrukciót felfüggesztheti.

5. FEJEZET

ELJÁRÁSOK

5.1. Tendereljárás

5.1.1. Általános szempontok

Az eurorendszer nyílt piaci műveleteire általában tender formájában kerül sor. Az eurorendszer tendereit a 3. keretes írásban leírtak szerint, hat műveleti lépésben kell végrehajtani.

Az eurorendszer két fajta tendereljárást különböztet meg: a tendert és a gyorstendert. A tender és a gyorstender eljárási rendje a lebonyolítás ütemezése és az ügyfélkör kivételével azonos.

5.1.1.1. Tender

A tenderek esetében a meghirdetéstől az elfogadott ajánlatok visszaigazolásáig 24 óra telik el (a beadási határidő és az eredményhirdetés között eltelt idő hozzávetőlegesen két óra). Az 1. ábra a tender műveleti lépéseinek szokásos ütemezéséről nyújt áttekintést. Az EKB indokolt esetben módosíthatja az egyes műveletek ütemezését.

Az irányadó refinanszírozási műveletekre, a hosszabb lejáratú refinanszírozási műveletekre és a strukturális műveletekre (a végleges adásvételi ügyletek kivételével) mindig tender keretében kerül sor. Ezekben a 2.1. szakaszban foglalt általános feltételeknek megfelelő ügyfelek vehetnek részt.

5.1.1.2. Gyorstender

A gyorstendert általában a meghirdetéstől számított 90 percen belül kell lebonyolítani azzal, hogy a visszaigazolásra az eredményhirdetést követően azonnal sor kerül. A gyorstender műveleti lépéseinek szokásos ütemezéséről a 2. ábra nyújt áttekintést. Az EKB indokolt esetben módosíthatja az egyes műveletek ütemezését. Gyorstenderre csak finomhangoló műveletek esetén kerül sor. Az eurorendszer a 2.2. szakaszban meghatározott feltételek és eljárások szerint a gyorstenderen való részvételre korlátozott számú ügyfelet választhat ki.

5.1.1.3. Fix és változó kamatú tender

Az eurorendszernek lehetősége van akár fix kamatú (mennyiségi tender), akár változó kamatú (kamattender) tenderek lebonyolítására. Fix kamatú tender esetén az EKB előre meghatározza a kamatlábat, és az ügyfelek azzal az összeggel pályáznak, amellyel a rögzített kamatlábon ügyletet kívánnak kötni ( 32 ). Változó kamatú tender esetén az ügyfelek megjelölik az összeget és a kamatlábat, amelyen a NKB-kal ügyletet kívánnak kötni ( 33 ).

3. KERETES ÍRÁS

1. lépés A tender meghirdetése

a) Az EKB meghirdeti a tendert hírügynökségek útján és az EKB honlapján

b. Az NKB-k nemzeti hírügynökségek útján meghirdetik a tendert, és ha szükséges, az ügyfélkört közvetlenül is értesítik

2. lépés Az ügyfelek elkészítik és benyújtják ajánlataikat

3. lépés Az eurorendszer összegyűjti az ajánlatokat

4. lépés Az ajánlatok értékelése és eredményhirdetés

a) Az EKB határozata az ajánlatok elfogadásáról

b. Az elfogadott ajánlatok kihirdetése hírügynökségek útján és az EKB honlapján

5. lépés Az egyes elfogadott ajánlatok visszaigazolása

6. lépés A műveletek elszámolása (lásd az 5.3. szakaszt)

5.1.2. Tendernaptár

5.1.2.1. Irányadó és hosszabb lejáratú refinanszírozási műveletek

Az irányadó és a hosszabb lejáratú refinanszírozási műveleteket az eurorendszer által megjelentetett tájékoztató jellegű naptár szerint bonyolítják le ( 34 ). A naptárt legkésőbb az adott év kezdete előtt három hónappal kell közzétenni. Az irányadó és a hosszabb lejáratú refinanszírozási műveletek szokásos üzletkötési napjait a 2. táblázat tartalmazza. Az EKB törekszik biztosítani minden tagállambeli ügyfél számára az irányadó és a hosszabb lejáratú refinanszírozási műveletekben való részvételt. Ezért az e műveletekre vonatkozó naptár összeállításakor az EKB az egyes tagállamok bankszünnapjainak figyelembevételével jár el.

5.1.2.2. Strukturális műveletek

A tenderek útján lefolytatott strukturális műveletek végrehajtása nem előre meghatározott naptár szerint történik. A strukturális műveletek lebonyolítása és elszámolása azonban általában csak olyan napon történik, amely minden tagállamban NKB-munkanapnak ( 35 ) számít.

5.1.2.3. Finomhangoló művelet

A finomhangoló műveletek végrehajtása nem előre meghatározott naptár szerint történik. Az EKB az eurorendszer bármely munkanapján végrehajthat finomhangoló műveleteket. Ezekben a műveletekben csak azon tagállamok NKB-jai vehetnek részt, amelyekben az üzletkötés, az elszámolás és a visszafizetés napja NKB-munkanap.

1. ábra

Megjagyzes: A szamok a 3. keretes irãsban feltuntetett muveleti Iepesekre vonatkoznak.

2. ábra

Megjegyzés: A szAmok a 3. keretes résban reltonteteb műveteti Fepesekre vonatkoznak.







2. táblázat Az irányadó és a hosszabb lejáratú refinanszírozási műveletek szokásos üzletkötési napjai Művelet típusa Szokásos üzletkötési nap (T) Irányadó refinanszírozási műveletek Keddenként Hosszabb lejáratú refinanszírozási műveletek Minden naptári hónap utolsó szerdája (1) (1) A karácsonyi időszak miatt a decemberi műveletet általában egy héttel előrehozzák, a hónap előző szerdájára.

5.1.3. Tenderek meghirdetése

Az eurorendszer a tendereket nyilvánosan, hírügynökségek útján és az EKB honlapján hirdeti meg. Az NKB-k a hírügynökségi hozzáféréssel nem rendelkező ügyfeleket a tenderekről közvetlenül is értesíthetik. A nyilvános tenderfelhívás általában a következő információkat tartalmazza:

a) a tender hivatkozási számát;

b) a tender időpontját;

c) a művelet típusát (likviditásbővítő illetve -szűkítő, valamint az igénybe venni kívánt monetáris politikai eszköz típusa);

d) az instrumentum lejáratát;

e) az aukció típusát (fix vagy változó kamatú tender);

f) az allokálás módját (az 5.1.5. szakasz meghatározása szerinti holland vagy amerikai típusú aukció);

g) a tervezett mennyiséget (általában csak a hosszabb lejáratú refinanszírozási műveletek esetében);

h) a rögzített kamatlábat/árat/swappontot (fix kamatú tenderek esetén);

i) a kamatláb/ár/swappont elfogadott alsó/felső határértékét (ha van ilyen);

j) az instrumentum induló és lejárati napját (ha van ilyen), illetve az instrumentum értéknapját és lejárati napját (EKB-kötvények kibocsátása esetén);

k) a műveletben részt vevő devizákat és a rögzítve tartandó összeg pénznemét (devizaswap esetén);

l) az ajánlatok kiszámításakor hivatkozásként használandó azonnali devizaárfolyamot (devizaswap esetén);

m) az ajánlati összeg felső korlátját (ha van ilyen);

n) a legkisebb allokált összeget (ha van ilyen);

o) a legkisebb allokálási arányt (ha van ilyen);

p) az ajánlatok benyújtásának menetrendjét;

q) a kötvények névértékét (EKB-kötvények kibocsátása esetén); és

r) a kötvények ISIN-kódját (EKB-kötvények kibocsátása esetén).

A finomhangoló műveletek átláthatóságának növelésére az eurorendszer a gyorstendereket általában nyilvánosan előre meghirdeti. Kivételes esetekben azonban az EKB határozhat úgy, hogy a gyorstendereket nem hirdeti meg előre nyilvánosan. A gyorstenderek meghirdetése a tenderekre vonatkozó általános eljárásrenddel megegyezően történik. Nyilvánosan előre meg nem hirdetett gyorstender esetén az NKB a kiválasztott ügyfelekkel közvetlenül lép kapcsolatba. A nyilvánosan bejelentett gyorstender esetén az NKB közvetlenül is megkeresheti a kiválasztott ügyfelet.

▼M1

Az EKB fenntartja a jogot, hogy az általa megfelelőnek tartott bármely lépést megtegye a tenderfelhívásban szereplő hiba kijavítása érdekében, beleértve valamely végrehajtás alatt álló tender elhalasztását vagy félbeszakítását is.

▼B

5.1.4. Az ajánlatok elkészítése és benyújtása

Az ügyfeleknek ajánlataikat az NKB-k által az adott műveletre vonatkozóan kiadott mintának megfelelő formában kell elkészíteniük. Az ajánlatot olyan tagállam NKB-jához kell benyújtani, ahol az intézménynek szervezeti egysége (székhelye vagy fiókja) van. Egy intézmény az ajánlatát egy tagállamban csak egy szervezeti egysége (székhelye vagy egy erre kijelölt fiókja) útján nyújthatja be.

A fix kamatú tenderek esetén az ügyfelek ajánlatukban azt az összeget kötelesek megjelölni, amelyre a NKB-kal üzletet kívánnak kötni ( 36 ).

A változó kamatú tenderek esetén az ügyfelek legfeljebb tíz különböző kamatlábra/árra/swappontra tehetnek ajánlatot. Kivételes esetekben az eurorendszer korlátozhatja az ügyfelek által változó kamatú tenderek esetén benyújtható ajánlatok számát. Minden egyes ajánlatban meg kell jelölni azt az összeget, amelyre az NKB-val üzletet kívánnak kötni, feltüntetve a vonatkozó kamatlábat is ( 37 ), ( 38 ). A kamatlábra vonatkozó ajánlatot a 0,01 százalékpont többszöröseként kell kifejezni. Változó kamatú devizaswaptender esetén a swappontokat a szokásos piaci konvencióknak megfelelően kell megadni, és az ajánlatokat a 0,01 swappont többszöröseként kell kifejezni.

Az irányadó refinanszírozási műveletek esetén az ajánlati összeg alsó korlátja 1 000 000 euro. Az ezen összeget meghaladó összegű ajánlatokat 100 000 euro többszöröseként kell megadni. A finomhangoló és a strukturális műveletekre ugyanez az alsó érték és elfogadási lépésköz vonatkozik. Az ajánlati érték minimuma minden egyes kamatláb/ár/swappontszintre vonatkozik.

A hosszabb lejáratú refinanszírozási műveletek esetében az egyes NKB-k határozzák meg az ajánlati összeg alsó korlátját a 10 000 eurótól 1 000 000 euróig terjedő tartományban. A meghatározott alsó ajánlati korlátot meghaladó összegű ajánlatokat 10 000 euro többszöröseként kell megadni. Az alsó ajánlati érték minden egyes kamatlábszintre vonatkozik.

Az EKB az ajánlati összegre kiköthet felső korlátot is az aránytalanul nagy összegű ajánlatok kiküszöbölése érdekében. Az ilyen felső ajánlati összegkorlát a nyilvános tenderfelhívásban minden esetben fel van tüntetve.

Az ügyfelek kötelesek gondoskodni arról, hogy a nekik allokált összegeket megfelelő összegű elfogadható fedezeti eszközzel tudják fedezni ( 39 ). Az adott NKB által megkötött szerződések vagy felügyeleti rendelkezések lehetővé teszik szankciók alkalmazását abban az esetben, ha egy ügyfél nem biztosít megfelelő összegű fedezetet vagy készpénzt a tender során neki allokált összeg kiegyenlítésére.

Az ajánlatok a tender benyújtási határidejéig visszavonhatók. A tenderfelhívásban feltüntetett határidő után benyújtott ajánlatok érvénytelenek. A határidő betartását az NKB-k bírálják el. Az NKB-k nem veszik figyelembe az adott ügyfél egyik ajánlatát sem, amennyiben ajánlatai együttes összege az EKB által meghatározott bármely felső ajánlati korlátot meghaladja. Az NKB-k nem veszik figyelembe azokat az ajánlatokat sem, amelyek összege nem éri el az ajánlati összeg alsó korlátját, illetve az elfogadott kamatlábra/árra/swappontra vonatkozó alsó korlát alatt, illetve felső korlát felett van. Az NKB-k továbbá azokat az ajánlatokat sem veszik figyelembe, amelyek hiányosak, vagy nem felelnek meg a kiadott mintának. Amennyiben egy ajánlatot így érvénytelenítettek, az illetékes NKB döntéséről az ügyfelet még a tenderallokálás előtt értesíti.

5.1.5. A tenderallokáció menete

5.1.5.1. Fix kamatú tender

A fix kamatú tenderek allokációja során az ügyfelektől kapott ajánlatokat össze kell adni. Amennyiben az ajánlatok összege meghaladja az allokálni kívánt likviditás teljes összegét, a benyújtott ajánlatokat arányosan, az allokálandó összegnek az összes ajánlat összegéhez viszonyított aránya szerint kell kielégíteni (lásd a 4. keretes írást). Az egy ügyfélre jutó összeget a legközelebbi egész euróra kell kerekíteni. A fix kamatú tenderek esetén azonban az EKB dönthet úgy is, hogy minden ajánlattevőnek odaítél egy minimumösszeget/-részesedést.

4. KERETES ÍRÁS

Allokációs arány:

Az i-edik ügyfélre allokált összeg:

alli = all % × (ai )

ahol:

A = a teljes allokálandó összeg

n = az ügyfelek száma

ai = az i-edik ügyfél által ajánlott összeg

all% = allokációs arány

alli = az i-edik ügyfélnek allokált teljes összeg

5.1.5.2. Változó kamatú tenderek euróban

A likviditásbővítő, változó kamatú eurotenderek esetén az ajánlatokat a felajánlott kamatlábak csökkenő sorrendje szerint kell rendezni. A legmagasabb kamatlábbal rendelkező ajánlatokat kell elsőként kielégíteni, majd az alacsonyabb kamatlábú ajánlatokat csökkenő sorrendben kell elfogadni mindaddig, amíg a felosztani kívánt összeg el nem fogy. Amennyiben az elfogadott legalacsonyabb kamatlábbal (azaz a kamatfolyosó-széli kamatlábbal) rendelkező ajánlatok halmozott összege meghaladja a maradék felosztható összeget, úgy a maradványösszeg felosztása arányosan, a fennmaradó allokálandó összegnek a kamatfolyosó-széli kamatlábbal rendelkező ajánlatok teljes összegéhez viszonyított aránya szerint történik (lásd az 5. keretes írást). Az egy ügyfélre jutó összeget a legközelebbi egész euróra kell kerekíteni.

A likviditásszűkítő, változó kamatú (EKB-kötvények kibocsátására, illetve lekötött betétek gyűjtésére felhasználható) tenderek allokálásakor az ajánlatokat a felajánlott kamatlábak növekvő sorrendjébe (vagy a felajánlott árak csökkenő sorrendjébe) kell rendezni. Kielégítéskor a legalacsonyabb kamatlábbal (illetve legmagasabb árral) rendelkező ajánlatok élveznek elsőbbséget, majd az ajánlatokat a kamatlábak növekvő (illetve az ajánlati árak csökkenő) sorrendjében kell elfogadni mindaddig, amíg a teljes összeg allokálásra nem kerül. Amennyiben az elfogadott legmagasabb kamatlábbal (illetve legalacsonyabb árral) rendelkező ajánlatok (azaz azonos kamatlábú/árú versengő ajánlatok) halmozott összege meghaladja a maradék felosztható összeget, úgy a maradványösszeg felosztása arányosan, a fennmaradó allokálandó összegnek az azonos kamatlábú/árú versengő ajánlatok együttes összegéhez viszonyított aránya szerint történik (lásd az 5. keretes írást). EKB-kötvények kibocsátásakor az egy ügyfélre jutó összeget az EKB-kötvény névértékének legközelebbi többszörösére kell kerekíteni. Más likviditásszűkítő műveletek esetén az egy ügyfélre jutó összeget a legközelebbi egész euróra kell kerekíteni.

Az EKB dönthet úgy, hogy a változó kamatú tender minden ajánlattevőjének odaítél egy minimumösszeget.

5. KERETES ÍRÁS

Az allokációs arány a kamatfolyosó-széli kamatlábon:

Az i-edik ügyfélre a kamatfolyosó-széli kamatlábon allokált összeg:

all (rm ) i = all%(rm ) × a(rm)i

Az i-edik ügyfélre allokált teljes összeg:

ahol:

A = a teljes allokálandó összeg

r s = s-edik kamatlábajánlat az ügyfelek részéről

n = az ügyfelek száma

a(r s ) i = ajánlati összeg az s-edik kamatlábon (r s ) az i-edik ügyféltől

a(r s ) = teljes ajánlati összeg az s-edik kamatlábon (r s )

r m = kamatfolyosó-széli kamatláb r 1 ≥ rs ≥ rm likviditásbővítő tender esetén rm ≥ rs ≥ r 1 likviditásszűkítő tender esetén

r m-1 = a kamatfolyosó-széli kamatlábat közvetlenül megelőző kamatláb (az utolsó kamatláb, amelyen az ajánlatok még teljes mértékben kielégíthetők): rm–1 > rm likviditásbővítő tender esetén rm > r m–1 likviditásszűkítő tender esetén

all%(r m ) = allokációs arány a kamatfolyosó-széli kamatlábon

all(r s ) i = Az i-edik ügyfélre az s-edik kamatlábon allokált összeg

all i = az i-edik ügyfélnek allokált teljes összeg

5.1.5.3. Változó kamatú devizaswaptenderek

A változó kamatú, likviditásbővítő devizaswaptender allokálásakor az ajánlatokat a swappontjegyzési ajánlatok növekvő sorrendjébe kell rendezni ( 40 ). A kielégítéskor a legalacsonyabb swappontjegyzéssel rendelkező ajánlatok élveznek elsőbbséget, majd az ajánlatokat a swappontjegyzések növekvő sorrendjében kell elfogadni mindaddig, amíg a felosztandó rögzített deviza összege el nem fogy. Amennyiben az elfogadott legmagasabb swappontjegyzésen (azaz a kamatfolyosó-széli swappontajánlaton) az ajánlatok halmozott összege meghaladja a maradék felosztható összeget, úgy a maradványösszeg felosztása arányosan, a fennmaradó allokálandó összegnek a kamatfolyosó-széli swappontjegyzéssel rendelkező összes ajánlat összegéhez viszonyított aránya szerint történik (lásd a 6. keretes írást). Az egy ügyfélre jutó összeget a legközelebbi egész euróra kell kerekíteni.

A változó kamatú, likviditásszűkítő devizaswaptenderek allokálásakor az ajánlatokat a swappontjegyzési ajánlatok csökkenő sorrendjébe kell rendezni. A kielégítéskor a legmagasabb swappontjegyzéssel rendelkező ajánlatok élveznek elsőbbséget, majd az ajánlatokat swappontjegyzés szerinti csökkenő sorrendben kell elfogadni mindaddig, amíg az allokálandó rögzített deviza összege teljes egészében ki nem merül. Amennyiben az elfogadott legalacsonyabb swappontjegyzésen (azaz a kamatfolyosó-széli swappontajánlaton) az összesített ajánlatösszeg meghaladja a maradék allokálandó összeget, úgy a maradványösszeg felosztása arányosan, a fennmaradó allokálandó összegnek a kamatfolyosó-széli swappontjegyzéssel rendelkező összes ajánlat összegéhez viszonyított aránya szerint történik (lásd a 6. keretes írást). Az egy ügyfélre jutó összeget a legközelebbi egész euróra kell kerekíteni.

5.1.5.4. Aukciótípus

A változó kamatú tenderek esetében az eurorendszer alkalmazhat egyenáras vagy ajánlati áras aukciós eljárásokat. Az egyenáras aukció (holland aukció) esetén az összes kielégíteni kívánt ajánlatra alkalmazott allokálási kamatláb/ár/swappont megegyezik a kamatfolyosó-széli kamatlábbal/árral/swapponttal (azzal a kamatlábbal/árral/swapponttal, amelyen a teljes összeg allokálásra kerülhet). Az ajánlati áras aukció (amerikai aukció) esetén az allokálási kamatláb/ár/swappont megegyezik az egyes ajánlatokban szereplő kamatlábbal/árral/swapponttal.

6. KERETES ÍRÁS

Az allokációs arány a kamatfolyosó-széli swappontjegyzésen:

Az i-edik ügyfélre a kamatfolyosó-széli swappontjegyzésen allokált összeg:

all (Δ m ) i = all% (Δ m ) × a(Δm)i

Az i-edik ügyfélre allokált teljes összeg:

ahol:

A = a teljes allokálandó összeg

Δ s = s-edik swappontjegyzési ajánlat az ügyfelek részéről

n = az ügyfelek száma

a(Δ s ) i = teljes ajánlati összeg az s-edik swappontjegyzésen (Δs) az i-edik ügyfél részéről

a(Δ s ) = teljes ajánlati összeg az s-edik swappontjegyzésen (Δs)

Δ m = kamatfolyosó-széli swappontjegyzés: Δ m ≥ Δ s ≥ Δ1 likviditásbővítő devizaswap esetén Δ1 ≥ Δ s ≥ Δ m likviditásszűkítő devizaswap esetén

Δ m-1 = swappontjegyzési ajánlat a kamatfolyosó-széli ajánlat előtt (az utolsó swappontjegyzési ajánlat, amelyen az ajánlatok még teljes összegben kielégíthetők), Δ m > Δ m–1 likviditásbővítő devizaswap esetén Δ m–1 > Δ m likviditásszűkítő devizaswap esetén

all%(Δ m ) = allokációs arány a kamatfolyosó-széli swappontjegyzésen

all(Δ s ) i = az i-edik ügyfélre az s-edik swappontjegyzésen allokált összeg

all i = az i-edik ügyfélnek allokált teljes összeg

5.1.6. A tendereredmények kihirdetése

A tenderek és gyorstenderek eredményét hírügynökségek útján és az EKB honlapján nyilvánosan kell kihirdetni. Ezenkívül az NKB-k a hírügynökségi hozzáféréssel nem rendelkező ügyfeleket közvetlenül is értesíthetik az allokálás eredményéről. A tendereredményeket nyilvánosan kihirdető üzenet általában a következő információkat tartalmazza:

a) a tender hivatkozási számát;

b) a tender időpontját;

c) a művelet típusát;

d) az instrumentum lejáratát;

e) az eurorendszer ügyfelei által beadott összes ajánlat összegét;

f) az ajánlattevők számát;

g) az érintett pénznemeket (devizaswap esetében);

h) a teljes allokálásra kerülő összeget;

i) az allokációs arányt (fix kamatú tenderek esetén);

j) az azonnali árfolyamot (devizaswap esetében);

k) az elfogadott kamatfolyosó-széli kamatlábat/árat/swappontot és az allokációs arányt a kamatfolyosó-széli kamatlábon/áron/swapponton (változó kamatú tendereknél);

l) a legalacsonyabb és a legmagasabb ajánlatot, valamint az allokálási árfolyam súlyozott átlagát (ajánlati áras aukció esetén);

m) az instrumentum induló és lejárati napját (ha van ilyen), illetve az instrumentum értéknapját és lejárati napját (EKB-kötvények kibocsátása esetén);

n) a legkisebb allokált összeget (ha van ilyen);

o) a legkisebb allokálási arányt (ha van ilyen);

p) a kötvények névértékét (EKB-kötvények kibocsátása esetén); és

q) a kötvények ISIN-kódját (EKB-kötvények kibocsátása esetén).

Az NKB-k az egyes allokációs eredményeket közvetlenül visszaigazolhatják a sikeres ajánlattevők számára.

▼M1

Amennyiben a tender eredménye a fentiek bármelyike vonatkozásában téves információkat tartalmaz, az EKB fenntartja magának a jogot arra, hogy az általa megfelelőnek tartott bármely lépést megtegye az ilyen téves információ kijavítása érdekében.

▼B

5.2. Kétoldalú műveletekre vonatkozó eljárások

5.2.1. Általános szempontok

NKB-k kétoldalú műveleteket is végezhetnek. A kétoldalú műveletek alkalmazhatók a finomhangoló nyílt piaci műveletekre és a strukturális végleges adásvételi műveletekre ( 41 ). E műveletek meghatározása tágan értelmezendő, mint általában azok az eljárások, amelynek keretében az eurorendszer egy vagy több ügyféllel tendereljárás nélkül hajt végre műveletet. Eszerint kétféle kétoldalú művelet különböztethető meg: azok a műveletek, ahol az ügyfelek közvetlenül kapcsolatban állnak az eurorendszerrel, és azok a műveletek, amelyek végrehajtása tőzsdén vagy piaci közvetítőkön keresztül történik.

5.2.2. Közvetlen kapcsolat az ügyfelekkel

Ennek a műveletnek a során az NKB-k közvetlenül lépnek kapcsolatba egy vagy néhány, a 2.2. szakaszban meghatározott feltételek szerint kiválasztott hazai ügyféllel. Az EKB pontos utasításai alapján az NKB-k döntenek arról, hogy üzletet kötnek-e az ügyfelekkel. Az ügyletek elszámolása az NKB-kon keresztül történik.

Amennyiben az EKB Kormányzótanácsa úgy dönt, hogy kivételes esetekben maga az EKB (illetve az EKB végrehajtó szerveként eljáró egy vagy néhány NKB) is végezhet kétoldalú műveleteket, az ilyen műveletekkel kapcsolatos eljárásokat ennek megfelelően kell elfogadni. Ebben az esetben az EKB (illetve az EKB végrehajtó szerveként eljáró NKB-k) közvetlenül lép(nek) kapcsolatba az euroövezetben található egy vagy több, a 2.2. szakaszban meghatározott feltételek szerint kiválasztott ügyféllel. Az EKB (illetve az EKB végrehajtó szerveként eljáró NKB-k) dönt(enek) arról, hogy üzletet köt(nek)-e az ügyfelekkel. Az ügyletek elszámolása ettől függetlenül decentralizáltan, a NKB-kon keresztül történik.

Az ügyfelekkel történő közvetlen kapcsolaton keresztül megvalósuló kétoldalú műveletek alkalmazhatók a penziós ügyletekre, a végleges adásvételi (outright) ügyletekre, a devizaswapokra és a lekötött betétek gyűjtésére is.

5.2.3. Tőzsdén és piaci közvetítőkön keresztül végzett műveletek

Az NKB-k végleges adásvételi (outright) műveleteket tőzsdéken és piaci közvetítőkön keresztül is végezhetnek. E műveletek esetében az ügyfelek körére nem vonatkozik előre meghatározott korlátozás, és az eljárások az ügylettel érintett adósságpapírra vonatkozó piaci szokásokhoz igazodnak.

5.2.4. A kétoldalú műveletek meghirdetése

A kétoldalú műveleteket általában nem hirdetik meg előzetesen nyilvánosan. Továbbá az EKB dönthet úgy, hogy nem hozza nyilvánosságra a kétoldalú műveletek eredményeit sem.

5.2.5. Működési napok

Az EKB bármely, az eurorendszerben munkanapnak számító napon végezhet kétoldalú finomhangoló műveletet. Az ilyen műveletekben csak azon tagállamok NKB-jai vehetnek részt, ahol az üzletkötés, az elszámolás és a visszafizetés napja NKB-munkanapnak számít.

A strukturális célokból folytatott kétoldalú végleges adásvételi (outright) műveletek általában csak azokon a napokon hajthatók végre és számolhatók el, amelyek minden tagállamban NKB-munkanapnak számítanak.

5.3. Elszámolási eljárások

5.3.1. Általános szempontok

Az eurorendszer jegybanki rendelkezésre állásának igénybevételéhez és a nyílt piaci műveletekben való részvételhez kapcsolódó pénzügyi teljesítés az ügyfelek NKB-nál vezetett számláin vagy a TARGET2-ben részt vevő elszámoló bankok számláin keresztül történik. A pénzügyi ügyleteket csak a művelet fedezetéül szolgáló eszközök visszavonhatatlan átutalása után (vagy annak pillanatában) lehet teljesíteni. Ebből következik, hogy a fedezeteket vagy előzetesen letétbe kell helyezni a NKB-knál vezetett letéti számlán, vagy pedig az említett NKB-k rendelkezésére kell azokat bocsátani egy napközbeni „szállítás fizetés ellenében” alapján. A fedezetek átutalása az ügyfelek által az EKB minimális elvárásainak megfelelő SSS-eknél vezetett értékpapír-elszámolási számlákon keresztül történik ( 42 ). Azok az ügyfelek, akik nem rendelkeznek letéti számlával a NKB-nál vagy az EKB minimális elvárásainak megfelelő SSS értékpapír-elszámolási számlával, a fedezetekkel kapcsolatos műveleteiket egy levelező hitelintézetnél vezetett értékpapír-elszámolási vagy letéti számlán keresztül is rendezhetik.

Az elszámolási eljárásokra vonatkozó további feltételek a NKB-k (illetve az EKB) által az adott monetáris politikai eszközre alkalmazott szabályozásokban találhatók. Az elszámolási eljárások az egyes NKB-k esetében a nemzeti jogszabályok és ügyviteli gyakorlatok különbözőségei miatt kismértékben eltérhetnek.







3. táblázat Az eurorendszer nyílt piaci műveleteinek szokásos elszámolási napjai (1) Monetáris politikai eszköz Tendereken alapuló ügyletek elszámolási napja Gyorstendereken és kétoldalú műveleteken alapuló ügyletek elszámolási napja Penziós ügylet T+1 (2) T Végleges adásvételi ügyletek — Az adott eszközre érvényes piaci konvenciók szerint EKB-kötvények kibocsátása T+2 — Devizaswap — T, T+1 vagy T+2 Lekötött betétek gyűjtése — T (1) A „T” a kötésnapot jelenti. Az elszámolási nap az eurorendszer kereskedési napjait jelenti. (2) Amennyiben az irányadó vagy a hosszabb lejáratú refinanszírozási műveletek eredeti elszámolási napja bankszünnapra esik, az EKB más elszámolási napot alkalmazhat, ideértve az aznapi elszámolást is. Az irányadó és a hosszabb lejáratú refinanszírozási műveletek elszámolási napjait az eurorendszer tendernaptára előre meghatározza (lásd az 5.1.2. szakaszt).

5.3.2. Nyílt piaci műveletek elszámolása

A tenderen alapuló nyílt piaci műveletek (irányadó refinanszírozási műveletek, hosszabb lejáratú refinanszírozási műveletek, strukturális műveletek) elszámolása általában azon az üzletkötési nap utáni első napon történik, amelyen a TARGET2 és a valamennyi érintett SSS nyitva van. Az EKB-kötvények elszámolása azonban azon üzletkötési nap utáni második napon történik, amelyen a TARGET2 és az összes érintett SSS nyitva van. Elviekben az eurorendszer igyekszik a nyílt piaci műveleteihez kapcsolódó tranzakciókat az összes tagállamban minden elegendő fedezetet rendelkezésre bocsátó ügyféllel egyidejűleg rendezni. A működési korlátok és az SSS-ek technikai sajátosságai miatt viszont a nyílt piaci műveletek rendezésekor az adott napon belüli időpont az euroövezet egyes részein eltérő lehet. Az irányadó és a hosszabb lejáratú refinanszírozási műveletek elszámolása általában egybeesik az adott lejáratra vonatkozó előző ügylet visszafizetésével.

Az eurorendszer törekszik a gyorstenderek és kétoldalú műveletek keretében kötött nyílt piaci műveletek kötésnapon történő elszámolására. Az eurorendszer ugyanakkor működési okokból időnként más elszámolási napot alkalmaz ezeknél a műveleteknél, különösen a végleges adásvételi (outright) ügyleteknél és a devizaswapoknál (lásd a 3. táblázatot).

5.3.3. Napvégi zárás

A napvégi záráshoz kapcsolódó eljárások a TARGET2 dokumentációjában vannak meghatározva. A TARGET2 általában EKB (közép-európai) idő szerint 18.00 órakor zár. Fizetési megbízás a TARGET2-ben való feldolgozásra a zárás után már nem nyújtható be, ugyanakkor a fennmaradó, még a zárás előtt befogadott fizetési megbízásokat fel kell dolgozni. Az ügyfelek az aktív oldali vagy a betéti rendelkezésre állás igénybevételére irányuló kérelmeiket legkésőbb 15 perccel a TARGET2 zárása után nyújthatják be a megfelelő NKB-hoz. Az eurorendszer jegybanki rendelkezésre állásának igénybevételére vonatkozó kérelem benyújtásának határideje az eurorendszer tartalékperiódusának utolsó üzleti napján további 15 perccel meghosszabbodik.

A napvégi ellenőrzések befejezése után az ügyfélkörhöz tartozó ügyfelek TARGET2-ben vezetett elszámolási számláján fennmaradó negatív egyenleg önmagában a betéti rendelkezésre állás igénybevételére vonatkozó kérelemnek minősül (lásd a 4.1. szakaszt).

6. FEJEZET

ELFOGADHATÓ FEDEZETI ESZKÖZÖK

6.1. Általános szempontok

A KBER Alapokmányának 18.1. cikke lehetővé teszi, hogy az EKB és az NKB-k végleges adásvételi (outright) vagy visszavásárlási megállapodások keretében, fedezetek eladásával vagy vételével pénzpiaci műveleteket hajtsanak végre, továbbá előírja, hogy az eurorendszer összes hitelműveletének megfelelő biztosítékon kell alapulnia. Következésképpen az eurorendszer minden likviditásbővítő művelete olyan fedezeti eszközökön alapul, amelyeket a felek (végleges adásvételi [outright] ügyletek vagy visszavásárlási megállapodások esetén) az eszközök tulajdonjogának átruházásával vagy (fedezett hitelek esetén) az adott eszközökre vonatkozó kézi zálogjog, tulajdonjogú hitelbiztosítás, illetve jelzálogjog alapításával bocsátanak rendelkezésre ( 43 ).

Annak érdekében, hogy az eurorendszert megvédjék a monetáris politikai műveletei során felmerülő veszteségektől, egyenlő bánásmódban részesítsék az ügyfeleket, és szavatolják a működés hatékonyságát és átláthatóságát, a fedezeti eszközöknek teljesíteniük kell az eurorendszer monetáris politikai műveleteire való elfogadhatóság feltételeit. Az eurorendszer egységes keretrendszert dolgozott ki a hitelműveleteiben általánosan alkalmazott elfogadható fedezetekre. Ez a keretrendszer (amely „egységes lista”-ként is ismeretes) 2007. január 1-jén lépett életbe, felváltva a gazdasági és monetáris unió létrejöttekor bevezetett és 2007. május 31-ig érvényben maradó kétlépcsős rendszert.

Az egységes keretrendszer a fedezeti eszközök két különböző osztályára vonatkozik, a forgalomképes és a nem forgalomképes eszközökre. A fenti két osztály között nem tesznek különbséget az eszközök minősége vagy azoknak az eurorendszer különböző típusú monetáris politikai műveleteire való alkalmassága szempontjából. Az egyetlen kivétel: a második osztályba tartozó fedezetek az eurorendszer végleges adásvételi (outright) műveleteiben nem használatosak. Az eurorendszer monetáris politikai műveleteinél elfogadható eszközök napközbeni hitelek fedezetéül is felhasználhatók.

A két eszközosztályra vonatkozó alkalmassági feltételek az egész euroövezetre egységesek és a 6.2. szakaszban találhatók ( 44 ). Annak érdekében, hogy a két eszközosztály ugyanazoknak a hitelminőségi követelményeknek feleljen meg, létrehozták az eurorendszer hitelminősítő rendszerét (ECAF), amely különféle hitelminősítő forrásokra támaszkodik. Az eurorendszernek az összes elfogadható fedezet „kiváló hitelminőségére” vonatkozó követelményét meghatározó előírásokat és szabályokat a 6.3. szakasz tartalmazza. A kockázatkezelési intézkedéseket és az elfogadható fedezetek értékelési alapelveit a 6.4 és a 6.5. szakasz határozza meg. Az eurorendszer ügyfelei az elfogadható fedezeteket határokon átnyúló tranzakciókban is használhatják (lásd a 6.6. szakaszt).

6.2. Fedezeti eszközök részletes elfogadhatósági feltételei

Az EKB létrehozza, fenntartja és nyilvánosságra hozza az elfogadható forgalomképes fedezeti eszközök listáját ( 45 ). Az eurorendszer csak abban az esetben ad az ügyfeleknek tanácsot arról, hogy egy eszköz az eurorendszer számára fedezetként elfogadható-e, ha az eurorendszerhez benyújtott fedezet már kibocsátott forgalomképes eszköz vagy kinnlevő nem forgalomképes eszköz. A kibocsátás előtt tehát nincs tanácsadás.

6.2.1. A forgalomképes eszközök alkalmassági feltételei

Az EKB által kibocsátott kötvények és az eurorendszerhez tartozó NKB-k által az euro adott tagállamban történt bevezetése előtt kibocsátott kötvények egyaránt alkalmasak.

A többi forgalomképes eszköz alkalmasságát a következő feltételek alapján határozzák meg (lásd még a 4. táblázatot):

▼M1

6.2.1.1. Eszköz típusa

1. Általános megfelelési követelmények

Olyan adósságinstrumentumnak kell lennie, amelynek:

a) rögzített és feltételhez nem kötött a tőkeösszege ( 46 ); és

b) kamatszelvénye nem eredményez negatív pénzáramlást, valamint az alábbiak valamelyikének megfelel: i. rögzített kamatozású, kamat nélküli, vagy többlépcsős kamatszelvény, azaz azok az instrumentumok, amelyeknek előre meghatározott kamatfizetési struktúrája és előre meghatározott kamatértéke van; ii. valamely euro pénzpiaci kamathoz igazodó egyetlen indexhez kapcsolt, felár nélküli változó kamatozású kamatszelvények, pl. EURIBOR, LIBOR és hasonló indexek, vagy egy állandó lejáratkori swapérték, pl. CMS, EIISDA, EUSA indexek; iii. az euro pénzpiaci kamathoz igazodó egyetlen indexhez kapcsolt tőkeáttétellel vagy anélkül finanszírozott, változó kamatozású szelvények, pl. EURIBOR, LIBOR és hasonló indexek, vagy egy állandó lejáratkori swapérték, pl. CMS, EIISDA, EUSA indexek; iv. az egyéves vagy annál rövidebb lejárattal (index vagy bruttó referenciahozam) rendelkező euroövezeti államkötvényhez kapcsolt felár nélküli, tőkeáttétellel vagy tőkeáttétel nélkül finanszírozott változó kamatozású szelvények; v. az euroövezeti inflációs indexekhez kötött felár nélküli inflációkövető kamatszelvények, amelyek nem tartalmaznak „discrete range”, „range accrual”, „ratchet” vagy hasonló összetett struktúrákat.

Az alábbi kamatszelvény-struktúrák kifejezetten kizártak: minden, a devizakamatlábhoz, nyersanyag- és tőkeindexekhez valamint a devizaárfolyamhoz kötött változó kamatozású szelvények, a kamatcsereügylet kamatfelárához vagy az indexek egyéb kombinációjához kötött változó kamatozású és kétszeresen változó kamatozású kamatszelvények, a „ratchet” és „range accural” kamatszelvények minden típusa, valamint a hitelminősítéstől függő kamatszelvények és a fordítottan változó kamatozású szelvények. Mindezen túlmenően az olyan összetett feltételeket tartalmazó struktúrák, mint például a „target redemption note” és a kamatszelvény típusának kicserélésére vonatkozó, a kiegészítő lehívási jogok felhasználásával történő opciók kizártak.

Az elfogadható kamatszelvények nem tartalmazhatnak kibocsátói opciókat, azaz azok az értékpapír futamideje alatt nem engedhetnek meg a kibocsátó döntésétől függő változásokat a kamatozásban. Ezen túlmenően amennyiben azok felső vagy alsó küszöbértékkel rendelkeznek, úgy azoknak rögzítettnek és előre meghatározottnak kell lennie. Többlépcsős kamatszelvény esetén egy adott instrumentum kamatszelvényének minősítése előremutató értékelésen alapul.

A fent részletezett elfogadhatósági feltételeknek való meg nem felelés szintén kizárja, hogy az eszközök elfogadhatóak legyenek, még abban az esetben is, ha azok a juttatási struktúrának csak egyes részeire (pl. prémium) vonatkoznak, még akkor is, ha a kamatszelvényre történő nemnegatív kifizetés, valamint legalább a tőkeösszeg visszafizetése kifejezetten garantált.

Az 1. a) és b) bekezdésekben foglalt követelmények mindaddig alkalmazandók, amíg a kötelezettséget vissza nem vásárolták. Az adósságinstrumentumok nem szolgálhatnak alapul olyan tőkeösszegre, illetve kamatra vonatkozó jogoknak, amelyek ugyanazon kibocsátó egyéb adósságinstrumentumaiban megtestesülő tulajdonjogoknak vannak alárendelve.

2. Az eszközalapú értékpapírokra vonatkozó további elfogadhatósági feltételek

Az eurorendszer monetáris politikához kötődő jogi keretrendszere céljaira a fedezett kötvények nem minősülnek eszközalapú értékpapíroknak.

Az 1.a) bekezdés nem vonatkozik az eszközalapú értékpapírokra. Az eurorendszer az eszközalapú értékpapírok elfogadhatóságát az ebben a szakaszban meghatározott további feltételek alapján minősíti.

Az eszközalapú értékpapírokat fedező, pénzáramlást generáló eszközöknek a következő követelményeknek kell megfelelniük:

a) az eszközök megszerzése kötelezően valamely uniós tagállam jogszabályainak hatálya alá esik;

b) azokat az értékpapírosító céltársaságnak az átruházást kezdeményező eszköztulajdonostól (originator), vagy valamely közvetítőtől az eurorendszer által „valódi átruházásnak” tekintett és bármely harmadik féllel szemben érvényesíthető eljárással kell megszereznie; ezek az eszközök még az eszköztulajdonos vagy a közvetítő fizetésképtelensége esetén sem lehetnek elérhetők az eszköztulajdonos és annak hitelezői, vagy a közvetítő és annak hitelezői számára ( 47 );

c) átruházásukat és a kibocsátónak történő eladásukat az EGT-ben bejegyzett eszköztulajdonosnak, illetve adott esetben az EGT-ben bejegyzett közvetítőnek kell elvégeznie;

d) nem állhatnak – teljes mértékben vagy részben, ténylegesen vagy eshetőlegesen – más eszközalapú értékpapírcsomagokból ( 48 ). Emellett nem állhatnak teljes mértékben vagy részben, ténylegesen vagy eshetőlegesen hitelhez kötött értékpapírokból, swapokból vagy egyéb származtatott eszközökből ( 49 ), valamint szintetikus értékpapírokból;

e) hitelkérelmek esetében a kötelezetteknek és hitelezőknek az EGT-ben kell bejegyzettnek (vagy természetes személyek esetében rezidensnek) lenniük, és amennyiben szükséges, az adott értékpapírnak az EGT-ben kell fellelhetőnek lennie. A hitelkövetelésekre vonatkozó irányadó jognak valamely EGT-ország jogának kell lennie. Ha ezek kötvények, a kibocsátóknak az EGT-ben kell bejegyzettnek lenniük, azokat valamely EGT-országban, valamely EGT-ország jogának megfelelően kell kibocsátani, és az összes kapcsolódó biztosítéknak az EGT-ben kell fellelhetőnek lennie.

A 6.2.1.7. szakaszban meghatározottak szerint az eszközalapú értékpapír kibocsátója bejegyzett székhelyének az EGT-n belül kell lennie.

Az eurorendszeren belül vagy az Egyesült Királyságban bejegyzett eszköztulajdonosok vagy adott esetben közvetítők esetében az eurorendszer ellenőrizte, hogy e jogrendszerekben nincsenek a jogügylet érvénytelenítését szabályozó, jogsérelmet jelentő rendelkezések. Más EGT-országban bejegyzett eszköztulajdonos vagy adott esetben közvetítő esetében az eszközalapú értékpapírok csak abban az esetben tekinthetők elfogadhatónak, ha az eurorendszer azt állapítja meg, hogy az őt megillető jogokat az eurorendszer által relevánsnak tekintett, vonatkozó EGT-ország joga a jogügylet érvénytelenítésének módját szabályzó rendelkezésekkel szemben megfelelő módon védelmezi. E célból az eszközalapú értékpapírok elfogadhatósága elismerésének előfeltétele az adott országban alkalmazandó, a jogügyletek érvénytelenítési módjának szabályaira vonatkozó független jogi értékelésnek az eurorendszer számára elfogadható módon történő benyújtása. Annak eldöntése érdekében, hogy az eurorendszert megillető jogok a jogügyletek érvénytelenítési módját érintő szabályokkal szemben megfelelő védelemben részesülnek-e, az eurorendszer egyéb dokumentumok benyújtását is előírhatja, ideértve a kedvezményezettől származó, a vizsgált időtartamra vonatkozó fizetőképességi nyilatkozatot is. Az eurorendszer által jogsérelmet jelentőnek és ennélfogva el nem fogadhatónak tekintett, a jogügylet érvénytelenítésének módjára vonatkozó szabályok közé tartoznak az olyan szabályok, amelyek alapján az eszközalapú értékpapírokat fedező, pénzáramlást generáló eszközök eladását a felszámoló pusztán azon az alapon is érvénytelenítheti, hogy arra az eladó (eszköztulajdonos/közvetítő) fizetésképtelenségének kinyilvánítását megelőző bizonyos időszakban (az adós jogügyleteinek megtámadhatósága szempontjából irányadó időszakban) került sor, vagy ha a sikeres megtámadást a kedvezményezett csak oly módon védheti ki, ha bizonyítani tudja, hogy az eladó (eszköztulajdonos/közvetítő) fizetésképtelenségéről az eladás időpontjában nem volt tudomása.

Szakaszos kibocsátás esetén az elfogadhatóság feltétele az, hogy az értékpapír-sorozat (vagy részsorozat) ne legyen ugyanazon kibocsátás más sorozatainak alárendelve. Valamely értékpapír-sorozatról (vagy részsorozatról) akkor mondható el, hogy nincs alárendelve az ugyanazon kibocsátásba tartozó más értékpapír-sorozatnak (vagy részsorozatnak), ha a tőke- és kamatfizetéskor – a kibocsátási tájékoztatóban meghatározottak szerint a fizetési felszólítás kézbesítését követően alkalmazandó fizetési sorrendnek megfelelően – semmilyen más értékpapír-sorozat (vagy részsorozat) sem élvez vele szemben elsőbbséget, tehát a szakaszos kibocsátás különböző értékpapír-sorozatai, illetve részsorozatai közül ezt az értékpapír-sorozatot (illetve részsorozatot) terheli utolsónak veszteség. Szakaszos kibocsátás esetén, amennyiben a kibocsátási tájékoztató lehetővé teszi az azonnali esedékessé tételre vonatkozó értesítés és fizetési felszólítást kézbesítését, azonnali lejárat és a fizetési felszólításon alapuló kielégítési sorrend esetén is biztosítani kell, hogy az értékpapír-sorozat (vagy részsorozat) ne váljon alárendelt tartozássá.

A 8. függelékben foglaltaknak megfelelően az eurorendszer megköveteli, hogy az eszközalapú értékpapír érintett felei szolgáltassanak az eszközalapú értékpapírokat fedező, pénzáramlást generáló eszközök portfoliójára (pool) vonatkozó, átfogó és szabványosított kölcsönszintű adatokat annak érdekében, hogy az eszközalapú értékpapírok az eurorendszer monetáris politikai műveleteiben elfogadható fedezetnek minősüljenek, vagy az ilyen minősítésüket megtartsák.

Az eszközalapú értékpapírok elfogadhatóságának meghatározása érdekében az eurorendszer a 8. függelék értelmében figyelembe veszi a kölcsönszintű adatszolgáltatási űrlap kötelezően kitöltendő mezőibe felvitt adatokat. A megfelelőség minősítése során az eurorendszer az alábbiakat veszi figyelembe: a) az adatszolgáltatás elmaradása; és b) milyen gyakran fordul elő az, hogy az egyedi kölcsönszintű adatmezőkben nem érdemi adatok szerepelnek.

▼M2

Az elfogadhatóság érdekében az eszközalapú értékpapírokat az eurorendszer által homogénnek ítélt pénzáramlást generáló eszközökkel kell fedezni, azaz olyan, az eszközalapú értékpapírt fedező, pénzáramlást generáló eszközökkel, amelyek kizárólag az alábbi eszközosztályok egyikéhez tartoznak: a) lakossági jelzáloghitel; b) kereskedelmi jelzáloghitelek; c) kis- és középvállalkozások számára nyújtott hitel; d) gépjárműhitel; e) fogyasztói hitel; f) lízingkövetelések; vagy g) hitelkártya-követelések. Az eszközalapú értékpapírok nem fogadhatók el az eurorendszer monetáris politikai műveletei során, amennyiben az azok összevont alapjában szereplő fedezeti eszközök heterogén eszközökből állnak.

▼M1

Az eurorendszer fenntartja magának a jogot, hogy bármely illetékes harmadik féltől (így például a kibocsátótól, az átruházást kezdeményező eszköztulajdonostól vagy a szervezőtől) bárminemű felvilágosítást, és/vagy jogi megerősítést kérhessen, amennyiben azt az eszközalapú értékpapírok elfogadhatóságának értékeléséhez, valamint a kölcsönszintű adatszolgáltatásra vonatkozó előírásra tekintettel szükségesnek tartja. Az ilyen kérelmeknek történő meg nem felelés a kérdéses eszközalapú tranzakció elfogadhatóságához történő hozzájárulás felfüggesztését vagy visszautasítását vonhatja maga után.

3. A fedezett kötvényekre vonatkozó további elfogadhatósági feltételek

A fedezett kötvényeknek 2013. március 31-től kezdve az