EFTAN VALVONTAVIRANOMAISEN PÄÄTÖS N:o 53/96/KOL,

tehty 15 päivänä toukokuuta 1996,

kahdeksannesta muutoksesta valtion tukea koskeviin menettelysääntöihin ja aineellisiin sääntöihin

EFTAN VALVONTAVIRANOMAINEN

on muuttanut valtion tukea koskevia menettelysääntöjä ja aineellisia sääntöjä (1), jotka on annettu 19 päivänä tammikuuta 1994 (2), sellaisina kuin ne ovat viimeksi muutettuina päätöksellä N:o 23/96/KOL (3), seuraavasti:

Valtion tuen suuntaviivojen 14 kappale korvataan seuraavasti:

"14. TUTKIMUS- JA KEHITYSTYÖHÖN MYÖNNETTÄVÄ TUKI (1)

14.1. Johdanto

1) Yleisesti tunnustetaan, että tutkimus- ja kehitystyöllä voidaan vaikuttaa taloudelliseen kasvuun, lisätä kilpailukykyä ja parantaa työllisyysnäkymiä. ETA-sopimuksen sopimuspuolet ovat todenneet yhdeksi yhteiseksi tavoitteekseen Euroopan teollisuuden tieteellisen ja teknisen perustan vahvistamisen sekä sen kansainvälisen kilpailukyvyn edistämisen. Sopimuksen VI osassa määrätään yksityiskohtaisista järjestelyistä, joiden tarkoituksena on vahvistaa ja laajentaa yhteistyötä yhteisön toiminnassa muun muassa tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen (TTK) alalla.

2) EFTA-valtiot osallistuvat yhteisön neljännen tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen puiteohjelman (1994-1998) täytäntöönpanoon osallistumalla sen erityisohjelmiin. EFTA-valtiot osallistuvat ohjelmien rahoitukseen, ja niillä on näin ollen pääsy ohjelman kaikkiin osiin ja ne osallistuvat täysimääräisesti kaikkien niiden EY:n komiteoiden työskentelyyn, jotka avustavat EY:n komissiota ohjelmien hallinnossa. EFTA-valtioiden toimielimillä, yrityksillä, järjestöillä ja kansalaisilla on hanketasolla samat oikeudet ja velvollisuudet, myös tulosten hyödyntämisen osalta, kuin niiden yhteistyökumppaneilla ja niitä vastaavilla tahoilla EY:n jäsenvaltioissa.

3) ETA-sopimuksen sopimuspuolten tutkimuksen ja kehittämisen tukemiseksi toteuttamien toimenpiteiden on sovelluttava sopimuksen toimintaan. ETA-sopimuksen valtion tukea koskevia määräyksiä on sovellettava rakentavasti, rohkaisten uuden teknologian kehittämistä ja levittämistä edistävää yhteistyötä ottaen samalla huomioon teollis- ja tekijänoikeuksia koskevat säännöt. Valtion tuen valvonnassa on otettava huomioon tarve asettaa voimavaroja sellaisten teollisuudenalojen käyttöön, jotka ovat omiaan parantamaan Euroopan teollisuuden kilpailuedellytyksiä.

4) EFTAn valvontaviranomainen suhtautuu myönteisesti tutkimus- ja kehitystyöhön myönnettävään valtion tukeen. Useat seikat puoltavat tätä myönteistä asennetta: kyseisen tuen tavoitteet, tutkimus- ja kehitystyön usein huomattavat rahoitustarpeet ja riskit ja, ottaen huomioon kyseisten hankkeiden etäisyyden markkinoilta, kilpailun ja kaupankäynnin vääristymisen vähäinen todennäköisyys.

14.2. ETA-sopimuksen 61 artiklan soveltaminen tutkimus- ja kehitystyöhön myönnettävään tukeen

14.2.1. Tutkimus- ja kehitystyön vaiheiden määritelmät

1) Mitä lähempänä kaupallista hyödyntämisvaihetta tutkimus- ja kehitystyö toteutetaan, sitä merkittävämpi valtion tuen kilpailua vääristävä vaikutus on. EFTAn valvontaviranomainen tekee eron perustutkimuksen, teollisen tutkimuksen ja kilpailua edeltävän vaiheen kehitystyön välillä voidakseen määrittää, miten lähellä kaupallista hyödyntämisvaihetta tuettu tutkimus- ja kehitystyö toteutetaan.

2) Seuraavat määritelmät, jotka vastaavat Maailman kauppajärjestön (WTO) tukia ja tasoitustulleja koskevan sopimuksen määritelmiä, on suunniteltu auttamaan EFTA-valtioita ilmoitusten muotoilussa. Ne on tarkoitettu ohjeellisiksi, ei sitoviksi.

- Perustutkimuksella tarkoitetaan toimia, joiden tarkoituksena on laajentaa sellaista tieteellistä ja teknistä tietoa, joka ei liity teollisiin tai kaupallisiin tavoitteisiin.

- Teollisella tutkimuksella tarkoitetaan suunniteltua tai kriittistä tutkimusta, jonka tavoitteena on sellaisen uuden tiedon hankkiminen, josta voi olla hyötyä uusien tuotteiden, tuotantomenetelmien tai palvelujen kehittämisessä taikka olemassa olevien tuotteiden, tuotantomenetelmien tai palvelujen parantamisessa merkittävästi.

- Kilpailua edeltävän vaiheen kehitystyöllä tarkoitetaan teollisen tutkimuksen tulosten muuntamista suunnitelmaksi, järjestelyksi tai malliksi joko myyntiin tai käyttöön tarkoitetuille uusille, muutetuille tai parannetuille tuotteille, tuotantomenetelmille tai palveluille, mukaan lukien sellaisen ensimmäisen prototyypin luominen, joka ei ole kaupallisesti käytettävissä. Sillä voidaan lisäksi tarkoittaa tuotteiden, tuotantomenetelmien tai palvelujen käsitteellistä muotoilua ja hahmottamista edellyttäen, että tällaisia hankkeita ei voida soveltaa teollisesti tai hyödyntää kaupallisesti. Sillä ei tarkoiteta tuotteisiin, tuotantolinjoihin, valmistusmenetelmiin, olemassa oleviin palveluihin ja muuhun käynnissä olevaan toimintaan tehtäviä rutiininomaisia tai säännönmukaisesti toistuvia muutoksia, vaikka kyseiset muutokset merkitsisivät parannusta.

3) Innovaatiot eivät ole erillinen tutkimus- ja kehitystyön ryhmä. Toimet, joita voidaan pitää innovatiivisina, mutta jotka eivät kuulu 14.2.1. kohdan 2 alakohdassa mainittuihin ryhmiin, voivat saada valtion tukea ainoastaan, jos ne ovat EFTAn valvontaviranomaisen investointitukipolitiikan mukaisia.

14.2.2. Tutkimus- ja kehitystyö julkisissa tutkimuslaitoksissa ja tutkimus- ja kehitystyösopimukset

1) ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohta ei yleensä koske julkisten, voittoa tavoittelemattomien korkeakoulujen tai tutkimuslaitosten tutkimus- ja kehitystyöhankkeisiin myönnettävää julkista rahoitusta.

2) Jos kyseisten laitosten suorittaman, julkisesti rahoitetun tutkimus- ja kehitystyön tulokset annetaan eurooppalaisen teollisuuden käyttöön harjoittamatta syrjintää, EFTAn valvontaviranomainen katsoo, että yleensä kyseessä ei ole ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu valtion tuki.

3) Jos julkiset, voittoa tavoittelemattomat korkeakoulut tai tutkimuslaitokset tekevät tutkimus- ja kehitystyötä teollisuuden lukuun tai sen kanssa yhteistyössä, EFTAn valvontaviranomainen katsoo, että kyseessä ei ole ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu valtion tuki:

a) jos julkiset, voittoa tavoittelemattomat korkeakoulut tai tutkimuslaitokset osallistuvat tutkimushankkeisiin kaupallisen yrityksen tapaan, esimerkiksi saaden markkinahintaisen maksun tarjoamistaan palveluista;

b) tai

- jos hankkeeseen osallistuva teollisuus vastaa kaikista hankkeen kustannuksista tai

- jos tuloksia, joista ei synny teollis- ja tekijänoikeuksia, voidaan levittää laajasti ja jos tutkimus- ja kehitystyön mahdolliset teollis- ja tekijänoikeudet luovutetaan kokonaan julkisille, voittoa tavoittelemattomille laitoksille tai

- jos julkiset, voittoa tavoittelemattomat laitokset saavat hankkeeseen osallistuvalta teollisuudelta markkinahintaisen korvauksen tutkimushankkeen tuloksena syntyneistä teollis- ja tekijänoikeuksista, jotka kuuluvat teollisuudelle, ja jos tuloksia, joista ei synny teollis- ja tekijänoikeuksia, voidaan levittää laajasti kolmansille osapuolille.

4) Julkiset viranomaiset voivat teettää tutkimus- ja kehitystyötä yrityksillä tai ostaa tutkimus- ja kehitystyön tulokset niiltä suoraan. Jos tässä yhteydessä ei käytetä avointa tarjouskilpailumenettelyä, EFTAn valvontaviranomainen katsoo, että kyseessä voi olla ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu valtion tuki. Jos tällaiset sopimukset tehdään markkinoiden ehdoilla, erityisesti avoimen tarjouskilpailumenettelyn perusteella ETA-sopimuksen liitteessä XVI olevan 5 kohdan b alakohdassa mainitun säännöksen (2) mukaisesti, katsotaan yleensä, että kyseessä ei ole ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu valtion tuki.

14.3. Tutkimus- ja kehitystyölle myönnettävän tuen arvionti ETA-sopimuksen 61 artiklan mukaan

1) Kun yrityksille myönnettävä tutkimus- ja kehitystyön tuki kuuluu ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan ja siten EFTAn valvontaviranomaisen tutkittavaksi, se saattaa soveltua ETA-sopimuksen toimintaan jonkin 61 artiklan 3 kohdassa määrätyn poikkeuksen mukaisesti.

2) Jos EFTAn valvontaviranomainen tutkimuksen jälkeen katsoo, että tuki on tarkoitettu edistämään yhteistä eurooppalaista etua koskevan tärkeän hankkeen toteuttamista, voidaan 61 artiklan 3 kohdan b alakohdan poikkeusta soveltaa.

3) Yhteinen eurooppalainen etu on osoitettava käytännössä: on osoitettava esimerkiksi, että hankkeesta on huomattavaa etua tietyille yhteisön tutkimus- ja kehitysohjelmille tai eurooppalaisille tutkimus- ja kehitysohjelmille.

4) Euroopan komissio on soveltanut EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan b alakohtaan sisältyvää poikkeusta (joka vastaa ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan b alakohtaa) aikaisemmin vain muutamiin tapauksiin. On osoittautunut, että tätä poikkeusta voidaan tutkimus- ja kehitystyön osalta soveltaa erityisesti ylikansallisiin hankkeisiin, joilla on huomattavaa laadullista ja periaatteessa määrällistä merkitystä (esimerkiksi hankkeet, jotka liittyvät sellaisten teollisuusstandardien laatimiseen, joilla eurooppalaiselle teollisuudelle voidaan taata täysi hyöty yhtenäismarkkinoista ja ETA-sopimuksesta) (3).

5) Jos 61 artiklan 3 kohdan b alakohdan poikkeusta ei katsota voitavan soveltaa tutkimus- ja kehitystyöhön myönnettävään valtion tukeen, saatetaan kuitenkin soveltaa ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohtaa, jossa määrätään poikkeuksesta sellaiselle tuelle, joka helpottaa tiettyjen taloudellisten toimintojen kehitystä edellyttäen, että tuki ei vaikuta siinä määrin epäedullisesti kaupan edellytyksiin, että se olisi ristiriidassa yhteisen edun kanssa.

6) Tutkiessaan, voidaanko ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohtaa soveltaa, EFTAn valvontaviranomainen kiinnittää erityistä huomiota tehtävän tutkimuksen luonteeseen, tuensaajiin, tuen intensiteettiin, tulosten saatavuuteen ja muihin tekijöihin, jotka mainitaan 14.5.-14.7. kohdassa.

14.4. Erityiset ilmoitusvaatimukset

1) Tutkimus- ja kehitystyöhön myönnettävästä valtion tuesta on ilmoitettava EFTAn valvontaviranomaiselle valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan 1 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Näiden suuntaviivojen liitteessä I on tarkistusluettelo valtion tukea koskevissa ilmoituksissa annettavista tiedoista. Liitteessä I olevassa II jaksossa luetellaan tutkimus- ja kehitystyöhön myönnettävästä tuesta annettavat lisätiedot. Lisäksi jäljempänä 14.4. kohdan 8 alakohtaan sisältyy suuria tutkimus- ja kehityshankkeita koskevia lisävaatimuksia, ja 14.4. kohdan 6 ja 7 alakohdassa määrätään poikkeuksista olemassa olevien tukiohjelmien talousarviokorotuksia ja ajallista pidentämistä koskevaan yleiseen määräykseen.

2) EFTAn valvontaviranomainen pyrkii siihen, että tukiohjelman soveltaminen on mahdollisimman avointa. Tämä tarkoittaa sitä, että ohjelman tavoitteiden, tuensaajien jne. tulee käydä selvästi ilmi. Kululajit, joita tuella aiotaan vähentää, on eriteltävä ja tuki on myönnettävä sillä tavoin, että sen intensiteetti voidaan laskea suhteessa jäljempänä 14.6. kohdassa lueteltuihin kustannuksiin.

3) Tutkimus- ja kehityshankkeisiin voidaan hyväksyä kaikenlaisia tukia. EFTA-valtioiden on kuitenkin tehtävä EFTAn valvontaviranomaiselle mahdolliseksi laskea tuen avustusekvivalentti, jos tukea ei makseta suorana avustuksena, ja annettava valvontaviranomaiselle riittävästi tietoa tätä varten.

4) Jos ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan b alakohtaa voidaan EFTA-valtion mielestä soveltaa, sen on tutkittava, täyttyvätkö tarvittavat edellytykset, ja osoitettava niiden täyttyminen ilmoituksessaan EFTAn valvontaviranomaiselle.

5) Näiden suuntaviivojen 11 jaksoa pk-yritysten uusien tukiohjelmien nopeutetusta lupamenettelystä ja olemassa olevien ohjelmien muuttamisesta sovelletaan täysimääräisesti tutkimus- ja kehitystyöhön myönnettävään valtion tukeen, kuten myös näiden suuntaviivojen 12 jaksossa esitettyä merkitykseltään vähäisen tuen sääntöä.

6) EFTAn valvontaviranomainen katsoo, että hyväksytyn tutkimus- ja kehitysohjelman vuotuisen talousarvion korotuksesta ei tarvitse ilmoittaa, jos se ei ecuina ilmaistuna ylitä (nimellisarvoltaan) 100 prosentilla alkuperäistä vuotuista määrää edellyttäen, että ohjelman voimassaoloaika on rajoittamaton tai että korotus tapahtuu kestoltaan rajatun ohjelman voimassaoloaikana.

7) Jos aiemmin hyväksyttyjen tukiohjelmien täytäntöönpanoedellytyksiä ei muuteta, ohjelman ajallisesta pidentämisestä talousarviokorotuksin (edellä mainittuun 100 prosentin rajaan asti) tai ilman talousarviokorotuksia on ilmoitettava uudelleen vasta viidennestä vuodesta alkaen sen jälkeen, kun alkuperäinen voimassaoloaika on päättynyt. EFTA-valtioiden on kuitenkin annettava EFTAn valvontaviranomaiselle tiedot tällaisesta uudelleenrahoituksesta/pidentämisestä ennakolta ja annettava sille edelleen vuosikertomus kyseisten ohjelmien soveltamisesta.

8) EFTAn valvontaviranomaisen hyväksymään tukiohjelmaan kuuluvista yksittäisistä avustuksista ei periaatteessa tarvitse ilmoittaa. Voidakseen arvioida hyväksyttyjen ohjelmien osana myönnettäviä huomattavia tukimääriä ja tällaisen tuen soveltuvuutta ETA-sopimuksen toimintaan EFTAn valvontaviranomainen edellyttää, että yli 25 miljoonan ecun yksittäisistä tutkimushankkeista (yli 30 miljoonan EUREKA-hankkeista (4)) ja hankkeista, joihin ehdotetun tuen bruttoavustusekvivalentti on yli 5 miljoonaa ecua, ilmoitetaan ennakolta.

9) Yksittäisistä tuista, jotka eivät kuulu hyväksyttyihin tutkimus- ja kehitysohjelmiin, on ilmoitettava tavalliseen tapaan valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan 1 artiklan 3 kohdan mukaisesti, ellei niitä katsota merkitykseltään vähäisiksi.

14.5. Tuen intensiteetti

14.5.1. Perussäännöt

1) EFTAn valvontaviranomainen arvioi hyväksyttävän tuen intensiteetin tapauskohtaisesti. Arviossa otetaan huomioon hankkeen tai ohjelman luonne, Euroopan teollisuuden kilpailukykyyn liittyvät yleiset seikat sekä kilpailun vääristymisen riski ja vaikutus sopimuspuolten väliseen kauppaan. Näiden riskien yleisarviointi antaa EFTAn valvontaviranomaiselle aiheen katsoa, että perustutkimuksen ja teollisen tutkimuksen taso voi olla korkeampi kuin kilpailua edeltävän vaiheen kehitystyön, joka liittyy läheisemmin tutkimus- ja kehitystyön tulosten markkinoille tuontiin ja voi siten tuettuna johtaa helpommin kilpailun ja kaupan vääristymiin.

2) Voittoa tavoittelemattomien korkeakoulujen tai tutkimuslaitosten yleensä itsenäisesti harjoittaman perustutkimuksen julkinen rahoitus ei ole ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtion tukea.

3) Yritysten tekemälle tai teettämälle perustutkimukselle myönnettävä tuki kuuluu poikkeustapauksissa sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, mutta koska tällainen tutkimus on kaukana kaupallisesta hyödyntämisvaiheesta ja sen tulokset ovat periaatteessa laajasti saatavilla ilman syrjintää ja markkinahintaan, bruttotuki-intensiteetti voi olla jopa 100 prosenttia.

4) Ollakseen perustutkimusta työ ei saa liittyä tietyn yrityksen teollisiin tai kaupallisiin tavoitteisiin ja tutkimustulosten laaja levitys on taattava.

5) Teollisen tutkimuksen bruttotuki-intensiteetti ei pääsääntöisesti saa olla yli 50:tä prosenttia hankkeen kustannuksista (sellaisina kuin ne määritellään jäljempänä 14.6. kohdassa).

6) Teollisia tutkimustoimia edeltäville teknisille toteutettavuustutkimuksille voidaan myöntää tukea 75 prosenttia tutkimuskustannuksista, kun taas vastaaville kilpailua edeltävän vaiheen kehitystyötä edeltäville tutkimuksille voidaan myöntää tukea 50 prosenttia tutkimuskustannuksista. Enimmäismääristä päätettäessä on otettu huomioon tällaisen tuen vähäinen vaikutus kilpailun ja kaupan edellytyksiin.

7) Kilpailua edeltävän vaiheen kehitystyö on lähellä kaupallista hyödyntämisvaihetta, ja on suurempi riski, että tällainen tuki vääristää kilpailua ja ETA:n sisäistä kauppaa. Sallittu bruttotuki-intensiteetti on asetettu 25 prosenttiin kustannuksista (sellaisina kuin ne on määritelty jäljempänä 14.6. kohdassa).

14.5.2. Intensiteetit tietyissä erityisolosuhteissa

1) Kuten edellä 14.4. kohdan 3 alakohdassa todettiin, EFTA-valtiot voivat vapaasti käyttää kaikkia tukivälineitä tutkimus- ja kehitystyön tukemisessa. Jos ennakot on maksettava takaisin ainoastaan, jos tutkimustyö onnistuu, sallittu tuen intensiteetti (bruttoavustusekvivalenttina) on näissä suuntaviivoissa tutkimuksen eri vaiheille määrätty intensiteetti. Jos kyseinen tutkimus epäonnistuu, EFTAn valvontaviranomainen voi sallia korkeamman intensiteetin, koska hankkeen epäonnistuminen vähentää kilpailun ja kaupankäynnin vääristymisen riskiä.

2) EFTA-valtioiden on takaisin maksettavasta tuesta ilmoittaessaan annettava EFTAn valvontaviranomaiselle tiedot määristä ja tarkoista takaisinmaksuehdoista. EFTAn valvontaviranomainen arvioi esitetyt ehdot tapauskohtaisesti.

3) Tutkimustulosten levitystä edistääkseen EFTAn valvontaviranomainen katsoo, että pk-yrityksille (sellaisina kuin ne on määritelty näiden suuntaviivojen 10 jaksossa) voidaan myöntää patenttien hakemiseen ja voimassa pitämiseen tukea samaan tasoon asti, jota sovellettiin aikanaan myönnettäessä tukea kyseisiin patentteihin johtaneeseen tutkimustyöhön.

4) Myönnettäessä valtion tukea julkisten tutkimuslaitosten ja yritysten yhteistyössä toteuttamalle tutkimus- ja kehityshankkeelle valtion suora tuki ja julkisten tutkimuslaitosten tueksi katsottava rahoitusosuus (ks. edellä 14.2.2. kohdan 1-3 alakohta) tietylle tutkimushankkeelle eivät saa yhteenlaskettuna ylittää edellä mainittuja tuen enimmäismääriä.

5) Jos tutkimus- ja kehitystyössä on kyse teollisesta tutkimuksesta ja kilpailua edeltävän vaiheen kehitystyöstä, sallittu tuen intensiteetti ei yleensä saa ylittää näihin kahteen tutkimuslajiin sovellettavien sallittujen tuen intensiteettien painotettua keskiarvoa.

14.5.3. Perusintensiteettien korotukset

1) Rajoittamatta arviointia, joka 14.5.1. kohdan 1 alakohdan mukaan tehdään tavallisesti tapauskohtaisesti, 14.5.1. kohdan 5-7 alakohdassa ja 14.5.2. kohdan 1-4 alakohdassa mainitut tuen intensiteetit voidaan ylittää seuraavissa tapauksissa:

- jos tuki myönnetään pk-yrityksille (5): 10 prosenttiyksikköä tavallista suurempi tuki;

- jos tutkimushanke toteutetaan 61 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetulla alueella: 10 prosenttiyksikköä tavallista suurempi tuki;

- jos tutkimushanke toteutetaan 61 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitetulla alueella: 5 prosenttiyksikköä tavallista suurempi tuki.

2) Edellä mainitut aluekohtaiset korotukset voidaan ylittää ottaen huomioon alueelliseen investointitukeen sovellettavat enimmäismäärät ja tarve edistää aineettomia investointeja ylittämättä kuitenkaan 14.5.3. kohdan 7 alakohdassa mainittuja rajoja.

3) Jos tutkimushanke toteutetaan osana Euroopan yhteisön nykyistä tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen puiteohjelmaa tietyn hankkeen tai ohjelman tavoitteiden mukaisesti, sille voidaan myöntää 15 prosenttiyksikköä tavallista suurempi tuki.

4) Korotus voi olla 25 prosenttiyksikköä, jos hankkeeseen sisältyy myös tehokasta rajat ylittävää yhteistyötä yritysten ja julkisten tutkimuselinten välillä tai vähintään kahden itsenäisen yhteistyökumppanin välillä kahdessa valtiossa, jotka ovat ETA-sopimuksen sopimuspuolia, ja jos sen tuloksia levitetään laajasti ja ne julkaistaan ottaen samalla huomioon teollis- ja tekijänoikeudet.

5) Jos tutkimushanke ei vastaa osana Euroopan yhteisön nykyistä tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen puiteohjelmaa toteutettavan hankkeen tai ohjelman tavoitteita, EFTAn valvontaviranomainen sallii korotukset 10 prosenttiyksikköön asti, jos vähintään yksi seuraavista edellytyksistä täyttyy:

a) hankkeeseen sisältyy tehokasta rajat ylittävää yhteistyötä, erityisesti kansallisten TTK-politiikkojen yhteensovittamisessa, vähintään kahden itsenäisen yhteistyökumppanin välillä kahdessa valtiossa, jotka ovat ETA-sopimuksen sopimuspuolia;

b) hankkeeseen sisältyy tehokasta rajat ylittävää yhteistyötä yritysten ja julkisten tutkimuselinten välillä, erityisesti kansallisten TTK-politiikkojen yhteensovittamisessa;

c) hankkeen tuloksia levitetään laajasti ja ne julkaistaan, patenttilisenssejä myönnetään tai toteutetaan muita tarkoituksenmukaisia toimia samoin edellytyksin kuin Euroopan yhteisön TKK-tulosten levityksessä.

6) EFTA-valtion on annettava EFTAn valvontaviranomaiselle riittävästi tietoa, jotta se voi arvioida, täyttyvätkö nämä perusteet.

7) Edellä 14.5.3. kohdan 1-5 alakohdassa mainitut korotukset ja 14.5.1. kohdan 5 alakohdan ja 14.5.2. kohdan 4 alakohdan prosenttiosuudet eivät yhdistettynä saa ylittää teollisen tutkimuksen osalta 75 prosentin enimmäisbruttointensiteettiä ja kilpailua edeltävän vaiheen kehitystyön osalta 50 prosentin enimmäisbruttointensiteettiä. Näitä rajoja on noudatettava kaikissa tapauksissa.

14.5.4. WTO:n määräysten mukaisten tuen enimmäismäärien soveltaminen

1) Jos tutkimus- ja kehitystyöhön myönnettävään valtion tukeen voidaan soveltaa ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan b alakohdan poikkeusta, bruttotuki-intensiteetti ei saa ylittää WTO:n tukia ja tasoitustulleja koskevassa sopimuksessa sallittuja rajoja (75 prosenttia teollisen tutkimuksen osalta, 50 prosenttia kilpailua edeltävien kehitystoimien osalta).

2) Edellä määrättyjä, tutkimus- ja kehitystyöhön myönnettävää tukea koskevia enimmäismääriä sovelletaan valtion tukeen. Tutkimus- ja kehitystyöhön myönnettävää tukea tutkiessaan EFTAn valvontaviranomaisen on otettava huomioon, miten valtion tuki ja EFTA-valtioiden yhteisön ohjelmista saama rahoitus vaikuttavat yhdessä kilpailuun ja kaupankäyntiin ETA-sopimuksen VI osan ja pöytäkirjojen 31 ja 32 järjestelyjen mukaisesti. Jos uusissa tukitoimenpiteissä suunnitellaan tällaista yhteisrahoitusmahdollisuutta, EFTA-valtioiden on annettava ilmoituksessaan EFTAn valvontaviranomaiselle tieto siitä, kuten myös järjestelyistä, joilla varmistetaan, että kokonaistuen enimmäismäärää ei ylitetä.

3) Edellä 14.5.4. kohdan 2 alakohdassa tarkoitettua yhteisrahoitusta ja valtion tukea yhdistettäessä julkinen kokonaistuki ei saa teollisen tutkimuksen osalta ylittää 75:tä prosenttia eikä kilpailua edeltävän vaiheen kehitystyön osalta 50:tä prosenttia.

4) Teollisen tutkimuksen osalta voidaan hyväksyä 75 prosentin ja kilpailua edeltävän vaiheen kehitystyön osalta 50 prosentin bruttotuki-intensiteetti (WTO:n tukia ja tasoitustulleja koskevassa sopimuksessa riitauttamattomille tuille hyväksytyt enimmäisintensiteetit), jos ETA-sopimuksen kattaman alueen ulkopuolella olevien kilpailijoiden vastaavat hankkeet tai ohjelmat ovat (viimeisten kolmen vuoden aikana) saaneet tai tulevat saamaan näihin kahteen tutkimuslajiin tukea, jonka intensiteetti on vastaava.

5) Kyseinen EFTA-valtio antaa EFTAn valvontaviranomaiselle riittävästi tietoa, jotta se voi arvioida tilanteen, erityisesti sen suhteen, onko kolmannen maan kilpailijan nauttima kilpailuetu tarpeen tasoittaa.

14.6. Tuen intensiteetin laskennassa käytettävät tutkimus- ja kehitystyön kustannukset

1) Seuraavat kustannukset otetaan huomioon laskettaessa tutkimus- ja kehitystyön tuen intensiteettiä (jos kustannukset aiheutuvat myös muista toimista, erityisesti muusta tutkimus- ja kehitystyöstä, ne on jaoteltava toiminnan mukaan):

- henkilöstökustannukset (pelkästään tutkimustyöhön palkatut tutkijat, tekninen henkilöstö, apuhenkilöstö);

- sellaisista laitteista, tarvikkeista, maasta ja rakennuksista aiheutuvat kustannukset, joita käytetään pelkästään ja jatkuvasti (paitsi jos ne on luovutettu kaupallisessa tarkoituksessa) tutkimustyöhön;

- kustannukset konsultoinnista ja vastaavista palveluista, joita käytetään pelkästään tutkimustyöhön, mukaan luettuna ulkopuolelta ostetut tutkimukset, tekninen tieto, patentit jne.;

- muut yleiskustannukset, jotka aiheutuvat suoraan tutkimustyöstä;

- muut toimintakustannukset, jotka aiheutuvat suoraan tutkimustyöstä.

14.7. Tutkimus- ja kehitystyöhön myönnettävän tuen kannustava vaikutus

1) Tutkimus- ja kehitystyöhön myönnettävällä valtion tuella olisi kannustettava yrityksiä tutkimus- ja kehitystyöhön tavanomaisen päivittäisen toimintansa lisäksi. Sillä voidaan myös rohkaista sellaisia yrityksiä, jotka eivät tee tutkimus- ja kehitystyötä, aloittamaan tällainen toiminta. Jos kannustava vaikutus ei ole ilmeinen, EFTAn valvontaviranomainen voi suhtautua tukeen vähemmän myönteisesti kuin yleensä.

2) Voidakseen todeta, saako suunniteltu tuki yritykset harjoittamaan tutkimusta, jota ne eivät muuten tekisi, EFTAn valvontaviranomaisen on otettava erityisesti huomioon määrälliset tekijät (kuten muutokset tutkimus- ja kehitysmenoissa, tutkimus- ja kehitystyötä tekevien henkilöjen määrässä ja tutkimus- ja kehitysmenoissa kokonaisliikevaihtoon suhteutettuna), epäonnistumiset markkinoilla, rajat ylittävään yhteistyöhön liittyvät lisäkustannukset ja muut ilmoituksen tehneen EFTA-valtion ilmoittamat asiaankuuluvat tekijät. Ehdotettu tuki voidaan hyväksyä myös, jos se vaikuttaa osaltaan tutkimusalan laajentamiseen tai tutkimuksen vauhdittamiseen.

3) Näin ollen EFTAn valvontaviranomainen pyytää EFTA-valtioita sekä tutkimus- ja kehitystyöhön myönnettävästä tuesta ilmoittamisen yhteydessä että hyväksyttyjen tukiohjelmien täytäntöönpanoa koskevien vuosikertomuksien antamisen yhteydessä osoittamaan, että tuki on tarpeellinen kannustimena eikä se missään tapauksessa ole toimintatukea.

4) EFTAn valvontaviranomainen katsoo, että tuki voi olla tarpeellinen kannustin, jos sen vastaanottaja on näiden suuntaviivojen 10 jaksossa esitetyn määritelmän mukainen pk-yritys.

5) EFTAn valvontaviranomainen pitää 14.7. kohdan 2 ja 3 alakohdan ehtoja erityisen tärkeinä

- suurten yritysten lähellä kaupallista hyödyntämisvaihetta toteutettavien yksittäisten tutkimushankkeiden yhteydessä;

- aina, kun huomattava osuus tutkimus- ja kehitysmenoista on toteutettu jo ennen tukihakemuksen tekemistä.

14.8. Vuosikertomukset

1) EFTAn valvontaviranomainen vaatii yleensä vuosikertomuksen kunkin hyväksytyn tukiohjelman täytäntöönpanosta. Näiden kertomusten perusteella viranomaisen on mahdollista valvoa tuen jakamista ja tarvittaessa ehdottaa aiheellisia toimenpiteitä, jos se katsoo, että ohjelma vääristää tai tulee todennäköisesti vääristämään kilpailua yhteisen edun vastaisesti, esimerkiksi siten, että tuki keskittyy liiaksi tiettyihin aloihin tai yrityksiin.

2) Kertomusten on oltava näiden suuntaviivojen liitteiden III ja IV mukaisia.

14.9. Täytäntöönpano ja kesto

1) Laivanrakennusalan ja alusten korjausalan tutkimus- ja kehitystyöhön myönnettävää valtion tukea säännellään määräyksin, jotka sisältyvät laivanrakennuksen tukea koskevaan, ETA-sopimuksen liitteessä XV viitattuun säädökseen.

2) EFTAn valvontaviranomainen tarkistaa näitä määräyksiä viiden vuoden kuluessa. Se voi myös muuttaa niitä yhteistyössä EFTA-valtioiden kanssa milloin tahansa, jos se osoittautuu tarpeelliseksi kilpailupolitiikkaan liittyvien syiden tai Euroopan unionin kehityksen takia.

(1) Tämä jakso vastaa yhteisön kehystä tutkimus- ja kehitystyöhön myönnettävälle valtion tuelle (EYVL N:o C 45, 17.2.1996, s. 5).

(2) Neuvoston direktiivi 92/50/ETY, annettu 18 päivänä kesäkuuta 1992, julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta (EYVL N:o L 209, 24.7.1992).

(3) Komissio on näin ollen päättänyt pitää joitakin elektroniikkaa (EU 127 JESSI, EU 102 EPROM, EU 147 DAB, EU 43 ESF) tai teräväpiirtotelevisiota (EU 95 HDTV) koskevia hankkeita yhteisen eurooppalaisen edun mukaisina.

(4) Valvontaviranomainen aikoo muuttaa EUREKA-hankkeiden ilmoitusmenettelyä myöhemmin ja saattaa ehdottaa siihen tarkoitukseen sopivia toimenpiteitä.

(5) Ks. näiden suuntaviivojen 10.2. kohdan määritelmä."

Tehty Brysselissä 15 päivänä toukokuuta 1996.

EFTAn valvontaviranomaisen puolesta

Knut ALMESTAD

Puheenjohtaja

(1) Jäljempänä `valtion tuen suuntaviivat`

(2) EYVL N:o L 231, 3.9.1994, s. 1

(3) EYVL N:o L 140 13.6.1996, s. 54