Virallinen lehti nro C 223 , 05/08/1999 s. 0004



ILMOITUS 1/99 Ohje kansallisille tuomioistuimille neuvoa-antavan lausunnon pyytämistä varten (1999/C 223/04) ETA:n oikeudellisen järjestelmän kehitys on tulosta muun muassa EFTAn tuomioistuimen ja kansallisten tuomioistuinten välisestä yhteistyöstä niiden noudattaessa valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn sopimuksen 34 artiklan mukaista neuvoa-antavaa lausuntomenettelyä(1). Tämän yhteistyön tehostamiseksi ja jotta EFTAn tuomioistuin voisi paremmin vastata kansallisten tuomioistuinten tarpeisiin antamalla niiden esittämiin kysymyksiin hyödyllisiä vastauksia, tämä ohje osoitetaan kaikille asianomaisille osapuolille, erityisesti kansallisille tuomioistuimille. On syytä korostaa, että kyseessä on vain ohje, jolla ei ole sitovaa tai tulkinnallista vaikutusta neuvoa-antavaa lausuntomenettelyä koskeviin sääntöihin. Ohjeessa on vain käytännön kannalta tarpeellisia tietoja, jotka perustuvat neuvoa-antavan lausuntomenettelyn soveltamisesta saatuihin kokemuksiin. 1. ETA-sopimuksen allekirjoittaneiden EFTA-valtioiden (nykyisin Islanti, Liechtenstein ja Norja) kaikki tuomioistuimet voivat pyytää EFTAn tuomioistuimelta tulkintaa ETA:n lainsäädännöstä riippumatta siitä, sisältyykö säännös ETA-sopimukseen vai johdettuun oikeuteen, jos ne katsovat tämän tarpeelliseksi voidakseen antaa tuomion käsiteltävänään olevassa asiassa(2). 2. Neuvoa-antavaa lausuntoa koskevan pyynnön on rajoituttava ETA-lainsäädäntöön kuuluvan säännöksen tulkintaan, koska EFTAn tuomioistuimella ei ole toimivaltaa tulkita kansallista lainsäädäntöä. Pyynnön esittävän tuomioistuimen tehtävä on soveltaa asianomaista ETA-lainsäädännön säännöstä käsiteltävänään olevassa asiassa. 3. EFTAn tuomioistuimen neuvoa-antavan lausunnon saamista koskeva pyyntö voi olla missä tahansa muodossa, joka on menettelyjä koskevan kansallisen lainsäädännön mukainen. Tavallisesti se merkitsee kansallisen menettelyn lykkäämistä, kunnes tuomioistuin on antanut lausuntonsa, mutta menettelyn lykkäämistä koskeva päätös on yksinomaan kansallisen tuomioistuimen tehtävä oman kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti. 4. EFTAn tuomioistuimen neuvoa-antavan lausunnon saamista koskeva pyyntö voidaan tehdä kansallisen tuomioistuimen kielellä(3). Tässä tapauksessa kysymykset käännetään englanniksi, joka on tuomioistuimen kieli. ETA-lainsäädännön tulkitsemista koskevat kysymykset ovat usein yleisesti kiinnostavia, ja ETA:n jäsenvaltioilla, EFTAn toimielimillä ja yhteisön toimielimillä on oikeus esittää niitä koskevia huomautuksia. Siksi on toivottavaa, että pyyntö laaditaan niin selvästi ja tarkasti kuin mahdollista. 5. Neuvoa-antavan lausunnon saamista koskevan pyynnön tulisi sisältää perustelu, joka on ytimekäs mutta riittävän kattava antamaan tuomioistuimelle ja tiedonantoon oikeutetuille osapuolille (ETA:n jäsenvaltioille, yhteisölle, EFTAn valvontaviranomaiselle ja komissiolle) selvän käsityksen varsinaisen prosessin tosiasiallisesta ja oikeudellisesta taustasta. 6. Erityisesti perusteluissa tulisi mainita(4): - tosiasiat, jotka ovat tarpeen varsinaisen prosessin oikeudellisen merkityksen perusteellista ymmärtämistä varten; - ilmoitus siitä, mitä kansallisen lain säädöstä asiassa voidaan soveltaa; - maininta syistä, jotka ovat saaneet kansallisen tuomioistuimen esittämään pyynnön EFTAn tuomioistuimelle, ja - tarvittaessa yhteenveto osapuolten väitteistä. Tavoitteena on antaa EFTAn tuomioistuimelle tiedot, joiden perusteella se voi antaa kansalliselle tuomioistuimelle sellaisen vastauksen, josta on tälle todellista hyötyä. 7. Kansallisen tuomioistuimen pitäisi varmistaa, että itse pyyntö sisältää kaikki tarpeelliset tiedot. Pyyntöön ei tavallisesti pitäisi sisällyttää liitteitä. EFTAn tuomioistuin voi kuitenkin tarvittaessa pyytää asiaa koskevia asiakirjoja. 8. Kansallinen tuomioistuin voi esittää neuvoa-antavaa lausuntoa koskevan pyynnön EFTAn tuomioistuimelle heti, kun se katsoo, että lausunto ETA:n lainsäädännön kohdasta tai kohdista on tarpeen, jotta se voisi antaa tuomionsa. On kuitenkin korostettava, että EFTAn tuomioistuimen tehtävänä ei ole päättää tosiseikoista tai ratkaista kansallisen lainsäädännön säännösten tulkintaa koskevia riita-asioita. Siksi on toivottavaa, että päätöstä pyynnön tekemiseksi ei tehtäisi ennen kuin kansalliset menettelyt ovat edenneet vaiheeseen, jossa kansallinen tuomioistuin pystyy määrittelemään kysymyksen tosiasialliset ja oikeudelliset puitteet. Lisäksi kysymysten on oltava käsiteltävän asian kannalta olennaisia. Hypoteettisia kysymyksiä ei pitäisi esittää(5). Joka tapauksessa oikeuden toteutumista edesauttaa parhaiten, jos pyyntö tehdään vasta kun kumpaakin osapuolta on kuultu. 9. Kansallisen tuomioistuimen tulisi lähettää neuvoa-antavan lausunnon saamista koskeva pyyntö suoraan EFTAn tuomioistuimelle kirjattuna kirjeenä osoitteella: EFTA Court - Registry - 1, rue du Fort Thüngen L - 1499 Luxembourg Puhelin (352) 421-081 Faksi (352) 434-389. 10. Tuomioistuimen kirjaamo pitää yhteyttä kansalliseen tuomioistuimeen neuvoa-antavan lausunnon antamiseen saakka ja lähettää jäljennökset eri asiakirjoista (erityisesti kirjallisista huomautuksista ja käsittelyraportista). Tuomioistuin lähettää myös neuvoa-antavan lausuntonsa kansalliselle tuomioistuimelle. Tuomioistuin haluaa mielellään saada tiedon neuvoa-antavan lausuntonsa soveltamisesta kansallisessa menettelyssä ja jäljennöksen kansallisen tuomioistuimen lopullisesta tuomiosta. 11. EFTAn tuomioistuimen neuvoa-antavan lausunnon antamismenettely on maksuton. Tuomioistuin ei tee päätöksiä kustannuksista. (1) Asia E-1/95 Samuelsson [1994-1995] EFTAn oikeustapauskokoelma 145. (2) Asia E-1/94 Restamark [1994-1995] EFTAn oikeustapauskokoelma 17. (3) Katso työjärjestyksen 27 artiklan 1 kohta. (4) Katso työjärjestyksen 96 artiklan 3 kohta. (5) Asia E-6/96 Wilhelmsen [1997] EFTAn oikeustapauskokoelma 53.