ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 40/15

Follo tingrettin 24 päivänä lokakuuta 2007 esittämä pyyntö saada EFTAn tuomioistuimelta neuvoa-antava lausunto asiassa L'Oréal Norge AS vastaan Per Aarskog AS ym.

(Asia E-9/07)

(2008/C 40/06)

Follo tingrett (Follon käräjäoikeus) on esittänyt 24 päivänä lokakuuta 2007 päivätyllä kirjeellä pyynnön saada EFTAn tuomioistuimen neuvoa-antava lausunto asiassa L'Oréal Norge AS vastaan Per Aarskog AS ym. Kirje saapui tuomioistuimen kansliaan 31 päivänä lokakuuta 2007 ja koskee seuraavia kysymyksiä:

1. Onko neuvoston direktiivin 89/104/ETY 7 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että tavaramerkin haltijalla on oikeus estää Euroopan talousalueen ulkopuolisesta kolmannesta maasta tapahtuva tuonti, kun tämä tuonti tapahtuu ilman tavaramerkin haltijan suostumusta?
—

EFTAn valvontaviranomainen teki 25 päivänä helmikuuta 2004 päätöksen N:o 21/04/COL, jonka mukaan säädöksessä määrätyt verotoimenpiteet ovat ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan mukaista valtiontukea, menettelyllisistä syistä tuki on sääntöjenvastaista, sillä ilmoitusta ei ole annettu, ja tuki on ETA-sopimuksen vastaista.
Høyesterettin (Norjan korkein oikeus) 17. joulukuuta 2002 tekemän päätöksen mukainen pyyntö saada EFTAn tuomioistuimelta neuvoa-antava lausunto asiassa Paranova AS vastaan Merck & Co Inc. ym. (Asia E-3/02)



Virallinen lehti nro C 075 , 27/03/2003 s. 0012 - 0012



Høyesterettin (Norjan korkein oikeus) 17. joulukuuta 2002 tekemän päätöksen mukainen pyyntö saada EFTAn tuomioistuimelta neuvoa-antava lausunto asiassa Paranova AS vastaan Merck & Co Inc. ym. (Asia E-3/02) (2003/C 75/12) Norjalainen Høyesterett (korkein oikeus) on esittänyt 17. joulukuuta 2002 tekemäänsä päätökseen perustuvan pyynnön saada EFTAn tuomioistuimen neuvoa-antava lausunto asiassa Paranova AS vastaan Merck & Co Inc. ym. Pyyntö saapui tuomioistuimen kirjaamoon 24. joulukuuta 2002 ja koskee seuraavia kysymyksiä: 1. Onko kysymys neuvoston direktiivin N:o 89/104/ETA 7 artiklan 2 kohdan (vrt. 11 ja 13 artikla) mukaisesta "perustellusta aiheesta" siinä tapauksessa, että edellytykset sille, että rinnakkaistuojan sallitaan pakata lääkkeitä uudelleen ja kiinnittää tavaramerkki uudelleen pakkauksiin, ovat täyttyneet, mutta tavaramerkin haltija ei hyväksy uudelleen pakatun tuotteen markkinointia silloin, kun tavaramerkki on kiinnitetty uuteen pakkaukseen, jonka rinnakkaistuoja on varustanut värillisillä raidoilla ja/tai muilla graafisilla merkinnöillä, jotka kuuluvat pakkauksen graafiseen toteutukseen? 2. Vastauksessa olisi ilmoitettava, koskeeko Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen neuvoston direktiivin N:o 89/104/ETA 7 artiklan 2 kohdan mukaisen "perustellun aiheen" tulkinnassa soveltama tarpeellisuusperuste myös pakkauksen tarkempaa toteutusta vai onko tätä toteutusta arvioitava ainoastaan sen edellytyksen perusteella, että uusi pakkaus ei saa vahingoittaa tavaramerkin haltijan tai tavaramerkin mainetta.
Verwaltungsbeschwerdeinstanz des Fürstentums Liechtensteinin (Liechtensteinin ruhtinaskunnan hallintotuomioistuin) 13 päivänä kesäkuuta 2000 tekemään päätökseen perustuva pyyntö saada EFTAn tuomioistuimen neuvoa-antava lausunto asiassa Johann Brändle (Asia E-4/00)



Virallinen lehti nro C 049 , 15/02/2001 s. 0008 - 0008



Verwaltungsbeschwerdeinstanz des Fürstentums Liechtensteinin (/Liechtensteinin ruhtinaskunnan hallintotuomioistuin) 13 päivänä kesäkuuta 2000 tekemään päätökseen perustuva pyyntö saada EFTAn tuomioistuimen neuvoa-antava lausunto asiassa Johann Brändle (Asia E-4/00) (2001/C 49/11) Verwaltungsbeschwerdeinstanz des Fürstentums Liechtenstein (/Liechtensteinin ruhtinaskunnan hallintotuomioistuin) on esittänyt 13 päivänä kesäkuuta 2000 tekemäänsä päätökseen perustuvan pyynnön saada EFTAn tuomioistuimen neuvoa-antava lausunto asiassa Johann Brändle. Tuomioistuimen kirjaamoon 21 päivänä kesäkuuta 2000 saapunut pyyntö koskee seuraavaa kysymystä: Onko ainoaa vastaanottoa koskeva sääntö, jota Liechtensteinin kansallisen lainsäädännön mukaan sovelletaan poikkeuksetta kaikkiin lääkäreihin, yhteensopiva Euroopan talousalueen tai Euroopan talousalueesta 2 päivänä toukokuuta 1992 tehdyn sopimuksen (ETA-sopimuksen) kanssa? Kysymys koskee lääketieteen ammateista 8 päivänä marraskuuta 1988 annetun asetuksen 9 §:n 1 momenttia, jonka mukaan "lääkäri saa toimia itsenäisenä ammatinharjoittajana yksin tai yhdessä toisten kanssa ainoastaan jos hänellä on tähän vaadittu lupa ja hän työskentelee kyseisellä vastaanotolla omaan lukuunsa. Lääkäri ei saa pitää useampia vastaanottoja yksin eikä yhdessä toisten kansasa".
Virallinen lehti nro C 268 , 27/08/1998 s. 0010 - 0010



Héra ssdómur Reykjavíkurin (Reykjavikin käräjäoikeuden) 17 päivänä huhtikuuta 1998 tekemällään päätöksellä esittämä pyyntö saada EFTAn tuomioistuimelta neuvoa-antava lausunto asiassa Samtók verslunarinnar - Félag íslenskra stórkaupmanna (FÍS, Islannin kauppiasliitto) vastaan Islannin hallitus ja Lyfjaver ssnefnd (lääkkeiden hinnoitteluvirasto) (Asia E-2/98) (98/C 268/10) Islantilainen Héra ssdómur Reykjavíkur (Reykjavik käräjäoikeus) on 17 päivänä huhtikuuta 1998 esittänyt EFTAn tuomioistuimelle pyynnön, joka saapui tuomioistuimen kirjaamoon 22 päivänä huhtikuuta 1998, saada asiassa Samtók verslunarinnar - Félag íslenskra stórkaupmanna (FÍS, Islannin kauppiasliitto) vastaan Islannin hallitus ja Lyfjaver ssnefnd (lääkkeiden hinnoitteluvirasto) neuvoa-antava lausunto seuraavista kysymyksistä: 1.a) Onko neuvoston direktiiviä 89/105/ETY ja erityisesti sen 2 ja 3 artiklaa sovellettava, kun viranomainen, jolla on valtuus hyväksyä lääkkeiden enimmäishinnat, päättää omasta aloitteestaan laskea kaikkien sellaisten reseptilääkkeiden tukkuhintaa 2,65 prosenttia, joita koskevat säännökset markkinoillesaattamisluvan myöntämisestä sen jälkeen, kun viranomainen on hyväksynyt tietyn hinnan, sekä säännökset oikeudesta nostaa hintoja viranomaisen luvalla, ja joiden hinta on enemmän kuin 3 000 Islannin kruunua, lääkkeiden vähittäishintojen laskemiseksi naapurivaltioiden hintatasolle ja valtion lääkemenojen vähentämiseksi? b) Onko tällainen viranomaisen yksipuolinen päätös direktiivin 89/105/ETY mukainen? c) Vaikuttaako asiaan se, onko mahdollista hakea yksittäisille tuotteille hinnankorotusta huolimatta yleisestä päätöksestä laskea tukkuhintoja? 2a) Onko direktiivin 89/105/ETY 2 artiklan 2 kohta ymmärrettävä niin, että kysymyksessä 1 mainitun viranomaisen päätöksen kaltainen yksipuolinen päätös merkitsee sitä, että viranomainen kieltää lääkevalmisteen saattamisen markkinoille tiettyyn hintaan? b) Jos näin on, ja jos on mahdollista hakea hinnankorotusta tietyille tuotteille huolimatta yleisestä päätöksestä laskea tukkuhintoja, vaikuttaako tämä viranomaisen perusteluja koskeviin vaatimuksiin tai tietoihin tukkumyyjän käytettävissä olevista oikeussuojakeinoista tai niiden
Virallinen lehti nro C 084 , 19/03/1998 s. 0013 - 0013



Héra ssdómur Reykjavíkurin (Reykjavíkin käräjäoikeus) 12 päivänä marraskuuta 1997 tekemällään päätöksellä esittämä pyyntö saada EFTAn tuomioistuimelta neuvoa-antava lausunto asiassa Erla María Sveinbjörnsdóttir vastaan Islannin hallitus (Asia E-9/97) (98/C 84/05) Islantilainen Héra ssdómur Reykjavíkur (Reykjavíkin käräjäoikeus) päätti 12 päivänä marraskuuta 1997 tekemällään päätöksellä esittää EFTAn tuomioistuimelle pyynnön, joka saapui tuomioistuimen kansliaan 18 päivänä marraskuuta 1997, saada asiassa Erla María Sveinbjörnsdóttir vastaan Islannin hallitus neuvoa-antava lausunto seuraavista kysymyksistä: 1. Onko Euroopan talousaluesopimuksen liitteen XVIII 24 kohdassa tarkoitettua säädöstä (20 päivänä lokakuuta 1980 annettu neuvoston direktiivi 80/987/ETY, sellaisena kuin sitä on muutettu 2 päivänä maaliskuuta 1987 annetulla neuvoston direktiivillä 87/164/ETY), ja erityisesti tämän direktiivin 1 artiklan 2 kohtaa ja 10 artiklaa tulkittava siten, että kansallisessa lainsäädännössä voidaan määrätä, että työntekijältä voidaan työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa evätä palkkasaatavan maksaminen valtion palkkaturvarahastosta sillä perusteella, että työntekijä on perhesuhteessa maksukyvyttömästä yhtiöstä 40 prosenttia omistavan henkilön kanssa. Kyseessä olevassa asiassa on kysymys sisaruksista. 2. Jos 1 kohtaan annettu vastaus merkitsee sitä, että tällaiselta työntekijältä ei voida evätä palkkasaatavan maksamista, onko valtio silloin vastuussa työntekijälle siitä, että se ei mukauttanut kansallista lainsäädäntöään Euroopan talousaluesopimukseen liittymisensä yhteydessä - minkä seurauksena työntekijällä on lakisääteinen oikeus saada palkkasaatavansa
C 5/14

TUOMIOISTUIMEN PRESIDENTIN MÄÄRÄYS,

annettu 16 päivänä heinäkuuta 2020

Asiassa E-6/20,

Pintail AG v. Finanzmarktaufsicht,

(2021/C 5/14)

Beschwerdekommission der Finanzmarktaufsicht (rahoitustarkastusviranomaisen muutoksenhakuelin) on esittänyt valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden välisen sopimuksen 34 artiklan nojalla tuomioistuimelle PYYNNÖN saada neuvoa-antava lausunto. Tuomioistuimen presidentti on antanut 16 päivänä heinäkuuta 2020 määräyksen, jonka tuomiolauselma on seuraava:

Asia E-6/20 poistetaan rekisteristä.
1.

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/39/EY täytäntöönpanosta sijoituspalveluyritysten toiminnan järjestämistä koskevien vaatimusten, toiminnan harjoittamisen edellytysten ja kyseisessä direktiivissä määriteltyjen käsitteiden osalta 10 päivänä elokuuta 2006 annetun komission direktiivin 2006/73/EY 26 artiklan viimeistä kohtaa on tulkittava siten, että sijoituspalveluyritys voi ilmoittaa maksua, palkkiota tai muuta kuin rahallista etua koskeviin järjestelyihin liittyvät olennaiset ehdot tiivistetyssä muodossa sillä edellytyksellä, että sijoituspalveluyritys on ilmoittanut asiakkaalle selvästi ennen sijoitus- tai oheispalvelun tarjoamista, että tällaiset kannustimet suoritetaan kolmannelle osapuolelle tai saadaan kolmannelta osapuolelta, on sitoutunut antamaan lisätietoja asiakkaan pyynnöstä ja noudattaa tätä sitoumusta. Ehdot voidaan ilmoittaa 26 artiklan mukaisesti tiivistetyssä muodossa yleisinä tai ennalta muotoiltuina ehtoina sillä edellytyksellä, että jokainen yksittäinen asiakas saa kyseiseen sijoituspalveluun liittyvät tiedot ja että tiedot antavat asiakkaalle riittävän perustan perusteltujen sijoituspäätösten tekemiseen.
TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,

annettu 10 päivänä maaliskuuta 2020,

asiassa E-3/19,

Gable Insurance AG in Konkurs

(Direktiivi 2009/138/EY – maksukyvyttömyys – likvidaatiomenettely – vakuutussaatava – akordi – vakuutussaatavien erilainen kohtelu)

(2020/C 204/17)

Asiassa E-3/19, Gable Insurance AG in Konkurs, Liechtensteinin ruhtinaskunnan ensimmäisen asteen tuomioistuin (Fürstliches Landgericht) on esittänyt valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden välisen sopimuksen 34 artiklan nojalla tuomioistuimelle PYYNNÖN, joka koskee vakuutus- ja jälleenvakuutustoiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta (Solvenssi II) 25 päivänä marraskuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/138/EY, sellaisena kuin se on mukautettuna Euroopan talousalueesta tehtyyn sopimukseen, tulkintaa. EFTAn tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Páll Hreinsson, presidentti, ja tuomarit Per Christiansen (esittelevä tuomari) ja Bernd Hammermann, on antanut 10 päivänä maaliskuuta 2020 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

1. Vakuutussaatavan on perustuttava ennen vakuutussopimuksen irtisanomista sattuneeseen vakuutustapahtumaan, jotta sitä voidaan pitää direktiivin 2009/138/EY 268 artiklan 1 kohdan g alakohdassa tarkoitettuna vakuutussaatavana. Vakuutussaatavan laajuutta ei kuitenkaan voida rajoittaa saataviin, jotka ovat syntyneet, joista on ilmoitettu tai jotka on hyväksytty ennen likvidaatiomenettelyn aloittamista, jos saatavaa ei voida vielä täysin määrittää. Direktiivin 2009/138/EY 274 artiklan 2 kohdan g alakohdan mukaisesti kansallisessa lainsäädännössä on vahvistettava erityiset säännöt ja edellytykset, jotka koskevat saatavien ilmoittamista, todistamista ja hyväksymistä, mukaan lukien määräajat saatavien ilmoittamiselle ja vakuutussaatavien määrän lopulliselle määrittämiselle tapauksissa, joissa velan osia ei vielä tiedetä, edellyttäen, että vakuutussaataville annetaan ehdoton etusija muihin saataviin nähden direktiivin 2009/138/EY 275 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti. Vakuutussopimuksen irtisanomisesta likvidaatiomenettelyn aloittamisen jälkeen johtuva vakuutusmaksusaatava ei ole direktiivin 2009/138/EY 268 artiklan 1 kohdan g alakohdassa tarkoitettu vakuutussaatava.

2. Direktiivin 2009/138/EY 268 artiklan 1 kohdan d alakohdassa ja 274 artiklan 2 kohdan i alakohdassa ei velvoiteta ETA-valtioita säätämään akordista eikä estetä niitä säätämästä siitä likvidaatiomenettelyn päättämisen yhteydessä. Likvidaatiomenettelyn päättämistä koskevat vaatimukset määritellään kansallisessa lainsäädännössä noudattaen vakuutusvelkojien yhdenvertaisen kohtelun periaatetta.
TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,

annettu 14 päivänä toukokuuta 2019,

asiassa E-6/18,

EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti

(EFTA-valtion velvoitteiden laiminlyönti – täytäntöönpanon laiminlyönti – direktiivi 2014/52/EU)

(2019/C 315/08)

Asiassa E-6/18, EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti, on esitetty HAKEMUS, jossa pyydetään tuomioistuinta toteamaan, että Islanti on laiminlyönyt Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä XX olevassa 1a kohdassa tarkoitetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/52/EU, annettu 16 päivänä huhtikuuta 2014, tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annetun direktiivin 2011/92/EU muuttamisesta), sellaisena kuin se on mukautettuna sopimukseen sen pöytäkirjalla 1, sekä sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa, koska se ei ole määräajassa hyväksynyt tarvittavia toimenpiteitä säädöksen panemiseksi täytäntöön eikä ilmoittanut kyseisistä toimenpiteistä EFTAn valvontaviranomaiselle. EFTAn tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Páll Hreinsson, presidentti, sekä tuomarit Per Christiansen (esittelevä tuomari) ja Bernd Hammermann, on antanut 14 päivänä toukokuuta 2019 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

Tuomioistuin

1. toteaa, että Islanti on laiminlyönyt Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä XX olevassa 1a kohdassa tarkoitetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/52/EU, annettu 16 päivänä huhtikuuta 2014, tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista annetun direktiivin 2011/92/EU muuttamisesta), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen sen pöytäkirjalla 1, sekä sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa, koska se ei ole määräajassa hyväksynyt tarvittavia toimenpiteitä säädöksen panemiseksi täytäntöön;
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 130/4

TUOMIOISTUIMEN MÄÄRÄYS,

annettu 22 päivänä joulukuuta 2017,

asiassa E-1/17

Konkurrenten.no AS vastaan EFTAn valvontaviranomainen

(Ehdottoman prosessinedellytyksen puuttuminen – Valtiontuki – Päätös muodollisen tutkintamenettelyn lopettamisesta)

(2018/C 130/04)

Asiassa E-1/17, Konkurrenten.no AS vastaan EFTAn valvontaviranomainen, on valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden välisen sopimuksen 36 artiklan toisen kohdan nojalla esitetty HAKEMUS, jossa pyydetään, että tuomioistuin kumoaa 7 päivänä toukokuuta 2015 annetun ja Euroopan unionin virallisen lehden ETA-täydennysosassa N:o 59/1 27 päivänä lokakuuta 2016 julkaistun EFTAn valvontaviranomaisen päätöksen N:o 179/15/COL Nettbuss Sør AS:lle myönnettyä valtiontukea koskevan asian muodollisen tutkintamenettelyn lopettamisesta. EFTAn tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Carl Baudenbacher, presidentti, ja tuomarit Per Christiansen (esittelevä tuomari) ja Páll Hreinsson, on 22 päivänä joulukuuta 2017 antanut määräyksen, jonka tuomiolauselma on seuraava:

1. Hakemus hylätään tutkittavaksi ottamisen edellytysten puuttuessa.

2. Konkurrenten.no AS vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan EFTAn valvontaviranomaisen, Itä-Agderin läänin ja Nettbuss Sør AS:n oikeudenkäyntikulut.
TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,

annettu 14 päivänä kesäkuuta 2018,

asiassa E-13/17

EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti

(EFTA-valtion velvoitteiden laiminlyönti – täytäntöönpanon laiminlyönti – asetus (EU) 2015/514)

(2018/C 414/10)

Asiassa E-13/17, EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti, on esitetty HAKEMUS, jossa pyydetään tuomioistuinta toteamaan, että Islanti on laiminlyönyt Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa, koska se ei ole saattanut kyseisen sopimuksen liitteessä IX olevassa 31bbe kohdassa tarkoitettua säädöstä (komission delegoitu asetus (EU) 2015/514, annettu 18 päivänä joulukuuta 2014, toimivaltaisten viranomaisten Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaiselle Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/61/EU 67 artiklan 3 kohdan mukaisesti antamista tiedoista), sellaisena kuin se on mukautettuna sopimukseen sen pöytäkirjalla 1, osaksi sisäistä oikeusjärjestystään. EFTAn tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Páll Hreinsson, presidentti, sekä tuomarit Per Christiansen ja Bernd Hammermann (esittelevä tuomari), on antanut 14 päivänä kesäkuuta 2018 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

Tuomioistuin

1. toteaa, että Islanti on laiminlyönyt Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa, koska se ei ole saattanut kyseisen sopimuksen liitteessä IX olevassa 31bbe kohdassa tarkoitettua säädöstä (komission delegoitu asetus (EU) 2015/514, annettu 18 päivänä joulukuuta 2014, toimivaltaisten viranomaisten Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaiselle Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/61/EU 67 artiklan 3 kohdan mukaisesti antamista tiedoista), sellaisena kuin se on mukautettuna sopimukseen sen pöytäkirjalla 1, osaksi sisäistä oikeusjärjestystään;
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 321/11

TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,

annettu 7 päivänä kesäkuuta 2017,

asiassa E-17/16

EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti

(EFTA-valtion velvollisuuksien laiminlyönti – Täytäntöönpanon laiminlyönti – Direktiivi 2009/127/EU direktiivin 2006/42/EY muuttamisesta torjunta-aineiden levityskoneiden osalta)

(2017/C 321/09)

Asiassa E-17/16, EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti, on esitetty HAKEMUS, jossa pyydetään tuomioistuinta toteamaan, että Islanti on laiminlyönyt Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä II olevan XXIV luvun 1c kohdassa tarkoitetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/127/EY, annettu 21 päivänä lokakuuta 2009, direktiivin 2006/42/EY muuttamisesta torjunta-aineiden levityskoneiden osalta), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen sen pöytäkirjalla 1, sekä ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa jättäessään hyväksymättä säädöksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet asetetun määräajan kuluessa tai joka tapauksessa jättäessään ilmoittamatta kyseisistä toimenpiteistä EFTAn valvontaviranomaiselle. EFTAn tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Carl Baudenbacher, presidentti, ja tuomarit Per Christiansen (esittelevä tuomari) ja Benedikt Bogason (ad hoc -tuomari), on antanut 7 päivänä kesäkuuta 2017 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

Tuomioistuin

1. toteaa, että Islanti on laiminlyönyt Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä II olevan XXIV luvun 1c kohdassa tarkoitetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/127/EY, annettu 21 päivänä lokakuuta 2009, direktiivin 2006/42/EY muuttamisesta torjunta-aineiden levityskoneiden osalta), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen sen pöytäkirjalla 1, sekä ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa jättäessään hyväksymättä säädöksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet asetetun määräajan kuluessa, ja
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 18/27

TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,

annettu 1 päivänä helmikuuta 2016,

asiassa E-21/15

EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti

(ETA/EFTA-valtion velvollisuuksien laiminlyönti – täytäntöönpanon laiminlyönti – direktiivi 2011/88/EU direktiivin 97/68/EY muuttamisesta joustojärjestelmän mukaisesti markkinoille saatettuja moottoreita koskevien säännösten osalta)

(2017/C 18/11)

Asiassa E-21/15, EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti, on esitetty HAKEMUS, jossa pyydetään tuomioistuinta toteamaan, että Islanti on laiminlyönyt Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä II olevan XXIV luvun 1a kohdassa tarkoitetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/88/EU, annettu 16 päivänä marraskuuta 2011, direktiivin 97/68/EY muuttamisesta joustojärjestelmän mukaisesti markkinoille saatettuja moottoreita koskevien säännösten osalta), sellaisena kuin se on mukautettuna sopimuksen pöytäkirjalla 1, 2 artiklan sekä ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa jättäessään hyväksymättä säädöksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet asetetun määräajan kuluessa. EFTAn tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Carl Baudenbacher, presidentti, sekä tuomarit Per Christiansen (esittelevä tuomari) ja Páll Hreinsson, on antanut 1 päivänä helmikuuta 2016 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

Tuomioistuin

1. toteaa, että Islanti on laiminlyönyt Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä II olevan XXIV luvun 1a kohdassa tarkoitetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/88/EU, annettu 16 päivänä marraskuuta 2011, direktiivin 97/68/EY muuttamisesta joustojärjestelmän mukaisesti markkinoille saatettuja moottoreita koskevien säännösten osalta), sellaisena kuin se on mukautettuna sopimuksen pöytäkirjalla 1, 2 artiklan sekä ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa, kun se ei ole hyväksynyt säädöksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavia toimenpiteitä määräaikaan mennessä;
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 108/12

TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,

annettu 29 päivänä heinäkuuta 2016,

asiassa E-25/15

EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti

(EFTA-valtion velvollisuuksien laiminlyönti – Valtiontuki – Valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden sopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan II osan 14 artiklan 3 kohta – Sääntöjenvastaisesti myönnetyn tuen takaisinperinnän laiminlyönti)

(2017/C 108/10)

Asiassa E-25/15, EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti, on esitetty HAKEMUS, jossa pyydetään tuomioistuinta toteamaan, että koska Islanti ei ole toteuttanut säädetyssä määräajassa kaikkia tarvittavia toimia periäkseen tuensaajilta takaisin valtiontukea, joka on Islannin pääomasijoitusten kannustinjärjestelmästä8 päivänä lokakuuta 2014 annetun EFTAn valvontaviranomaisen päätöksen N:o 404/14/KOL 2–5 artiklassa todettu ETA-sopimuksen toimintaan soveltumattomaksi, ja koska se ei ole peruuttanut säädetyssä määräajassa kyseisen päätöksen 7 artiklan kolmannessa virkkeessä tarkoitettuja mahdollisesti jäljellä olevia maksuja ja koska se ei ole toimittanut säädetyssä määräajassa EFTAn valvontaviranomaiselle kaikkia kyseisen päätöksen 8 artiklassa esitettyjä tietoja, Islanti on laiminlyönyt valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden sopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan II osan 14 artiklan 3 kohdan ja EFTAn valvontaviranomaisen päätöksen N:o 404/14/KOL 6–8 artiklan mukaiset velvoitteensa. EFTAn tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Carl Baudenbacher, presidentti, ja tuomarit Per Christiansen (esittelevä tuomari) ja Páll Hreinsson, on antanut 29 päivänä heinäkuuta 2016 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

Tuomioistuin

1. toteaa, että Islanti on laiminlyönyt valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden sopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan II osan 14 artiklan 3 kohdan ja Islannin pääomasijoitusten kannustinjärjestelmästä 8 päivänä lokakuuta 2014 annetun EFTAn valvontaviranomaisen päätöksen N:o 404/14/KOL 6–8 artiklan mukaiset velvoitteensa, koska se ei ole toteuttanut säädetyssä määräajassa kaikkia tarvittavia toimia periäkseen tuensaajilta takaisin valtiontukea, joka on kyseisen päätöksen 3–5 artiklassa todettu ETA-sopimuksen toimintaan soveltumattomaksi, ja koska se ei ole peruuttanut kyseisen päätöksen 7 artiklan kolmannessa virkkeessä tarkoitettuja mahdollisesti jäljellä olevia maksuja ja koska se ei ole toimittanut EFTAn valvontaviranomaiselle kaikkia kyseisen päätöksen 8 artiklassa esitettyjä tietoja.