FI Euroopan unionin virallinen lehti L 144/169

Julkinen toisinto (1)

EFTAN VALVONTAVIRANOMAISEN PÄÄTÖS

N:o 291/12/KOL,

annettu 11 päivänä heinäkuuta 2012,

Arion Bankille myönnettävästä rakenneuudistustuesta (Islanti)

EFTAn valvontaviranomainen, jäljempänä ’valvontaviranomainen’, joka

OTTAA HUOMIOON Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’ETA-sopimus’, ja erityisesti sen 61 artiklan 3 kohdan b alakohdan ja pöytäkirjan 26,

OTTAA HUOMIOON valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden sopimuksen, jäljempänä ’valvonta- ja tuomioistuinsopimus’, ja erityisesti sen 24 artiklan,

OTTAA HUOMIOON valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjan 3, jäljempänä ’pöytäkirja 3’, ja erityisesti sen I osan 1 artiklan 3 kohdan sekä sen II osan 7 artiklan 3 kohdan ja 13 artiklan,

sekä katsoo seuraavaa:

I TOSISEIKAT

1. MENETTELY

(1) Lokakuussa 2008 käydyn epävirallisen kirjeenvaihdon perusteella ja Islannin parlamentin (Althingi) säädettyä 6 päivänä lokakuuta muun muassa rahoitusalan epätavallisista olosuhteista johtuvista valtionkassamaksuista vastaavasta viranomaisesta annetun lain nro 125/2008, jäljempänä ’valmiuslaki’, jossa Islannin valtiolle myönnettiin laajat toimivaltuudet puuttua pankkialan toimintaan, valvontaviranomaisen puheenjohtaja pyysi Islannin viranomaisia 10 päivänä lokakuuta 2008 päivätyssä kirjeessään ilmoittamaan valvontaviranomaiselle valmiuslain nojalla toteutettavista valtiontukitoimenpiteistä. Yhteydenpitoa ja kirjeenvaihtoa jatkettiin silloin tällöin, mihin sisältyi erityisesti valvontaviranomaisen 18 päivänä kesäkuuta 2009 lähettämä kirje, jossa Islannin viranomaisia muistutettiin valtiontukitoimenpiteistä ilmoittamisen tarpeellisuudesta ja pöytäkirjassa 3 olevaan 3 artiklaan sisältyvästä täytäntöönpanokieltoa koskevasta lausekkeesta (nk. standstill-lauseke). Lisäkirjeenvaihdon ja -kokousten jälkeen Islannin viranomaiset ilmoittivat lopulta 20 päivänä syyskuuta 2010 taannehtivasti valtiontuesta, joka on myönnetty (vanhan) Kaupthing Bankin tiettyjen toimintojen uudelleen käynnistämiseen sekä uuden Kaupthing Bankin (josta tuli 21 päivänä marraskuuta 2009 Arion Bank) perustamiseen ja pääomanmuodostukseen.

(2) Valvontaviranomainen ilmoitti Islannin viranomaisille 15 päivänä joulukuuta 2010 päivätyllä kirjeellä (2), että se oli päättänyt aloittaa pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn, joka liittyy Islannin valtion toteuttamiin toimenpiteisiin, jotka koskevat (vanhan) Kaupthing Bank hf:n tiettyjen toimintojen uudelleen käynnistämistä sekä uuden Kaupthing Bank hf:n (nyttemmin Arion Bank hf) perustamista ja pääomanmuodostusta, jäljempänä ’menettelyn aloittamista koskeva päätös’ (3). Valvontaviranomainen pyysi toimittamaan myös yksityiskohtaisen suunnitelman Arion Bankin rakenneuudistuksesta kuuden kuukauden kuluessa.

(3) Maaliskuun 24 päivänä 2011 päivätyllä kirjeellä (4) asianomaiset osapuolet toimittivat valvontaviranomaiselle yhden huomautuksen, joka toimitettiin edelleen Islannin viranomaisille 25 päivänä toukokuuta 2011. Islannin viranomaiset eivät vastanneet kyseiseen huomautukseen.

(4) Islannin viranomaiset toimittivat Arion Bankin rakenneuudistussuunnitelman 31 päivänä maaliskuuta 2011 päivätyllä kirjeellä. Ajantasaistettu rakenneuudistussuunnitelma toimitettiin sähköpostitse 30 päivänä huhtikuuta 2012.

(5) Valvontaviranomainen pyysi tietoja rakenneuudistussuunnitelmasta 11 päivänä heinäkuuta 2011 ja 13 päivänä helmikuuta 2012. Islannin viranomaiset vastasivat tietopyyntöihin 26 päivänä lokakuuta 2011, 16 päivänä huhtikuuta 2012, 30 päivänä huhtikuuta 2012, 21 päivänä toukokuuta 2012 ja 6 päivänä heinäkuuta 2012. Islannin viranomaisten ja Arion Bankin tekemien sitoumusten lopulliset versiot toimitettiin 3 päivänä heinäkuuta 2012. (5)

(6) Lisäksi valvontaviranomaisen edustajat tapasivat Islannin viranomaiset ja Arion Bankin edustajat 7 päivänä kesäkuuta 2011 sekä 27 ja 28 päivänä helmikuuta 2012.

2. TAUSTA

(7) Valvontaviranomainen kuvailee tässä jaksossa lokakuusta 2008 alkaen Islannin rahoitusjärjestelmän romahdukseen ja uudelleen rakentamiseen liittyviä tapahtumia, tosiseikkoja sekä taloudellista, poliittista ja lainsäädännöllistä kehitystä, joita on tarpeen käsitellä kyseessä olevien tukitoimenpiteiden arvioinnin asiayhteydessä. Ensin esitetään Kaupthing Bankin romahdukseen johtaneet tapahtumat.

2.1 Kaupthing Bankin romahtaminen

(8) Syyskuussa 2008 joillakin suurilla maailmanlaajuisilla rahoituslaitoksilla alkoi olla vakavia vaikeuksia. Maailmanlaajuisten rahoitusmarkkinoiden myllerryksessä Islannin kolmella suurimmalla liikepankilla, jotka olivat kasvaneet poikkeuksellisen nopeasti edellisinä vuosina, oli vaikeuksia jälleenrahoittaa lyhytaikaisia lainojaan, ja talletusten määrä vähentyi. Lehman Brothers haki konkurssisuojaa 15 päivänä syyskuuta, ja samana päivänä ilmoitettiin, että Bank of America ostaa Merrill Lynchin. Myös HBOS, joka oli Yhdistyneen kuningaskunnan suurimpia pankkeja, oli myytävä Lloyds TSB:lle.

(9) Islannin rahoitusalan ongelmat tulivat selkeämmin esiin 29 päivänä syyskuuta 2008, jolloin Islannin hallitus ilmoitti päässeensä Glitnir Bankin kanssa sopimukseen, jonka mukaan se sijoittaa 600 miljoonaa euroa pääomaa pankkiin ja saa vastineeksi 75 prosenttia sen osakkeista. Markkinoilla ei kuitenkaan oltu vakuuttuneita hallituksen suunnittelemasta Glitnir Bankin haltuunotosta, minkä vuoksi siitä luovuttiin. Kyseisten kolmen liikepankin osakekurssit romahtivat ja luottoluokitukset laskivat.

(10) Landsbankin ja Kaupthingin ulkomaisista sivukonttoreista nostettiin pois talletuksia huomattavasti aiempaa enemmän, ja myös kotimaisista sivukonttoreista nostettiin valtavasti käteistä. Lokakuun ensimmäisenä viikonloppuna ilmeni, että toinenkin kyseisistä kolmesta suuresta pankista, Landsbanki, oli vakavissa vaikeuksissa. Islannin rahoitusvalvontaviranomainen, jäljempänä ’FME’, otti Glitnir Bankin ja Landsbankin hallintaansa 7 päivänä lokakuuta 2008. Hetken aikaa toivottiin, että Kaupthing Bank onnistuisi välttymään samalta kohtalolta, ja 6 päivänä lokakuuta 2008 Islannin keskuspankki myönsi Kaupthingille 500 miljoonan euron lainan Kaupthingin tanskalaisessa tytäryhtiössä FIH Erhvervsbankenissa olevia vakuuksia vastaan. Kaupthing Bankin lainasopimuksiin ja vieraan pääoman ehtoisiin arvopapereihin sisältyi kuitenkin yleisesti lauseke, jossa todettiin, että jos jokin pankin suurista tytäryhtiöistä ajautuu maksukyvyttömäksi, Kaupthing Bank todetaan maksukyvyttömäksi, mikä voi johtaa pankin lainojen erääntymiseen. Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset määräsivät 8 päivänä lokakuuta 2008, että Yhdistyneessä kuningaskunnassa sijaitsevalle Kaupthingin tytäryhtiölle Kaupthing Singer & Friedlanderille (KSF) lakataan suorittamasta maksuja. Seuraavana päivänä FME otti pankin hallintaansa sille valmiuslaissa myönnetyin valtuuksin.

2.2 Finanssikriisi ja Islannin pankkien romahduksen keskeiset syyt

(11) Arion Bankille myönnettyä tukea koskevassa ilmoituksessaan Islannin viranomaiset totesivat, että Islannin pankkialan romahduksen syyt ja viranomaisten toimintatarve selvitetään varsin yksityiskohtaisesti Islannin parlamentin perustaman erityisen tutkintakomitean, jäljempänä ’tutkintakomitea’ (6), laatimassa raportissa; kyseisen komitean tehtävänä oli tutkia ja analysoida kolmen suurimman pankin romahdukseen johtaneita prosesseja. Valvontaviranomainen esittää jäljempänä lyhyesti tutkintakomitean päätelmät Kaupthing Bankin romahduksen tärkeimmistä syistä. Tiedot ovat peräisin tutkintakomitean raportin luvuista 2 (Tiivistelmä) ja 21 (Islannin pankkien romahduksen syyt — vastuu, virheet ja huolimattomuus).

(12) Vuonna 2007 alkanut rahoitusmarkkinoiden maksuvalmiuden yleinen heikentyminen johti lopulta Islannin kolmen suurimman pankin romahdukseen, sillä niiden liiketoiminta riippui yhä enemmän rahoituksen saamisesta kansainvälisten markkinoiden kautta. Islannin pankkien romahdus johtui kuitenkin lukuisista monimutkaisista seikoista. Tutkintakomitea tutki suurimpien pankkien romahduksen syitä, ja on pantava merkille, että valtaosa päätelmistä koskee kaikkia kolmea pankkia ja että monet päätelmät liittyvät toisiinsa. Jäljempänä käsitellään lyhyesti pankkien toimintaan liittyviä epäonnistumisen syitä.

Liiallinen ja kestämätön laajentuminen

(13) Tutkintakomitea totesi, että romahdusta edeltäneinä vuosina pankit olivat kasvattaneet taseitaan ja luottosalkkujaan niin voimakkaasti, ettei niiden toiminta- ja hallintokapasiteetti enää riittänyt. Kyseisten kolmen pankin yhdistetyt varat olivat lisääntyneet eksponentiaalisesti siten, että ne olivat 1,4 biljoonaa Islannin kruunua (7) vuonna 2003 ja 14,4 biljoonaa Islannin kruunua vuoden 2008 toisella neljänneksellä. Merkityksellistä on se, että suuri osa näiden kolmen pankin kasvusta oli tapahtunut ulkomaisille osapuolille lainaamisessa, joka lisääntyi huomattavasti vuonna 2007 (8) erityisesti kansainvälisen maksuvalmiuskriisin puhjettua. Tutkintakomitea katsoi tämän perusteella, että lainaustoiminnan lisääntyminen johtui pitkälti sellaisille yrityksille myönnetyistä lainoista, joille muut olivat kieltäytyneet myöntämistä lainaa. Raportissa todettiin lisäksi, että riskialttiimmasta sijoituspankkitoiminnasta oli tullut yhä suurempi osa pankkien toimintaa ja että kasvu myötävaikutti ongelmien syntymiseen.

Kansainvälisillä markkinoilla saatavilla olevan rahoituksen vähentyminen

(14) Pankkien kasvua helpottivat huomattavasti pääsy kansainvälisille rahoitusmarkkinoille, hyvät luottoluokitukset ja pääsy Euroopan markkinoille ETA-sopimuksen perusteella. Islannin pankit ottivat vuonna 2005 14 miljardia euroa lainaa ulkomaisilla vieraan pääoman ehtoisten arvopaperien markkinoilla varsin suotuisin ehdoin. Kun Euroopan vieraan pääoman ehtoisten arvopaperien markkinoille pääsy vaikeutui, pankit rahoittivat toimintansa Yhdysvaltojen markkinoilla, ja islantilaiset vieraan pääoman ehtoiset arvopaperit liitettiin vakuudellisiin velkasitoumuksiin. Romahdusta edeltäneenä aikana pankit olivat yhä riippuvaisempia lyhytaikaisista lainoista, mikä johti suuriin ja tutkintakomitean mukaan ennakoitavissa olleisiin jälleenrahoitusriskeihin.

Pankkien omistajien velkaantumisaste

(15) Kaikkien Islannin suurimpien pankkien pääasialliset omistajat olivat suurimpien velallisten joukossa (9). Tutkintakomitea katsoi, että tiettyjen osakkeenomistajien oli poikkeuksellisen helppo saada omistajina lainaa pankeilta. Kaupthing Bankin suurin osakas oli Exista hf., jolla oli hallussaan hieman yli 20 prosenttia pankin osakkeista. Exista oli myös pankin suurimpia velallisia. Vuosina 2005–2008 Kaupthingin Existalle ja siihen etuyhteydessä olleille osapuolille (10) myöntämän lainan kokonaismäärä lisääntyi tasaisesti 400–500 miljoonasta eurosta 1 400–1 700 miljoonaan euroon, ja vuosina 2007–2008 tällaisen lainan määrä oli lähes samansuuruinen kuin pankin pääomapohja. Suurimmille osakkeenomistajille myönnetyn lainan määrä lisääntyi, vaikka Kaupthingilla alkoi olla maksuvalmius- ja jälleenrahoitusongelmia. Etuyhteydessä oleville osapuolille myönnettiin lainaa usein myös ilman erityisiä vakuuksia (11). Kaupthingin rahamarkkinarahasto oli Kaupthing-pankin omaisuudenhoitoyhtiön suurin rahasto, ja se teki vuonna 2007 huomattavia sijoituksia Existan liikkeeseen laskemiin joukkovelkakirjoihin. Vuoden lopussa se omisti arvopapereita noin 14 miljardin Islannin kruunun arvosta. Tämä osuus oli noin 20 prosenttia rahaston tuolloisista kokonaisvaroista. Robert Tchenguiz omisti Kaupthing Bankin ja Existan osakkeita ja oli myös Existan hallituksen jäsen. Hän sai myös suuria lainoja Islannin Kaupthing Bankilta, Luxemburgin Kaupthing Bankilta ja Kaupthing Singer & Friedlanderilta (KSF). Robert Tchenguizin ja etuyhteydessä olevien osapuolten Kaupthing Bankin emoyhtiöltä saamat lainat olivat pankin romahtaessa yhteensä noin 2 miljardia euroa (12).

Riskin keskittyminen

(16) Riskien epänormaalista keskittymisestä suurimpiin osakkeenomistajiin tutkintakomitea totesi, etteivät pankin arvopaperisalkut olleet riittävän monipuolisia. Tutkintakomitea katsoi, että suuria riskikeskittymiä koskevia eurooppalaisia sääntöjä tulkittiin suppeasti erityisesti osakkeenomistajien tapauksessa ja että pankit olivat pyrkineet kiertämään sääntöjä.

Heikko oma pääoma

(17) Kaupthingin ja kahden muun Islannin suurimman pankin vakavaraisuussuhde oli raporttien mukaan aina hieman lakisääteistä vähimmäismäärää suurempi, mutta tutkintakomitea totesi, etteivät vakavaraisuussuhteet vastanneet tarkalleen pankkien rahoituksellista vahvuutta. Tämä johtui pankkien omien osakkeiden altistumisesta riskeille ensisijaisten vakuuksien ja osakkeita koskevien termiinisopimusten kautta. Yritysten itsensä rahoittaman osakepääoman, josta tutkintakomitea käyttää nimitystä ”heikko oma pääoma” (13), osuus oli yli 25 prosenttia pankkien pääomapohjista (tai yli 50 prosenttia, jos sitä verrataan ydinpääomaan eli osakkeenomistajien pääomaan, josta on vähennetty aineeton omaisuus). Tämän lisäksi ongelmia aiheutti riski, jolle pankit altistuivat toistensa osakkeiden hallussapidon vuoksi. Vuoden 2008 puoliväliin mennessä pankkien omien osakkeiden suora rahoitus ja kahden muun pankin osakkeiden ristikkäisrahoitus olivat noin 400 miljardia Islannin kruunua ja noin 70 prosenttia ydinpääomasta. Tutkintakomitean mielestä osakkeenomistajien omaa pääomaa rahoitettiin lainaamalla itse järjestelmästä siinä määrin, että järjestelmän vakaus vaarantui. Pankit pitivät huomattavan määrän omista osakkeistaan lainojensa vakuutena, minkä vuoksi niiden lainasalkkujen laatu heikkeni osakkeiden hintojen laskettua. Tämä vaikutti pankkien suorituskykyyn ja aiheutti lisäpainetta niiden osakkeiden hintojen laskemiseen, minkä vuoksi (tutkintakomitea päätteli käytettävissä olleista tiedoista) pankit pyrkivät keinotekoisesti luomaan epänormaalia kysyntää omille osakkeilleen.

Pankkien koko

(18) Vuonna 2001 kolmen suurimman pankin taseet olivat (yhdessä) hieman Islannin vuotuista bruttokansantuotetta (BKT) suuremmat. Vuoden 2007 loppuun mennessä pankeista oli tullut kansainvälisiä, ja niiden varat olivat yhdeksänkertaiset Islannin BKT:hen nähden. Tutkintakomitean raportin mukaan vuoteen 2006 mennessä tarkkailijat totesivat, että pankkijärjestelmä oli laajentunut Islannin keskuspankin kapasiteetin ulkopuolelle, ja epäilivät, pystyykö se täyttämään tehtävänsä viimesijaisena lainaajana. Vuoden 2007 loppuun mennessä Islannin lyhytaikaiset lainat (jotka johtuivat lähinnä pankkien rahoituksesta) olivat 15 kertaa suuremmat kuin valuuttavarannot, ja myös kyseisiin kolmeen pankkiin tehtyjen ulkomaisten talletusten määrä oli 8 kertaa valuuttavarantoja suurempi. Tallettajien ja sijoittajien takuurahaston varat olivat erittäin vähäiset verrattuna pankkitalletuksiin, jotka sillä oli tarkoitus taata. Tutkintakomitean mukaan nämä tekijät altistivat Islannin pankit rahojen pois nostamiselle.

Pankkien äkillinen kasvu verrattuna sääntely- ja rahoitusrakenteisiin

(19) Tutkintakomitea totesi, ettei asiasta vastaavilla Islannin valvontaelimillä ollut uskottavuutta, jota olisi tarvittu, kun viimesijaisella lainaajalla ei ollut riittävästi varoja. Raportin mukaan FME:llä ja Islannin keskuspankilla ei ollut asiantuntemusta eikä kokemusta pankkien sääntelystä vaikeina taloudellisina aikoina, mutta ne olisivat voineet toteuttaa toimia pankkien riskitason alentamiseksi. Esimerkiksi FME ei kasvanut samassa suhteessa kuin pankit, eivätkä lainsäätäjän käytännöt pysyneet pankkitoiminnan nopean kehityksen tahdissa. Raportissa suhtaudutaan kriittisesti myös hallitukseen ja todetaan, että viranomaisten olisi pitänyt toteuttaa toimia pankeista talouteen aiheutuvan mahdollisen vaikutuksen vähentämiseksi pienentämällä niiden kokoa tai velvoittamalla yksi tai useampi pankki siirtämään pääkonttorinsa ulkomaille (14).

Koko Islannin talouden epätasapaino ja liiallinen laajentuminen

(20) Tutkintakomitean raportissa viitataan laajemmin taloutta koskeviin tapahtumiin, jotka vaikuttivat myös pankkien nopeaan kasvuun ja saattoivat osaltaan rahoituspalvelualan ja muun talouden koon ja vaikutuksen epätasapainoon. Raportissa todettiin, että hallituksen politiikka (erityisesti finanssipolitiikka) erittäin todennäköisesti myötävaikutti liialliseen laajentumiseen ja epätasapainoon ja ettei Islannin keskuspankin rahapolitiikka ollut riittävän rajoittavaa. Raportissa myös todetaan, että Islannin asuntorahoitusrahaston lainanantosääntöjen höllentäminen oli ”suurimpia virheitä, joita raha- ja finanssipolitiikan hoidossa tehtiin pankkien romahdusta edeltävällä kaudella” (15). Raportissa arvostellaan myös sitä, miten helposti pankit pystyivät ottamaan lainaa Islannin keskuspankilta, minkä vuoksi Islannin keskuspankin lyhytaikaisten vakuuslainojen määrä lisääntyi siten, että se oli 30 miljardia Islannin kruunua syksyllä 2005 ja 500 miljardia Islannin kruunua lokakuun 2008 alkuun mennessä.

Islannin kruunu, ulkoinen epätasapaino ja luottoriskinvaihtosopimusten korkoerot

(21) Raportissa todetaan, että vuonna 2006 Islannin kruunun arvo oli kestämättömän korkea, että Islannin vaihtotaseen alijäämä oli yli 16 prosenttia BKT:stä ja että ulkomaanrahan määräiset velat, joista on vähennetty varat, olivat lähellä vuotuisen BKT:n kokonaismäärää. Finanssikriisille oli kaikki edellytykset. Vuoden 2007 loppuun mennessä kruunun arvo alentui, ja Islannin ja pankkien luottoriskinvaihtosopimusten (CDS) hintaerot lisääntyivät eksponentiaalisesti.

2.3 Pankkialan jälleenrakentamiseksi toteutetut toimet

(22) Kolmen suurimman liikepankin (myös Kaupthingin) romahdettua lokakuussa 2008 Islannin viranomaisilla oli ennennäkemätön haaste taata pankkitoiminnan jatkuminen Islannissa (16). Islannin hallituksen noudattamasta menettelytavasta säädetään pääasiassa valmiuslaissa (17), jonka Islannin parlamentti hyväksyi 6 päivänä lokakuuta 2008. Kyseisessä laissa myönnetään FME:lle poikkeuksellinen toimivalta valvoa rahoitusalan yrityksiä sekä tarvittaessa määrätä niiden varoista ja veloista. Valtiovarainministeri valtuutettiin valtionkassan puolesta jakamaan varoja, jotta voitaisiin perustaa uusia rahoitusalan yrityksiä. Lisäksi rahoitusalan yritysten konkurssimenettelyissä talletuksille annetaan etusija muihin vaateisiin nähden. Hallitus ilmoitti, että Islannissa sijaitseviin kotimaisiin liike- ja säästöpankkeihin sekä niiden sivukonttoreihin tehdyt talletukset suojataan täysin.

(23) Politiikan painopisteissä keskityttiin aluksi kotimaisten pankki-, maksu- ja selvitysjärjestelmien perustoimintojen turvaamiseen. Ensimmäisinä romahduksen jälkeisinä viikkoina Islannin hallitus laati myös talousohjelman yhteistyössä Kansainvälisen valuuttarahaston, jäljempänä ’IMF’, kanssa, minkä seurauksena 20 päivänä marraskuuta 2008 hyväksyttiin Islannin pyytämä rahaston kaksivuotinen valmiusluottojärjestely, johon sisältyi rahastosta Islannin valuuttavarantojen vahvistamiseksi myönnetty 2,1 miljardin Yhdysvaltain dollarin laina. Lisäksi Pohjoismaat ja jotkin muut kauppakumppanit myönsivät lainoja jopa 3 miljardin Yhdysvaltain dollarin arvosta. IMF:n myöntämästä lainasta 827 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria asetettiin saataville heti, ja loppusumma maksettiin kahdeksassa yhtä suuressa erässä, jotka edellyttivät ohjelman arviointia neljännesvuosittain.

(24) IMF:n ohjelma oli laajapohjainen vakautusohjelma, jossa keskityttiin kolmeen päätavoitteeseen. Tavoitteena oli ensinnäkin vakauttaa ja palauttaa luottamus kruunuun, jotta voitiin hillitä kriisin kielteistä vaikutusta talouteen. Toimenpiteisiin sisältyi pääomaliikkeiden rajoitusten käyttöönotto pääomapaon estämiseksi. Toiseksi ohjelmaan sisältyi kattava pankkien rakenneuudistusstrategia, jonka tavoitteena oli viime kädessä rakentaa Islantiin jälleen elinvoimainen rahoitusjärjestelmä sekä turvata valtion kasainväliset rahoitussuhteet. Toissijaisina tavoitteina oli muun muassa varmistaa pankkien varojen oikeudenmukainen arviointi, maksimoida varallisuuden takaisin saaminen ja tehostaa valvontakäytäntöjä. Kolmanneksi ohjelmalla pyrittiin varmistamaan julkisen talouden kestävyys rajoittamalla romahtaneiden pankkien tappioiden sosialisointia ja toteuttamalla julkisen talouden vakauttamista koskeva keskipitkän aikavälin ohjelma.

(25) Islannin viranomaiset ovat korostaneet, että niillä oli käytettävissään vähän poliittisia vaihtoehtoja, kun otetaan huomioon poikkeukselliset olosuhteet, jotka liittyivät pankkijärjestelmän suureen kokoon verrattuna valtionkassan rahoitusvalmiuksiin. Käytetyt ratkaisut poikkesivat näin ollen monin tavoin muiden sellaisten valtioiden hallitusten toteuttamista toimista, joiden rahoitusjärjestelmän vakaus oli uhattuna.

(26) Valmiuslain perusteella kolme suurta liikepankkia — Glitnir Bank, Landsbanki Íslands ja Kaupthing Bank — jaettiin ”vanhoihin” ja ”uusiin” pankkeihin. Valtiovarainministeri perusti kolme osakeyhtiötä, jotka ottivat vastuulleen vanhojen pankkien kotimaiset toiminnot, ja nimitti niiden johtokunnat. FME otti vanhat pankit valvontaansa ja osoitti niiden kotimaiset varat ja velat (talletukset) pääosin uusille pankeille, jotka jatkoivat pankkitoimintaa Islannissa, kun vanhat pankit asetettiin väliaikaisten hallintoneuvostojensa valvontaan. (18) Ulkomaiset varat ja velat osoitettiin pääasiallisesti vanhoille pankeille, jotka asetettiin myöhemmin likvidaatiomenettelyyn ja joiden kaikki ulkomaiset toiminnot lopulta lopetettiin. (19)

(27) Kolmen uuden pankin 14 päivänä marraskuuta 2008 laadituissa alustavissa avaavissa taseissa arvioitiin, että pankkien yhdistetyt kokonaisvarat ovat 2 886 miljardia Islannin kruunua ja että valtio myöntää 385 miljardin Islannin kruunun pääoman. Joukkovelkakirjojen, jotka uudet pankit laskivat liikkeeseen vanhojen pankkien hyväksi maksuna velat ylittävien siirrettyjen varojen arvosta, kokonaismääräksi arvioitiin 1 153 miljardia Islannin kruunua. FME nimitti Deloitte LLP:n arvioimaan siirrettyjen varojen ja velkojen arvon. Tässä prosessissa ilmeni, ettei riippumattoman arvioinnin tuloksena saada siirretyn nettovarallisuuden vahvistettuja arvoja vaan tietyn vaihteluvälin kattavia arvioita. Lisäksi kävi ilmi, etteivät pankkien velkojat hyväksyneet arviointiprosessia, koska se ei ollut niiden mielestä puolueeton, ja ne valittivat, etteivät ne voineet suojella etujaan. Näiden valitusten vuoksi vanhojen ja uusien pankkien välistä tilien selvittelymenettelyä muutettiin siten, että riippumattoman asiantuntijan arviointien sijaan osapuolet pyrkivät neuvottelemalla sopimaan siirretyn nettovarallisuuden arvosta.

(28) Oli selvää, että osapuolten oli vaikea päästä sopimukseen arvioista, koska ne perustuivat epäilemättä lukuisiin oletuksiin, joista osapuolet olivat todennäköisesti eri mieltä. Valtio pyrki tekemään sopimuksia perusarvioista, jotka tarjosivat vankan perustan uusien pankkien alkupääoman muodostukseen. Perusarvion ylittävä varojen hintataso voidaan lukea velkojien hyväksi ehdollisten joukkovelkakirjojen tai pankkien osakepääoman arvon lisääntymisen muodossa, sillä neuvotteluissa oli käynyt ilmi, että Glitnirin ja Kaupthingin hallintoneuvostot sekä valtaosa niiden velkojista voisivat olla kiinnostuneita hankkimaan arvopapereita uusista pankeista, jolloin ne voisivat hyötyä siirretyn varallisuuden mahdollisesta arvonnoususta.

(29) Kolmen uuden pankin täysimääräinen pääomittaminen ja vanhojen pankkien velkojien kanssa tehtyjen sopimusten perusta ilmoitettiin 20 päivänä heinäkuuta 2009. Kolmen uuden pankin ainoana omistajana hallitus sai sovittua vanhojen pankkien hallintoneuvostojen kanssa pääkohdittain siitä, miten nettovarallisuuden siirtäminen uusille pankeille voitaisiin hyvittää ja miten hyvitys voitaisiin maksaa. Kahden uuden pankin — Íslandsbankin ja Arion Bankin — osalta tähän sisältyi ehdollisia sopimuksia, joiden mukaan vanhat pankit voivat merkitä oman pääoman ehtoisia enemmistöosuuksia uusista pankeista.

(30) Edellä mainittujen alustavien sopimusten perusteella vanhojen pankkien hallintoneuvostot päättivät lokakuussa 2009 (Glitnir) ja joulukuussa 2009 (Kaupthing Bank ja Landsbanki Islands) käyttää neuvoteltuja optioita ja merkitä uusien pankkien osakkeita. Hallitus ilmoitti 18 päivänä joulukuuta 2009, että pankkien uudelleen rakentaminen oli saatettu päätökseen ja että Islannin viranomaiset ja uudet pankit sekä Glitnir Bankin, Landsbanki Íslandsin ja Kaupthing Bankin hallintoneuvostot velkojiensa puolesta olivat tehneet sopimuksia vanhoista pankeista uusille pankeille siirrettyjen varojen selvityksestä ja että uudet pankit oli siten rahoitettu kokonaan.

(31) Kävi ilmi, että valtionkassan maksuosuus uusien pankkien pääomasta oli vähentynyt huomattavasti alun perin suunnitelluista 385 miljardista Islannin kruunusta siten, että se oli 135 miljardia Islannin kruunua osakepääoman muodossa ja kolmesta pankista kahden — Íslandsbankin ja Arion Bankin — tapauksessa noin 55 miljardia Islannin kruunua toissijaisia omia varoja (tier 2 -pääoma) pääomalainojen muodossa eli yhteensä 190 miljardia Islannin kruunua. Valtionkassa tarjosi Íslandsbankille ja Arion Bankille myös likviditeettisopimuksia. Vanhojen pankkien uusille pankeille tarjoama osakepääoma oli yhteensä noin 156 miljardia Islannin kruunua. Uusien pankkien kokonaispääoma oli näin ollen noin 346 miljardia Islannin kruunua. Kyseisten kolmen pankin täyden omistusoikeuden sijaan valtion omistusosuudet pienentyivät sopimusten perusteella näin ollen noin 5 prosenttiin Íslandsbankin tapauksessa, 13 prosenttiin Arion Bankin tapauksessa ja 81 prosenttiin Landsbankinnin tapauksessa.

(32) Kun vanhojen pankkien velkojat ottivat hallintaansa kaksi kyseisistä kolmesta pankista, rahoitusalan uudelleen rakentamisessa onnistuttiin ratkaisemaan merkittäviä ongelmia ja uudet pankit saivat vankemman pääomapohjan, mutta edelleen oli paljon heikkouksia, joihin oli puututtava. Syksystä 2009 lähtien pankit ovat keskittyneet pääasiassa sisäisiin asioihin, toimintansa kokonaisstrategian määrittämiseen ja erityisesti sellaisten lainasalkkujensa rakenneuudistukseen, jotka ovat suurin uhka niiden toiminnalle ja pitkän aikavälin elinkelpoisuudelle. Rakenneuudistusprosessia ovat monimutkaistaneet erilaiset hankaloittavat tekijät, muun muassa korkeimman oikeuden tuomiot Islannin kruunuissa myönnettyjen mutta ulkomaisiksi valuutoiksi indeksoitujen lainojen lainvastaisuudesta. Arion Bankin osalta näitä asioita käsitellään tarkemmin jäljempänä siltä osin kuin ne ovat merkityksellisiä sen rakenneuudistuksen kannalta.

2.4 Makrotaloudellinen ympäristö

(33) Talous oli suuressa myllerryksessä pankkijärjestelmän romahdettua lokakuussa 2008. Islannin rahoitusjärjestelmän vaikeuksien lisäksi luottamus sen valuuttaan romahti. Kruunun arvo laski jyrkästi vuoden 2008 ensimmäisellä neljänneksellä sekä jälleen syksyllä ennen kolmen liikepankin romahdusta ja sen jälkeen. Syksyllä 2008 määrätyistä pääomaliikkeiden rajoituksista huolimatta valuutan arvo heilahteli edelleen vuonna 2009. (20) Tämä myllerrys aiheutti vakavan taantuman Islannin taloudessa, ja BKT pienentyi 6,8 prosenttia vuonna 2009 ja 4 prosenttia vuonna 2010.

(34) Talouskriisin seurauksena muun muassa työttömyys lisääntyi vuosien 2008 ja 2009 välisenä aikana yhtäkkiä 1,6 prosentista 8 prosenttiin, inflaatio kiihtyi ja reaalipalkat pienentyivät. Myös yritysten ja kotitalouksien velat sekä järjestämättömien lainojen osuus pankkien lainasalkuissa lisääntyivät voimakkaasti, ja uudet pankit ottivat taloudellisissa vaikeuksissa olleet yritykset laajalti hallintaansa. Koska pankkijärjestelmän rakenneuudistuksesta aiheutui julkiselle taloudelle suuret kustannukset, talouden vaje lisääntyi samaan aikaan jyrkästi ja julkisella sektorilla syntyi velka-aalto.

(35) Syvän taantuman jälkeen Islannin tilastolaitoksen alustavien tietojen mukaan vuoden 2011 jälkimmäisellä puoliskolla tapahtui suunnanmuutos ja BKT kasvoi koko vuonna 3,1 prosenttia edellisvuoteen verrattuna.

(36) Vuoden 2011 talouskasvu johtui pääasiassa kotimaisen kysynnän lisääntymisestä, erityisesti siitä, että kotitalouksien kulutus lisääntyi 4 prosenttia. Tätä kehitystä tukivat palkkojen ja sosiaalietuuksien parantuminen sekä tietyt poliittiset aloitteet, joilla pyrittiin helpottamaan kotitalouksien velkojen maksutaakkaa, muun muassa tilapäinen korkotuki, lainamaksujen jäädyttäminen ja yksityisten eläkesäästöjen takaisinmaksun aikaistaminen. Vuotta 2011 koskevien alustavien tietojen perusteella myös sijoitukset lisääntyivät hitaasti, mutta lähtötaso oli erityisen alhainen (21). Julkinen kulutus on pysynyt vähäisenä viimeisten kolmen vuoden aikana.

(37) Yleiset makrotaloutta koskevat tiedot kätkevät sisälleen selkeämpiä alakohtaisia eroja. Rahoitusalan romahduksen lisäksi rakentaminen sekä monet muut kotimaiset tuotanto- ja palvelutoiminnot ovat vähentyneet huomattavasti. Kasvua on toisaalta tapahtunut joillakin vientisektoreilla. Koska kruunun vaihtokurssi oli heikko ja koska sekä meri- että alumiinituotteiden ulkomaan valuutassa lasketut hinnat olivat melko vakaat, vientitulot lisääntyivät talouskriisin puhjettua, myös matkailun ja muiden palvelujen viennin osalta. Samaan aikaan tuonti vähentyi voimakkaasti siten, että kauppataseen (22) ylijäämä oli vuonna 2010 väliaikaisesti noin 10 prosenttia BKT:stä. Kotimaisen kysynnän vilkastuttua vuonna 2011 tuonti on kuitenkin jälleen lisääntynyt, minkä vuoksi kaupan ylijäämä on yleisesti pienentynyt 8,2 prosenttiin BKT:stä.

(38) Vuosia 2012–2017 koskevan Islannin tilastolaitoksen ennusteen mukaan talouden vähittäinen elpyminen jatkuu 2,6 prosentin kasvuvauhdilla vuonna 2012. Samanlaisen kasvuasteen odotetaan jatkuvan koko ennustejakson ajan. Kyseiseen ennusteeseen liittyy kuitenkin useita epävarmuustekijöitä. Suunnitellut laajat teollisuusinvestoinnit saattavat viivästyä edelleen. Pitkittynyt taantuma tärkeimmissä kauppakumppanivaltioissa vaikuttaisi kielteisesti Islannin kauppaan ja hidastaisi kasvua. Odotettua hitaampi edistyminen kotitalouksien ja yritysten velkataakan käsittelyssä heikentäisi myös kotimaista kysyntää ja talouden kasvunäkymiä. Kasvua voi uhata myös valuutan arvon heilahteluun liittyvä jatkuva hintojen epävakaus pääomaliikkeiden rajoitusten poistamisen yhteydessä.

2.5 Rahoitusvalvonta ja sääntelyjärjestelmän parannukset

(39) Kun FME oli tehnyt ensimmäisen työnsä, joka liittyi uusien pankkien perustamiseen ja vanhoista pankeista siirretyn nettovarallisuuden arvon arviointiin, se tarkasti keväällä 2009 uudet pankit ja niiden liiketoimintasuunnitelmat, taloudellisen vahvuuden ja pääomavaatimukset niin sanotussa hyväksyntähankkeessa. Tässä oli apuna kansainvälinen johdon konsultointiyritys Oliver Wyman.

(40) Saatettuaan päätökseen edellä mainitun prosessin FME myönsi pankeille toimilupia erilaisin edellytyksin. Omaisuuserien laadun ja ennakoidun taloudellisen epävarmuuden yhteydessä kyseisille kolmelle pankille katsottiin tarpeelliseksi asettaa lakisääteisiä vähimmäisvaatimuksia tiukempia pääomavaatimuksia. FME asetti näin ollen kyseisten kolmen pankin vähimmäisvakavaraisuussuhteeksi 16 prosenttia ja ensisijaisten omien varojen (tier 1 -pääoma) vähimmäissuhdeluvuksi 12 prosenttia. Näitä vaatimuksia oli tarkoitus soveltaa vähintään kolme vuotta, ellei FME muuta niitä. Myös maksuvalmiusehdot määritettiin tarkasti, ja niissä edellytettiin, että saatavilla olevan rahoitusomaisuuden on oltava aina vähintään 20 prosenttia talletuksista ja että käteistä tai sitä vastaavia varoja on oltava vähintään 5 prosenttia talletuksista. Lisäksi asetettiin muita vaatimuksia, jotka koskivat esimerkiksi lainasalkkujen rakenneuudistusta, riskien arviointia, yritysten hallinnointi- ja ohjausjärjestelmää sekä omistajuutta. FME asetti muille rahoitusalan yrityksille vastaavanlaisia pääomavaatimuksia.

(41) IMF:ää kuullen laaditussa talouden vakautusohjelmassa edellytettiin koko rahoituspalvelujen ja -valvonnan sääntelyjärjestelmän uudelleentarkastelua, jotta voidaan tehostaa tulevien finanssikriisien torjuntaa. Hallitus pyysi Suomen rahoitustarkastusviranomaisen entistä johtajaa Kaarlo Jännäriä arvioimaan voimassa ollutta sääntelyjärjestelmää ja valvontakäytäntöjä. Jännärin ehdottamia parannuksia oli muun muassa kansallisen luottorekisterin perustaminen FME:hen luottoriskien pienentämiseksi järjestelmässä. Hänen raportissaan ehdotettiin lisäksi, että tiukennetaan suuria riskikeskittymiä ja niihin liittyvää luotonantoa koskevia sääntöjä ja käytäntöjä ja että lisätään paikalla tehtäviä tarkastuksia, jotta voidaan varmentaa ulkopuolella toteutettava valvonta ja raportointi erityisesti luotto-, maksuvalmius- ja valuuttariskien yhteydessä. Lisäksi suositeltiin talletussuojajärjestelmän uudelleentarkastelua ja parantamista seuraten tarkasti EU:n tapahtumia.

(42) Hallitus esitti sittemmin Althingille lakiehdotuksen, joka perustui muun muassa Jännärin ehdotuksiin sekä rahoitustoimintaa koskevaan ETA:n oikeuteen vuodesta 2009 lähtien tehtyihin muutoksiin. Ehdotus hyväksyttiin, ja se tuli voimaan 1 päivänä heinäkuuta 2010 lakina nro 75/2010. Uudella lailla tehtiin laajoja muutoksia rahoitusalan yrityksistä annettuun lakiin. Myöhemmin tehtiin useita muita muutoksia rahoitusalan yrityksiä koskevaan lainsäädäntöön sekä rahoituspalvelujen sääntelyyn ja valvontaan. Kyseisiä lainsäädännöllisiä muutoksia käsitellään tarkemmin liitteessä.

2.6 Suurimmat tulevat haasteet (23)

(43) Rahoitusalan uudelleen rakentamisessa tapahtuneista suurista saavutuksista huolimatta Islanti kamppailee edelleen syksyn 2008 finanssi- ja valuuttakriisin seurausten kanssa. Finanssikriisi paljasti rahoitusjärjestelmän erilaisia vikoja ja puutteita, joita on käsiteltävä, jotta yleinen luottamus voidaan palauttaa. Islanti kohtaa — monien muiden finanssikriisistä pahoin kärsineiden valtioiden tavoin — epäilemättä useita haasteita mukauttaessaan rahoituspalvelujen oikeudellista ja toimintaympäristöä, jotta se voi tukea elinkelpoista ja tehokasta rahoitusjärjestelmää tulevaisuudessa sekä minimoida uusien järjestelmähäiriöiden riskin.

(44) Islannin rahoitusalan yritysten tämänhetkiset tärkeimmät haasteet liittyvät siihen, että pankit toimivat suojatussa ympäristössä, jossa rajoitetaan pääomaliikkeitä ja suojataan talletukset yleisesti. Pankkien on nyt valmistauduttava toimimaan riskialttiimmassa ympäristössä, kun pääomaliikkeiden rajoitukset poistetaan ja talletussuojassa palataan asiaa koskevissa EU:n/ETA:n direktiiveissä säädettyihin järjestelyihin (24). Islannin viranomaiset ovat korostaneet, että tätä asiaa koskevien uusien sääntöjen käyttöönoton on tapahduttava äärimmäisen varovaisesti.

(45) Toinen suuri haaste on tarve mukauttaa edelleen lainsäädäntö- ja sääntelyjärjestelmää, jotta se tukee vankkaa ja tehokasta rahoitusjärjestelmää, joka on myös ETA:n ja kansainvälisen oikeuden kehityksen mukainen. (25)

2.7 Kilpailutilanne Islannin rahoitusalalla

(46) Islannin viranomaisilta saatujen tuoreiden tietojen mukaan (26) kilpailu rahoitusmarkkinoilla on muuttunut valtavasti pankkien romahduksen jälkeen. Rahoitusalan yritysten määrä on vähentynyt, koska useita säästöpankkeja, liikepankkeja ja erityisluottolaitoksia ollaan joko likvidoimassa tai ne ovat sulautuneet toisten yritysten kanssa (27). Rahoitusalan yritysten määrä vähentyy edelleen, mikä on johtunut viimeksi Landsbankinnin ja SpKefin sulautumisesta maaliskuussa 2011, Íslandsbankin ja Byrin sulautumisesta joulukuussa 2011 sekä Landsbankinnin ja Svarfdaelir-säästöpankin sulautumisesta, jonka valvontaviranomainen hyväksyi 20 päivänä kesäkuuta 2012. Keskittyminen on lisääntynyt kotimaan markkinoilla, koska rahoitusalan yritysten määrä on vähentynyt ja suuret pankit ovat ottaneet hallintaansa toimintansa lopettaviin pankkeihin tehtyjä talletuksia. Uudet pankit ovat toisaalta huomattavasti vähemmän läsnä ETA:n rahoitusmarkkinoilla kuin edeltäjänsä, koska kansainvälisiä pankkitoimintoja on lopetettu.

(47) Lisäksi kotimaan markkinat ovat supistuneet tuntuvasti, koska tietyt markkinasegmentit ovat kadonneet tai hiljentyneet laajalti. Koska osakemarkkinat ovat lähestulkoon kadonneet ja pääomaliikkeitä on rajoitettu, osake- ja valuuttamarkkinoiden toiminnot ovat vähentyneet ja sijoitusmahdollisuudet ovat vähäiset. Lainojen kysyntä on vähäistä, koska talouden alan investoinnit ovat ennätyksellisen alhaisella tasolla ja kotitaloudet ja yritykset ovat yleisesti erittäin velkaantuneita. Romahduksen jälkeen pankit ovat keskittyneet kansainvälisiin asioihin sekä omien lainasalkkujensa ja joidenkin suurten yritysasiakkaidensa rakenneuudistukseen.

(48) Ennen finanssikriisiä säästöpankeilla oli yhdessä noin 20–25 prosentin markkinaosuus talletuksista. Se on romahtanut nyt noin 2–4 prosenttiin. Kolme suurta liikepankkia — Arion Bank, Íslandsbanki ja Landsbanki — ovat saaneet markkinoilta poistuneiden säästö- ja liikepankkien menettämät markkinaosuudet. Kyseisten kolmen suuren pankin yhteinen markkinaosuus on nyt noin 90–95 prosenttia, kun se oli aiemmin 60–75 prosenttia, ja Landsbankinnin osuus on hieman suurempi kuin muiden. Lukuun ottamatta kymmentä alueellista säästöpankkia, joilla on nykyään noin 2–4 prosentin osuus markkinoista, ainoa muu markkinatoimija on rakenneuudistuksen läpi käynyt MP Bank (28), jonka markkinaosuus on noin 1–5 prosenttia.

(49) Islannin rahoitusmarkkinat ovat siis selvästi oligopolistiset, ja kolme suurinta yritystä voivat yhdessä saada määräävän markkina-aseman. Islannin kilpailuviranomainen, jota valvontaviranomainen oli pyytänyt esittämään näkemyksensä Islannin kilpailutilanteesta ja mahdollisista korjaavista toimista, totesi, että Islannin pankkimarkkinoille pääsylle on huomattavia esteitä. Tämä vaikuttaa haitallisesti kilpailuun. Kuluttajilla on myös tiettyjä esteitä pankin vaihtamiselle. Islannin viranomaiset myönsivät lisäksi, että Islannin pieneen ja vähän vaihdettuun valuuttaan, Islannin kruunuun, liittyvät vaihtokurssiriskit ovat rajoittaneet kilpailua sekä hankaloittaneet ulkomaisten pankkien ja yritysten pääsyä Islannin markkinoille.

(50) Islannin kilpailuviranomainen on viime aikoina keskittynyt erityisesti pankkien toiminnan tietotekniikkainfrastruktuuriin ja pankkien tämän alan yhteistyöhön. Tämä liittyy rahoituslaitosten yhdessä omistamaan tietotekniikkapalvelun tarjoajaan Reiknistofa bankannaan (Islannin pankkien datakeskus, jäljempänä ’RB’). Tämä seikka on merkityksellinen arvioitaessa käsiteltävänä olevaa tapausta, ja valvontaviranomainen keskusteli siitä myös Islannin viranomaisten ja pankkien kanssa.

(51) Islannin kolme suurinta pankkia, kaksi säästöpankkia, Islannin säästöpankkiyhdistys ja kolme pääasiallista maksukorttikäsittelijää omistavat RB:n yhdessä. Landsbankinn omistaa 36,84 prosenttia RB:n osakkeista, Íslandsbanki 29,48 prosenttia ja Arion Bank 18,7 prosenttia. Kolme liikepankkia omistaa näin ollen yhdessä 85,02 prosenttia RB:n osakkeista. RB:n asiakkaina ovat sen omistajat, Islannin keskuspankki ja muut rahoituslaitokset sekä muut julkiset elimet. Pankit tekevät tällä alalla laajaa yhteistyötä, koska RB on kehittänyt Islannissa käytössä olevan selvitysjärjestelmän. Se tarjoaa myös joitakin keskeisiä usean asiakkaan pankkiratkaisuja, joita useimmat Islannin pankit käyttävät. RB ylläpitää myös sähköistä laskutus- ja maksujärjestelmää yrityksille ja kuluttajille.

(52) Islannin kilpailuviranomaisen mukaan pienet pankit ja säästöpankit ovat joutuneet vuonna 2008 tapahtuneen romahduksen vuoksi erityisen heikkoon asemaan. Vaadittavilla tietotekniikkapalveluilla oli ratkaiseva merkitys pienille rahoitusalan yrityksille, koska tällaisia palveluja voidaan pitää yhtenä tekijänä, joka estää uusien markkinatoimijoiden pääsyn markkinoille. RB on tarjonnut tietotekniikkapalveluympäristön valtaosalle suurista rahoitusalan yrityksistä ja Teris puolestaan säästöpankeille ja pienemmille markkinatoimijoille. Koska viime vuosina useat pienet rahoitusalan yritykset ovat lopettaneet toimintansa, Teris on menettänyt huomattavan osan tuloistaan, minkä vuoksi se joutui myymään tammikuussa 2012 joitakin tietotekniikkaratkaisujaan RB:lle. RB:n ja Terisin mukaan kyseisellä liiketoimella oli muun muassa tarkoitus varmistaa, että pienille rahoitusalan yrityksille tarjotaan vastedeskin tietotekniikkapalveluja.

(53) Islannin kilpailuviranomainen on tutkinut kahta RB:hen liittyvää tapausta. Se on ensinnäkin tutkinut, onko pankkien ja muiden rahoitusalan yritysten yhteisomistajuuden ja RB:n yhteydessä tekemän yhteistyön katsottava rikkovan kilpailunvastaisia menettelytapoja koskevaa kieltoa, josta säädetään Islannin kilpailulain 10 §:ssä. Toiseksi se arvioi, onko se, että RB osti Terisin pääasiallisen varallisuuden, samaan lakiin sisältyvien sulautumista koskevien säännösten mukaista. Toukokuussa 2012 kyseiset kaksi tapausta kuitenkin saatettiin päätökseen RB:n ja sen omistajien sekä Islannin kilpailuviranomaisen välillä tehdyllä järjestelyllä. (29)

(54) Edellä mainittujen Islannin rahoitusmarkkinoihin suoraan liittyvien huolenaiheiden lisäksi Islannin kilpailuviranomainen on todennut erityisesti, että toimintayhtiöitä (30) on myytävä ja niiden rakenneuudistus on toteutettava viipymättä. Monet toimintayhtiöt ovat joutuneet pankkien hallintaan (pankit ovat niiden velkojia) vuoden 2008 talousromahduksesta johtuneen liiallisen velkaantuneisuuden vuoksi. Islannin kilpailuviranomaisen mukaan voi syntyä eturistiriita, kun pankit tarjoavat rahoituspalveluja omistamilleen yrityksille. Islannin kilpailuviranomainen katsoo, että pankkien suora ja välillinen omistus (31) on kaikkein laajin ja vaarallisin kilpailuongelma finanssikriisin jälkeisessä tilanteessa, koska se vaikuttaa lähes kaikkiin Islannin yrityksiin ja teollisuudenaloihin. Islannin kilpailuviranomaisen mukaan yritysten rakenneuudistusta nopeuttamalla voitaisiin parantaa kilpailua rahoitusmarkkinoilla. Kun pankkien osallistumiseen yritysasiakkaidensa rakenneuudistukseen on sovellettu ilmoittamista koskevia vaatimuksia kansallisessa yrityssulautumien valvonnassa, Islannin kilpailuviranomainen on tässä yhteydessä usein asettanut pankkien omistajuutta koskevia ehtoja. Ongelman kokonaisvaltainen ratkaiseminen on kuitenkin vaikeaa, koska se liittyy lähinnä Islannin yrityssektorin korkeaan velkaantumisasteeseen.

(55) Valvontaviranomaiselle esittämissään huomautuksissa kaikki kolme liikepankkia — Arion Bank, Íslandsbanki ja Landsbankinn — totesivat, ettei Islannin rahoitusmarkkinoiden kilpailuolosuhteissa ole tapahtunut suuria muutoksia syksyn 2008 jälkeen, mikä on huolestuttavaa. Markkinoilla on ollut tehokasta kilpailua, eikä kolmen suurimman toimijan ole todettu menetelleen vilpillisesti. Tarkastellessaan markkinoiden kilpailuolosuhteita Islannin kilpailuviranomainen ei ollut ottanut huomioon kaikkia keskeisiä tekijöitä. Ulkomaiset pankit, joilla ei ole toimintaa Islannissa, ovat jo pitkään kilpailleet ja kilpailevat edelleen aktiivisesti islantilaisten pankkien kanssa yrityslainojen ja muiden rahoituspalvelujen tarjoamisesta suurimmille asiakkaille, kuten vientiin perustuvaa toimintaa harjoittaville (esim. kalastuksen ja energiavaltaisen teollisuuden alojen) yrityksille sekä valtiollista ja kunnallista toimintaa harjoittaville yrityksille.

(56) Tämä näkemys on kuitenkin ristiriidassa Islannin viranomaisten näkemyksen kanssa, joka esitetään edellä mainitussa talousasiain ministerin kertomuksessa Althingille, ja Islannin kilpailuviranomaisen näkemysten kanssa. Kuten jäljempänä todetaan, Arion Bank on myös päättänyt tietyistä kilpailuolosuhteiden analysointia koskevista varaumista huolimatta tehdä tiettyjä sitoumuksia, joilla pyritään rajoittamaan kyseessä oleviin tukitoimenpiteisiin liittyvää kilpailun vääristymistä. Nämä sitoumukset esitetään liitteessä.

3. TOIMENPITEIDEN KUVAUS

3.1 Edunsaaja

(57) Kuten edellä todettiin, Kaupthing Bank romahti vuonna 2008 samoin kuin kaksi muuta Islannin suurta liikepankkia. Varmistaakseen kotimaan pankkialan toiminnan jatkumisen Islannin viranomaiset toteuttivat toimia (vanhan) Kaupthing Bank hf:n tiettyjen toimintojen uudelleen käynnistämiseksi sekä uuden Kaupthing Bank hf:n (josta on tullut Arion Bank) perustamiseksi ja pääoman muodostamiseksi.

3.1.1 Kaupthing Bank

(58) Ennen vuoden 2008 finanssikriisiä Kaupthing Bank oli Islannin suurin pankki. Vuoden 2007 lopussa sen tase oli 5 347 miljardia Islannin kruunua (58,3 miljardia euroa). Kaupthing oli pääasiallisesti pohjoiseurooppalainen pankki, joka harjoitti toimintaa 13 maassa. Kaupthing tarjosi yrityksille, yhteisösijoittajille ja yksityishenkilöille yhdennettyjä rahoituspalveluja viidessä liiketoimintayksikössä, jotka olivat yritys- ja vähittäispankkitoiminta, pääomamarkkinat, treasury-toiminnot, investointipankkitoiminta ja varainhoito & Private Banking -palvelu. Pankki toimi myös vähittäisalan verkostossa Islannissa, jossa sen pääkonttori sijaitsi, sekä vähäisemmässä määrin Norjassa ja Ruotsissa. Kaupthingilla oli pankkitoimilupia Tanskassa, Ruotsissa, Luxemburgissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa sijainneiden tytäryhtiöiden sekä Suomessa, Norjassa ja Isle of Manissa sijainneiden sivukonttorien kautta. Kaupthingin pääasialliset tytäryhtiöt olivat Kaupthing Singer & Friedlander (Yhdistynyt kuningaskunta) ja FIH Erhvervsbank (Tanska), mutta sillä oli niiden lisäksi 16 muuta tytäryhtiöitä ja sivukonttoria Euroopan, Pohjois-Amerikan, Aasian ja Lähi-idän valtioissa. Vuoden 2007 lopussa pankilla oli 3 334 työntekijää. Pankin osakkeet oli listattu OMX Nordic Exchange -pörssissä Reykjavíkissa ja Tukholmassa.

3.1.2 Arion Bank

(59) Kaupthingin seuraaja Arion Bank on islantilainen pankki, joka tarjoaa yleisrahoituspalveluja yrityksille, yhteisösijoittajille ja yksityishenkilöille. Sen tarkoituksena on olla suhdepankki, joka keskittyy useita erilaisia rahoitusratkaisuja etsiviin suuryrityksiin ja henkilöasiakkaisiin.

(60) Arion Bank Group koostuu emoyhtiöstä ja kahdeksasta keskeisestä tytäryhtiöstä, jotka ovat erottamaton osa pankin toimintaa (32).

(61) Lainasalkkunsa viimeaikaisen ja meneillään olevan rakenneuudistuksen yhteydessä Arion Bank on ottanut haltuunsa omaisuuseriä, jotka luokitellaan myytävänä oleviksi, tai jos elvytystyötä ei ole saatettu päätökseen, väliaikaisiksi toiminnoiksi. Pankki toteaa kuitenkin pyrkivänsä myymään tällaiset omaisuuserät viipymättä. (33)

(62) Muut keskeiset osakkeet ovat Auðkennissa (verkkopankkitoiminnassa käytettäviä suojausavaimia hoitava holdingyhtiö; 20 %) ja Reiknistofa bankannassa (Islannin pankkien datakeskus (RB); 18,05 %). Arion Bank on lopettanut tai on lopettamassa yhteensä 15 yhtiötä, joissa sillä on ollut oman pääoman ehtoisia osuuksia. Kyseiset yhtiöt ovat joko likvidaatiomenettelyssä tai niillä ei ole varallisuutta tai toimintaa.

(63) Pääasialliset pankkituotteet voidaan jakaa seuraaviin neljään luokkaan: varainhoito, investointipankkitoiminta, yrityspankkitoiminta ja vähittäispankkitoiminta, joita käsitellään tarkemmin jäljempänä.

Varainhoito

(64) Varainhoito-osasto koostuu myynnistä ja palveluista, Private Banking -palvelusta sekä instituutiovarainhoidosta. Varainhoitotoimintaa harjoittaa Stefnir-varainhoitoyhtiö, joka on Arion Bankin tytäryhtiö, ja Arion Bankin varainhoito-osasto on pääasiallinen varojen jakelija. Varainhoito-osasto on johtava toimija Islannin markkinoilla; sen hallinnoimat Arion Bankin ja tytäryhtiöiden varat olivat vuoden 2011 lopussa yli 659 miljardia Islannin kruunua.

(65) Osasto vastaa varojen hoidosta asiakkaidensa, myös kansainvälisten sijoittajien, yritysten, varakkaiden asiakkaiden ja piensijoittajien, puolesta. Se palvelee asiakkaita, joilla on erilaisia sijoitustavoitteita, ja tarjoaa paljon erilaisia palveluja. Erilaisten sijoitusrahastojen, vaihtoehtoisten sijoitusvälineiden ja eläkesuunnittelujärjestelmien lisäksi varainhoito-osasto tarjoaa asiakaskohtaisia varojen kohdentamisstrategioita ja tilien hoitoa. Se tarjoaa myös varoja muista johtavista maailmanlaajuisista varainhoitoyhtiöistä.

Investointipankkitoiminta

(66) Investointipankkitoimintaa harjoittava osasto tarjoaa erilaisia palveluja yritysasiakkaille seuraavien neljän päätuotealueensa kautta: — sulautumisiin ja yrityskauppoihin liittyvä neuvonta — pääomamarkkinoilla toteutettavat liiketoimet — yritysostojen rahoitus ja vipurahoitus — pääasialliset investoinnit.

(67) Osaston tavoitteena on yhdistää neuvonta pankin rahoitusvalmiuksien kanssa ja luoda näin asiakkaille yhdennetty ratkaisu tiiviissä yhteistyössä pankin muiden osastojen kanssa, erityisesti pääomamarkkinoiden ja yrityspankkitoiminnan osastojen, kanssa.

Yrityspankkitoiminta

(68) Yrityspankkitoiminta on jaettu seitsemään yksikköön, jotka ovat yrityslainat, erikoislainat, oikeudelliset asiat ja dokumentointi, salkkujen hoito, yrityspalvelut, takaisinperintä sekä factoring-rahoitus. Yrityspankkitoiminnasta vastaava osasto tarjoaa erilaisia rahoituspalveluja ja -tuotteita yritysasiakkailleen, joihin kuuluu keskisuuria ja suuria yrityksiä. Osasto lähinnä pitää yllä pitkäaikaisia suhteita asiakkaisiinsa sekä tarjoaa räätälöityjä ratkaisuja ja yksilöllisiä palveluja.

(69) Arion Bank katsoo, että se on eturivissä yritysten laina-asioiden ratkaisemisessa ja että se on edistynyt huomattavasti yritysten rakenneuudistuksessa. Yrityspankkitoiminnan takaisinperintäyksikkö vastaa pankin velkojen perinnästä eli maksuvaikeuksissa olevien yritysten rakenneuudistuksesta. Työ on edistynyt hyvin, ja se on pian päätöksessä.

Vähittäispankkitoiminta

(70) Vähittäispankkitoiminnasta vastaavalla osastolla on 30 prosentin markkinaosuus Islannissa. Sillä on Islannissa 24 konttoria ja yli 100 000 asiakasta. Konttorit tarjoavat kattavan valikoiman erilaisia palveluja, muun muassa talletuksia ja lainoja, maksukortteja, eläkesäästämistä, vakuutuksia sekä varoja ja arvopapereita koskevaa neuvontaa.

(71) Konttoriverkosto on jaettu seitsemään klusteriin, joilla kaikilla on oma liiketoiminnan johtajansa. Pienemmät konttorit hyödyntävät klusterin suurempien yksikköjen vahvuutta. Toimeenpanovaltaa ja vastuuta on siirretty enemmän konttoreille ja siten lähemmäs asiakkaita. Arion Bankin mukaan tällainen järjestely auttaa sovittamaan yhteen menettelyjä ja hyödyntämään täysimääräisesti konttoreissa olevaa asiantuntemusta. Neljä kyseisistä liiketoiminnan johtajista työskentelee Suur-Reykjavíkin alueella ja kolme suurilla kaupunkialueilla. Tällaisella rakenteella on tarkoitus vahvistaa maan samassa osassa sijaitsevien konttorien välisiä yhteyksiä.

Markkinaosuuksia koskevat tiedot

(72) Arion Bankin laskelmien mukaan sen markkinaosuus talletuksista on Islannin pankkien ja säästöpankkien vuosikertomusten perusteella [> 30] prosenttia tai hieman pienempi kuin Landsbankinnin ([> 30 %]) ja Íslandsbankin ([> 30 %]) osuudet. Muut, vähemmän merkittävät markkinatoimijat ovat MP Bank ([< 5 %]) ja säästöpankit (yhteisosuus [< 5 %]).

(73) Arion Bankin osuus asiakkaille myönnettävistä lainoista on noin [15–25] prosenttia eli samansuuruinen kuin Íslandsbankinin osuus ja hieman Landsbankinnin osuutta pienempi. Asuntorahoitusrahastolla on suurin, [> 25] prosentin osuus kyseisillä markkinoilla. Myös eläkerahastoilla on yhdessä merkittävä, [5–10] prosentin osuus kyseisillä markkinoilla, mutta muiden markkinatoimijoiden osuudet ovat merkityksettömiä.

(74) Arion Bankin markkinaosuus Islannin pörssikaupasta oli [10–20] prosenttia vuoden 2012 ensimmäisten 14 viikon liikevaihdon perusteella, mutta muiden liikepankkien — Íslandsbankin, Landsbankinnin ja MP Bankin — osuudet olivat [20–25] prosenttia.

3.2 Vanhan ja uuden pankin vertailu

(75) Taulukossa 1 esitetystä vanhan ja uuden pankin taseiden keskeisten rahoitustietojen vertailusta ilmenee, että näiden kahden toiminnan koossa ja laajuudessa on suuri ero. (34) Arion Bankin kokonaisvarat olivat vuoden 2009 lopussa ainoastaan 11,5 prosenttia Kaupthing Bankilla vuoden 2008 puolivälissä olleista kokonaisvaroista. Lainasalkku on laajin varallisuusluokka. Kaupthing Bankin lainsalkun kirjanpitoarvo oli kesäkuun 2008 lopussa4 169 miljardia Islannin kruunua, kun Arion Bankin lainasalkku oli 358 miljardia Islannin kruunua vuoden 2009 lopussa eli 8,6 prosenttia Kaupthingin salkun arvosta. Arion Bankin ja Kaupthing Bankin välillä on huomattava ero myös arvopaperien omistuksessa. Osakkeet ja johdannaiset ovat vähentyneet 96–100 prosenttia. Joukkovelkakirjat eivät ole vähentyneet yhtä voimakkaasti, sillä Arion Bankin hallussa olevat joukkovelkakirjat olivat 25,7 prosenttia Kaupthing Bankin vastaavasta määrästä. Taulukko 1 Arion Bankin ja Kaupthing Bankin taseiden vertailu; määrät miljardia Islannin kruunua Kaupthing 30.6.2008 Arion 31.12.2009 Arionin osuus prosentteina Kaupthingin osuudesta Kokonaisvarat 6 603 757 11,5 — Asiakkaille myönnetyt lainat ja saatavat 4 169 358 8,6 — Joukkovelkakirjat ja velkavälineet 676 173 25,7 — Osakkeet ja oman pääoman ehtoiset instrumentit 172 7 4,1 Kokonaisvelat 6 166 667 10,8 — Talletukset 1 848 495 26,8 Oma pääoma yhteensä 438 90 20,6

(76) Kyseisten kahden yksikön tuloslaskelmissa on samanlaisia kokoon ja laajuuteen liittyviä eroja. Kun vertaillaan Arion Bankia vuonna 2009 ja Kaupthing Bankia vuonna 2007, Arion Bankin nettokorkotulot ovat 15,2 prosenttia Kaupthingin vastaavista tuloista, ja Arionin toimitusmaksuista ja palkkioista saamat nettotulot olivat 10,7 prosenttia Kaupthingin vastaavista tuloista. Arion Bank työllisti vuoden 2009 lopussa 1 057 henkilöä (tytäryhtiöiden työntekijät mukaan luettuina), kun Kaupthing Bankilla oli vuoden 2007 lopussa 3 334 työntekijää. Arionin työntekijöiden kokonaismäärä oli näin ollen 32 prosenttia Kaupthingin vastaavasta määrästä (35). Kun vertaillaan molempien pankkien Islannissa harjoittamaa toimintaa, Kaupthing työllisti Islannin toiminnassa kesäkuun 2008 lopussa 1 133 henkilöä (tytäryhtiöiden työntekijät pois luettuina), ja Arion Bankissa oli vuoden 2009 lopussa 952 työntekijää (tytäryhtiöt pois luettuina). Taulukko 2 Arion Bankin ja Kaupthing Bankin tuloslaskelmien vertailu; määrät miljardia Islannin kruunua Kaupthing 2007 Arion 2009 Arionin osuus prosentteina Kaupthingin osuudesta Nettokorkotulot 80 12 15,2 Toimitusmaksuista ja palkkioista saatavat nettotulot 55 6 10,7 Liikevoitto 166 50 29,9 Voitto ennen tuloveroa 81 15 19,0

3.3 Kansallinen oikeusperusta

(77) Tukitoimenpiteiden kansallinen oikeusperusta on seuraava: — Muun muassa rahoitusalan epätavallisista olosuhteista johtuvista valtionkassamaksuista vastaavasta viranomaisesta annettu laki nro 125/2008, josta käytetään yleisesti nimitystä ”valmiuslaki”. Valmiuslaissa myönnettiin FME:lle toimivalta toteuttaa toimia ”äärimmäisissä olosuhteissa”, ottaa itselleen rahoituslaitosten yhtiökokousten ja hallitusten kokousten valtuudet sekä päättää niiden varojen ja velkojen siirtämisestä. FME:lle myönnettiin myös toimivalta nimittää hallintaansa ottamien rahoitusalan yritysten hallintoneuvostoja, joilla oli yhtiökokousten valtuudet. Kyseisen lain nojalla talletusten haltijoiden vaateilla ja talletussuojajärjestelmillä on ensisijainen asema laitosten likvidaatiomenettelyssä. Laissa myös valtuutetaan Islannin valtiovarainministeriö perustamaan uusia pankkeja. Valmiuslailla muutetaan rahoitusalan yrityksistä annettua lakia nro 161/2002, rahoitustoimien virallisesta valvonnasta annettua lakia nro 87/1998, talletussuojasta ja sijoittajien korvausjärjestelmästä annettua lakia nro 98/1999 sekä asuntopolitiikkaa koskevaa lakia nro 44/1998. — Valtion lisätalousarviosta vuodeksi 2008 annettu laki (4 artikla) — Valtion talousarviosta vuodeksi 2009 annettu laki (6 artikla)

3.4 Tukitoimenpiteet

(78) Islannin viranomaisten Kaupthing Bankin romahduksen jälkeen toteuttamia toimia kuvailtiin edellä, ja ne esitettiin yksityiskohtaisemmin menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä. Viranomaisten keskeiset toimet voidaan esittää lyhyesti seuraavasti: FME otti Kaupthingin hallintaansa 9 päivänä lokakuuta 2008, ja kotimaiset velat ja (useimmat) kotimaiset varat siirrettiin uudelle Kaupthingille. Hyvityksenä siirrosta vanhan pankin oli tarkoitus saada varojen ja velkojen erotusta vastaava summa. Koska tämän eron määrittäminen osoittautui vaikeaksi ja aikaa vieväksi, valtio tarjosi jonkin verran alkupääomaa ja sitoutui antamaan tarvittaessa lisää pääomaa. Tämän jälkeen valtio muodosti pankille pääoman, ennen kuin valtion ja vanhan pankin välillä tehtiin lopulta sopimus 1 päivänä joulukuuta 2009, mikä pienensi valtion osuuden pankista 100 prosentista 13 prosenttiin. (36) Valvontaviranomainen katsoo, että kyseisenä päivänä — 1 päivänä joulukuuta 2009 — alkoi viisivuotinen rakenneuudistuskausi, joka päättyy 1 päivänä joulukuuta 2014.

(79) Seuraavassa jaksossa tarkastellaan ainoastaan sellaisia valtion toimenpiteitä, jotka ovat merkityksellisiä ETA-sopimuksen 61 artiklan perusteella toteutettavan arvioinnin kannalta.

3.4.1 Ensisijaiset omat varat

(80) Valtio tarjosi ensisijaisia omia varoja kahdesti — ensimmäisen kerran uuden Kaupthingin perustamisen yhteydessä ja toisen kerran silloin, kun se pääomitti pankin kokonaan (ja taannehtivasti), minkä jälkeen vanhan pankin kanssa tehtiin sen velkojien puolesta sopimus, jonka mukaan valtiolle jäi 13 prosentin osuus pankista.

3.4.1.1 Alkupääoma

(81) Sen jälkeen, kun uusi Kaupthing Bank oli perustettu lokakuussa 2008, valtio tarjosi 775 miljoonaa Islannin kruunua (37) (5 miljoonaa euroa) käteistä uuden pankin alkupääomaksi ja sitoutui lisäksi antamaan uudelle pankille yhteensä enintään 75 miljardia Islannin kruunua tier 1 -riskipääomana vastineeksi sen koko peruspääomasta. Ensimmäinen luku on vähimmäispääoma, jota Islannin lainsäädännössä edellytetään pankin perustamisen yhteydessä. Jälkimmäinen luku laskettiin siten, että se vastaa 10:tä prosenttia pankin kaikkien riskipainotettujen omaisuuserien todennäköistä määrää koskevasta alkuperäisestä arviosta. Tämän suuruinen määräraha sisällytettiin muodollisesti valtion vuoden 2009 talousarvioon, ja kyseisellä määrärahalla osoitettiin valtion varoja rahoitusmarkkinoiden poikkeuksellisen tilanteen käsittelyyn. Kyseisellä pääoman kohdentamisella oli tarkoitus antaa riittävä tae pankin toimintakyvystä, kunnes saadaan ratkaistua sen lopulliseen pääomittamiseen liittyvät asiat, muun muassa määritettyä sen avaustaseen suuruus ja vanhalle pankille siirretyistä varoista maksettavan korvauksen arvo.

3.4.1.2 Pääomanlisäys ja 13 prosentin osuus osana vanhan pankin velkojien kanssa tehtyä järjestelyä

(82) Islannin hallitus ilmoitti 20 päivänä heinäkuuta 2009, että se oli saanut sovittua Kaupthingin hallintoneuvoston kanssa pääkohdittain uuden Kaupthing Bankin (josta tuli Arion Bank 21 päivänä marraskuuta 2009) alkupääomasta ja näiden kahden osapuolen välillä maksettavan korvauksen perusteesta. Hallitus teki Kaupthingin hallintoneuvoston kanssa ehdollisen sopimuksen siitä, että velkojille on myönnettävä hallintoneuvoston kautta optio Arion Bankin enemmistöosakkuuden hankkimiseen, jotta voidaan helpottaa pankin riippumatonta kehitystä. Tämä tarkoittaisi tosiasiallisesti sitä, että vanha pankki tarjoaa valtaosan Arion Bankin pääomasta osana korvaussopimusta. Jos Kaupthing Bank ei kirjaisi Arion Bankin osakkeita, pankki jäisi kokonaan hallituksen omistukseen.

(83) Hallitus ilmoitti 14 päivänä elokuuta 2009 sitoutuneensa pääomittamaan Arion Bankia myöntämällä 72 miljardia Islannin kruunua ensisijaisia omia varoja valtion joukkovelkakirjojen muodossa, minkä ansiosta pankin rajoituksettomien ensisijaisten omien varojen osuus oli noin 12 prosenttia. Hallitus toteutti Arion Bankin pääomittamisen 9 päivänä lokakuuta 2009, minkä yhteydessä pankille osoitettiin alun perin käteisenä annettujen 775 miljoonan Islannin kruunun lisäksi 71 225 miljoonaa Islannin kruunua, ja tätä sovellettiin taannehtivasti 22 päivään lokakuuta 2008. Valtion osakepääoma oli näin ollen yhteensä 72 miljardia Islannin kruunua. Lisäksi valtion joukkovelkakirjalle kertynyt korko oli 9,2 miljardia Islannin kruunua.

(84) Hallitus ilmoitti 4 päivänä syyskuuta 2009, että Arion Bankin pääoman muodostuksesta ja korvauksen perusteesta oli tehty lopullisia sopimuksia. Heinäkuun 20 päivänä 2009 sovittujen sopimuksen pääkohtien mukaisesti sopimukseen sisältyi lähinnä määräyksiä kahdesta vaihtoehtoisesta sopimuksesta eli pääomittamisesta vanhan pankin (velkojan) omistuksessa (yhteinen pääomitussopimus) tai pääomittamisesta hallituksen omistuksessa (vaihtoehtoinen pääomitussopimus) (38). Aiemman sopimuksen perusteella Kaupthingin velkojilla oli mahdollisuus saada Arion Bank (hallintoneuvoston kautta) hallintaansa kirjaamalla uutta osakepääomaa. Koska Arion Bankille siirrettyjen velkojen arvo ylitti siirrettyjen varojen arvon, Kaupthingin oli maksettava uusi osakepääoma vanhan pankin omista varoista. Kyseisen korvauksen määräksi laskettiin 38 miljardia Islannin kruunua, mutta määrää oli tarkoitus arvioida uudelleen säännöllisesti tietyn lainasalkun tulevan suorituskyvyn perusteella. Hallitukselle jäisi vähemmistöosuus tavanomaisesta osakepääomasta eli 13 prosenttia Arion Bankista. Jotta täytetään FME:n asettama valvojan hyväksyntää koskeva vaatimus, joka koskee toissijaisten omien varojen lisäystä 4 prosentilla, hallitus tarjoaisi Arion Bankille pääomaa myös 24 miljardin Islannin kruunun suuruisen pääomalainan muodossa.

(85) Hallituksen ja Arion Bankin sekä Kaupthingin hallintoneuvoston välillä tehtiin 1 päivänä joulukuuta 2009 sopimus Kaupthingilta uudelle pankille siirrettyjä varoja ja velkoja koskevista järjestelyistä. Samana päivänä Kaupthingin hallintoneuvosto päätti käyttää yhteisessä pääomitussopimuksessa tarjottua mahdollisuutta hankkia 87 prosenttia Arion Bankin osakepääomasta. Hallitukselle jäisi loput 13 prosenttia ensisijaisista omista varoista.

(86) Kaupthing maksoi hankinnasta siirtämällä Arion Bankille varojaan 66 miljardin Islannin kruunun arvosta. Kaupthing käytti tähän tarkoitukseen maksuyhdistelmää, joka muodostui käteisestä, islantilaisten etuyhteydessä olevien yritysten lainoista sekä Islannin hallitukseen sidoksissa oleville yhteisöille myönnetyistä kiinnityksistä ja lainoista koostuvasta salkusta. Lokakuun 9 päivänä 2009 toteutettu hallituksen pääomittaminen peruutettiin, ja Arion Bank palautti hallitukselle 32,6 miljardia Islannin kruunua valtion joukkovelkakirjoina ja laski hallituksen hyväksi liikkeeseen toissijaisen 29,5 miljardin Islannin kruunun arvoisen velkakirjan.

(87) Hankaluuksia aiheutti 12 prosentin ensisijaisten omien varojen ja 4 prosentin toissijaisten omien lisävarojen riittävyyttä koskeva vaatimus, koska ei-riskittömien varojen siirto Arion Bankille lisäsi pankin riskipainotettua varallisuuspohjaa. Koska Arion Bankin pääomapohjaa vahvistettiin liiketapahtumalla, joka lisäsi huomattavasti riskipainotettujen varojen määrää, yhteinen pääomitussopimus edellytti enemmän pääomaa kuin hallituksen toteuttama pääomitus, joka rahoitettiin yksinomaan valtion joukkovelkakirjoilla. Nyt suuremmassa osassa hallitukselle palautettavista varoista oli noudatettava tier 2 -velvoitetta kuin muussa tapauksessa olisi edellytetty. Samasta syystä Kaupthing maksoi 87 prosentista osakkeista 66 miljardia Islannin kruunua alun perin suunniteltujen 62,6 miljardin Islannin kruunun sijaan (eli 87 prosenttia 72 miljardista Islannin kruunusta). Hallitus maksoi 12,2 miljardia Islannin kruunua 13 prosentin osuudestaan Arionista.

3.4.2 Tier 2 -pääomalaina

(88) Valtio myönsi uudelle pankille kaksi pääomalainaa, joilla oli tarkoitus vahvistaa sen pääoma- ja likviditeettiasemaa. Valuuttamääräisen välineen A arvo oli 29,5 miljardia Islannin kruunua. Laina oli sellaisen pääomavälineen muodossa, jonka perusteella Arion Bankin oli laskettava liikkeeseen vakuudettomia toissijaisia arvopapereita. Välineen B arvo oli 6,5 miljardia Islannin kruunua, ja Arion Bank maksoi sillä valtiolle edellisten tilikausien voittoa (osinkoja) yhteisen pääomitussopimuksen voimaantuloon saakka. Hallituksen tarjoamat tier 2 -välineet perustuivat tarpeeseen varmistaa vahva pääomarakenne ja täyttivät FME:n vaatimukset.

(89) Välineen A maksuaika on kymmenen vuotta 30 päivästä joulukuuta 2009 alkaen. Siihen sisältyy irtautumiskannustimia, joiden mukaan korkoa nostetaan viiden vuoden kuluttua. Vuosikorko on viitenä ensimmäisenä vuonna 400 peruspistettä yli euriborkoron ja seuraavien viiden vuoden aikana 500 peruspistettä yli euriborkoron. Välineen B maksuaika on sama, paitsi korko on kolmena ensimmäisenä vuonna 300 peruspistettä yli euriborkoron.

3.4.3 Talletussuoja

(90) Noudattaakseen sijoittajien korvausjärjestelmistä 3 päivänä maaliskuuta 1997 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 97/9/EY (39) ja talletusten vakuusjärjestelmistä 30 päivänä toukokuuta 1994 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 94/19/EY (40) Islanti sääti lain nro 98/1999 talletusvakuuksista ja sijoittajien korvausjärjestelmistä ja perusti täten niin kutsutun Tallettajien ja sijoittajien takuurahaston, jäljempänä ’TIF’, joka on rahoitettu pankkien maksamilla, pankkien kokonaistalletusten perusteella lasketuilla vuosimaksuilla.

(91) Jotta kansalaisille voitiin tarjota lisää varmuutta talletusten turvallisuudesta kriisin puhjettua, Islannin hallituksen syksyllä 2008 toteuttamiin pankkien pelastustoimiin sisältyi Islannin viranomaisten mukaan myös kotimaisiin liike- ja säästöpankkeihin tehdyille talletuksille annettu valtion lisätuki, josta ei säädetty laissa nro 98/1999, jolla pantiin täytäntöön talletusten vakuusjärjestelmistä annettu direktiivi 94/19/EY ja sijoittajien korvausjärjestelmistä annettu direktiivi 97/9/EY.

(92) Lokakuun 6 päivänä 2008 annetussa pääministerin kanslian ilmoituksessa todettiin, että ”Islannin hallitus korostaa, että Islannissa sijaitseviin kotimaisiin liike- ja säästöpankkeihin sekä niiden sivukonttoreihin tehdyt talletukset katetaan kokonaan”. Nykyisen pääministerin kanslia toisti tämän ilmoituksen helmi- ja joulukuussa 2009. Siihen viitattiin myös aiesopimuksessa, jonka Islannin hallitus lähetti Kansainväliselle valuuttarahastolle 7 päivänä huhtikuuta 2010 (ja joka julkaistiin talousasiain ministeriön ja IMF:n verkkosivustoilla ja toistettiin toisessa, 13 päivänä syyskuuta 2010 päivätyssä aiesopimuksessa). Aiesopimuksessa (jonka ovat allekirjoittaneet Islannin pääministeri, valtiovarainministeri, talousasiain ministeri ja Islannin keskuspankin hallintoneuvosto) todetaan, että ”sitoudumme tällä hetkellä antamaan tallettajille täydellisen suojan, mutta kun rahoitusjärjestelmän vakaus on taattu, tämä yleistakuu on tarkoitus poistaa vaiheittain”. Myös vuoden 2011 talousarviolakiesitykseen sisältyvässä valtion takuuta koskevassa jaksossa viitataan alaviitteessä Islannin hallituksen ilmoitukseen siitä, että Islannin pankeissa olevilla talletuksilla on valtion takuu. (41)

(93) Tätä asiaa käsiteltiin tarkemmin julkilausumassa, jonka nykyinen talousasiain ministeri ja entinen valtiovarainministeri (2009–2011) Steingrímur Sigfússon antoi taannoin Islannin parlamentin keskustelussa, joka koski hallitukselle siitä aiheutuneita kustannuksia, että Landsbankinn otti SpKef-säästöpankin hallintaansa. Ministerin mukaan tässä yhteydessä on pidettävä mielessä valtion syksyllä 2008 antama julistus, jonka mukaan kaikki säästö- ja liikepankkeihin tehdyt talletukset ovat turvassa ja suojataan. Ministeri totesi seuraavaa: ”Kaikki sittemmin tehty työ on perustunut tähän (julistukseen), ja pitää valitettavasti paikkansa, että tästä (SpKef-säästöpankille maksettavista maksuista) tulee suurimpia laskuja, joista valtio vastaa suoraan kustannuksina kaikkien Suðurnesin asukkaiden – – ja kaikkien Westfjordsissa sekä länsi- ja luoteisosassa asuvien SpKef-säästöpankin asiakkaiden talletusten turvaamisesta – –. Kukaan ei varmasti ole ajatellut, että kyseisillä alueilla olevia talletuksenhaltijoita kohdeltaisiin eri tavoin kuin muita asukkaita, joten valtiolla ei ollut paljon valinnan varaa tässä asiassa.” (42)

(94) Islannin hallituksen mukaan lisätalletussuoja poistetaan ennen pääomaliikkeiden rajoitusten täydellistä poistamista, joka on Islannin viranomaisten tämänhetkisen suunnitelman mukaan tarkoitus tehdä vuoden 2013 lopussa.

3.4.4 Erityinen likviditeettisopimus

(95) Hallitus rahoitti Arion Bankia antamalla 72 miljardia Islannin kruunua takaisin ostettavina valtion joukkovelkakirjoina vastineeksi pankin koko peruspääomasta. Kaupthing Bankin päätös käyttää optionsa, jonka perusteella se voi hankkia 87 prosenttia pankin osakkeista, kuitenkin tarkoitti, että valtaosa kyseisistä joukkovelkakirjoista palautettiin hallitukselle. Kaupthing Bank siirsi varojaan Arion Bankille vastineeksi pääomasta, mikä vähensi merkittävästi pankin hallussa olevia takaisin ostettavia varoja ja heikensi sen mahdollisuutta täyttää maksuvalmiusvarantoa koskevat valvontavaatimukset. Tämän vuoksi ja koska Kaupthing käytti edellä mainittua optiota, hallitus suostui tarjoamaan lisälikviditeettisopimuksen Arion Bankille. Likviditeettisopimus muotoiltiin edellä kuvaillun SPRON-säästöpankin valuutanvaihtojärjestelyn laajennukseksi.

3.4.5 SPRON-säästöpankin valuutanvaihtosopimus

(96) FME otti valmiuslaissa säädettyjä valtuuksiaan käyttäen Reykjavík Savings Bankin (SPRON) hallintaansa 21 päivänä maaliskuuta 2009 ja siirsi valtaosan sen talletuksista Arion Bankille. SPRON-säästöpankin omistukseen tuleva osakeyhtiö perustettiin hallinnoimaan SPRON-säästöpankin varoja ja kaikkia vakuusoikeuksia, myös kaikkia kiinnityksiä, takuita ja muita pankin vaateisiin liittyviä vastaavia oikeuksia. Drómi hf -niminen tytäryhtiö otti vastuulleen SPRON-säästöpankilla Arion Bankia kohtaan olleet velvoitteet, jotka koskivat siirrettyjä talletuksia, ja laski 22 päivänä kesäkuuta 2009 liikkeeseen 96,7 miljardin Islannin kruunun arvoisen joukkovelkakirjan Arion Bankille. Kaikki SPRON-säästöpankin varat, myös Drómin osakkeet, annettiin joukkovelkakirjan vakuudeksi. Osapuolet eivät ole kuitenkaan toistaiseksi päässeet sopimukseen joukkovelkakirjasta maksettavasta korosta. (43)

(97) Heinäkuun 17 päivänä 2009 allekirjoitetuissa pääehdoissa hallitus sitoutui vapauttamaan Arion Bankin SPRON-joukkovelkakirjan arvoon liittyvästä vastuusta. Osapuolet sopivat myös edistävänsä SPRON-joukkovelkakirjan kelpoisuutta Islannin keskuspankin myöntämän rahoituksen vakuudeksi.

(98) Arion Bankille 3 päivänä syyskuuta 2009 osoittamassaan kirjeessä hallitus laajensi SPRON-säästöpankin valuutanvaihtosopimuksen ehtoja kattamaan paitsi pankkiin tehtyjen talletusten mahdollisen ulosvirtauksen hyvityksenä pankille näiden talletusten haltuunotosta myös maksuvalmiuden, jota FME:n ehtojen täyttäminen edellyttää. Hallitus lupasi kirjeessä tarjota enintään 75 miljardia Islannin kruunua valtion joukkovelkakirjoina, jos Kaupthing päättää käyttää optiotaan ja hankkia Arion Bankin enemmistöosakkuuden. Muutetun sopimuksen mukaan muuta varallisuutta kuin SPRON-joukkovelkakirjaa voidaan käyttää vakuutena epäedullisemmin ehdoin. Tämä hallituksen sitoumus virallistettiin myöhemmin 21 päivänä syyskuuta 2010 tehdyssä sopimuksessa, joka koski vakuutena käytettävää Arion Bankille myönnettyä valtion joukkovelkakirjalainaa. (44) Kyseinen sopimus päättyy 31 päivänä joulukuuta 2014, jolloin myös SPRON-joukkovelkakirja erääntyy. Jokaisen sopimuksen perusteella nostettavan luottoerän on oltava vähintään miljardi Islannin kruunua. Valtion joukkovelkakirjoja voidaan käyttää ainoastaan sellaisten vakuudellisten lainojen vakuutena, jotka Islannin keskuspankki myöntää Arion Bankille maksuvalmiuden hankkimista varten. (45)

3.5 Rakenneuudistussuunnitelma

(99) Islannin viranomaiset toimittivat Arion Bankia koskevan rakenneuudistussuunnitelman 31 päivänä maaliskuuta 2011 ja kyseistä suunnitelmaa koskevan muutoksen 26 päivänä lokakuuta 2011. Ajantasaistettu rakenneuudistussuunnitelma toimitettiin 30 päivänä huhtikuuta 2012 yhdessä viisivuotisliiketoimintasuunnitelman ja huhtikuussa 2012 päivätyn sisäisen pääoman riittävyyden arviointiprosessia (ICAAP) koskevan raportin kanssa. ICAAP-raportti toimitettiin FME:lle huhtikuussa 2012.

(100) Rakenneuudistussuunnitelmassa käsitellään elinkelpoisuutta, vastuunjakoa ja kilpailun vääristymisen rajoittamista koskevia asiakysymyksiä. Rakenneuudistussuunnitelman mukaan Arion Bank toimii ainoastaan Islannissa ja pyrkii keskittymään perinteisiin yleispankkipalveluihin.

3.5.1 Rakenneuudistussuunnitelman kuvaus

(101) Islannin viranomaiset ja pankki katsovat, että Arion Bankin rakenneuudistuksella palautetaan pankin terve rakenne, vakavaraisuus ja hyvä pääomasuhde niin, että se voi hoitaa edelleen tehtäväänsä reaalitalouden luottojen myöntäjänä. Rakenneuudistussuunnitelman tietojen ja valvontaviranomaisen kysymyksiin saatujen vastausten perusteella tämä toteutetaan seuraavasti: i) määritetään pitkän aikavälin strateginen suunta, supistetaan toimintoja ja rajoitetaan riskikeskittymiä ii) saavutetaan ja säilytetään hyvä pääomatilanne ja tyydyttävä kannattavuus iii) säilytetään vakaa likviditeettitilanne ja parannetaan rahoitusrakennetta iv) järjestetään uudelleen kotitalouksien ja yritysten lainasalkut v) vähennetään valuuttaepätasapainoa vi) järkeistetään konttoriverkostoa ja parannetaan kustannustehokkuutta.

(102) Ennen rakenneuudistussuunnitelman tarkempaa kuvausta on syytä tarkastella lyhyesti pankin näkemyksiä siitä, miten Kaupthingin kaatumiseen johtaneita virheitä käsitellään Arion Bankin rakenneuudistussuunnitelmassa. Tältä osin on korostettu, että vaikka Arion Bankin toiminnot perustuvat Kaupthing Bankin kotimaan toimintoihin ja varoihin, se on silti uusi pankki, jolla on erilaiset kaupalliset tavoitteet, eri omistajat, johtokunta ja johtajat kuin Kaupthingilla. Arion Bankin nykyinen johto katsoo, ettei sillä ole edellytyksiä arvioida Kaupthingin erityisiä heikkouksia tai syitä sen kaatumiselle. Arion Bank viittaa ensinnäkin Kaupthing Bankin kaatumisen syiden osalta edellä mainittuun tutkintakomitean raporttiin. Toiseksi se toteaa, että Kaupthingin kaatumisen jälkeen perusrakenteiden vahvistamiseksi on toteutettu toimenpiteitä, jotka perustuvat FME:n toteuttamaan riskinhallinnan ja hallinnointijärjestelmän arviointiin.

(103) Arion Bankin mukaan pankki on toteuttanut edellä mainitun arvioinnin johdosta toimenpiteitä, ja erityinen merkitys on kahdella hankkeella. Ensinnäkin suurten ja toisiinsa sidoksissa olevien riskikeskittymien osalta on väitetty, että Kaupthingilla oli ”legalistinen” näkemys toisiinsa sidoksissa olevien riskikeskittymien käsittelystä, mikä mahdollisti sen, että lainaa annettiin toisiinsa sidoksissa tai etuyhteydessä oleville osapuolille yli lakisääteisen määrän, joka on 25 prosenttia riskipääomasta. Hankkeen seurauksena Arion Bank on laajentanut toisiinsa sidossuhteessa olevien osapuolten määritelmiä ja tiukentanut asiaa koskevia menettelyjä. Arion Bankin riskinhallintaosastolla on lopullinen päätösvalta, mikäli erimielisyyksiä syntyy. Suuria riskikeskittymiä seurataan tarkasti ja niistä raportoidaan. Jos luotonanto johtaa suureen riskikeskittymään, luotonantomenettelyn yhteydessä laaditaan erityisraportti. Rahoituslaitoksia koskevaan Islannin lainsäädäntöön kriisin jälkeen tehdyt muutokset ovat rajoittaneet merkittävästi pankkien mahdollisuuksia antaa lainaa etuyhteydessä oleville osapuolille. Omistajille tai avaintyöntekijöille annettavan lainan määrä saa olla enintään 1 prosentti riskipääomasta, ja laina voidaan myöntää ainoastaan korkealuokkaisia vakuuksia vastaan.

(104) Toiseksi ristiinomistusta ja välillisiä riskikeskittymiä seurataan tarkemmin. Väitetään, että Kaupthing Bank myönsi lainaa sen omia osakkeita vastaan, mikä oli riskialtista ja mahdollisesti Islannin yrityslaissa esitettyjen rajoitusten vastaista. Islannin lainsäädäntöön tehtyjen muutosten vuoksi lainaa ei enää voida myöntää omia osakkeita vastaan eikä pankki voi tehdä sopimuksia, joissa omat osakkeet muodostavat riskin.

Rakenneuudistussuunnitelman olettamukset

(105) Emoyritykselle laaditaan rakenneuudistussuunnitelma osana ICAAP-prosessia, ja siinä otetaan huomioon myös tytäryritysten vaikutukset. Se perustuu yleisiin ja taloudellisiin olettamuksiin, jotka muodostavat taloudellisen perustan jäljempänä esitetylle perus- ja stressiskenaariolle.

(106) Olettamukset ovat seuraavat: — Pankin toimintaympäristöön liittyy edelleen merkittäviä taloudellisia, oikeudellisia, poliittisia ja lainsäädännöllisiä epävarmuustekijöitä, jotka vaikuttavat pankin pitkän aikavälin ennusteisiin. Näistä syistä pankin liiketoiminnoissa ei odoteta merkittäviä muutoksia. — Makrotaloudelliset olettamukset perustuvat Arion Bankin tutkimusosaston laatimaan ennusteeseen, joka sisältää seuraavat keskeiset muuttujat: Taulukko 3 Arion Bankin tutkimusosaston talousennuste Muutos prosentteina edellisestä vuodesta 2012 2013 2014 BKT:n kasvu 3,0 3,9 3,5 Työttömyys 6,2 5,3 4,9 Inflaatio 5,5 6,1 5,9 Reibor (46) 4,9 5,8 5,6 Libor 0,5 0,5 0,5 Euribor 1,0 1,0 1,0 Palkat 9,2 9,7 8,4 ISK-valuuttaindeksi (TWI (47)) 4,9 5,0 5,0 — Pankki tekee olettamuksia esimerkiksi myös markkina-asemasta, mahdollisuuksista ja uhista, sisäisistä tiedoista ja markkinakehityksestä, niin kutsutut keskeiset uskomukset (48) mukaan luettuina. — Kasvun odotetaan jatkuvan, ja se perustuu lähinnä kulutukseen. (49) — Kulutus perustuu edelleen erityistoimenpiteisiin (eläkkeiden nostot ja ulkomaisten valuuttalainojen uudelleenlaskenta jne.). Lisäksi kiinteistöjen hintojen nousu myötävaikuttaa kotitalouksien varallisuuteen. Myös työttömyyden lasku auttaa lisäämään kulutusta. — Vuoden 2008 finanssikriisin aikana investointien prosenttiosuus BKT:stä on ollut pienempi kuin viimeisten 50 vuoden aikana, mutta sen odotetaan nousevan vähitellen rakenneuudistusvaiheen jäljellä olevana aikana. — Investointitoimien kasvua koskevan ennusteen mukaisesti pankki odottaa, että uusien lainojen kysyntä ja pankin lainasalkku kasvavat rakenneuudistusvaiheen aikana. — Maahantuonti kasvaa enemmän kuin maastavienti mutta tasaantuu ennustejakson loppupuolella. — Inflaatio- ja korkotasolla on keskeinen merkitys pankin liiketoiminta- ja rakenneuudistussuunnitelmassa. (50) Inflaation oletetaan pysyvän korkeana koko ennustejakson ajan. — Islannin kruunun odotetaan heikkenevän keskimäärin 5 prosenttia koko ennustejaksolla. — Arion Bank suhtautuu epäilevästi pääomaliikkeiden rajoitusten poistamista koskevaan strategiaan ja olettaa, että rajoituksia sovelletaan edelleen ennustejaksolla. (51)

i) Pitkän aikavälin strategisen suunnan määrittäminen, toimintojen supistaminen ja riskikeskittymien rajoittaminen

(107) Arion Bank muuttui nopeasti 13 maassa toimivasta pohjoiseurooppalaisesta pankista ainoastaan Islannissa toimivaksi pankiksi, ja sillä oli lukemattomia sekä sisäisiä että ulkoisia haasteita, jotka piti käsitellä ja ratkaista. Yksi niistä oli Kaupthing Bankista Arion Bankille siirrettyjen varojen uudelleenarvostus. Lisäksi pankin infrastruktuuria oli supistettava, ja pankin oli mukauduttava talouden uuteen todellisuuteen, jossa monien yritysten, yksityishenkilöiden ja kotitalouksien lainanhoitokyky oli heikentynyt merkittävästi.

(108) Uuden pankin lukuisat haasteet liittyivät näin ollen sen perustamisvaiheessa vallinneisiin olosuhteisiin. Kotimaisten omaisuuserien ja velkojen siirto Kaupthingin pesästä Arion Bankille aiheutti pankille muutamia suuria riskikeskittymiä. Pankin toimintoja on kuitenkin pyritty mukauttamaan talouden uuteen todellisuuteen laajoilla toimilla, joilla pankin riskitasoa on onnistuttu alentamaan hyväksyttävälle tasolle. Painopiste on ollut seuraavissa toimissa: — ongelmallisten lainojen perintä (52) — valuuttaepätasapainon vähentäminen (53) — suurten ja toisiinsa sidossuhteessa olevien asiakkaiden luottojen keskittymisen vähentäminen (54) — pääomatason korottaminen (55) — määräaikaistalletusten lisääminen ja vaihtoehtoisten rahoituslähteiden turvaaminen (56) — kuluttajahintaindeksin (CPI) epätasapainosta johtuvan inflaatioriskin pienentäminen. (57)

(109) Vuonna 2010 määriteltiin pankin pitkän aikavälin strateginen suunta. Arion Bankin mukaan sen asiakasportfolio on jo muuttumassa tavoitteen mukaiseksi ja siitä on tulossa asiakassuhdepankki. Se uskoo, että tämäntyyppinen pankkimalli on täysin mahdollinen.

(110) Pankin organisaatiorakennetta on yksinkertaistettu sen perustamisen jälkeen (58), ja hallinnointi- ja ohjausjärjestelmää koskevat standardit on otettu käyttöön, millä on varmistettu avoimuus ja läpinäkyvyys ja entistä suurempi vastuuvelvollisuus. Tukiosastojen, erityisesti riskinhallintaosaston, asemaa ja tehtäviä on vahvistettu. Osasto on riippumaton ja keskitetty, ja se raportoi suoraan toimitusjohtajalle. Toimitusjohtaja ja johtokunta vastaavat pankin toimintojen riskinottohalukkuuden määrittelystä ja muotoilusta. Riskinottohalukkuus muutetaan vastuurajoiksi ja -tavoitteiksi, joita riskinhallintaosasto seuraa. Riskinhallintaosasto puolestaan raportoi säännöllisesti toimitusjohtajalle ja johtokunnalle.

(111) FME päätti, että Reykjavik Savings Bankin (SPRON) kaikki talletusvastuut siirtyvät Arion Bankille. Huhtikuussa 2009 pankki osti alueellisen Mýrasýsla Savings Bankin (SPM) sekä kaikki sen varat ja tietyt velat, kuten talletukset. (59) Näillä toimilla pankki sai 22 000 uutta asiakasta laajentamatta silloista konttoriverkostoaan.

(112) Arion Bank hankki entisen Kaupthing Mortgages Institutional Investor Fundin, KMIIF:n (nykyinen Arion Bank Mortgages Institutional Investor Fund, AMIIF), 22 päivänä joulukuuta 2011. (60)

(113) Arvopaperien säilyttäjä Verdis, joka on pankin kokonaan omistama tytäryhtiö, sulautuu pankkiin vuonna 2012. […].

ii) Hyvän pääomatilanteen ja tyydyttävän kannattavuuden saavuttaminen ja säilyttäminen

(114) Kuten taulukosta 4 ilmenee, Arion Bank on ollut kannattava perustamisestaan lähtien, ja sen oman pääoman tuottoaste (ROE) on ollut 10,5–16,7 prosenttia. Taulukko 4 Taloudellinen yleiskatsaus vuosiin 2009–2011 ja ennuste vuosiksi 2012–2014 (Tiedot koskevat emoyritystä. Tytäryritysten vaikutukset otetaan huomioon muissa tuloissa. Määrät on ilmaistu miljoonina Islannin kruunuina) 2009 2010 2011 2012 2013 2014 Nettokorkotulot 14 258 24 440 25 480 […] […] […] Lainojen arvostusmuutokset 9 642 29 722 20 037 […] […] […] Palkkiotulot 3 914 3 379 4 454 […] […] […] Nettorahoitustulot 13 460 – 5 681 1 223 […] […] […] Muu tulot 1 713 1 047 4 364 […] […] […] Tulot yhteensä 42 988 52 908 55 559 […] […] […] Toimintakustannukset – 13 133 – 14 226 – 15 791 […] […] […] Arvonalentuminen – 14 470 – 23 067 – 26 582 […] […] […] Nettovoitto ennen veroja 15 384 15 614 13 186 […] […] […] Verot ja pankkimaksut – 2 414 – 2 897 – 2 692 […] […] […] Nettotulot 12 971 12 717 10 494 […] […] […] Oman pääoman tuotto (ROE) 16,7 % 13,4 % 10,5 % [10–20] % [5–15] % [5–15] % Nettokorkomarginaali … … 3,6 % […] % […] % […] % Kustannus-tuottosuhde … … 44,8 % […] % […] % […] %

(115) Vuosina 2009–2011 satunnaisilla erillä oli merkittävä vaikutus tuloslaskelmaan, etenkin lainojen arvostusmuutosten osalta. Islannin viranomaiset ovat antaneet tietoa vanhalta pankilta saatujen lainojen ja vähennysten kokonaismäärästä. (61) Siirrettyjen lainojen kokonaisnimellisarvo oli 1 230 miljardia Islannin kruunua ja kirjanpitoarvo 459 miljardia Islannin kruunua. Kokonaisvähennys oli siten keskimäärin 771 miljardia Islannin kruunua. Jos ehdot ovat sen sallineet, lainat on arvostettu uudelleen, mikä on johtanut lainojen arvostusmuutoksiin, kuten taulukosta 4 käy ilmi. (62) Rakenneuudistusvaiheen jäljellä olevana aikana lainojen arvostusmuutoksilla ennustetaan kuitenkin olevan vain pieni merkitys. Pankin kannattavuus ei siten ole enää riippuvainen tästä satunnaisesta erästä.

(116) FME asetti Arion Bankin toimintaluvan myöntämisen ehdoksi pääomavaatimuksena, että ensisijaisen oman pääoman (tier 1 -pääoman) on oltava 12 prosenttia ja vakavaraisuussuhteen (CAD ratio) 16 prosenttia. Pankin pääomapolitiikkana on säilyttää vahva pääomaperusta, jotta tuetaan liiketoiminnan kehittymistä ja täytetään lakisääteiset pääomavaatimukset myös stressitilanteissa. Pankin pitkän aikavälin pääomasuunnitelmassa vähimmäisvaatimuksena on tällä hetkellä, että tier 1 -suhde on […] prosenttia ja kokonaisvakavaraisuussuhde […] prosenttia. Pankin pääomatilannetta on lujitettu asteittain vuosina 2009–2011, ja se on ylittänyt sekä FME:n pääomavaatimukset että pankin sisäiset tavoitteet. Vuoden 2011 lopussa pankin vakavaraisuussuhde oli 20,5 prosenttia ja tier 1 -suhde 15,7 prosenttia. Taulukko 5 Pääomasuhteet vuosien 2009–2011 lopussa ja ennuste vuosiksi 2012–2014 (Tiedot koskevat emoyritystä. Tytäryritysten vaikutukset otetaan huomioon muissa tuloissa. Määrät on ilmaistu miljoonina Islannin kruunuina) 2009 2010 2011 2012 2013 2014 Tier 1 -pääoma 88 302 98 715 106 459 […] […] […] Tier 2 -pääoma 29 543 26 257 32 105 […] […] […] Pääoma yhteensä 117 845 124 972 138 564 […] […] […] Riskipainotettu omaisuus 685 702 678 563 675 998 […] […] […] Tier 1 -suhde 12,9 % 14,5 % 15,7 % [15–20] % [15–20] % [15–20] % Vakavaraisuussuhde 17,2 % 18,4 % 20,5 % [20–25] % [20–25] % [20–25] %

(117) Vuoden 2012 huhtikuussa laaditun ICAAP-raportin mukaan pankki on arvioinut tarvitsevansa […] miljardin Islannin kruunun riskipääoman riskiensä kattamiseksi. Pankin pääomapohja on […] miljardia Islannin kruunua ja sen pääomapuskuri on siten […] miljardia Islannin kruunua. Nykyisen riskipainotetun määrän perusteella pääomasuhteeksi saadaan […] prosenttia.

(118) Arion Bank on päättänyt olla maksamatta osinkoja vuoteen 2013 asti. Tätä käytäntöä muutetaan vain yhteistyössä FME:n kanssa ja ainoastaan, jos Arion Bank ja FME vahvistavat yhdessä, että Islannin taloudessa on tapahtunut kestävä käänne.

iii) Hyvän likviditeettitilanteen säilyttäminen ja rahoitusrakenteen parantaminen

(119) FME vaatii maksuvalmiuden osalta, että pankilla on oltava turvattu maksuvalmiusvaranto, joka on vähintään 20 prosenttia talletuksista, ja käteisvaranto, joka on 5 prosenttia käteistalletuksista. Lisäksi Islannin keskuspankki on asettanut luottolaitosten maksuvalmiudelle vaatimuksia (63), joiden mukaan luottolaitosten käteisvarat ja velat on luokiteltava tyypin ja erääntymispäivän mukaan ja painotettava riskin mukaan. Luottolaitosten käteisvarojen on ylitettävä velat yhden kuukauden aikana sekä yhden kuukauden ja enintään kolmen kuukauden jälkeen. Säännöt sisältävät myös stressitestin, jossa erilaisiin pääomaeriin sovelletaan vähennystä, mutta jossa oletetaan toisaalta, että kaikki velvoitteet on maksettava niiden erääntyessä, ja toisaalta, että toiset velvoitteet, kuten talletukset, on maksettava lyhyellä varoitusajalla tai heti.

(120) Pankin maksuvalmiussuhteet vuosina 2011–2012 on esitetty jäljempänä olevassa kaaviossa. On ilmeistä, että pankki on säilyttänyt vakaan maksuvalmiustilanteen, joka ylittää FME:n vaatimukset sekä käteisvarojen suhdetta (cash ratio) koskevan vaatimuksen että turvattua maksuvalmiutta koskevan laajemman vaatimuksen osalta. Pankin vuosia 2012–2014 koskevien suunnitelmien mukaan se aikoo säilyttää käteisvarojen suhteensa […]–[…] prosentissa ja maksuvalmiussuhteensa […]–[…] prosentissa. Pankki on noudattanut myös Islannin keskuspankin maksuvalmiussääntöjä, sillä sen maksuvalmiussuhteet (yli yhden kuukauden ja enintään kolmen kuukauden tunnusluvut) ovat olleet 1,5–2,1 vuosien 2009–2011 lopussa. Kaavio 1 Arion Bankin maksuvalmiussuhteet vuosina 2011–2012 [ Kaavio Arion Bankin FME:n sääntöjen mukaisista maksuvalmiussuhteista Arvoja ei ole paljastettu liikesalaisuuden vuoksi]

(121) Basel III -sopimuksen maksuvalmiusvaatimusten soveltaminen ei ole vielä pakollista, mutta Arion Bank on alkanut noudattaa vapaaehtoisesti kyseisen sopimuksen sääntöjen mukaista maksuvalmiusvaatimusta (Liquidity Coverage Ratio, LCR) (64), ja vuoden 2011 lopussa sen LCR oli […] prosenttia.

(122) Arion Bankin rahoitus perustuu suurelta osin talletuksiin, mutta rahoituksen monipuolistamiseksi on ryhdytty toimiin myöntämällä katettuja joukkovelkakirjoja. FME myönsi Arion Bankille marraskuussa 2011 luvan laskea liikkeeseen lakisääteisiä katettuja joukkovelkakirjoja. Helmikuussa 2012 saatettiin loppuun miljardin euron suuruinen joukkovelkakirjoja koskeva ohjelma. Varoja käytetään Arion Bankin asuntolainojen rahoittamiseksi. Tässä yhteydessä muistutetaan siitä, että vuoden 2011 lopussa Arion Bank osti KMIIF-asuntolainarahaston ja otti vastuulleen katettujen joukkovelkakirjojen liikkeessä olevan määrän, joka oli 127 miljardia Islannin kruunua, ja jatkoi toimintaa katettujen joukkovelkakirjojen liikkeeseenlaskijana. Pankki katsoo, että katettujen joukkovelkakirjojen liikkeeseenlasku kotimaan markkinoilla täyttää pankin jälleenrahoitukseen ja uusien lainojen rahoittamiseen vuosina 2012–2016 liittyvät tarpeet.

iv) Kotitalouksien ja yritysten lainasalkkujen uudelleenjärjestely

(123) Yksi tärkeimmistä tehtävistä Islannin rahoitusalalla oli kotitalouksien ja yritysten lainojen uudelleenjärjestely. Se on monimutkainen ja arkaluonteinen aihe, johon liittyy useita rahoituksellisia, taloudellisia ja eettisiä näkökohtia.

(124) Arion Bankin mukaan lainasalkkujen uudelleenjärjestely on ollut yksi tärkeä tehtävä, ja pankki katsoo, että se on toiminut etulinjassa yritysten ja kotitalouksien velkakysymysten ratkaisemiseksi ja saavuttanut tältä osin merkittävää edistystä. Pankkiin perustettiin yrityssaneerausyksikkö vuonna 2009, ja takavarikoitujen omaisuuserien hallinnoimiseksi perustettiin varainhallintayrityksiä. Pankki on ottanut käyttöön useita räätälöityjä ratkaisuja, joilla pyritään auttamaan kotitalouksia ja yksittäisiä lainanottajia velkojen maksamisessa.

(125) Yritysasiakkaat, jotka eivät ole kyenneet täyttämään velvoitteitaan, on otettu pankin velkasaneerausmenettelyyn. Tavoitteena on muuttaa maksukyvyttömät yritykset maksukykyisiksi yrityksiksi, joiden tase on terveellä pohjalla ja jotka voivat tulevaisuudessa harjoittaa liiketoimintaa ja edistää talouden kehittymistä. Vuoden 2011 lopussa 986 yritystä oli liittynyt pankin yrityssaneerausohjelmiin, ja ohjelma saatettiin loppuun 871 tapauksessa. Pankki toteaa, että yritysvelkojen uudelleenjärjestely saatetaan valtaosin päätökseen vuoden 2012 loppuun mennessä.

(126) Kotitalouslainojen uudelleenjärjestelyn yhteydessä yli 14 000 henkilöasiakasta on hyötynyt pankin velkaratkaisupaketeista, joihin sisältyy erityinen velkahuojennusohjelma. Vuoden 2010 lopussa pankki perusti henkilöasiakkaille myös erityisen velkaneuvontapalvelun. Pankin mielestä kyse on tärkeästä järjestelystä, kun pidetään mielessä ratkaistavana olevien vaikeiden velkasaneeraustapausten suuri määrä. Pankki pyrkii saamaan päätökseen kotitalouslainojen uudelleenjärjestelynsä vuonna 2012.

(127) Velkasaneerausohjelman tavoitteena on parantaa omaisuuserien laatua. Järjestämättömien lainojen osuus on pienentynyt 37 prosentista vuoden 2010 lopussa 13 prosenttiin vuoden 2011 lopussa. Vuoden 2011 lopussa 56 prosenttia lainasalkun lainoista luokiteltiin sovitusti hoidetuiksi lainoiksi, 18 prosenttia oli seurannassa, 13 prosenttia oli osittain järjestämättömiä ja 13 prosenttia oli järjestämättömiä.

v) Toimet valuuttaepätasapainon vähentämiseksi

(128) Lainasalkun valuuttalainat (FX) on jaettu FX/FX-lainoihin ja FX/ISK-lainoihin. FX/FX-lainat ovat lainoja, joissa asiakkaat saavat tulonsa valuuttana, ja FX/ISK-lainat ovat valuuttalainoja, joissa asiakkaat saavat tulonsa Islannin kruunuina. Pankin valuuttaepätasapaino johtuu lähinnä FX/ISK-lainoista. Vuosina 2010 ja 2011 pankki onnistui pienentämään valuuttaepätasapainoaan. Vuonna 2012 epätasapaino väheni edelleen, yksityishenkilöiden valuuttalainojen yksikkö muutettiin Islannin kruunuksi ja pankki ryhtyi toimiin rohkaistakseen vähäisiä valuuttatuloja saavia yrityksiä muuttamaan lainansa Islannin kruunun määräisiksi. Valuuttalainoihin liittyy edelleen oikeudellista epävarmuutta, mutta pankin tavoitteena on vähentää ulkomaanvaluutan ja Islannin kruunun välistä epätasapainoa, jotta epätasapaino on Islannin keskuspankin vaatimusten mukainen vuoden 2012 loppuun mennessä.

vi) Konttoriverkoston järkeistäminen ja kustannustehokkuuden parantaminen

(129) Arion Bankin mielestä Islannin markkinoilla on liikaa pankkeja vastaaviin talouksiin verrattuna. Pankkien on pakko vähentää kustannuksia pysyäkseen kilpailukykyisinä. Arion Bank on kiinnittänyt erityistä huomiota kustannustensa valvontaan, ja se toteaa toimineensa etulinjassa rahoitusalan välttämättömässä järkeistämisessä.

(130) Arion Bank on tehostanut liiketoimintaansa vähentämällä työntekijöidensä määrää ja järkeistämällä konttoriverkostoa. Konttoriverkoston järkeistäminen saatettiin loppuun maaliskuussa 2011, kun kolme Reykjavíkin alueen konttoria yhdistettiin yhdeksi konttoriksi. Yhteensä 15 konttoria on suljettu, ja pankin mukaan jäljellä olevien 24 konttorin verkosto toimii kustannustehokkaasti siten, että samalla kiinnitetään erityistä huomiota asiakkaiden tarpeisiin. Edellä kuvailtujen muutosten yhteydessä pankki on vähentänyt työvoimaansa noin 10 prosenttia vuoden 2011 aikana. Kustannuksia on valvottu tiukasti, ja vuonna 2011 kustannus–tuottosuhde pieneni emoyhtiön tasolla jo 45 prosenttiin, ja sitä on tarkoitus parantaa edelleen […] prosenttiin vuosina 2012–2014.

3.5.2 Edellytykset varmistaa elinkelpoisuus perus- ja stressiskenaariossa

(131) Rakenneuudistussuunnitelmassa viitataan ICAAP-raporttiin, ja sen yhteydessä on toimitettu Arion Bankia koskeva stressiskenaario, jossa tarkastellaan pankin edellytyksiä saavuttaa elinkelpoisuus pitkällä aikavälillä eri skenaarioissa ja erilaisissa riskikeskittymissä.

3.5.2.1 Perusskenaario

(132) Perusskenaario muodostuu edellä kuvaillusta rakenneuudistussuunnitelmasta ja sen perustana olevista olettamuksista.

3.5.2.2 Stressiskenaario

(133) Rakenneuudistussuunnitelma sisältää stressiskenaarion, jossa perusskenaarioon sovelletaan ”pitkäkestoinen syvä lama” (Prolonged Deep Recession, PDR) -olettamuksia, jotka perustuvat FME:n suuntaviivoihin. Stressitestin tavoitteena on tutkia, miten pankin tulot, luottotappiot, pääomavaatimukset, käytettävissä olevat pääomat/pääomapuskurit ja maksuvalmiustilanne kehittyvät taloudellisissa stressitilanteissa. Erona on se, että vuoden 2009 PDR-skenaarion olettamuksia sovelletaan nyt vuoden 2012 olettamuksina jne. Olettamukset esitetään tiivistettynä jäljempänä taulukossa 6. Taulukko 6 Pitkäkestoista syvää lamaa koskevan skenaarion keskeiset olettamukset (65) (%) 2012 2013 2014 BKT:n kasvu – 16,0 – 3,9 – 2,8 Työttömyysaste 10,6 16,6 16,9 Inflaatio 9,7 0,1 0,3 REIBOR 10,0 7,0 8,0

(134) Stressiskenaario perustuu siihen olettamukseen, että pankin taloudellisessa toimintaympäristössä tapahtuvat muutokset ovat epätodennäköisiä mutta mahdollisia. Pitkäkestoista syvää lamaa koskevan skenaarion vaikeat olosuhteet vaikuttavat varmasti kielteisesti pankin kannattavuuteen, sillä sen oman pääoman tuotto pienenee merkittävästi. (66) Se tekee kuitenkin pieniä voittoja, ja koska pankin lainasalkku ja riskipainotetut omaisuuserät pienenevät samalla, sen pääomatilanne ei heikkene (67). Myös pankin maksuvalmiustilanne täyttää jatkossa selvästi edellä mainitut vähimmäisvaatimukset.

(135) ICAAP-raportti perustuu 31 päivän joulukuuta 2011 talouslukuihin. Sen keskeisin tulos on, että pankin arvion mukaan pankin riskien kattamiseksi tarvitaan […] miljardin Islannin kruunun pääoma ensimmäisen ja toisen pilarin mukaisesti. 16 prosenttia riskipainotetuista omaisuuseristä (RWA) on […] miljardia Islannin kruunua. Pankin pääomapohja on […] miljardia Islannin kruunua, ja sen pääomapuskuri on siten […] miljardia Islannin kruunua. Pääoman arvioinnissa otetaan huomioon stressitekijät, pankin lainasalkun vaikutus mukaan luettuna. ICAAP-raportin mukaan pankin riskinhallinnan painopiste on pankin kaikkien aineellisten riskien tunnistamisessa, arvioimisessa ja mittaamisessa, ja riskit luokitellaan neljään ryhmään: luottoriskit (keskittämisriski mukaan luettuna), markkinariskit, toimintariskit ja muut riskit (likviditeettiriski, liiketoimintariski ja poliittiset ja oikeudelliset riskit mukaan luettuina). Taulukossa 7 esitetään pääoman arvioinnissa huomioon otettavat riskitekijät. Taulukko 7 Pääoman arviointia koskevat ICAAP:n tulokset, määrät ilmaistu miljardeina Islannin kruunuina ICAAP 31.12.2011 Pääomavaatimukset (pilari I) (…) Yhden riskikohteen keskittymä (…) Alakohtainen keskittymä (…) Muuhun rahoitustoimintaan liittyvä korkoriski (…) Valuuttakurssiriski, luokka C, D, E (…) Veroviranomaiset (…) Arvostusriski — osakkeet, joita ei ole noteerattu julkisesti (…) Arvostusriski — lainasalkku (…) Pilari II, pääoman arviointi (…) Kokonaispääoman riittävyyden arviointi (pilari I ja II) (…) 16 prosenttia riskipainotetuista omaisuuseristä (…) Kokonaispääomapohja (…) Pääomapuskuri (…)

(136) ICAAP-raportissa todetaan, että vaikka asiakkaille myönnettyjen valuuttamääräisten lainojen ja Islannin valuuttana tehtyjen talletusten välisen suuren epätasapainon korjaamisessa on edistytty hyvin, jäljellä olevan epätasapainon poistamiseksi on jatkettava toimia vuonna 2012. Vuoden 2011 lopussa epätasapaino ylitti yhä lakisääteisen rajan ja Islannin keskuspankilta oli saatava erivapaus. Valuuttaepätasapainonsa vähentämiseksi pankki on päättänyt muuttaa järjestelmällisesti valuuttalainojen yksikön Islannin kruunuiksi, jos asiakkaalla on tuloja Islannin kruunuina, ja suojautua valuuttaepätasapainolta tekemällä sopimuksia Islannin keskuspankin kanssa ja valuutanvaihtosopimuksia islantilaisten asiakkaiden kanssa.

(137) Likviditeettiriski on yksi pankin tärkeimpiä riskitekijöitä. Tämä johtuu siitä, että lainojen erääntymispäivä on myöhemmin kuin talletusten erääntymispäivä. Pankin strategiana on seurata tiiviisti maksuvalmiustilannettaan ja pidentää vastattavaa-puolen erääntymisaikaa analysoimalla huolellisesti talletusten joustamattomuutta (68) ja monipuolistamalla rahoitustaan. Pankin sisäisten vaatimusten mukaan turvatun maksuvalmiussuhteen pitäisi olla vähintään […] prosenttia talletuksista ja vähimmäiskassavarannon pitäisi olla […] prosenttia tai hieman yli FME:n vaatimusten, jotka ovat 20 prosenttia turvatun maksuvalmiussuhteen osalta ja 5 prosenttia kassavarantosuhteen osalta. Kuten edellä esitetystä kaaviosta 1 käy ilmi, pankki on täyttänyt hyvin FME:n ja sisäiset viitearvot. Pankki on tehnyt maksuvalmiudelleen stressitestin analysoimalla talletuspohjaansa ja luokittelemalla talletukset seitsemään ryhmään niiden joustamattomuuden mukaan. Jos pääomaliikkeiden rajoitukset poistettaisiin välittömästi, pankin turvattu maksuvalmiussuhde […]. Kassavarantosuhde […]. Pankki on kuitenkin laatinut varautumissuunnitelmat mahdollisen finanssikriisin varalta, ja se ryhtyisi muun muassa seuraaviin toimiin: […].

3.5.3 Irtaantumisstrategia/takaisinmaksu valtiolle

(138) Kuten edellä on esitetty, tier 2 -pääomalainan laina-aika on 10 vuotta 30 päivästä joulukuuta 2009. Korvauksen osalta sopimukseen sisältyy step-up-lauseke, jota sovelletaan 5 vuoden jälkeen (eli 2014), jolloin vuosikorkoa nostetaan 400 peruspisteestä 500 peruspisteeseen yli euriborkoron. Islannin viranomaisten mukaan tämän step-up-lausekkeen pitäisi kannustaa pankkia maksamaan pääoma takaisin kyseisenä aikana.

(139) Valtiolla on edelleen 13 prosentin pääomaosuus Arion Bankista, ja valtion rahoituslaitoksista omistamia osuuksia hallinnoi Icelandic State Financial Investments (ISFI) (69). Valtion vuoden 2012 talousarvion mukaan valtiolle on annettu valtuudet myydä nykyiset säästöpankeista omistamansa osakkeet, mutta kolmea suurta liikepankkia koskevan valtion omistuksen myynnistä ei ole vielä tehty päätöstä. Toimivaltaiset ministerit ovat kuitenkin perustaneet työryhmän tutkiakseen keinoja liikepankeista irtautumiseksi. Hallitus on ilmoittanut, ettei se aio vähentää omistustaan Landsbankinnissa alle kahteen kolmasosaan pankin osakepääomasta, mutta sen osuudet Arion Bankista ja Íslandsbankista voidaan pian tarjota myyntiin tai myydä pankkien mukana kokonaisuudessaan, jos niiden enemmistöosakkaat päättävät myydä pankin ja edellyttäen, että tietyt ennakkoehdot täyttyvät.

(140) Erityinen likviditeettisopimus on käytössä vain 31 päivään joulukuuta 2014 asti, jolloin myös SPRON:n joukkovelkakirja erääntyy.

4. PERUSTEET VIRALLISEN TUTKIMUSMENETTELYN KÄYNNISTÄMISELLE

(141) Valvontaviranomainen päätteli alustavasti menettelyn aloittamisesta tehdyssä päätöksessä, että Islannin valtion toimenpiteet Arion Bankin pääomittamiseksi ja likviditeettisopimus ovat ETA-sopimuksen 61 artiklassa tarkoitettua valtiontukea. Sen mukaan ei ole myöskään pois suljettua, että talletussuoja katsotaan valtiontueksi. Valvontaviranomainen esittää tässä päätöksessä lopullisen näkemyksensä näistä toimenp