2005R2075 — HU — 24.11.2011 — 003.001

Ez a dokumentum kizárólag tájékoztató jellegű, az intézmények semmiféle felelősséget nem vállalnak a tartalmáért

Módosította:

▼B

A BIZOTTSÁG 2075/2005/EK RENDELETE

(2005. december 5.)

a húsban előforduló trichinella hatósági vizsgálatára vonatkozó különös szabályok megállapításáról

(EGT vonatkozású szöveg)

Különböző laboratóriumi módszereket hagytak jóvá a trichinellának a friss húsban való kimutatása tekintetében. Az egyesített minták emésztésére irányuló mágneses keverési módszer mint a rutinhasználat megbízható módszere ajánlott. A parazitológiai vizsgálatra szánt minták méreteit növelni kell, ha a minta nem gyűjthető be a predilekciós helyekről, valamint ha az állatfajta vagy állatfaj a megfertőződés magasabb kockázatának van kitéve. A trichinoszkópos vizsgálat nem mutatja ki a házi és a vadon élő állatokat, valamint az embereket megfertőző, tokot nem képező trichinella-fajokat, és már nem alkalmas arra, hogy állandóan használt kimutatási módszer legyen. A trichinoszkópos módszert csak kivételes körülmények között, hetente levágott kisszámú állat vizsgálata esetében kell használni, feltéve hogy az élelmiszer-ipari vállalkozó intézkedéseket tesz annak érdekében, hogy a húst úgy dolgozza fel, hogy az fogyasztásra teljesen biztonságos legyen. Ennek ellenére a módszert egy átmeneti időszakon belül megbízhatóbb kimutatási módszerrel kell felváltani. Más módszerek – mint például a szerológiai vizsgálatok – is hasznosak lehetnek ellenőrzési célokra, e vizsgálatoknak egy közösségi referencialaboratórium általi validálását követően, amint egy ilyen laboratóriumot a Bizottság kijelölt. A szerológiai vizsgálatok nem alkalmasak az emberi fogyasztásra szánt állatok egyedileg történő trichinella-fertőzés kimutatására.

I. FEJEZET

ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉS

1. cikk

Fogalommeghatározás

E rendelet alkalmazásában a „trichinella” bármely, a trichinella nemzetség fajaihoz tartozó fonalféreg.

II. FEJEZET

A HATÁSKÖRREL RENDELKEZŐ HATÓSÁGOK ÉS AZ ÉLELMISZER-IPARI VÁLLALKOZÓK KÖTELEZETTSÉGEI

2. cikk

Az állati testek mintavételezése

(1) A házisertés testein a vágóhidakon a post mortem vizsgálat részeként rendszeresen mintavételt kell végezni.

Minden állati testből egy mintát kell venni, és a mintát a következő kimutatási módszerek valamelyikének alkalmazásával, a hatáskörrel rendelkező hatóság által kijelölt laboratóriumban trichinellára meg kell vizsgálni:

(2) A trichinella-vizsgálat eredményétől függően, valamint, ha az élelmiszer-ipari vállalkozó biztosítja a teljes nyomon követhetőséget,

(3) A ló, vaddisznó, és más, a trichinella-fertőzésre fogékony tenyésztett és vadon élő állatfajok állati testéből a vágóhidakon vagy a vadfeldolgozó létesítményekben a post mortem vizsgálat részeként rendszeresen mintát kell venni.

Az ilyen mintavételt nem kell elvégezni, amennyiben a hatáskörrel rendelkező hatóság kockázatértékeléssel megbizonyosodott arról, hogy egy adott tenyésztett vagy vadon élő faj trichinella-fertőzésének kockázata elhanyagolható.

Minden egyes állati testből mintát kell venni, és a mintát az I. és III. melléklettel összhangban egy, a hatáskörrel rendelkező hatóság által kijelölt laboratóriumban meg kell vizsgálni.

3. cikk

Eltérések

(1) A 2. cikk (1) bekezdésétől eltérve a házisertés olyan húsa, amely a II. melléklettel összhangban a hatáskörrel rendelkező hatóság felügyelete alatt fagyasztásos kezelésen esett át, mentesül a trichinella-vizsgálat alól.

(2) A 2. cikk (1) bekezdésétől eltérve a kizárólag hízásra és vágásra tartott házisertés teste és húsa mentesül a trichinella-vizsgálat alól, amennyiben az állatok az alábbi helyekről származnak:

(3) Amennyiben a hatáskörrel rendelkező hatóság végrehajtja a (2) bekezdésben előírt eltérést, az érintett tagállamnak a 2003/99/EK irányelv 9. cikkének (1) bekezdésével összhangban az e rendelet IV. melléklete II. fejezetének D. részében említett információkat tartalmazó éves jelentést kell benyújtania a Bizottságnak.

Amennyiben a tagállam elmulasztja az éves jelentés benyújtását, vagy az éves jelentés az e cikk alkalmazásában nem kielégítő, az eltérés többé már nem vonatkozik arra a tagállamra.

4. cikk

Trichinella-vizsgálat és az állat-egészségügyi jelölés felhelyezése

(1) A 2. cikkben említett állati testek vagy azok részei, kivéve a 2. cikk (2) bekezdése b) albekezdésében említetteket, nem hagyhatják el az üzemet azelőtt, hogy a trichinella-vizsgálat eredménye negatívnak nem bizonyul.

Ehhez hasonlóan az emberi vagy állati fogyasztásra szánt állat vázizomszövetet tartalmazó egyéb részei nem hagyhatják el az üzemet azelőtt, hogy a trichinella-vizsgálat eredménye negatívnak nem bizonyul.

(2) A nem emberi fogyasztásra szánt és harántcsíkolt izmot nem tartalmazó állati hulladék és állati melléktermékek elhagyhatják az üzemet azelőtt, hogy a trichinella-vizsgálat eredménye rendelkezésre állna.

A hatáskörrel rendelkező hatóság azonban megkövetelheti, hogy trichinella-vizsgálatot végezzenek, vagy az állati melléktermékek előzetes kezelését elvégezzék azelőtt, hogy engedélyeznék számukra az üzem elhagyását.

▼M1

(3) Amennyiben van azt biztosító eljárás a vágóhídon, hogy a megvizsgált állati testek egyik része sem hagyhatja el az üzemet mindaddig, amíg a trichinella-vizsgálat eredménye negatívnak nem bizonyul, és az eljárást a hatáskörrel rendelkező hatóság formálisan jóváhagyta, vagy ha a 2. cikk (2) bekezdésének b) pontjában előírt eltérés alkalmazható, a 854/2004/EK rendelet 5. cikke (2) bekezdésében előírt állat-egészségügyi jelölés a trichinella-vizsgálat eredményeinek rendelkezésre állása előtt felhelyezhető.

▼B

5. cikk

Képzés

A hatáskörrel rendelkező hatóságnak gondoskodnia kell arról, hogy a mintáknak a

trichinella

megállapítására irányuló vizsgálatával foglalkozó valamennyi személy megfelelő képzettséggel rendelkezzen, és részt vegyen az alábbiakban:

6. cikk

Kimutatási módszerek

(1) Az I. melléklet I. és II. fejezetében meghatározott kimutatási módszereket a 2. cikkben említett minták vizsgálatára kell használni:

(2) Minden pozitívnak talált mintát továbbítani kell a nemzeti referencialaboratóriumnak vagy a közösségi referencialaboratóriumnak az érintett trichinella-fajok meghatározása céljából.

7. cikk

Készenléti tervek

A tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságai 2006. december 31-ig az összes olyan intézkedést körvonalazó készenléti tervet készítenek, amelyeket akkor kell megtenni, ha a 2. és 16. cikkben említett minták trichinellára pozitívnak bizonyulnak. E terv az alábbiakra kiterjedő részleteket tartalmazza:

8. cikk

A hivatalosan trichinella-mentes gazdaságok elismerése

A hatáskörrel rendelkező hatóság hivatalosan trichinella-mentesként ismerheti el a gazdaságokat vagy a gazdaságok kategóriáit, amennyiben azok megfelelnek a következő követelményeknek:

9. cikk

Az élelmiszer-ipari vállalkozók tájékoztatási kötelezettsége

A trichinella-mentesnek elismert gazdaságok élelmiszer-ipari vállalkozóinak tájékoztatniuk kell a hatáskörrel rendelkező hatóságot a IV. melléklet I. fejezetében és II. fejezetének B. részében megállapított bármely olyan követelményről, amelynek már nem felelnek meg, vagy bármely más olyan változásról, amely érintheti a gazdaságok trichinella-mentes státuszát.

10. cikk

A trichinella-mentes gazdaságok vizsgálata

A hatáskörrel rendelkező hatóságnak biztosítania kell, hogy a trichinellától mentesnek elismert gazdaságok időszakos vizsgálatát elvégzik.

A vizsgálatok gyakorisága a kockázaton alapul, figyelembe véve a betegség előtörténetét és gyakoriságát, valamint a betegség korábbi megállapításait, a földrajzi területet, a helyi fogékony vadon élő állatokat, az állattenyésztési gyakorlatokat, állatorvosi felügyeletet és a gazdálkodók megfelelőségét.

A hatáskörrel rendelkező hatóság biztosítja, hogy a trichinella-mentes gazdaságokból származó minden tenyészkocát és -kant a 2. cikk (1) bekezdéssel összhangban megvizsgálnak.

11. cikk

Megfigyelési programok

A hatáskörrel rendelkező hatóság egy, a trichinellától mentesnek elismert gazdaságokból vagy gazdaságkategóriákból, vagy olyan régiókból, ahol a házisertésben előforduló trichinella kockázatát hivatalosan elhanyagolhatónak ismerték el, származó házisertésre, lóra, valamint a trichinellára fogékony más állatfajokra kiterjedő megfigyelési programot hajt végre annak ellenőrzése érdekében, hogy az állatok ténylegesen mentesek a trichinellától.

A megfigyelési program megállapítja a vizsgálat gyakoriságát, a megvizsgálandó állatok számát és a mintavételi tervet. E célból a húsmintákat a trichinella-paraziták jelenlétére vonatkozóan az I. melléklet I. vagy II. fejezetével összhangban gyűjtik és vizsgálják.

A megfigyelési program – kiegészítő eszközként – tartalmazhat szerológiai módszereket, ha egy megfelelő vizsgálatot a közösségi referencialaboratórium validál.

12. cikk

A trichinella-mentes gazdaságok vagy az elhanyagolható kockázattal rendelkező régiók hivatalos elismerésének visszavonása

(1) Amennyiben egy, a trichinellától hivatalosan mentesnek elismert gazdaságból származó házisertés, vagy más, a trichinella-fertőzésre fogékony fajhoz tartozó állat a trichinellára pozitívnak bizonyul, a hatáskörrel rendelkező hatóság haladéktalanul:

c) nyomon követi és megvizsgálja a gazdaságba beérkezett összes tenyészállatot, és – amennyire lehetséges – mindazon tenyészállatokat, amelyek a gazdaságot a pozitív eredmény megállapítását megelőző legalább hat hónapban hagyták el; e célból a húsmintákat az I. melléklet I. és II. fejezetében szereplő kimutatási módszerek használatával gyűjtik be és vizsgálják meg a trichinella-paraziták jelenlétére vonatkozóan; a szerológiai vizsgálat akkor használható, ha a közösségi referencialaboratórium validálta a megfelelő vizsgálatot;

(2) A hatáskörrel rendelkező hatóság visszavonja a gazdaságok vagy gazdaságkategóriák trichinella-mentességének hivatalos elismerését, ha:

(3) Amennyiben a megfigyelési programtól vagy vadon élő állatokra irányuló megfigyelési programból származó információk azt mutatják, hogy az adott régió már nem minősül olyan régiónak, ahol a házisertésben előforduló trichinella kockázatát elhanyagolhatónak ismerik el, a Bizottság törli a régiót a listáról, és tájékoztatja a többi tagállamot.

(4) Az elismerés visszavonását követően a gazdaságok hivatalosan ismét trichinella-mentesnek ismerhetők el, ha az azonosított problémák megoldódtak, és a IV. melléklet II. fejezetének A. részében megállapított követelmények a hatáskörrel rendelkező hatóság számára megfelelő módon teljesülnek.

III. FEJEZET

BEHOZATAL

13. cikk

Behozatali egészségügyi követelmények

A trichinellát feltehetően hordozó és harmadik országokból származó állatfajok harántcsíkolt izmokat tartalmazó húsa akkor hozható be a Közösségbe, ha azt a kivitel előtt a harmadik országban trichinellára megvizsgálták.

Az ilyen vizsgálatot a 2. cikkel összhangban az egész állati testen, vagy – ennek hiányában – minden féltesten, negyeden, részen vagy darabon elvégzik.

14. cikk

Eltérések a 13. cikktől

(1) A házisertés húsa behozható anélkül is, hogy átesett volna a 13. cikkben említett vizsgálaton, feltéve hogy olyan harmadik országbeli gazdaságból származik, amelyet a Közösség a 854/2004/EK rendelet 12. cikkével összhangban a trichinellától hivatalosan mentesnek ismert el ezen ország hatáskörrel rendelkező hatóságának olyan kérelme alapján, amelyet a Bizottság azt bizonyító jelentése kísér, mely szerint a IV. melléklet I. fejezetében megállapított követelmények teljesülnek.

(2) A házisertés húsa behozható anélkül is, hogy átesett volna a 13. cikkben említett vizsgálaton, feltéve hogy azt a harmadik országban a hatáskörrel rendelkező hatóság felügyelete mellett fagyasztásos kezelésnek vetették alá a II. melléklettel összhangban.

15. cikk

Okmányok

A 13. cikkben említett húsbehozatalokat kísérő egészségügyi bizonyítványt a hatósági állatorvos olyan nyilatkozattal látja el, amelynek értelmében:

A húst ezen okmány eredeti példánya kíséri, kivéve ha a 854/2004/EK rendelet 14. cikkének (4) bekezdésével összhangban ez alól mentességet adtak.

IV. FEJEZET

ÁTMENETI ÉS ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK

16. cikk

Átmeneti rendelkezések

(1) A tagállam 2009. december 31-ig kivételes esetekben megengedheti az I. melléklet III. fejezetében meghatározott trichinoszkópos módszernek a házisertésre és vaddisznóra történő alkalmazását, amennyiben:

(2) A trichinoszkópos módszer használata esetén a hatáskörrel rendelkező hatóságnak biztosítania kell, hogy:

17. cikk

Hatálybalépés

Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.

Ezt a rendeletet 2006. január 1-jétől kell alkalmazni.

Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.

I. MELLÉKLET

Kimutatási módszerek

I. FEJEZET

KIMUTATÁSI REFERENCIA-MÓDSZER

Gyűjtőminták emésztéses módszere mágneses keverő alkalmazásával

1. Felszerelések és reagensek

▼M2

▼B

2. A mintavétel és az emésztendő mennyiség

3. Eljárás

I. Teljes mintacsoportok (100 g minta egyszerre)

▼M2

▼B

II. A 100 g-nál kisebb gyűjtő minták

Ha szükséges, legfeljebb 15 g-os mintát lehet hozzáadni egy 100 g mintából álló gyűjtőmintához, és együtt vizsgálni ezekkel a mintákkal a 3. I. pont szerint. 15 g mintánál több, már külön mintacsoportként vizsgálandó. A legfeljebb 50 g mintából készült gyűjtőminták esetében az emésztőfolyadék mennyiségét 1 liter vízre, 8 ml sósavra és 5 g pepszinre lehet csökkenteni.

III. Pozitív vagy kétes eredmények

Az együttes minták vizsgálatakor kapott pozitív vagy kétes eredmény esetén minden egyes sertésből egy újabb 20 g-os mintát kell venni a fenti 2. a) ponttal összhangban. Az öt sertésből származó, egyenként 20 g-os mintákat egyesíteni kell, és a fent leírt módszer szerint meg kell vizsgálni. Ily módon 20, egyenként 5 sertésből álló csoport mintái kerülnek vizsgálatra.

Ha az öt sertésből származó gyűjtőmintában kimutatják a trichinellát, további 20 g-os mintákat kell begyűjteni a csoport egyes sertéseiből, és mindegyiket külön meg kell vizsgálni a fent ismertetett módszer szerint.

A parazitamintákat 90 %-os etil-alkoholban kell tartani a konzerváláshoz és a fajok szintjén történő azonosításhoz közösségi vagy nemzeti referencialaboratóriumban.

A parazita kinyerését követően a pozitív folyadékokat (emésztőfolyadék, felül úszó folyadék, egyéb folyadékok stb.) legalább 60 oC-ra történő melegítéssel ártalmatlanítják.

II. FEJEZET

EGYENÉRTÉKŰ MÓDSZEREK

A. A gyűjtőminták mechanikailag támogatott emésztéses módszere/ülepítéses technika

1. Felszerelések és reagensek

▼M2

▼B

2. A mintagyűjtés és az emésztendő mennyiség

Az I. fejezet 2. pontjában előírtak szerint.

3. Eljárás

I. Darálás

A húsminták húsdarálóban történő előzetes darálása javítja az emésztési minőséget. Ha elektromos húsaprítót használnak, a húsaprítót háromszor-négyszer kell működtetni, minden alkalommal megközelítőleg egy másodpercig.

II. Emésztési eljárás

Ez az eljárás teljes gyűjtőmintákat (100 g minta egyszerre) vagy 100 g-nál kevesebb teljes gyűjtőmintákat is tartalmazhat.

III. A lárvák kinyerése ülepítéssel

Ha az emésztett anyagok nem eléggé tiszták, vagy az elkészítésüket követő 30 percen belül nem kerül sor a vizsgálatukra, akkor azokat a következőképpen kell megtisztítani:

IV. Pozitív vagy kétes eredmények

Amennyiben az eredmény pozitív vagy kétes, az I. fejezet 3. bekezdése III. pontjának rendelkezéseit kell alkalmazni.

B. A gyűjtőminták mechanikailag támogatott emésztéses módszere/„szűréses izolációs” technika

1. Felszerelések és reagensek:

A II. fejezet A. 1. pontjában leírtak szerint.

Kiegészítő felszerelés:

2. Mintavétel:

Az I. fejezet 2. pontjában leírtak szerint.

3. Eljárás

I. Darálás

A húsminták húsdarálóban történő előzetes darálása javítja az emésztési minőséget. Ha elektromos keverőgépet használnak, a keverőgépet háromszor-négyszer kell működtetni, minden alkalommal megközelítőleg egy másodpercig.

II. Emésztési eljárás

Ez az eljárás teljes mintacsoportok (100 g minta egyszerre) vagy 100 g-nál kevesebb teljes gyűjtőmintákat is tartalmazhat.

III. A lárvák kinyerése szűréssel

IV. Pozitív vagy kétes eredmények

Amennyiben az eredmény pozitív vagy kétes, az I. fejezet 3. bekezdése III. pontjának rendelkezéseit kell alkalmazni.

C. Az automata emésztéses módszer maximum 35 g tömegű gyűjtőmintákhoz

1. Felszerelések és reagensek

▼M3

▼B

2. Mintavétel

Az I. fejezet 2. pontjában leírtak szerint.

3. Eljárás

I. Emésztési eljárás

c) A beindítás előtt a reakciókamra alatt elhelyezett alsó szelepet ki kell nyitni és be kell zárni.

▼M2

▼B

II. A lárvák kinyerése

III. A berendezés tisztítása

IV. A membránszűrők használata

Az egyes polikarbonát membránszűrők ötnél több alkalommal nem használhatók. A szűrőt az egyes használatok között meg kell fordítani. Ezen túlmenően a szűrőt minden használat után meg kell vizsgálni arra vonatkozóan, hogy nem érte-e olyan kár, amely azt a további használatra alkalmatlanná tenné.

V. Módszer arra az esetre, ha az emésztés nem teljes mértékű, a szűrést ezért nem lehet elvégezni

Ha a C. szakasz 3. bekezdése I. pontja szerint a keverőben végbement az automatikus művelet, nyissa fel a reakciókamra fedelét, és ellenőrizze, hogy a kamrában maradt-e vissza hab vagy emésztőfolyadék. Ha igen, végezze el a következő műveletet:

h) A két membránszűrőt a C. szakasz 3. bekezdése II. pontjának megfelelően meg kell vizsgálni. Ha a szűrőket nem lehet megvizsgálni, a teljes emésztési folyamatot meghosszabbított emésztési idővel meg kell ismételni a C. szakasz 3. bekezdése I. pontjának megfelelően.

VI. Pozitív vagy kétes eredmények

Amennyiben az eredmény pozitív vagy kétes, az I. fejezet 3. bekezdése III. pontjának rendelkezéseit kell alkalmazni.

▼M3

D. Gyűjtőminták emésztéses módszere mágneses keverő alkalmazásával/ „szűréses izoláció” és lárvakimutatás latexagglutinációs teszttel

Ez a módszer csak házi sertés húsának vizsgálata esetében tekintendő egyenértékűnek.

1. Felszerelések és reagensek

2. Mintavétel

Az I. fejezet 2. pontjában leírtak szerint.

3. Eljárás

I. Teljes mintacsoportok (100 g minta egyszerre ) esetében az I. fejezet 3. pontja I. szakaszának a)–i) alpontjában leírt eljárást kell követni. A továbbiakban az alábbi eljárást kell követni:

b) Le kell állítani a keverést, és az emésztőfolyadékot a szűrőn keresztül be kell önteni a szűrőtölcsérbe. A főzőpoharat ki kell öblíteni 250 ml meleg vízzel. Az emésztőfolyadék szűrésének befejeződése után az öblítőfolyadékot be kell önteni a szűrőrámpába.

c) A fogóval meg kell fogni a szűrőmembránt a szélénél. A szűrőmembránt legalább négyszeresen össze kell hajtani, és be kell tenni a 15 ml-es kúpos kémcsőbe.

II. 100 g-nál kisebb összevont minták az I. fejezet 3. pontjának II. szakaszában leírtak szerint

100 g-nál kisebb összevont minták esetében az I. fejezet 3. pontjának II. szakaszában leírtakat kell követni.

III. Pozitív vagy kétséges eredmények

Ha az együttes minták vizsgálata pozitív vagy bizonytalan latexagglutinációs eredményt ad, akkor minden egyes sertésből egy újabb 20 g-os mintát kell venni az I. fejezet 2. pontjának a) alpontja szerint. Az öt sertésből származó, egyenként 20 g-os mintákat egyesíteni kell, és az I. szakaszban leírt módszerrel szerint meg kell vizsgálni. Ily módon 20, egyenként 5 sertésből álló csoport mintáit kell vizsgálni.

Ha az öt sertésből származó minta pozitív latexagglutinációs eredményt ad, akkor további 20 g-os mintákat kell begyűjteni a csoport egyes sertéseiből, és mindegyiket külön meg kell vizsgálni az I. fejezetben ismertetett módszerek egyikével.

A parazitamintákat 90 %-os etil-alkoholban kell tartani a konzerváláshoz és a fajok szintjén történő azonosításhoz az uniós vagy nemzeti referencialaboratóriumban.

A parazita kinyerését követően a pozitív folyadékokat legalább 60 °C-ra történő melegítéssel ártalmatlanítani kell.

▼B

III. FEJEZET

TRICHINOSZKÓPOS VIZSGÁLAT

1. Eszközök

2. Mintavétel

Egész testek esetén több, egy mogyorónyi nagyságú mintát kell venni minden állatból:

3. A vizsgálat menete

II. MELLÉKLET

Fagyasztásos kezelések

A. 1. fagyasztási módszer

B. 2. fagyasztási módszer

Az 1. módszer a)–e) pontja általános rendelkezéseinek eleget tesznek, és a következő időtartam-hőmérséklet kombinációkat alkalmazzák:

C. 3. fagyasztási módszer

A kezelés kereskedelmi fagyasztva szárításból vagy a húsnak a meghatározott idő-hőmérséklet kombinációra történő fagyasztásából áll, a húsdarabok maghőmérsékletének ellenőrzésével.

III. MELLÉKLET

A sertéstől eltérő állatok vizsgálata

A lóhúst, a vadhúst és más olyan húst, amely trichinella-parazitákat tartalmazhat, az I. melléklet I. vagy II. fejezetében meghatározott emésztéses módszer szerint kell megvizsgálni, az alábbi változtatásokkal:

c) Legalább 5 g mintát emésztenek az I. melléklet I. fejezetében szereplő referencia kimutatási módszer, vagy a II. fejezetben szereplő egyenértékű módszer alkalmazásával. Az I. fejezetben szereplő módszer és a II. fejezetben szereplő A. és B. módszer esetében a vizsgált izom teljes súlya egyik emésztés alkalmával sem haladhatja meg a 100 g-ot, a II. fejezetben szereplő C. módszer esetében pedig a 35 g-ot.