FI Euroopan unionin virallinen lehti C 197/25

Kehotus huomautusten esittämiseen valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden sopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 2 kohdan mukaisesti valtiontukiasiasta, joka koskee mahdollista tukea yrityksille AS Oslo Sporveier ja AS Sporveisbussene Norjassa

2012/C 197/07

EFTAn valvontaviranomainen aloitti 28. maaliskuuta 2012 annetulla, tätä tiivistelmää seuraavilla sivuilla todistusvoimaisella kielellä toistetulla päätöksellä N:o 123/12/COL valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden sopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn. Jäljennös päätöksestä on toimitettu Norjan viranomaisille.

EFTAn valvontaviranomainen kehottaa EFTA-valtioita, EU:n jäsenvaltioita ja muita asianomaisia lähettämään kyseistä toimenpidettä koskevat huomautuksensa kuukauden kuluessa tämän ilmoituksen julkaisemisesta seuraavaan osoitteeseen:

EFTA Surveillance Authority Registry Rue Belliard/Belliardstraat 35 1040 Bruxelles/Brussel BELGIQUE/BELGIË

Huomautukset toimitetaan Norjan viranomaisille. Huomautusten esittäjä voi pyytää kirjallisesti henkilöllisyytensä luottamuksellista käsittelyä. Tämä pyyntö on perusteltava.

TIIVISTELMÄ

Taustaa

Paikallislinja-autoliikennettä säännellään Norjassa vuonna 2002 annetulla kaupallista liikennettä koskevalla lailla, jäljempänä ’liikennelaki’, ja vuonna 2003 annetulla asetuksella, jäljempänä ’liikenneasetus’. Liikennelailla ja -asetuksella kumottiin aikaisempi lainsäädäntö, joka oli keskeisiltä osiltaan samansisältöistä. Tässä lainsäädäntökehyksessä säädetään muun muassa toimilupajärjestelmästä. Yrityksillä on oltava järjestelmän mukainen toimilupa, jotta niiden tehtäväksi voidaan antaa julkisten linja-autoliikennepalvelujen tarjoaminen. Säännösten mukaan läänit, kuten Oslon lääni, vastaavat korvauksen maksamisesta yrityksille, jotka liikennöivät kannattamattomilla reiteillä. Tällainen korvaus voidaan myöntää lipunmyyntitulojen ja toimintakustannusten välisen erotuksen kattamiseksi.

Ennen ETA-sopimuksen voimaantuloa vuotuiset korvaukset myönnettiin Oslossa kaupungin talousarviomenettelyn yhteydessä niille toimiluvanhaltijoille, jotka liikennöivät kannattamattomilla reiteillä. Korvaus maksettiin vuosittain kiinteänä summana, joka perustui edellisen vuoden kustannuksiin ja jossa otettiin huomioon erilaisia korjauskertoimia. Vuodesta 2008 alkaen kaikki säännöllisen linja-autoliikenteen palveluja koskevat sopimukset yritysten kanssa on tehty julkisen tarjouskilpailun perusteella. Tämän jälkeen AS Oslo Sporveier -yritykselle ei ole myönnetty edellä kuvaillun kaltaista korvausta säännöllisen linja-autoliikenteen palveluista.

AS Oslo Sporveier -yrityksen ja myöhemmin sen tytäryhtiön, AS Sporveisbussenen, tehtäväksi oli edellä mainittujen säännösten mukaisesti annettu säännöllisen linja-autoliikenteen palveluiden tarjoaminen Oslossa jo kauan ennen ETA-sopimuksen voimaantuloa aina vuoteen 2008 asti.

AS Oslo Sporveier -yrityksessä on tehty useita organisaatiouudistuksia vuodesta 1994 alkaen. Esimerkiksi kaikkien linja-autopalvelujen tarjonta (Oslon säännöllisen linja-autoliikenteen palveluiden lisäksi myös kaupalliset matkailulinja-autopalvelut) ulkoistettiin sen tytäryritykselle AS Sporveisbussenelle vuonna 1997. Tämän seurauksena AS Oslo Sporveier ja AS Sporveisbussene tekivät nk. liikennesopimuksen, jotta AS Sporveisbussenesta voisi tulla vuotuisen korvauksen todellinen vastaanottaja. Liikennesopimuksen mukaan säännöllisestä linja-autoliikenteestä maksettiin korvausta edellä mainittujen säännösten mukaisesti. Norjan viranomaisten mukaan Oslo Sporveier -konsernilla on ollut koko tutkintajaksolla (1994–2008) erillinen kirjanpito kaupalliselle ja julkisen palvelun toiminnalle. Kaupalliselta toiminnalta velotettiin lisäksi aina markkinahinta julkisen palvelun toiminnasta saaduista palveluista.

Vuonna 2004 Oslo, joka omisti tuolloin 98,8 prosenttia AS Oslo Sporveierin pääomasta, teki yritykseen 111 760 000 Norjan kruunun pääomasijoituksen, jolla täydennettiin AS Sporveisbussenen riittämättömiä eläkerahastoja. Rahoitusvajetta oli kertynyt vuotta 1997 edeltävällä kaudella. Se liittyi eläkevastuisiin, joita AS Oslo Sporveierille oli syntynyt sekä sen julkisen palvelun yksikön että matkailupalvelujen yksikön työntekijöistä. AS Oslo Sporveierin oli pakko korjata rahoitusvajetta, ja Oslo piti omistajana pääomasijoitusta edullisimpana keinoja rahoitusvajeen kattamiseen.

Toimenpiteen arviointi

Valtiontuen olemassaolo

Valvontaviranomainen katsoo, että sekä pääomasijoitus että vuotuinen korvaus ovat valtiontukea.

Valvontaviranomainen ei voi tällä hetkellä sulkea pois mahdollisuutta siitä, että pääomasijoitus, jolla katettiin kaupallisen toiminnan eläkerahastojen rahoitusvajetta, tarjoaa AS Oslo Sporveierille taloudellista etua, koska valvontaviranomaiselle ei ole toimitettu tietoja, jotka osoittaisivat, että markkinataloussijoittajaperiaatetta on noudatettu.

Valvontaviranomainen katsoo alustavasti, että vuotuista korvausta ja pääomasijoitusta julkisen palvelun eläkerahastojen rahoitusvajeen kattamiseksi (joihin liittyvät kulut saattoivat olla myös perustana vuotuiselle korvaukselle) ei ole määritetty julkisen hankintamenettelyn kautta ja että sen kustannukset eivät vastaa hyvin johdetulle ja riittävästi varustetulle yritykselle aiheutuvia kustannuksia. Näin ollen Altmark-oikeuskäytännön mukainen neljäs edellytys ei täyty, ja tämän vuoksi molemmat toimenpiteet ovat ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.

Tuen luonne

Valvontaviranomainen ei voi tässä vaiheessa päätellä, onko tuki on myönnetty voimassa olevasta tukiohjelmasta, joka perustuisi liikennelakiin ja -asetukseen sellaisina kuin niitä sovellettiin Oslossa ennen ETA-sopimuksen voimaantuloa. On syytä huomata, että kyseisten säännösten mukaisesti ei ole myönnetty muuta tukea vuoden 2008 jälkeen. Jos oletetaan, että kyseinen tukiohjelma on ollut voimassa jo vuodesta 1994, valvontaviranomainen ei tässä vaiheessa pysty määrittelemään täsmällisesti tukiohjelmaa eikä sitä, myönnettiinkö kaikki tuki sen perusteella. Erityisesti kaupallisen toiminnan eläkevastuiden kattamisen tapauksessa valvontaviranomainen ei voi sulkea pois sitä, että toimenpiteet voivat sisältää ainakin vähäisessä määrin laitonta ja ETA-markkinoille soveltumatonta valtiontukea.

Tuen soveltuvuus ETA-markkinoille

Tässä vaiheessa valvontaviranomaisesta näyttää siltä, että maksut, joita suoritettiin toimilupien suoraan myöntämiseen asti, päättyivät vuonna 2008. Lisäksi näyttää siltä, että vuoden 2004 pääomasijoitus, jolla kompensoitiin eläkerahaston rahoitusvajetta, voitaisiin katsoa pääosin ETA-sopimuksen 49 artiklassa tarkoitetuksi julkisen palvelun korvaukseksi. Lopulliseen päätökseen sisältyvässä, ETA-markkinoille soveltuvuutta koskevassa arvioinnissa olisi tämän vuoksi keskityttävä erityisesti siihen, onko kyseessä liiallinen korvaus. Tuki voitaisiin myös katsoa ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla soveltuvaksi ETA-markkinoille ainakin osittain.

Päätelmät

Edellä esitetyn perusteella valvontaviranomainen on päättänyt aloittaa ETA-sopimuksen 1 artiklan 2 kohdan mukaisen muodollisen tutkintamenettelyn. Asianomaisia kehotetaan esittämään huomautuksensa kuukauden kuluessa päivästä, jona tämä ilmoitus julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.