EFTAn VALVONTAVIRANOMAISEN PÄÄTÖS

N:o 533/09/KOL,

annettu 16 päivänä joulukuuta 2009,

valtiontukea koskevien menettelysääntöjen ja aineellisten sääntöjen muuttamisesta 77. kerran lisäämällä niihin uusi luku yksinkertaistetusta menettelystä tietyntyyppisten valtiontukien käsittelemiseksi

EFTAn VALVONTAVIRANOMAINEN, (1) joka

OTTAA HUOMIOON Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen (2) ja erityisesti sen 61–63 artiklan sekä pöytäkirjan 26,

OTTAA HUOMIOON EFTA-valtioiden sopimuksen valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta (3) ja erityisesti sen 24 artiklan ja 5 artiklan 2 kohdan b alakohdan,

Sekä katsoo seuraavaa:

Valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen 24 artiklan nojalla valvontaviranomainen varmistaa ETA-sopimuksen valtiontukea koskevien määräysten soveltamisen.

Valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen 5 artiklan 2 kohdan b alakohdan nojalla valvontaviranomainen antaa ilmoituksia tai suuntaviivoja asioista, joita ETA-sopimus koskee, jos kyseisessä sopimuksessa taikka valvonta- ja tuomioistuinsopimuksessa nimenomaisesti näin määrätään tai jos valvontaviranomainen pitää sitä tarpeellisena.

Valvontaviranomainen hyväksyi valtion tukea koskevat menettelysäännöt ja aineelliset säännöt (4)19 päivänä tammikuuta 1994.

Euroopan komissio hyväksyi tiedonannon yksinkertaistetusta menettelystä tietyntyyppisten valtiontukien käsittelemiseksi (5)16 päivänä kesäkuuta 2009.

Kyseinen tiedonanto on merkityksellinen myös Euroopan talousalueen kannalta.

Euroopan talousalueen valtiontukisääntöjen yhtenäinen soveltaminen on varmistettava koko Euroopan talousalueella.

ETA-sopimuksen liitteen XV lopussa olevan luvun ”Yleistä” II kohdan mukaan valvontaviranomaisen on Euroopan komissiota kuultuaan annettava säädökset, jotka vastaavat Euroopan komission antamia säädöksiä,

on kuullut Euroopan komissiota 8 päivänä joulukuuta 2009 ja EFTA-valtioita asiasta 20 päivänä marraskuuta 2009 päivätyillä kirjeillä,

ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Muutetaan valtiontuen suuntaviivoja lisäämällä niihin uusi luku yksinkertaistetusta menettelystä tietyntyyppisten valtiontukien käsittelemiseksi. Uusi luku on tämän päätöksen liitteenä.

2 artikla

Ainoastaan englanninkielinen teksti on todistusvoimainen.

Per SANDERUD

(1) Jäljempänä ’valvontaviranomainen’.

(2) Jäljempänä ’ETA-sopimus’.

(3) Jäljempänä ’valvonta- ja tuomioistuinsopimus’.

(4) Suuntaviivat ETA-sopimuksen 61 ja 62 artiklan sekä valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan 1 artiklan soveltamista ja tulkitsemista varten, valvontaviranomainen hyväksynyt ja antanut 19 päivänä tammikuuta 1994 (EYVL L 231, 3.9.1994, s. 1, ja ETA-täydennysosa N:o 32, 3.9.1994, s. 1). Jäljempänä niihin viitataan ilmauksella ’valtiontuen suuntaviivat’. Valtiontuen suuntaviivojen päivitetty versio on saatavilla valvontaviranomaisen Internet-sivuilla: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines

(5) EUVL C 136, 16.6.2009, s. 3.

LIITE I

SUUNTAVIIVAT YKSINKERTAISTETUSTA MENETTELYSTÄ TIETYNTYYPPISTEN VALTIONTUKIEN KÄSITTELEMISEKSI (1)

1. Johdanto

1. Näissä suuntaviivoissa tarkastellaan yksinkertaistettua menettelyä, jonka mukaan valvontaviranomainen aikoo tutkia nopeutetussa aikataulussa tietyntyyppiset valtiontukitoimenpiteet yhteistyössä kyseisten EFTA-valtioiden kanssa. Kyse on toimenpiteistä, joiden osalta valvontaviranomaisen edellytetään vain tarkistavan, että ne ovat voimassa olevien sääntöjen ja käytäntöjen mukaisia, käyttämättä harkintavaltaa. Kokemus, jota valvontaviranomaisella on ETA-sopimuksen 61 artiklan sekä sen nojalla annettujen asetusten, puitteiden, suuntaviivojen ja tiedonantojen (2) soveltamisesta, on osoittanut, että tietyt ilmoitetut tukiryhmät hyväksytään yleensä ilman, että niiden yhteensopivuudesta ETA-sopimuksen kanssa esitettäisiin epäilyksiä. Tämä edellyttää tosin, että tukeen ei liity erityisolosuhteita. Näitä tukiryhmiä kuvaillaan yksityiskohtaisemmin 2 jaksossa. Muihin valvontaviranomaiselle ilmoitettuihin tukitoimenpiteisiin sovelletaan asianmukaisia menettelyitä (3) ja yleensä myös valtiontuen tarkastusmenettelyissä sovellettavia käytännesääntöjä.

2. Näiden suuntaviivojen tarkoituksena on vahvistaa edellytykset, joiden täyttyessä valvontaviranomainen tavallisesti tekee lyhytmuotoisen päätöksen yksinkertaistetussa menettelyssä ja toteaa tietyntyyppiset valtiontukitoimenpiteet ETA-sopimuksen mukaisiksi. Lisäksi tarkoituksena on antaa varsinaiseen menettelyyn liittyvää ohjeistusta. Kun kaikki näiden suuntaviivojen mukaiset edellytykset täyttyvät, valvontaviranomainen pyrkii parhaansa mukaan tekemään 20 työpäivän kuluessa ilmoituksen antamisesta valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden sopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan II osan 4 artiklan 2 tai 3 kohdan mukaisesti lyhytmuotoisen päätöksen, jossa todetaan, että toimenpide ei ole tukea tai että valvontaviranomainen on päättänyt olla vastustamatta tukea.

3. Jos tukeen kuitenkin sovelletaan näiden suuntaviivojen 6–12 kohdassa vahvistettuja menettelyllisiä takeita tai tuki jätetään kyseisten kohtien mukaisesti yksinkertaistetun menettelyn ulkopuolelle, valvontaviranomainen palaa pöytäkirjassa 3 olevan II luvun mukaiseen, tavanomaiseen ilmoitettua tukea koskevaan menettelyyn ja tekee lopuksi yksityiskohtaisen päätöksen mainitun pöytäkirjan 4 ja/tai 7 artiklan nojalla. Ainoat oikeudellisesti täytäntöönpanokelpoiset määräajat ovat kuitenkin ne, jotka vahvistetaan pöytäkirjassa 3 olevan 4 artiklan 5 kohdassa ja 7 artiklan 6 kohdassa.

4. Näissä suuntaviivoissa kuvaillaan menettelyä, jota noudattamalla valvontaviranomainen pyrkii lisäämään ETA:n valtiontukien tarkastuksen ennakoitavuutta ja tehokkuutta. Mitään näiden suuntaviivojen osiota ei kuitenkaan pitäisi tulkita siten, että siinä edellytettäisiin sellaisen valtiontuen ilmoittamista valvontaviranomaiselle, jota ei katsota ETA-sopimuksen 61 artiklassa tarkoitetuksi valtiontueksi. Tämä ei kuitenkaan estä sitä, että EFTA-valtiot voivat vapaasti ilmoittaa kyseiset tukitoimenpiteet komissiolle oikeusvarmuuteen liittyvistä syistä.

2. Yksinkertaistettuun menettelyyn soveltuvat valtiontukiryhmät

Hyväksyttävät valtiontukiryhmät

5. Seuraavat toimenpideryhmät soveltuvat lähtökohtaisesti käsiteltäviksi yksinkertaistetussa menettelyssä: a) Ryhmä 1: Voimassa oleviin suuntaviivoihin sisältyvien vakiomuotoista arviointia koskevien jaksojen soveltamisalaan kuuluvat tukitoimenpiteet Horisontaalisten suuntaviivojen mukaisen vakiomuotoisen arvioinnin (nk. safe harbour -jaksojen) (4) tai vastaavanlaisten arviointien piiriin kuuluvat tukitoimenpiteet (5), jotka eivät kuulu yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen soveltamisalaan, soveltuvat lähtökohtaisesti käsiteltäviksi yksinkertaistetussa menettelyssä. Yksinkertaistettua menettelyä sovelletaan kuitenkin vain silloin, kun valvontaviranomainen katsoo ennakkoilmoitusvaiheen jälkeen (ks. 13–16 kohta), että toimenpide täyttää kaikki siihen sovellettavissa suuntaviivojen jaksoissa vahvistetut sisältöä ja menettelyä koskevat vaatimukset. Tämä edellyttää, että ilmoitusta edeltävässä vaiheessa saadaan vahvistus sille, että ilmoitettu tukitoimenpide täyttää alustavasti asianmukaiset edellytykset, joita käsitellään yksityiskohtaisemmin kuhunkin toimenpiteeseen sovellettavissa suuntaviivoissa: — tuensaajien tyyppi, — tukikelpoiset kustannukset, — tuki-intensiteetit ja korotukset, — raja-arvo, jonka ylittyessä yksittäisestä tuesta on ilmoitettava, tai tuen enimmäismäärä, — käytetty tukiväline, — tuen kasautuminen, — kannustava vaikutus, — avoimuus, — sellaisten tuensaajien sulkeminen yksinkertaistetun menettelyn ulkopuolelle, joista on annettu perintämääräys (6). Tähän ryhmään kuuluvia toimenpiteitä, joiden osalta valvontaviranomainen on valmis harkitsemaan yksinkertaistetun menettelyn soveltamista, ovat muun muassa seuraavat: i) riskipääomatoimenpiteet, jotka toteutetaan muussa muodossa kuin osakkuutena pääomasijoitusrahastossa ja jotka täyttävät myös kaikki muut riskipääomasuuntaviivojen 4 jakson mukaiset edellytykset; ii) ympäristöinvestointeihin myönnettävä tuki, joka täyttää ympäristönsuojelutuen suuntaviivojen 3 jakson edellytykset: — tukikelpoiset kustannukset lasketaan käyttämällä ympäristönsuojelutuen suuntaviivojen 82 kohdan mukaista menetelmää, jota käytettäessä otetaan huomioon tuen kokonaiskustannukset (7); tai — mukaan lasketaan ekoinnovointikorotus, jonka on osoitettu olevan ympäristönsuojelutuen suuntaviivojen 78 kohdan mukainen (8); iii) nuorille innovatiivisille yrityksille myönnettävä tuki, joka myönnetään tutkimus- ja kehitystyön sekä innovaatiotoiminnan suuntaviivojen 5.4 jakson mukaisesti ja jonka innovatiivisuus määritetään kyseisten suuntaviivojen 5.4 jakson b alakohdan i alakohdan perusteella (9); iv) tutkimus- ja kehitystyön sekä innovaatiotoiminnan suuntaviivojen 5.8 ja 7.1 jaksojen mukaisesti myönnettävä tuki innovaatioklustereille; v) tutkimus- ja kehitystyön sekä innovaatiotoiminnan suuntaviivojen 5.5 jakson mukaisesti myönnettävä tuki palvelualan prosesseihin ja organisointiin liittyvään innovaatiotoimintaan; vi) tapauskohtainen aluetuki, joka alittaa aluetuen suuntaviivojen 53 kohdan mukaisen raja-arvon, jonka ylittyessä yksittäisestä tuesta on ilmoitettava (10); vii) tehdasteollisuudessa ja palvelualalla (lukuun ottamatta rahoitusalaa) myönnettävä pelastamistuki, joka täyttää kaikki pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen 3.1.1 ja 3.1.2 jaksojen mukaiset sisältöä koskevat edellytykset (11); viii) pienten yritysten hyväksi toteutettavat pelastamis- ja rakenneuudistustukiohjelmat, jotka täyttävät kaikki pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen 4 jakson mukaiset edellytykset (12); ix) tapauskohtainen rakenneuudistustuki pk-yritysten hyväksi, edellyttäen, että tuki täyttää kaikki pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen 3 jakson mukaiset edellytykset (13); x) laivanrakennusalan vientiluotot, jotka täyttävät kaikki laivanrakennussuuntaviivojen 3.3.4 jakson mukaiset edellytykset (14); xi) audiovisuaalialan tukiohjelmat, jotka täyttävät kaikki elokuvasuuntaviivojen 2.3 jakson mukaiset, audiovisuaalisten teosten kehittämistä, tuotantoa, levittämistä ja myynninedistämistä koskevat edellytykset (15). Tämä luettelo on esimerkinomainen ja voi muuttua sitä mukaa, kun nykyisin sovellettavia suuntaviivoja tarkistetaan tai kun laaditaan kokonaan uusia suuntaviivoja. Valvontaviranomainen saattaa tarkastella luetteloa uudelleen ajoittain pitääkseen sen kulloinkin sovellettavien valtiontukisääntöjen mukaisena. b) Ryhmä 2: Valvontaviranomaisen vakiintuneen päätöksentekokäytännön perusteella yksinkertaistettuun menettelyyn soveltuvat toimenpiteet Tukitoimenpiteet, jotka vastaavat ominaisuuksiltaan vähintään kolmessa aiemmassa valvontaviranomaisen päätöksessä, jäljempänä ’aiemmat päätökset’ (16), hyväksyttyjä tukitoimenpiteitä ja jotka voidaan sen vuoksi arvioida välittömästi valvontaviranomaisen vakiintuneen päätöksentekokäytännön perusteella, soveltuvat lähtökohtaisesti käsiteltäviksi yksinkertaistetussa menettelyssä. Tällaisiksi aiemmiksi päätöksiksi katsotaan vain ennakkoilmoitusvaihetta (ks. 14 kohta) edeltävän kymmenen vuoden jakson aikana tehdyt valvontaviranomaisen päätökset. Yksinkertaistettua menettelyä voidaan kuitenkin soveltaa vain, jos valvontaviranomainen katsoo ilmoitusta edeltävän vaiheen jälkeen (ks. 13–16 kohta), että aiemmissa päätöksissä käytetyt sisältöä ja menettelyä koskevat, asian kannalta merkitykselliset edellytykset täyttyvät. Näitä edellytyksiä ovat muun muassa toimenpiteen tavoitteet ja kokonaisrakenne, tuensaajien tyyppi, tukikelpoiset kustannukset, raja-arvo, jonka ylittyessä yksittäisestä tuesta on ilmoitettava, tuki-intensiteetit ja (mahdolliset) korotukset, tuen kasautumista koskevat määräykset, kannustava vaikutus ja avoimuusvaatimukset. Kuten 11 kohdassa todetaan, valvontaviranomainen saattaa lisäksi palata tavanomaiseen menettelyyn myös silloin, kun ilmoitettu tukitoimenpide voisi hyödyttää yritystä, jolle on annettu tuen sääntöjenvastaiseksi ja ETA-sopimuksen vastaiseksi toteavaan valvontaviranomaisen aikaisempaan päätökseen perustuva maksamaton perintämääräys (nk. Deggendorf- tuomio). Tähän ryhmään kuuluvia toimenpiteitä, joiden osalta valvontaviranomainen on valmis harkitsemaan yksinkertaistetun menettelyn soveltamista, ovat muun muassa seuraavat: i) kansallisen kulttuuriperinnön säilyttämistä koskevat tukitoimenpiteet, jotka liittyvät historiallisiin ja arkeologisiin alueisiin tai kansallismonumentteihin, edellyttäen, että tuki rajataan ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdassa ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan d alakohdassa tarkoitettuun kulttuuriperinnön edistämiseen (17); ii) teatteri-, tanssi- ja musiikkitoimintaa koskevat tukiohjelmat (18); iii) vähemmistökielten hyväksi toteutettavat tukiohjelmat (19); iv) kustannusalan hyväksi toteutettavat tukitoimenpiteet (20); v) laajakaistayhteyksien tarjoamista maaseutualueilla koskevat tukitoimenpiteet (21); vi) laivanrakennustoiminnan rahoittamiseen tarkoitetut takausohjelmat (22); vii) tukitoimenpiteet, jotka täyttävät kaikki muut niihin sovellettavat yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen säännökset mutta jotka on jätetty sen soveltamisalan ulkopuolelle pelkästään siitä syystä, että — toimenpiteet katsotaan tapauskohtaiseksi tueksi (23), — toimenpiteitä ei toteuteta läpinäkyvässä muodossa (yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen 5 artikla), mutta valvontaviranomainen on hyväksynyt niiden bruttoavustusekvivalentin laskentamenetelmän kolmessa erillisessä päätöksessä, jotka on tehty 1 päivän tammikuuta 2007 jälkeen; viii) paikallisen infrastruktuurin kehittämistä tukevat toimenpiteet, jotka eivät ole ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea sillä perusteella, että kyseinen toimenpide ei vaikuta tapaukseen liittyvien erityispiirteiden vuoksi ETA:n sisäiseen kauppaan (24); ix) voimassa olevien ohjelmien pidentäminen ja/tai muuttaminen valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden sopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan II osan 27 artiklassa tarkoitetuista täytäntöönpanosäännöksistä 14 päivänä heinäkuuta 2004 tehdyssä EFTAn valvontaviranomaisen päätöksessä No 195/04/KOL (25) säädetyn yksinkertaistetun menettelyn soveltamisalan ulkopuolella (ks. ryhmä 3), esimerkiksi mukauttamalla voimassa olevat ohjelmat uusiin horisontaalisiin suuntaviivoihin (26). Tämä luettelo on esimerkinomainen, sillä ryhmän täsmällinen soveltamisala voi muuttua valvontaviranomaisen päätöksentekokäytännön kehityksen myötä. Valvontaviranomainen saattaa tarkastella esimerkkiluetteloa uudelleen ajoittain pitääkseen sen alati kehittyvän päätöksentekokäytännön mukaisena. c) Ryhmä 3: Voimassa olevien ohjelmien pidentäminen tai laajentaminen Valvontaviranomaisen päätöksen (EY) N:o 195/04/KOL 4 artiklassa säädetään yksinkertaistetun ilmoitusmenettelyn käytöstä tiettyihin voimassa olevan tuen muutoksiin. Mainitun artiklan mukaisesti ”[…] seuraavista muutoksista voimassa olevaan tukeen on ilmoitettava tämän päätöksen liitteessä II olevalla yksinkertaistetulla ilmoituslomakkeella: a) hyväksytyn tukiohjelman talousarvion korottaminen yli 20 prosentilla; b) voimassa olevan hyväksytyn tukiohjelman jatkaminen enintään kuudella vuodella talousarviota korottamalla tai korottamatta; c) hyväksytyn tukiohjelman soveltamisperiaatteiden tiukentaminen, tuki-intensiteetin tai tukikelpoisten kustannusten alentaminen.” Nämä suuntaviivat eivät vaikuta mahdollisuuteen soveltaa valvontaviranomaisen päätöksen N:o 195/04/KOL 4 artiklaa. Valvontaviranomainen kehottaa kuitenkin ilmoituksen tekevää EFTA-valtiota toimimaan näiden suuntaviivojen mukaisesti muun muassa antamalla ennakkoilmoituksen kyseisistä tukitoimenpiteistä valvontaviranomaisen päätöksen N:o 195/2004/KOL liitteenä olevalla yksinkertaistetulla ilmoituslomakkeella. Valvontaviranomainen pyytää tämän menettelyn yhteydessä kyseiseltä EFTA-valtiolta myös suostumusta ilmoituksesta laaditun tiivistelmän julkaisemiseen valvontaviranomaisen verkkosivustolla.

Menettelylliset takeet ja jättäminen yksinkertaistetun menettelyn soveltamisalan ulkopuolelle

6. Koska yksinkertaistettua menettelyä sovelletaan vain valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden sopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdan perusteella ilmoitettuun tukeen, sääntöjenvastaiset tuet on jätetty sen ulkopuolelle. Yksinkertaistettua menettelyä ei sovelleta myöskään tukeen, jota myönnetään kalastus- ja vesiviljelyaloilla harjoitettavaan toimintaan, maataloustuotteiden alkutuotannon alalla harjoitettavaan toimintaan tai maataloustuotteiden jalostamisen tai markkinoille saattamisen alalla harjoitettavaan toimintaan, siltä osin kuin ETA-sopimusta sovelletaan kyseisiin aloihin. Yksinkertaistettua menettelyä ei myöskään sovelleta takautuvasti toimenpiteisiin, joista on annettu ennakkoilmoitus ennen 1 päivää tammikuuta 2010.

7. Arvioidessaan, kuuluuko ilmoitettu tukitoimenpide 5 kohdassa vahvistettuihin hyväksyttäviin tukiryhmiin, valvontaviranomainen varmistaa, että ilmoitettuun tukitoimenpiteeseen sovellettavat suuntaviivat ja/tai niiden arviointiperustana käytettävä valvontaviranomaisen vakiintunut päätöksentekokäytäntö sekä kaikki asian kannalta merkitykselliset tosiseikat on määritetty riittävän selkeästi. Se, että ilmoituksessa ei ole puutteita, on keskeinen tekijä selvitettäessä, voidaanko toimenpiteeseen soveltaa yksinkertaistettua menettelyä. Ilmoituksen tekevää EFTA-valtiota kehotetaan sen vuoksi antamaan ilmoitusta edeltävän vaiheen alussa kaikki asian kannalta merkitykselliset tiedot ja mainittava tarvittaessa myös tuen myöntämisperusteena käytetyt aiemmat päätökset (ks. 14 kohta).

8. Jos ilmoituslomakkeessa on puutteita tai se sisältää harhaanjohtavia tai virheellisiä tietoja, valvontaviranomainen ei sovella yksinkertaistettua menettelyä. Jos ilmoitukseen liittyy uusia yleisesti kiinnostavia oikeudellisia kysymyksiä, valvontaviranomainen ei myöskään yleensä sovella yksinkertaistettua menettelyä.

9. Vaikka yleensä voidaan otaksua, että 5 kohdassa vahvistettuihin ryhmiin kuuluvat tukitoimenpiteet eivät anna aihetta epäilyihin niiden yhteensopivuudesta ETA-sopimuksen kanssa, tietyt erityisolosuhteet saattavat kuitenkin edellyttää tarkempaa tutkimusta. Tällöin valvontaviranomainen saattaa milloin tahansa palata tavanomaiseen menettelyyn.

10. Tällaisia erityisolosuhteita saattavat olla erityisesti seuraavat: tiettyjä tukimuotoja ei ole vielä arvioitu valvontaviranomaisen päätöksentekokäytännössä, aiemmat päätökset, joita valvontaviranomainen saattaa arvioida parhaillaan uudelleen viimeaikaisen oikeuskäytännön tai ETA:n kehityksen perusteella, uudet tekniset kysymykset tai epävarmuus toimenpiteen yhdenmukaisuudesta ETA-sopimuksen muiden määräysten (esimerkiksi syrjimättömyyttä ja neljää perusvapautta koskevien määräysten) kanssa.

11. Valvontaviranomainen palaa tavanomaiseen menettelyyn myös silloin, kun ilmoitettu tukitoimenpide voisi hyödyttää yritystä, jolle on annettu tuen sääntöjenvastaiseksi ja ETA-sopimuksen vastaiseksi toteavaan valvontaviranomaisen aikaisempaan päätökseen perustuva maksamaton perintämääräys (nk. Deggendorf-tuomio).

12. Valvontaviranomainen palaa tavanomaiseen menettelyyn ja ilmoittaa siitä EFTA-valtiolle myös silloin, kun kolmannet ilmaisevat perustellun huolestumisensa ilmoitetusta tukitoimenpiteestä näiden suuntaviivojen 21 kohdan mukaisessa määräajassa (27).

3. Menettelysäännökset

Ilmoitusta edeltävä yhteydenpito

13. Valvontaviranomainen on havainnut yhteydenpidon ilmoituksen tekevään EFTA-valtioon ennen varsinaisen ilmoituksen tekemistä hyödylliseksi myös näennäisen ongelmattomissa tapauksissa. Tällainen yhteydenpito antaa valvontaviranomaiselle ja EFTA-valtioille tilaisuuden määrittää varhaisessa vaiheessa asian kannalta merkitykselliset valvontaviranomaisen menettelytavat tai aiemmat päätökset, sen, kuinka monimutkainen valvontaviranomaisen arviointi tulee todennäköisesti olemaan, ja niiden tietojen laajuuden ja yksityiskohtaisuuden, jotka valvontaviranomainen tarvitsee laatiakseen asiasta perusteellisen arvioinnin.

14. Yksinkertaistetun menettelyn määräaikojen vuoksi valtion tukitoimenpiteen arviointi yksinkertaistetussa menettelyssä edellyttää, että EFTA-valtio on ilmoitusta edeltävän vaiheen yhteydenpidossa valvontaviranomaiseen. EFTA-valtiota kehotetaan toimittamaan tässä vaiheessa valvontaviranomaiselle ilmoituslomakeluonnos tarpeellisine valvontaviranomaisen päätöksen N:o 195/04/KOL 2 artiklassa säädettyine lisätietolomakkeineen ja tarvittaessa myös tiedot asiaa koskevista aiemmista päätöksistä käyttämällä valvontaviranomaisen vakiintunutta tietotekniikkasovellusta. EFTA-valtio voi tässä vaiheessa myös pyytää valvontaviranomaiselta vapautusta ilmoituslomakkeen tiettyjen osien täyttämisestä. EFTA-valtio ja valvontaviranomainen saattavat myös sopia ilmoitusta edeltävän vaiheen yhteydenpidon aikana, että EFTA-valtion ei tarvitse toimittaa ilmoituslomakeluonnosta eikä sen liitetietoja ilmoitusta edeltävässä vaiheessa. Tällainen sopimus saattaa olla aiheellinen esimerkiksi tiettyjen tukitoimenpiteiden toistuvan luonteen vuoksi (esimerkiksi näiden suuntaviivojen 5 kohdan c alakohdassa vahvistettu tukiryhmä). Tässä tilanteessa EFTA-valtiota saatetaan kehottaa siirtymään suoraan varsinaiseen ilmoitusvaiheeseen, jos valvontaviranomainen ei katso yksityiskohtaisten keskusteluiden käymistä suunnitelluista tukitoimenpiteistä tarpeelliseksi.

15. Valvontaviranomaisen on järjestettävä ensimmäinen ilmoitusta edeltävä yhteydenpito kahden viikon kuluessa ilmoituslomakeluonnoksen vastaanottamisesta. Valvontaviranomainen suosii yhteydenpitoa sähköpostitse tai puhelinneuvotteluna mutta järjestää kyseisen EFTA-valtion erityispyynnöstä myös kokouksia. Valvontaviranomaisen on ilmoitettava kyseiselle EFTA-valtiolle viiden työpäivän kuluessa viimeisimmästä ilmoitusta edeltävästä yhteydenpidosta, katsooko se alustavasti asian soveltuvan käsiteltäväksi yksinkertaistetussa menettelyssä, mitä tietoja EFTA-valtion on vielä toimitettava, jotta toimenpide voitaisiin käsitellä yksinkertaistetussa menettelyssä, tai että se on päättänyt käsitellä asian tavanomaisessa menettelyssä.

16. Valvontaviranomaisen ilmoitus asian soveltumisesta käsiteltäväksi yksinkertaistetussa menettelyssä merkitsee, että EFTA-valtio ja valvontaviranomainen sopivat alustavasti, että ennakkoilmoitusvaiheessa toimitetut tiedot katsottaisiin kaikki tarvittavat tiedot sisältäväksi ilmoitukseksi, jos ne toimitettaisiin muodollisessa ilmoitusmenettelyssä. Valvontaviranomainen olisi sen vuoksi lähtökohtaisesti valmis hyväksymään toimenpiteen sen jälkeen, kun siitä on tehty muodollinen ilmoitus lomakkeella, joka sisältää ilmoitusta edeltävän yhteydenpidon tulokset, pyytämättä lisätietoja.

Ilmoittaminen

17. EFTA-valtion on ilmoitettava kyseinen tukitoimenpide/kyseiset tukitoimenpiteet viimeistään kahden kuukauden kuluessa siitä, kun se saa valvontaviranomaiselta tiedon siitä, että toimenpide hyväksytään alustavasti käsiteltäväksi yksinkertaistetussa menettelyssä. Jos ilmoitus sisältää muutoksia verrattuna ennakkoilmoitusasiakirjoissa esitettyihin tietoihin, muutokset olisi tuotava selkeästi esiin ilmoituslomakkeessa.

18. Edellä 2 kohdassa tarkoitettu jakso alkaa kulua päivästä, jona EFTA-valtio jättää tuki-ilmoituksen.

19. Yksinkertaistettua menettelyä varten ei ole laadittu erillistä yksinkertaistettua ilmoituslomaketta. Lukuun ottamatta näiden suuntaviivojen 5 kohdan c alakohdassa vahvistettuun tukiryhmään kuuluvia tukitoimenpiteitä, ilmoittamisessa on käytettävä valvontaviranomaisen päätökseen N:o 195/04/KOL sisältyviä vakiomuotoisia ilmoituslomakkeita.

Ilmoituksesta laaditun tiivistelmän julkaiseminen

20. Valvontaviranomainen julkaisee verkkosivustollaan ilmoituksesta EFTA-valtion toimittamien tietojen perusteella laaditun tiivistelmän näiden suuntaviivojen liitteessä vahvistetun vakiomuotoisen lomakkeen mukaisena. Vakiomuotoisessa lomakkeessa on maininta siitä, että tukitoimenpide saattaa EFTA-valtion toimittamien tietojen perusteella soveltua käsiteltäväksi yksinkertaistetussa menettelyssä. EFTA-valtion, joka pyytää valvontaviranomaisen käsittelemään ilmoitetun toimenpiteen näiden suuntaviivojen mukaisesti, katsotaan suostuvan siihen, että ilmoituksessa annetut tiedot, jotka julkaistaan valvontaviranomaisen verkkosivustolla näiden suuntaviivojen liitteessä vahvistetulla lomakkeella, eivät ole luonteeltaan luottamuksellisia tietoja. Lisäksi EFTA-valtioita kehotetaan ilmoittamaan selkeästi, sisältääkö ilmoitus mahdollisia liikesalaisuuksia.

21. Tämän jälkeen asianomaisilla on kymmenen työpäivää aikaa esittää huomautuksia (ja ei-luottamuksellinen versio ilmoituksesta) erityisesti seikoista, jotka mahdollisesti edellyttävät perusteellisempaa tutkintaa. Jos asianomaiset ottavat esille ilmoitettuun toimenpiteeseen liittyviä perusteltuja kilpailuongelmia, valvontaviranomainen palaa tavanomaiseen menettelyyn ja ilmoittaa siitä kyseiselle EFTA-valtiolle ja kyseisille asianomaisille. Kyseiselle EFTA-valtiolle ilmoitetaan myös mahdollisista perustelluista ongelmakohdista. Se saa lisäksi tilaisuuden ottaa kantaa niihin.

Lyhytmuotoinen päätös

22. Jos valvontaviranomainen katsoo, että ilmoitettu toimenpide täyttää yksinkertaistetulle menettelylle asetetut perusteet (ks. erityisesti 5 kohta), se tekee asiassa lyhytmuotoisen päätöksen. Tämä merkitsee, että valvontaviranomainen pyrkii parhaansa mukaan tekemään 20 työpäivän kuluessa ilmoituksen päivämäärästä pöytäkirjassa 3 olevan II osan 4 artiklan 2 tai 3 kohdan nojalla päätöksen, jossa todetaan, että ilmoitettu toimenpide ei ole tukea tai että valvontaviranomainen on päättänyt olla vastustamatta tukea, jollei tukeen sovelleta näiden suuntaviivojen 6–12 kohdassa tarkoitettuja menettelyllisiä takeita eikä sitä jätetä yksinkertaistetun menettelyn ulkopuolelle.

Lyhytmuotoisen päätöksen julkaiseminen

23. Valvontaviranomainen julkaisee pöytäkirjassa 3 olevan II osan 26 artiklan 1 kohdan mukaisesti tiivistelmän päätöksestä Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja sen ETA-täydennysosassa. Lyhytmuotoinen päätös asetetaan saataville valvontaviranomaisen verkkosivustolle. Se sisältää viittauksen valvontaviranomaisen verkkosivustolla ilmoituksen tekemisen aikaan julkaistuun tiivistelmään, toimenpiteestä ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan nojalla laaditun vakiomuotoisen arvioinnin ja tarvittaessa lausunnon tukitoimenpiteen toteamisesta ETA-sopimuksen kanssa yhteensopivaksi sillä perusteella, että se kuuluu yhteen tai useampaan näiden suuntaviivojen 5 kohdassa vahvistettuun ryhmään. Kyseinen ryhmä tai kyseiset ryhmät sekä asiaan sovellettavien horisontaalisten säännösten ja määräysten ja/tai aiempien päätösten viitetiedot on mainittava lyhytmuotoisessa päätöksessä erikseen.

4. Loppumääräykset

24. Valvontaviranomainen soveltaa näissä suuntaviivoissa vahvistettuja periaatteita kyseisen EFTA-valtion pyynnöstä 17 kohdan mukaisesti ilmoitettuihin toimenpiteisiin 1 päivästä tammikuuta 2010.

25. Valvontaviranomainen voi tarkastella näitä suuntaviivoja uudelleen kilpailupolitiikkaan liittyvien tärkeiden näkökohtien perusteella tai ottaakseen huomioon valtiontukilainsäädännön ja päätöksentekokäytännön kehityksen. Valvontaviranomainen aikoo tarkastella näistä suuntaviivoja ensimmäistä kertaa viimeistään neljän vuoden kuluttua niiden julkaisemisesta. Valvontaviranomainen tutkii tarkastelun yhteydessä, missä määrin erityisiä yksinkertaistettuja ilmoituslomakkeita olisi kehitettävä näiden suuntaviivojen täytäntöönpanon helpottamiseksi.

(1) Tämä luku vastaa komission tiedonantoa yksinkertaistetusta menettelystä tietyntyyppisten valtiontukien käsittelemiseksi (EUVL C 136, 16.6.2009, s. 3).

(2) Ks. erityisesti suuntaviivat tutkimus- ja kehitystyöhön sekä innovaatiotoimintaan myönnettävälle valtiontuelle, (EUVL L 305, 19.11.2009, s. 1 ja ETA-täydennysosan N:o 60, 19.11.2009, s. 1), jäljempänä ’tutkimus- ja kehitystyön sekä innovaatiotoiminnan suuntaviivat’; suuntaviivat valtiontuesta pieniin ja keskisuuriin yrityksiin tehtävien riskipääomasijoitusten edistämiseksi (EUVL L 184, 16.7.2009, s. 18), jäljempänä ’riskipääomasuuntaviivat’; suuntaviivat valtiontuesta ympäristönsuojelulle, (EUVL L 144, 10.6.2010, s. 1, ja ETA-täydennysosan N:o 29, 10.6.2010, s. 1), jäljempänä ’ympäristönsuojelutuen suuntaviivat’; alueellisia valtiontukia koskevat suuntaviivat vuosille 2007–2013 (EUVL L 54, 28.2.2008, s. 1), jäljempänä ’aluetuen suuntaviivat’; päätös laivanrakennusteollisuuden valtiontukea koskevien suuntaviivojen voimassaolon jatkamisesta (EUVL L 148, 11.6.2009, s. 55), jäljempänä ’laivanrakennussuuntaviivat; suuntaviivat valtiontuesta elokuville ja muille audiovisuaalisille teoksille, (EUVL L 105, 21.4.2011, s. 32 ja ETA-täydennysosan N:o 23, 21.4.2011, s. 1), jäljempänä ’elokuvasuuntaviivat’; tiettyjen tukimuotojen toteamisesta yhteismarkkinoille soveltuviksi perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan mukaisesti 6 päivänä elokuuta 2008 annettu komission asetus (EY) N:o 800/2008 (yleinen ryhmäpoikkeusasetus, EUVL L 214, 9.8.2008, s. 3), sisällytetty ETA-sopimuksen XV liitteeseen ETA:n sekakomitean päätöksellä N:o 120/2008 (EUVL L 339, 18.12.2008, s. 111, ja ETA-täydennysosa N:o 79, 18.12.2008, s. 20).

(3) Näissä suuntaviivoissa kuvailtavaa yksinkertaistettua menettelyä ei sovelleta toimenpiteisiin, joista ilmoitetaan valvontaviranomaiselle tämänhetkisen finanssikriisin puitteissa seuraavien valvontaviranomaisen suuntaviivojen mukaan: ”Valtiontukisääntöjen soveltaminen maailmanlaajuisen finanssikriisin seurauksena rahoituslaitosten suhteen toteutettuihin toimenpiteisiin” (EUVL L 17, 20.1.2011, s. 1 ja ETA-täydennysosan N:o 3, 20.1.2011, s. 1) ja ”Tilapäiset puitteet valtiontukitoimenpiteille rahoituksen saatavuuden turvaamiseksi tämänhetkisessä finanssi- ja talouskriisissä” (EUVL L 15, 20.1.2011, s. 26 ja ETA-täydennysosan N:o 3, 20.1.2011, s. 31). Näiden asioiden pikaista käsittelyä varten on otettu käyttöön tapauskohtaisia erityisjärjestelyitä.

(4) Kuten tutkimus- ja kehitystyön sekä innovaatiotoiminnan suuntaviivojen 5 jakso tai ympäristönsuojelutuen suuntaviivojen 3 jakso ja riskipääomasuuntaviivojen 4 jakso.

(5) Aluetuen suuntaviivat ja suuntaviivat valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi, 3.1.2 jakso (EUVL L 107, 28.4.2005, s. 28), jäljempänä ’pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivat’.

(6) Valvontaviranomainen palaa tavanomaiseen menettelyyn myös silloin, kun ilmoitettu tukitoimenpide voisi hyödyttää yritystä, jolle on annettu tuen sääntöjenvastaiseksi ja ETA-sopimuksen vastaiseksi toteavaan valvontaviranomaisen aikaisempaan päätökseen perustuva maksamaton perintämääräys (nk. Deggendorf-tuomio). Ks. asia C-188/92, TWD Textilwerke Deggendorf (Kok. 1994, s. I-833).

(7) Yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen 18 artiklan 5 kohdassa säädetään yksinkertaistetun kustannuslaskentamenetelmän käytöstä.

(8) Yleisessä ryhmäpoikkeusasetuksessa ei myönnetä poikkeusta ekoinnovaatiokorotuksille.

(9) Vain tutkimus- ja kehitystyön sekä innovaatiotoiminnan suuntaviivojen 5.4 kohdan b alakohdan ii alakohdan mukaiset edellytykset täyttävä tuki nuorille innovatiivisille yrityksille kuuluu yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen soveltamisalaan.

(10) Tällaisissa tapauksissa EFTA-valtion toimittamista tiedoista on käytävä selkeästi ilmi, että i) tuen määrä alittaa raja-arvon, jonka ylittyessä tuesta on ilmoitettava (ilman monimutkaisia nykyarvolaskelmia); ii) tuki koskee uutta investointia (ei korvausinvestointia); ja iii) tuen myönteiset vaikutukset aluekehitykseen ylittävät selkeästi siitä aiheutuvat kilpailunvääristymät. Ks. esimerkiksi komission päätös asiassa N 721/2007 (Puola – Reuters Europe SA).

(11) Ks. esimerkiksi komission päätökset asioissa N 28/2006 (Puola – Techmatrans), N 258/2007 (Saksa – Rettungsbeihilfe zugunsten der Erich Rohde KG) ja N 802/2006 (Italia – Pelastamistuki Sandretto Industrielle).

(12) Ks. esimerkiksi komission päätökset asioissa N 85/2008 (Itävalta – Takausohjelma Salzburgin alueen pk-yritysten hyväksi), N 386/2007 (Ranska – Régime d’aides au sauvetage et à la restructuration des PME) ja N 832/2006 (Italia – Pelastamis- ja rakenneuudistustukiohjelma Valle d’Aostan alueella). Tämä toimintalinja noudattaa yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen 1 artiklan 7 kohtaa.

(13) Ks. esimerkiksi komission päätökset asioissa N 92/2008 (Itävalta – Rakenneuudistustuki Der Bäcker Legatin hyväksi) ja N 289/2007 (Italia – Rakenneuudistustuki Fiem SRL:n hyväksi).

(14) Ks. esimerkiksi komission päätökset asioissa N 76/2008 (Saksa – Laivojen vientiä koskevan CIRR-rahoitusohjelman pidentäminen), N 26/2008 (Tanska – Laivojen vientiä koskevaan rahoitusohjelmaan tehtävät muutokset) ja N 760/2006 (Espanja – Laivanrakennusalaan sovellettavan vientirahoitusohjelman jatkaminen).

(15) Vaikka suuntaviivojen mukaisia kriteereitä sovelletaan suoraan vain tuotantotoimintaan, niitä sovelletaan käytännössä samalla tavalla myös arvioitaessa audiovisuaalisten teosten tuotantoa edeltävän ja sen jälkeisen toiminnan ETA-sopimuksen mukaisuutta sekä ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisia tuen välttämättömyyttä ja oikeasuhteisuutta koskevia periaatteita. Ks. esimerkiksi komission päätökset asioissa N 233/2008 (Latvian elokuvatukiohjelma), N 72/2008 (Espanja – Madridin alueella toteutettava elokuvien myynninedistämisohjelma), N 60/2008 (Italia – Sardinian alueen elokuvatuki) ja N 291/2007 (Alankomaiden elokuvarahasto).

(16) Valvontaviranomainen voi myös luottaa komission päätöksiin arvioidessaan, onko päätöksentekomenettely vakiintunut.

(17) Ks. esimerkiksi komission päätökset asioissa N 393/2007 (Alankomaat – NV Bergkwartierin hyväksi myönnetty tuki), N 106/2005 (Puola – Hala Ludowa Wroclawissa) ja N 123/2005 (Unkari – Matkailun edistämiseen tähtäävä kulttuuriperintöohjelma).

(18) Ks. esimerkiksi komission päätökset asioissa N 340/2007 (Espanja – Teatteri-, tanssi- ja musiikkitoimintaan sekä audiovisuaalialan toimintaan Baskimaassa myönnettävä tuki), N 257/2007 (Espanja – Teatterituotannon edistäminen Baskimaassa) ja N 818/99 (Ranska – Näytöksistä ja konserteista kannettava veronluonteinen maksu).

(19) Ks. esimerkiksi komission päätökset asioissa N 776/2006 (Espanja – Subvenciones para el desarrollo del uso del Euskera), N 49/2007 (Espanja – Subvenciones para el desarrollo del uso del Euskera) ja N 161/2008 (Espanja – Tuki baskin kielen hyväksi).

(20) Ks. esimerkiksi komission päätökset asioissa N 687/2006 (Slovakia – Kalligram s.r.o:lle aikakauslehden julkaisemiseen myönnettävä tuki), N 1/2006 (Slovenia – Slovenian kustannusalan tukeminen) ja N 268/2002 (Italia – Sisilian kustannusalan hyväksi myönnettävä tuki).

(21) Ks. esimerkiksi komission päätökset asioissa N 264/2006 (Italia – Laajakaistapalvelut Toscanan maaseudulle), N 473/2007 (Italia – Laajakaistayhteydet Alto Adigeen) ja N 115/2008 (Laajakaistapalvelut Saksan maaseudulle).

(22) Ks. esimerkiksi komission päätökset asioissa N 325/2006 (Saksa – Laivanrakennustoiminnan rahoittamiseen tarkoitettujen takausohjelmien jatkaminen), N 35/2006 (Ranska – Alusrahoitusta ja -vakuuksia koskeva takausohjelma) ja N 253/2005 (Alankomaat – Alusrahoitusta koskeva takausjärjestelmä).

(23) Tapauskohtainen tuki jätetään usein yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen soveltamisalan ulkopuolelle. Tämä koskee kaikkia suuryrityksiä (yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen 1 artiklan 5 kohta) ja tietyissä tapauksissa myös pk-yrityksiä (ks. aluetukea koskeva 13 ja 14 artikla, naisyrittäjyyttä koskeva 16 artikla, riskipääoman muodossa myönnettävää tukea koskeva 29 artikla ja epäedullisessa asemassa olevien työntekijöiden työhönottoon myönnettävää tukea koskeva 40 artikla). Tapauskohtaista alueellista investointitukea koskevien erityisedellytysten osalta ks. alaviite 10. Nämä suuntaviivat eivät myöskään rajoita valvontaviranomaisen sellaisen tiedonannon tai ohjeistuksen soveltamista, jossa annetaan yksityiskohtaiset taloudelliset perusteet sellaisten asioiden yhtenäismarkkinoille soveltuvuuden arviointia varten, joista on annettava erillinen ilmoitus.

(24) Ks. komission päätökset asioissa N 258/2000 (Saksa – Dorstenin uima-allas), N 486/2002 (Ruotsi – Tuki Visbyssä sijaitsevalle konferenssikeskukselle), N 610/2001 (Saksa – Baden-Württembergin matkailuinfrastruktuuriohjelma) ja N 377/2007 (Alankomaat – Tuki Bataviawerf-telakalle 1600-luvulta peräisin olevan aluksen entisöintiin). Jotta tarkasteltavana olevan toimenpiteen ei katsottaisi vaikuttavan ETA:n sisäiseen kauppaan, näissä neljässä päätöksessä edellytetään EFTA-valtiolta ensisijaisesti näyttöä seuraavista ominaisuuksista: 1. että tuki ei johda investointien houkuttelemiseen kyseiselle alueelle, 2) että tuensaajan tuottamat tavarat/palvelut ovat puhtaasti paikallisia ja/tai niillä on maantieteellisesti rajattu vaikutusalue, 3) että tuen vaikutukset naapureina olevien ETA-valtioiden kuluttajiin jäävät vähäisiksi ja 4) että tuensaajan markkinaosuus on erittäin pieni riippumatta siitä, mitä markkinoiden määritelmää arvioinnissa käytetään, eikä tuensaaja kuulu laajempaan yritysryhmään. Näitä piirteitä olisi korostettava tämän tiedonannon 14 kohdassa tarkoitetussa ilmoituslomakeluonnoksessa.

(25) EUVL L 139, 25.5.2006, s. 37, ja ETA-täydennysosa N:o 26, 25.5.2006, s. 1. Muutettuna 14 päivänä joulukuuta 2005 tehdyllä päätöksellä N:o 319/05/KOL (EUVL L 113, 27.4.2006, s. 24, ETA-täydennysosa No. 21, 27.4.2006, p. 46) ja 17 päivänä joulukuuta 2008 tehdyllä päätöksellä N:o 789/08/KOL (EUVL L 340, 22.12.2010, s. 1 ja ETA-täydennysosan N:o 72, 22.12.2010, s. 1). Komission asetus (EY) N:o 794/2004, annettu 21 päivänä huhtikuuta 2004, Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 täytäntöönpanosta (EUVL L 140, 30.4.2004, s. 1).

(26) Ks. esimerkiksi komission päätökset asioissa N 585/2007 (Yhdistynyt kuningaskunta – Yorkshiren T&K-ohjelman voimassaolon pidentäminen), N 275/2007 (Saksa – Verlängerung des Rettungs- und Umstrukturierungsbeihilfeprogramms für KMU in Bremen), N 496/2007 (Italia (Lombardia) – Takausrahasto riskipääoman kehittämistä varten) ja N 625/2007 (Latvia – Pk-yrityksille myönnettävä riskipääomatuki).

(27) Tämä ei tarkoita sitä, että kolmansien osapuolten oikeuksia lisättäisiin EFTAn tuomioistuimen ja yhteisöjen tuomioistuinten oikeuskäytännön perusteella. Ks. asia T-95/03, Asociación de Empresarios de Estaciones de Servicio de la Comunidad Autónoma de Madrid ja Federación Catalana de Estaciones de Servicio v. komissio (Kok. 2006, s. II-4739, 139 kohta), ja asia T-73/98, Prayon-Rupel v. komissio (Kok. 2001, s. II-867, 45 kohta).