EFTAN VALVONTAVIRANOMAISEN PÄÄTÖS N:o 83/19/KOL,

annettu 28 päivänä marraskuuta 2019,

Trondheim Spektrum (Norja) [2020/413]

EFTAN VALVONTAVIRANOMAINEN, JÄLJEMPÄNÄ ’VALVONTAVIRANOMAINEN’, JOKA ottaa huomioon

Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’ETA-sopimus’, ja erityisesti sen 61 ja 62 artiklan,

ETA-sopimuksen pöytäkirjan 26,

EFTAn jäsenvaltioiden välisen, valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamista koskevan sopimuksen, jäljempänä ’valvonta- ja tuomioistuinsopimus’, ja erityisesti sen 24 artiklan,

valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjan 3 ja erityisesti sen I osan 1 artiklan 2 kohdan ja II osan 7 artiklan 3 kohdan,

valvontaviranomaisen päätöksen N:o 195/04/KOL (muutettu),

on kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa ja ottanut huomioon nämä huomautukset,

sekä katsoo seuraavaa:

I. TAUSTATIEDOT

1 MENETTELY

1.1 ENSIMMÄINEN KANTELU

(1) Valvontaviranomainen vastaanotti 14 päivänä maaliskuuta 2017 kantelun (1), jossa väitettiin, että Trondheimin kunta, jäljempänä ’kunta’, on myöntänyt sääntöjenvastaista valtiontukea Trondheim Spektrum AS -yhtiölle, jäljempänä ’TS’, joka omistaa Norjan Trondheimissa sijaitsevan monikäyttöisen Trondheim Spektrum -urheilukeskuksen ja harjoittaa sen toimintaa. Valvontaviranomainen pyysi 27 päivänä maaliskuuta 2017 päivätyllä kirjeellä Norjan viranomaisia esittämään huomautuksensa kantelusta (2). Norjan viranomaiset vastasivat 2 päivänä kesäkuuta 2017 päivätyllä kirjeellä (3).

1.2 TOINEN KANTELU

(2) Valvontaviranomainen vastaanotti 27 päivänä heinäkuuta 2017 toisen kantelun (4), jossa myös väitettiin, että kunta on myöntänyt sääntöjenvastaista valtiontukea TS:lle. Valvontaviranomainen pyysi 24 päivänä elokuuta 2017 päivätyllä kirjeellä Norjan viranomaisia esittämään huomautuksensa (5). Samassa kirjeessä valvontaviranomainen pyysi Norjan viranomaisilta lisätietoja niiden ensimmäisestä kantelusta esittämistä huomautuksista. Valvontaviranomainen toimitti 1 päivänä syyskuuta 2017 päivätyllä kirjeellä Norjan viranomaisille toiselta kantelijalta saatuja lisätietoja (6).

(3) Norjan viranomaiset esittivät 20 päivänä syyskuuta 2017 päivätyllä kirjeellä huomautuksensa toisesta kantelusta ja toimittivat valvontaviranomaisen pyytämät tiedot ensimmäisestä kantelusta (7). Asiasta keskusteltiin lisää Oslossa 29 päivänä syyskuuta 2017 pidetyssä vuotuisessa pakettikokouksessa. Tiivistelmä keskustelusta esitettiin myöhemmin seurantakirjeessä (8).

1.3 TIETOPYYNTÖ

(4) Valvontaviranomainen lähetti 20 päivänä lokakuuta 2017 Norjan viranomaisille tietopyynnön (9). Norjan viranomaiset ja valvontaviranomainen pitivät 22 päivänä marraskuuta 2017 videoneuvottelun keskustellakseen tietopyynnöstä. Norjan viranomaiset vastasivat 8 päivänä joulukuuta 2017 päivätyllä kirjeellä (10).

1.4 TOISEN KANTELIJAN TOIMITTAMAT LISÄTIEDOT

(5) Toinen kantelija toimitti lisätietoja 19 päivänä syyskuuta 2017 (11). Toinen kantelija toimitti täydentäviä tietoja 6 päivänä marraskuuta 2017 (12). Valvontaviranomainen ilmoitti Norjan viranomaisille 9 päivänä marraskuuta 2017 yhdeltä kantelijalta saadut lisätiedot (13). Norjan viranomaiset ja valvontaviranomainen keskustelivat asiasta 22 päivänä marraskuuta ja 13 päivänä joulukuuta 2017 pidetyissä videoneuvotteluissa. Norjan viranomaiset toimittivat valvontaviranomaiselle lisätietoja 1 päivänä joulukuuta 2017 (14).

(6) Toinen kantelija toimitti uusia lisätietoja 26 päivänä lokakuuta 2018 (15).

1.5 LISÄTIETOPYYNTÖ

(7) Valvontaviranomainen lähetti 16 päivänä tammikuuta 2018 Norjan viranomaisille tietopyynnön (16), johon ne vastasivat 1 ja 5 päivänä helmikuuta 2018 päivätyillä kirjeillä (17).

1.6 ILMOITUS VUODEN 2019 VUOKRASOPIMUKSESTA

(8) Norjan viranomaiset ilmoittivat 29 päivänä marraskuuta 2018 vuokrasopimuksesta, jäljempänä ’vuoden 2019 vuokrasopimus’, jonka on tarkoitus tulla voimaan 1 päivänä joulukuuta 2019 (18). Valvontaviranomainen pyysi 28 päivänä tammikuuta 2019 päivätyllä kirjeellä Norjan viranomaisilta lisätietoja. Norjan viranomaiset vastasivat 21 päivänä helmikuuta 2019 päivätyllä kirjeellä (19).

(9) Norjan viranomaiset ja valvontaviranomainen keskustelivat asiasta videoneuvottelussa 13 päivänä maaliskuuta 2019. Kokouksen jälkeen Norjan viranomaiset toimittivat lisätietoja (20). Norjan viranomaiset toimittivat täydentäviä tietoja 18 päivänä maaliskuuta 2019 (21). Norjan viranomaiset ja valvontaviranomainen keskustelivat asiasta videoneuvotteluissa 11 päivänä kesäkuuta, 15 päivänä heinäkuuta ja 18 päivänä lokakuuta 2019.

1.7 YLEISEN RYHMÄPOIKKEUSASETUKSEN MUKAINEN PÄÄOMANKOROTUSTA KOSKEVA TIETOLOMAKE

(10) Norjan viranomaiset toimittivat 10 päivänä joulukuuta 2018 yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen (22) mukaisen tietolomakkeen (23), joka koski tapauskohtaista tukea TS:lle 55 miljoonan Norjan kruunun (noin 5,68 miljoonan euron) pääomankorotuksena, ja väittivät, että toimenpide kuuluu ryhmäpoikkeuksen piiriin.

1.8 MUODOLLINEN TUTKINTAMENETTELY

(11) Valvontaviranomainen aloitti muodollisen tutkintamenettelyn päätöksellä N:o 32/19/COL, jäljempänä ’menettelyn aloittamista koskeva päätös’. Norjan viranomaiset pyysivät 2 päivänä toukokuuta 2019 päivätyllä kirjeellä (24), että 20 päiväksi toukokuuta 2019 asetettua määräaikaa huomautusten esittämiselle ja kaikkien toimenpiteiden arvioinnissa tarvittavien asiakirjojen ja tietojen toimittamiselle pidennettäisiin. Valvontaviranomainen hyväksyi 10 päivänä toukokuuta 2019 päivätyllä kirjeellä (25) määräajan pidentämisen 20 päivään kesäkuuta 2019. Norjan viranomaiset pyysivät 19 päivänä kesäkuuta 2019 määräajan pidentämistä 30 päivään elokuuta 2019, ja valvontaviranomainen hyväksyi pyynnön 20 päivänä kesäkuuta 2019 (26).

(12) Norjan viranomaiset vastasivat menettelyn aloittamista koskevaan päätökseen 30 päivänä elokuuta 2019 päivätyllä kirjeellä (27).

(13) Menettelyn aloittamista koskeva päätös julkaistiin 23 päivänä toukokuuta 2019Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja ETA-täydennysosassa (28). Valvontaviranomainen sai huomautuksia yhdeltä asianomaiselta osapuolelta, joka on yksi kantelijoista. Valvontaviranomainen toimitti ne Norjan viranomaisille 27 päivänä kesäkuuta 2019 päivätyllä kirjeellä (29) ja antoi niille mahdollisuuden vastata niihin. Norjan viranomaiset esittivät huomautuksia asianomaisten huomautuksista 30 päivänä elokuuta 2019 päivätyllä kirjeellä (30).

2 TAUSTAA

(14) Kunnan tavoitteena on tarjota tilat urheilu- ja vapaa-ajanpalveluja varten Trondheimin asukkaille. Trondheim Spektrum isännöi pieniä ja suuria urheilutapahtumia sekä muita tapahtumia, kuten konsertteja, messuja ja kongresseja. Trondheim Spektrum isännöi esimerkiksi naisten ja miesten käsipallon Euroopan mestaruuskilpailuja vuonna 2020.

(15) Kunta vahvisti vuonna 2004 periaatteen, jonka mukaan kunnan urheiluseuroille tarjotaan maksuttomat tilat. Tämä helpottaa lasten ja nuorten osallistumista urheilutoimintaan perheiden tulotasosta riippumatta.

(16) Jotta kunta voisi täyttää tavoitteensa ja tarjota kuntalaisille urheilutiloja, se omistaa lukuisia urheilutiloja ja harjoittaa niiden toimintaa. Se myös vuokraa tiloja, jotka ovat kolmansien osapuolten omistuksessa ja joiden toimintaa kyseiset osapuolet harjoittavat. Kunta ostaa kapasiteettia TS:ltä, omia tiloja omistavilta urheiluseuroilta, muilta valtion viranomaisilta (esimerkiksi lukiorakennuksista) ja hyvin vähäisessä määrin yksityisiltä.

(17) Kunta vuokraa tällaisten tilojen kapasiteettia erityisillä vuokrasopimuksilla, ja yhteinen kapasiteetti jaetaan maksutta urheiluseurojen kesken. Kapasiteetin jakamisesta vastaa paikallinen urheiluneuvosto (Idrettsrådet), joka on osa Norjan urheiluliiton (Norges idrettsforbund) organisaatiorakennetta.

(18) Käytettävissä oleva kokonaiskapasiteetti annetaan paikallisen urheiluneuvoston käyttöön. Urheiluneuvosto on perustanut komitean, jonka tehtävänä on jakaa kunnan käytettäväksi asettama kapasiteetti. Komitea jakaa käytettävissä olevat tunnit urheiluneuvoston vahvistamien suuntaviivojen mukaisesti.

(19) TS omistaa Trondheim Spektrumin, joka on Trondheimin keskustassa sijaitseva monitoimitila, ja harjoittaa sen toimintaa. Tilassa on kahdeksan monitoimihallia. Halleja käytetään paikallisten urheiluseurojen harjoitustiloina sekä pienten ja suurten urheilutapahtumien ja muiden tapahtumien, kuten konserttien, messujen ja kongressien, järjestämiseen.

(20) TS on saanut alkunsa Nidarøhallen-yhtiöstä, joka perustettiin vuonna 1961 Trondheimiin suunnitellun urheilu- ja näyttelytilan rakentamiseksi ja ylläpitämiseksi. Yrityksen nimi muutettiin 5 päivänä kesäkuuta 2002 muotoon Trondheim Spektrum AS.

(21) Kunta on ollut ja on tällä hetkellä TS:n enemmistöosakas. Kunta omistaa tällä hetkellä 99,68 prosenttia sen osakkeista (31).

(22) Tilojen ensimmäisen osan rakentaminen saatiin päätökseen vuonna 1963 (hallit A ja B). Tiloja on laajennettu neljä kertaa: vuonna 1971 (halli C), vuonna 1980 (halli G), vuonna 1988 (hallit D ja E/H) ja vuonna 2000 (halli F).

(23) Trondheim Spektrumia on kesästä 2017 lähtien kunnostettu ja laajennettu merkittävästi.

(24) Kunta vuokraa TS:ltä kapasiteettia ja asettaa sen urheiluneuvoston käyttöön. Vuokrasopimuksen mukaan Trondheim Spektrum on varattu pääasiassa nuorisourheiluun syyskuusta toukokuuhun (32). Syyskuun ja toukokuun välisenä aikana jäljellä olevan kapasiteetin sekä loppuvuoden kokonaiskapasiteetin TS vuokraa muun muassa muuta urheilutoimintaa, messuja ja konsertteja varten. TS järjestää useita messuja, muun muassa vuosittaiset kalastusmessut. Lisäksi TS saa tuloja kioskin, kahvilan ja ravintolan toiminnasta.

(25) TS:n liiketoimintasuunnitelman tavoitteena on, että kunnan kanssa tehdystä vuokrasopimuksesta ja muista toiminnoista saatujen tulojen osuudet ovat tulevaisuudessa samanlaiset ja suunnilleen samansuuruiset kuin tähänkin asti (33).

3 TOIMENPITEIDEN KUVAUS

3.1 VOIMASSA OLEVAT TUKITOIMENPITEET

(26) Menettelyn aloittamista koskeva päätös koski useita TS:lle väitetysti myönnettyjä tukitoimenpiteitä. Menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä valvontaviranomainen ei arvioinut niiden toimenpiteiden luonnetta, jotka olisivat valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden sopimuksen pöytäkirjassa 3, jäljempänä ’valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirja 3’, olevan II osan 1 artiklan b alakohdassa tarkoitettua voimassa olevaa tukea, jos ne olisivat tukea. Sen vuoksi nämä toimenpiteet eivät kuulu tämän päätöksen soveltamisalaan. Toimenpiteet koskivat i) kunnan myöntämää lainaa (toimenpide 1), ii) kunnan myöntämää takausta (toimenpide 2), iii) vuokrasopimuksia (toimenpide 3) ja iv) rahapelirahastosta myönnettyä tukea (toimenpide 8) (34).

3.2 VÄITETYT TUKITOIMENPITEET

(27) Kuten menettelyn aloittamista koskevan päätöksen 120 kohdassa todetaan, muodollisen tutkintamenettelyn piiriin kuuluivat seuraavat toimenpiteet: — Toimenpide 4 (osittain): TS:n ja kunnan väliset vuokrasopimukset, jotka tehtiin vuosina 2007–2017; — Toimenpide 5: TS:n ja kunnan välillä vuonna 2019 tehty uusi vuokrasopimus (ilmoitettu); — Toimenpide 6: pääomankorotus, joka liittyy Trondheim Spektrumin laajentamisesta ja kunnostamisesta aiheutuviin uusiin ja odottamattomiin kustannuksiin; — Toimenpide 7: infrastruktuurikustannusten rahoittaminen; — Toimenpide 9: Nordean ja TS:n väliseen lainasopimukseen sisältyvä implisiittinen takaus.

(28) Toimenpiteiden yksityiskohtaisemman kuvauksen osalta valvontaviranomainen viittaa menettelyn aloittamista koskevan päätöksen 4 jaksoon.

3.3 TOIMENPIDE 4 – VUOSINA 1999–2017 TEHDYT VUOKRASOPIMUKSET

(29) Suurin osa Trondheim Spektrumin kapasiteetista on perinteisesti käytetty urheiluseurojen tarpeisiin TS:n ja kunnan välisten vuokrasopimusten perusteella. Kunta on vuokrannut tiloja siitä lähtien, kun ne avattiin vuonna 1963. Kunta vuokrasi tiloja Trondheim Spektrumilta noin 12 miljoonalla Norjan kruunulla vuodessa vuosina 1990–2002.

(30) Kantelijat ovat väittäneet, että vuokra on markkinaehtoja korkeampi. Vuokra perustuu toisin sanoen TS:n tarpeisiin eikä kunnan tarvitsemaan kapasiteettiin. Kantelijat väittävät, että vuokra ei ole koskaan perustunut markkinaehtoisiin neuvotteluihin, vaan kunnanhallitus on päättänyt siitä yksipuolisesti.

(31) Norjan viranomaisten mukaan kunnan TS:lle maksama vuokra on ollut markkinaehtojen mukainen, eikä siihen näin ollen sisälly valtiontukea. Jos valvontaviranomainen päätyisi toisenlaiseen lopputulokseen, Norjan viranomaiset katsovat, että mikä tahansa uusi tuki soveltuisi joka tapauksessa ETA-sopimuksen toimintaan.

(32) Menettelyn aloittamista koskevaan päätökseen päättyneen menettelyn aikana Norjan viranomaiset väittivät, että vuokrasopimukset ovat osa voimassa olevaa tukiohjelmaa. Menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä valvontaviranomainen katsoi alustavasti, että vuosina 1999–2017 tehdyissä vuokrasopimuksissa ei ole kyse tukiohjelmasta. Norjan viranomaiset eivät ole menettelyn aloittamista koskevasta päätöksestä esittämissään huomautuksissa vastustaneet valvontaviranomaisen alustavaa näkemystä tältä osin.

(33) Valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan II osan 15 artiklan 1 kohdan mukaan valvontaviranomaisen toimivaltuuksiin periä tuki takaisin sovelletaan kymmenen vuoden vanhentumisaikaa. Vanhentumisaika alkaa päivästä, jona sääntöjenvastainen tuki myönnetään tuensaajalle joko yksittäisenä tukena tai osana tukiohjelmaa. Sääntöjenvastaista tukea koskevat valvontaviranomaisen toimet keskeyttävät vanhentumisajan (35).

(34) Menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä valvontaviranomainen rajoitti arviointinsa vuokrasopimuksiin, joiden osalta vanhentumisaika ei ole päättynyt (36). Valvontaviranomainen katsoi, että vanhentumisaika oli keskeytynyt 27 päivänä maaliskuuta 2017 (37).

(35) Näin ollen vaikuttaa siltä, että vuokrasopimukset, joiden osalta vanhentumisaika ei ole päättynyt, ovat seuraavat: a) vuokrasopimus 2007–2008; b) vuokrasopimus 2009–2010; ja c) vuokrasopimus 2011 (joka on uusittu vuosittain).

(36) Tämä johtuu siitä, että Norjan viranomaisten toimittamien tietojen perusteella vaikuttaa siltä, että vuokrasopimus tuli voimaan 1 päivänä tammikuuta 2008 (38), ja koska päinvastaisesta ei ole viitteitä, sitä on pidettävä päivänä, jona mahdollinen tuki myönnettiin sopimuksen nojalla.

(37) Valvontaviranomainen totesi kuitenkin menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä, että sillä ei ollut tietoja vuonna 2007 voimassa olleesta vuokrasopimuksesta, koska vuokrasopimus, joka Norjan viranomaisten mukaan edelsi vuosien 2007–2008 sopimusta, päättyi 31 päivänä joulukuuta 2006. Valvontaviranomaisella ei myöskään ollut tietoja siitä, milloin vuosien 2007–2008 vuokrasopimus allekirjoitettiin, eikä siitä, olisiko allekirjoituspäivä voinut olla päivä, jona mahdollinen tuki myönnettiin sopimuksen nojalla.

(38) Norjan viranomaiset totesivat menettelyn aloittamista koskevasta päätöksestä esittämissään huomautuksissa, että ne eivät kyenneet toimittamaan vuonna 2007 voimassa ollutta vuokrasopimusta, koska vaikuttaa siltä, että kirjallista sopimusta ei ole tehty. Norjan viranomaiset totesivat, että se, että vuokra maksettiin edellisen kauden vuokrasopimuksen mukaisesti, viittaa siihen, että sopimuksen voimassaoloa jatkettiin hiljaisesti Norjan sopimusoikeuden mukaisesti. Norjan viranomaisten toimittamista tiedoista käy joka tapauksessa ilmi, kuinka paljon kunta maksoi vuokraa tietystä kapasiteettimäärästä.

(39) Valvontaviranomainen ei pyytänyt tältä osin lisätietoja, koska Norjan viranomaiset eivät kiistäneet valvontaviranomaisen arviota vanhentumisajasta ja koska Norjan viranomaiset ovat toimittaneet tietoja vuokrasopimuksen nojalla maksetusta määrästä. Asiakirjojen puuttuminen ei sen vuoksi vaikuttaisi valvontaviranomaisen tässä päätöksessä toimenpiteestä tekemään arviointiin.

3.4 TOIMENPIDE 5 – VUODEN 2019 VUOKRASOPIMUS – ILMOITUS

(40) Kuten edellä 8 kohdassa todetaan, Norjan viranomaiset ilmoittivat vuoden 2019 vuokrasopimuksesta. TS ja kunta ovat tehneet uuden vuokrasopimuksen, jonka on määrä tulla voimaan 1 päivänä joulukuuta 2019 (39). Sopimuksen voimassaolo päättyy 30 päivänä huhtikuuta 2035.

(41) Norjan viranomaiset ovat selittäneet, että tämä vuokrasopimus perustuu aiempien vuokrasopimusten taustalla oleviin periaatteisiin. Norjan viranomaiset ovat lisäksi selittäneet, että uusi vuokrasopimus lisää huomattavasti urheiluseurojen käytettävissä olevaa kapasiteettia. Uuden vuokrasopimuksen nojalla vuokrataan vuosittain yhteensä 16 848 tuntia, kun vastaava luku aiemmin oli 12 500 tuntia. Uuden vuokrasopimuksen mukaan tuntivuokra nousee noin 1 200 Norjan kruunusta 1 700 Norjan kruunuun (noin 124 eurosta 176 euroon). Nousun syy on kaksitahoinen. Ensinnäkin kunnan aiemmin maksama vuokra oli määritetty vuosina 1989 ja 1990 vahvistetun tason perusteella, eikä sitä ollut tarkistettu. Toiseksi joustavuuden ja monikäyttöisyyden lisäämiseen liittyneistä rakennuskustannuksista seurasi, että neliömetrikohtaiset toimintakustannukset ylittävät selvästi nykyisten tilojen neliömetrikustannukset.

(42) Molemmat kantelijat ovat väittäneet, että uuden vuokrasopimuksen mukainen vuokra on markkinaehtoja korkeampi, koska se perustuu TS:n tarpeisiin eikä kunnan tarvitsemaan kapasiteettiin. Kantelijat väittävät, että vuokra ei perustu markkinaehtoisiin neuvotteluihin, vaan se on asetettu kattamaan Trondheim Spektrumin laajennuksen rakennuskustannukset.

(43) Yksi kantelijoista on lisäksi väittänyt, että laajennus- ja kunnostushankkeen tärkeimmät kustannustekijät ovat sidoksissa vaatimuksiin, jotka liittyvät muihin kuin vuokrasopimusten kattamiin toimintoihin, kuten konsertteihin, ammattimaisiin urheilutapahtumiin ja messuihin. Yksi kantelijoista väittää, että kustannukset jakautuvat näin ollen virheellisesti eri toimintojen kesken, koska urheiluseurojen tarpeet olisi voitu tyydyttää pienemmillä kustannuksilla.

(44) Norjan viranomaisten mukaan kunnan TS:lle uuden vuokrasopimuksen nojalla maksama vuokra on markkinaehtojen mukainen, eikä siihen näin ollen sisälly valtiontukea. Jos valvontaviranomainen ei pysty sulkemaan pois sitä, että uuteen vuokrasopimukseen sisältyy valtiontukea, Norjan viranomaiset ovat ilmoittaneet, että vuokrasopimus on ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvaa tukea ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla.

3.5 TOIMENPIDE 6 – UUSIIN JA ODOTTAMATTOMIIN KUSTANNUKSIIN LIITTYVÄ PÄÄOMANKOROTUS – RYHMÄPOIKKEUS

(45) Kuten edellä 10 kohdassa todetaan, Norjan viranomaiset toimittivat 10 päivänä joulukuuta 2018 yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen mukaisen tietolomakkeen (40), joka koski 55 miljoonan Norjan kruunun (noin 5,68 miljoonan euron) tapauskohtaista tukea TS:lle pääomankorotuksena. Norjan viranomaiset ovat myöntäneet pääomankorotuksen TS:lle yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen 55 artiklan mukaisesti.

(46) Koska hankkeen laajuutta muutettiin vuonna 2018, sen talousarvio kasvoi 536 miljoonasta Norjan kruunusta 591 miljoonaan Norjan kruunuun (noin 61,05 miljoonaa euroa) (41). Norjan viranomaisten mukaan TS ei voi kattaa lisäkustannuksia olemassa olevista varoistaan tai lisäämällä markkinarahoitusta. Sen vuoksi se haki pääomankorotusta 6 päivänä heinäkuuta 2018. Pääomanlisäys myönnettiin 5 päivänä joulukuuta 2018.

(47) Norjan viranomaisten mukaan 55 miljoonan Norjan kruunun lisäkustannukset kohdentuivat seuraavasti: — Uudet kustannukset: hankkeen muuttamisesta aiheutuvat lisäkustannukset 40,5 miljoonaa Norjan kruunua — Odottamattomat kustannukset: talousarvion ylitys 14,5 miljoonaa Norjan kruunua

(48) Norjan viranomaiset ovat selittäneet, että koska TS oli jo huomattavan velkaantunut, lisäkustannukset haluttiin kattaa mieluummin uudella pääomalla kuin lisälainoilla. Markkinoilta olisi näin ollen ollut vaikeaa saada rahoitusta (lisälainan muodossa). TS pyrki siksi saamaan tarvittavan rahoituksen omistajiltaan.

(49) Kunta oli tuolloin TS:n enemmistöomistaja (noin 78 prosentin osuudella); muut omistajat eivät ilmoittaneet aikovansa osallistua pääomankorotukseen (42). Kunnan oli näin ollen tehtävä valinta: joko myönnetään lisävaroja ja saadaan hanke päätökseen tai hyväksytään se, ettei TS pysty saattamaan hanketta päätökseen niiden muutettujen lopullisten suunnitelmien mukaisesti, jotka oli laadittu sen jälkeen, kun alkuperäisen hankkeen työt oli aloitettu.

(50) Norjan viranomaisten mukaan pääomanlisäyksestä koitui monestakin syystä etua TS:n enemmistöomistajalle, kunnalle.

(51) Hallin laajentaminen 3 200 paikalla mahdollistaa suurempien tapahtumien järjestämisen TS:ssä, mikä lisää tilojen houkuttelevuutta tapahtumajärjestäjien silmissä. TS otaksuu voivansa järjestää vuosittain 4–6 suurta tapahtumaa. Vuokran lisäksi suuret tapahtumat tuottavat lisätuloja VIP-tapahtumista, ateriapalveluista ja vaatesäilytyksestä saatavina tuloina. Oli siis todennäköistä, että laajennus johtaisi TS:n tulojen merkittävään kasvuun.

(52) Norjan viranomaiset ovat ilmoittaneet, että kunnostustyöt oli aloitettu ennen kuin TS pyysi pääomankorotusta. Työt aloitettiin ennen kuin hankkeen toteuttamista koskevat yksityiskohtaiset suunnitelmat saatiin valmiiksi. Rakennustöiden käynnistämistä kiirehdittiin siksi, että oli varmistettava, että hanke saataisiin päätökseen ajoissa, jotta TS voisi isännöidä naisten ja miesten käsipallon Euroopan mestaruuskilpailuja vuonna 2020.

(53) Vuokran lisäksi suuri osa TS:n tuloista on peräisin lipunmyyntituotoista. Näin ollen 3 200 istumapaikan lisäys oli omiaan lisäämään lipunmyyntituottoja, varsinkin kun laajennuksen ansiosta TS pystyi isännöimään Disney On Ice -show’n kaltaisia tapahtumia.

(54) Laajennuksen vaihtoehtona oli tilapäisten istuinten asentaminen käsipallon Euroopan mestaruuskilpailuja ja muita suuria tapahtumia varten. Tilapäisten istuinten asentaminen ja purkaminen veisi noin 11 päivää, joksi ajaksi TS:n olisi suljettava halli kaikelta urheilutoiminnalta. Tilapäisten istuinten käyttö olisi sen vuoksi johtanut TS:n tulojen vähenemiseen.

(55) Hissikapasiteetin ja varastotilan lisääminen alentaa kustannuksia ja parantaa tehokkuutta. Aiempaa suuremman hissikapasiteetin ansiosta tarpeisto voidaan kuljettaa turvallisesti ja tehokkaasti tilojen eri alueille. Tehokkuusetujen ansiosta TS todennäköisesti säästää päivittäisen toiminnan kustannuksissa. Vaihtoehtona oli, että tarpeisto olisi kuljetettu eri puolille stadionia autolla. Tätä pidettiin kalliina ja tehottomana ratkaisuna erityisesti tulevia mestaruuskilpailuja silmällä pitäen.

(56) Varastotilat olivat tarpeen logistiikan toimivuuden ja suurten tapahtumien, kuten käsipallon mestaruuskilpailujen, tehokkaan sujumisen varmistamiseksi. Lisäksi hallitus katsoi, että varastotiloja olisi mahdollista vuokrata esimerkiksi suurten tapahtumien välillä, mikä tarjosi TS:lle jälleen yhden varman tulonsaantimahdollisuuden.

(57) Tilanteen ansiosta kunta saattoi myös nousta käytännössä TS:n ainoaksi osakkeenomistajaksi. Kunnan omistusosuus kasvoi 5 päivänä joulukuuta 2018 myönnetyn pääomankorotuksen seurauksena 99,68 prosenttiin (43). Yli 99 prosentin omistusosuus koko osakekannasta mahdollistaa sen, että kunta voi ostaa jäljellä olevat osakkeet myös ilman nykyisten vähemmistöosakkaiden suostumusta. Kun kunnasta tulee ainoa osakkeenomistaja, se saa Norjan osakeyhtiölain (44) nojalla suotuisan aseman, koska se voi päättää yksipuolisesti siitä, miten TS:n toimintaa on jatkossa harjoitettava.

(58) Tämä merkitsee myös sitä, että kunta voi päättää muuttaa yhtiöjärjestystä siten, että TS voi tehdä päätöksiä ilman vähemmistöosakkaiden hyväksyntää. Pääomanlisäys antoi siis kunnalle mahdollisuuden saada pitkällä aikavälillä sijoitukselleen kohtuullista tuottoa tai vaihtoehtoisesti olla kaupallisesti houkuttelevan ja nykyaikaisen monikäyttöisen infrastruktuurin ainoa osakkeenomistaja (45).

(59) Vaihtoehtoinen skenaario olisi ollut pysyä enemmistöosakkaana yrityksessä, jonka ainoat omaisuuserät olisivat kaupallisesti vähemmän houkuttelevia ja infrastruktuuriltaan heikompia ja jonka tulevaisuudennäkymät olisivat näin ollen heikommat (46).

(60) Yksi kantelijoista väitti, ettei pääomankorotus täytä kaikkia yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen I luvussa säädettyjä edellytyksiä.

3.6 TOIMENPIDE 7 – INFRASTRUKTUURIKUSTANNUSTEN RAHOITTAMINEN

(61) Kaupunginvaltuusto hyväksyi 14 päivänä maaliskuuta 2017 kaavoitussuunnitelman alueelle, jolla Trondheim Spektrum sijaitsee, ja sitä ympäröivälle puistolle. Menettelyn käynnisti TS, jonka tavoitteena on laajentaa tilat monikäyttötiloiksi, joita voidaan käyttää konsertteihin ja suuriin urheilutapahtumiin ja jotka lisäävät urheiluseurojen, messujen ja kongressien kapasiteettia.

(62) Norjan viranomaiset ovat selittäneet, että kaavoitussuunnitelma muodostaa perustan Trondheim Spektrumin laajentamisen kaltaiselle hankkeelle (47). Kaavoitussuunnitelmassa, johon sisältyy menettelymääräyksiä (norjaksi rekkefølgekrav) (48), kiinteistökehittäjälle ei aseteta taloudellisia velvoitteita, vaan siinä määrätään hankkeeseen liittyvän alueen käytöstä ja ilmoitetaan, mitä (julkista) infrastruktuuria tarvitaan ennen hankkeen toteuttamista (49).

(63) Norjan viranomaiset ovat selittäneet, että kiinteistöjen kehittämissopimukset, kuten tässä tapauksessa kunnan ja TS:n tekemä sopimus, ovat väline, joka auttaa kiinteistökehittäjiä ja kuntia varmistamaan, että kaavoitussuunnitelman ja menettelymääräysten (rekkefølgekrav) mukaiset vaatimukset täyttyvät myös yleistä infrastruktuuria koskevien toimenpiteiden osalta.

(64) Kiinteistöjen kehittämissopimuksiin voi mutta ei välttämättä tarvitse sisältyä määräyksiä, jotka velvoittavat kiinteistökehittäjän vastaamaan joiltakin osin yleistä infrastruktuuria koskeviin toimenpiteisiin liittyvistä taloudellisista rasitteista. On tärkeää huomata, että kiinteistökehityssopimukset ovat kunnan ja kiinteistökehittäjän välisten neuvottelujen tulos (50).

(65) Norjan viranomaiset ovat selittäneet, että yleistä infrastruktuuria koskevat toimenpiteet eivät ole kiinteistökehittäjän vaan kuntien vastuulla. Kunnalla tai kiinteistökehittäjällä ei myöskään ole velvollisuutta tehdä kiinteistökehityssopimusta (51).

(66) Jos kiinteistökehityssopimus kuitenkin tehdään, asiaa koskevassa lainsäädännössä asetetaan rajat sille, mistä kustannuksista kiinteistökehittäjä voidaan velvoittaa vastaamaan. Syynä tähän on se, että kehityssopimusten neuvottelemiseen ja tekemiseen liittyvä valta jakautuu epäsymmetrisesti kuntaa suosivalla tavalla.

(67) Kaupunginvaltuusto hyväksyi vuonna 1993 menojen täysimääräisen siirtämisen periaatteen, jonka mukaan rakennushankkeiden on katettava kaikki hankkeesta aiheutuvat infrastruktuurikustannukset. Kun kunta soveltaa tätä periaatetta, sen on kuitenkin otettava huomioon kaavoitus- ja rakennuslain 17–3 §:n kolmas momentti, jossa säädetään, mitä kiinteistökehityssopimuksen on sisällettävä (52).

(68) Yksi kantelijoista väittää, että kunta on vapauttanut TS:n infrastruktuurikustannuksista, joista kiinteistökehittäjä tavallisesti vastaisi tämäntyyppisen rakennuksen yhteydessä, ja on siten myöntänyt etua TS:lle.

(69) Kunnan (osittain) maksamat infrastruktuurikustannukset koskevat seuraavia osatekijöitä: — Klostergatan vesi- ja jätevesijärjestelmä — Norjan viranomaiset ovat selittäneet, että vesi- ja jätevesijärjestelmä oli uusittava Trondheim Spektrumin kunnostuksesta riippumatta. — Uusiminen osuu ajallisesti yksiin Trondheim Spektrumiin liittyvien rakennustöiden kanssa. — TS maksaa 20 miljoonan Norjan kruunun suuruisen osuuden. — Siltayhteys Nidarøltä Ilenin kirkolle — Norjan viranomaiset ovat selittäneet, että silta on osa virkistysaluetta ja -verkostoa. — Nykyinen silta on vanhanaikainen ja kunnostuksen tarpeessa. — Silta yhdistää kaupungin keskiosat ja tärkeät virkistys- ja puistoalueet, minkä vuoksi siitä on ollut hyötyä kaikille Trondheimin asukkaille ja siellä vieraileville. — Viherrakenne ja yleinen puisto — Norjan viranomaiset ovat selittäneet, että viherrakenteen ja yleisen puiston tarkoituksena on varmistaa, että yleisölle on tarjolla houkuttelevia paikkoja aktiviteetteja ja virkistystoimintaa varten. — TS maksaa 26 miljoonan Norjan kruunun suuruisen osuuden.

3.7 TOIMENPIDE 9 – NORDEAN JA TS:N VÄLISEEN LAINASOPIMUKSEEN SISÄLTYVÄ IMPLISIITTINEN TAKAUS

(70) TS allekirjoitti 11 päivänä joulukuuta 2017 Nordean kanssa 490 miljoonan Norjan kruunun lainasopimuksen (53). Nordea tarjoaa käyttöpääomaa rakennusvaiheen aikana. Norjan viranomaiset ovat selittäneet, että kunta ei ole lainasopimuksen osapuoli eikä sillä ole sopimusvelvoitteita, jotka edellyttäisivät kunnalta rahoitusta tai pääomaa TS:lle (54).

(71) Lainasopimuksessa todetaan kuitenkin seuraavaa (55): ”Nordea on antanut huomattavaa painoarvoa sille seikalle, että Trondheim Spektrum AS aikoo tehdä yhtiössä organisaatiouudistuksia tai toteuttaa muita toimenpiteitä, jotka kasvattavat Trondheimin kunnan mahdollisuutta tarjota Nordealle tarvittaessa kustannusten ylittymisen riskiä vähentävän takauksen toimimatta lainvastaisesti.” ”Nordea on myös antanut suurta painoarvoa Trondheimin kunnan omistusosuudelle ja 25 päivänä kesäkuuta 2015 asiassa 144/14 tehdylle hallituksen päätökselle, jonka 2 kohdassa todetaan, että Trondheimin kunta on Trondheim Spektrumin enemmistöomistajana valmis ottamaan tarvittavan taloudellisen vastuun Trondheim Spektrumin kunnostamisesta ja kehittämisestä.”

(72) Nämä toteamukset koskevat lainasopimuksen kohtaa, jossa otsikon ”muut ehdot” alla todetaan seuraavaa (56): ”Riski, joka aiheutuu rakentamisen aikana tapahtuvista kustannusten ylityksistä, joita luottoasiakas ei itse kykene maksamaan: Trondheim Spektrum AS tekee yhtiössä organisaatiouudistuksia tai toteuttaa muita toimenpiteitä, joiden ansiosta Trondheimin kunta voi tarjota Nordealle tarvittaessa takauksen toimimatta lainvastaisesti.”

(73) Saman otsikon alla seuraavassa kohdassa todetaan seuraavaa (57): ”Trondheimin kunnan kanssa 26 päivänä lokakuuta 2017 tehtyä vuokrasopimusta ei saa muuttaa tai heikentää ilman Nordean etukäteen antamaa kirjallista suostumusta.”

(74) Lainasopimuksessa todetaan otsikon ”Omistusoikeuden muutos – pakollinen ennenaikainen takaisinmaksu” (58) alla seuraavaa (59): ”Rakennuslainasopimuksen tekemisen ja voimassa pitämisen edellytyksenä on, että Trondheimin kunta omistaa vähintään 77,93 prosenttia luottoasiakkaasta ja säilyttää omistusosuutensa muuttumattomana. Jos omistusrakenne muuttuu ilman Nordean etukäteen antamaa kirjallista suostumusta, rakennuslaina ja mahdollinen maksamatta oleva määrä on maksettava takaisin kohdan 11 mukaisesti (rakennuslainan ennenaikainen erääntyminen).”

(75) TS ja Nordea olivat aiemmin allekirjoittaneet 27 päivänä heinäkuuta 2017 päivätyn lainasopimuksen. Sopimukseen sisältyi ehto, jonka mukaan joko TS:n tai kunnan on katettava rakentamisen aikana mahdollisesti aiheutuneet ylimääräiset rakennuskustannukset. Lainasopimuksen yhtenä allekirjoittajana oli kunnan talousjohtaja. Sopimus sisälsikin ehtoja, jotka koskivat kunnan vastuuta mahdollisista hankkeen talousarvion ylityksistä, sekä velvoitteita, jotka liittyivät vuokrasopimukseen, jonka laatiminen oli tuolloin vielä kesken (60).

(76) Sitä, että kunta osaltaan allekirjoitti lainasopimuksen, pidettiin sittemmin kuntalain 51 §:ssä tarkoitettuna kunnan antamana takauksena (61). Kunta katsoi, että takaus edellytti valtion hyväksyntää tullakseen voimaan. Takaus ei todennäköisesti eri syistä saisi tällaista hyväksyntää, joten kunnanjohtajaa kehotettiin ilmoittamaan Nordealle viipymättä, ettei kunta voisi olla lainasopimuksessa osapuolena. Sopimus on sen vuoksi mitätön. TS ja Nordea allekirjoittivat näin ollen nykyisen lainasopimuksen ilman kunnan virallista osallisuutta siihen.

4 ASIANOMAISTEN HUOMAUTUKSET

(77) Valvontaviranomainen sai 12 päivänä kesäkuuta 2019 huomautuksia yhdeltä asianomaiselta, joka on yksi asian kantelijoista. Huomautukset koskivat kunnan toiselle liikuntapaikalle maksamaa hintaa, joka tuki aiemmin esitettyjä väitteitä vuokrasopimuksen ylihinnoittelusta.

5 NORJAN VIRANOMAISTEN HUOMAUTUKSET ASIANOMAISEN OSAPUOLEN ESITTÄMISTÄ HUOMAUTUKSISTA

(78) Norjan viranomaiset selittivät, että tilat, joita kolmannen osapuolen huomautukset koskevat, ovat osa koulurakennusta, joka on kokonaan sen läänin omistuksessa, jossa se sijaitsee. Kunta osti sieltä vuosina 2018 ja 2019 lisää tunteja tilapäisratkaisuna tarjotakseen urheiluseuroille riittävästi hallikapasiteettia, koska osa Trondheim Spektrumin kapasiteetista ei ollut käytettävissä käynnissä olevien rakennustöiden vuoksi. Mainitun ajanjakson jälkeen kunnalla ei ole tarvetta eikä taloudellisia mahdollisuuksia jatkaa sopimusta kyseisistä tiloista.

(79) Norjan viranomaiset katsovat, ettei tilapäisjärjestely ole verrattavissa vuokrasopimukseen. Lääni oli liikuntapaikan omistajana valmis tarjoamaan jonkin verran hallikapasiteettia markkinahinnan alittavaan hintaan siksi aikaa, kun Trondheim Spektrumia laajennetaan. Järjestelyn ei ollut tarkoitus olla eikä se ollut markkinaehtojen mukainen, eikä sitä voida pitää osoituksena siitä, ettei kunnan vuokrasopimus Trondheim Spektrumin kanssa olisi markkinaehtojen mukainen.

II. ARVIOINTI

6 VALTIONTUEN OLEMASSAOLO

6.1 JOHDANTO

(80) ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan sanamuoto on seuraava: ”Jollei tässä sopimuksessa toisin määrätä, EY:n jäsenvaltion tai EFTA-valtion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu tämän sopimuksen toimintaan, siltä osin kuin se vaikuttaa sopimuspuolten väliseen kauppaan.”

(81) Jotta toimenpide voitaisiin katsoa kyseisessä kohdassa tarkoitetuksi tueksi, sen on näin ollen täytettävä seuraavat kumulatiiviset ehdot: i) toimenpide on valtion myöntämä tai valtion varoista myönnetty; ii) siitä koituu etua yritykselle; iii) se suosii tiettyjä yrityksiä (valikoivuus); ja iv) se uhkaa vääristää kilpailua ja vaikuttaa kauppaan.

6.2 YRITYKSEN KÄSITE

(82) Jotta toimenpiteen katsottaisiin olevan ETA-sopimuksen 61 artiklassa tarkoitettua valtiontukea, sen on annettava yritykselle etua. Yritykset ovat taloudellista toimintaa harjoittavia yksiköitä riippumatta niiden oikeudellisesta muodosta ja rahoitustavasta (62). Tästä seuraa, ettei sillä, onko yksikkö julkinen vai yksityinen, tai sillä, onko yksikkö osittain tai kokonaan julkisessa omistuksessa, ole merkitystä sen kannalta, onko yksikkö valtiontukilainsäädännössä tarkoitettu yritys vai ei (63).

(83) Taloudellinen toiminta on toimintaa, jossa tavaroita tai palveluja tarjotaan markkinoilla (64). Sitä vastoin yksiköt, jotka eivät harjoita kaupallista toimintaa siinä mielessä, että ne eivät tarjoa tavaroita tai palveluja tietyillä markkinoilla, eivät ole yrityksiä. Yleensä sekä infrastruktuurin rakentaminen että sen toiminta ovat itsessään taloudellista toimintaa (ja näin ollen niihin sovelletaan valtiontukisääntöjä), jos kyseistä infrastruktuuria käytetään tai tullaan käyttämään tavaroiden tai palvelujen tarjoamiseen markkinoilla (65). Valtiontukea voidaan myöntää monilla tasoilla: infrastruktuurin rakentamiseen, toimintaan ja käyttöön (66).

(84) Trondheim Spektrum on monikäyttöinen tila, jossa järjestetään muun muassa konsertteja, suuria urheilutapahtumia, messuja ja kongresseja. Lisäksi Trondheim Spektrumissa on tarkoitus järjestää vuonna 2020 miesten ja naisten käsipallon Euroopan mestaruuskisat. TS harjoittaa näin ollen taloudellista toimintaa.

(85) TS myös vuokraa tiloja kunnalle, joka puolestaan antaa ne urheiluseurojen käyttöön. Se, että kunta tarjoaa TS:ltä vuokraamaansa kapasiteettia maksuttomina tiloina kunnan urheiluseuroille, ei vaikuta TS:n ja kunnan välisen liiketoimen luonteeseen, joka on taloudellista toimintaa. TS on näin ollen ETA-sopimuksen 61 artiklassa tarkoitettu yritys.

6.3 VALTION VAROJEN KÄYTTÖ

(86) Jotta toimenpide olisi valtiontukea, sen on oltava valtion myöntämä tai valtion varoista myönnetty.

(87) Valtion varojen siirto voi olla monenmuotoista, esimerkiksi kyse voi olla suorista avustuksista, lainoista, takauksista, suorista sijoituksista yritysten pääomaan ja luontoisetuuksista. Valtion varoja ovat kaikki julkisen sektorin varat, myös kuntien varat (67).

6.3.1 Toimenpiteet 4 ja 5 – Vuosina 2007–2017 tehdyt vuokrasopimukset ja vuonna 2019 tehty vuokrasopimus

(88) Jos kunnan ja TS:n välisiin vuokrasopimuksiin (toimenpiteet 4 ja 5) sisältyy valtiontukea, kyseinen tukitoimenpide on ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla valtion myöntämä ja valtion varoista myönnetty, koska rahoitus tulee suoraan kunnalta.

6.3.2 Toimenpide 6 – Pääomankorotus

(89) Kunta maksaa pääomankorotuksen (toimenpide 6) suoraan TS:lle, minkä vuoksi kyse on ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista valtion varoista.

6.3.3 Toimenpide 7 – Infrastruktuurikustannusten rahoittaminen

(90) Kunta maksaa suoraan infrastruktuurikustannukset, joista tavallisesti vastaa kiinteistökehittäjä, joten kyse on ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista valtion varoista.

6.3.4 Toimenpide 9 – Nordean ja TS:n väliseen lainasopimukseen sisältyvä implisiittinen takaus

(91) TS allekirjoitti 11 päivänä joulukuuta 2017 Nordean kanssa 490 miljoonan Norjan kruunun (noin 50,67 miljoonan euron) lainasopimuksen (68). Nordea tarjoaa käyttöpääomaa rakennusvaiheen aikana (69).

(92) Kuten 3.7 jaksossa on kuvattu, lainasopimukseen sisältyy lausekkeita, joissa todetaan, että TS aikoo toteuttaa toimenpiteitä, joiden ansiosta kunta voi tarvittaessa myöntää Nordealle rakennusaikaisesta kustannusten ylittymisestä johtuvaa riskiä koskevan takauksen toimimatta lainvastaisesti (70).

(93) Lainasopimus sisältää lisäksi lausekkeen, jonka mukaan TS:n ja kunnan välistä vuokrasopimusta ei voida muuttaa ilman Nordean etukäteen antamaa kirjallista hyväksyntää (71). Lisäksi lainasopimukseen sisältyy ehto, jonka mukaan kunta omistaa vähintään 77,93 prosenttia TS:stä (72).

(94) Norjan viranomaiset ovat väittäneet, että lainasopimuksen kohta, jonka mukaan kunnan kanssa tehtyä vuokrasopimusta ei voida muuttaa ilman Nordean etukäteen antamaa kirjallista suostumusta, ei sido kuntaa. Jos vuokrasopimusta muutettaisiin, TS olisi velvollinen varmistamaan, että se saa velkojansa eli Nordean suostumuksen.

(95) Mitä tulee rakennuslainan myöntämiselle ja voimassa pitämiselle asetettuun edellytykseen, jonka mukaan kunnan on omistettava vähintään 77,93 prosenttia TS:stä, Norjan viranomaiset muistuttavat, että TS:n hallituksella, joka lainasopimuksen on tehnyt, ei ole valtuuksia sitoa osakkeenomistajiaan ja siten kuntaa myöskään mahdollisen tulevan osakkeiden myynnin suhteen. Lainasopimus osoittaa, että Nordea on hyvin tietoinen siitä, ettei sopimus voi sitoa kuntaa, koska sen toisessa jaksossa määrätään, että omistusrakenteen muuttaminen ilman suostumusta merkitsee TS:n sopimusrikkomusta (73).

(96) Norjan viranomaiset ovat toimittaneet lainasopimusta koskevia lisätietoja ja korostaneet, että kunta ei ole lainasopimuksen osapuoli ja ettei TS:n hallitus voi millään tavoin sitoa kuntaa, joka on sen enemmistöomistaja. Lausekkeet, joiden mukaan TS on velvollinen toteuttamaan mahdollisia organisaatiouudistuksia yhtiössä ja ryhtymään toimenpiteisiin, joiden ansiosta kunta voi tarvittaessa myöntää takauksen, eivät muodosta sitovaa ja konkreettista oikeudellista velvoitetta, joka voisi sitoa kuntaa.

(97) Norjan viranomaiset ovat viitanneet kunnan kirjeeseen maaherralle (norjaksi: Fylkesmannen). Kirje lähetettiin sen jälkeen, kun eräät tapahtumat olivat johtaneet siihen, että aiempi lainasopimus todettiin mitättömäksi sen seurauksena, että oikeudellisessa arvioinnissa oli todettu, ettei kunta voinut olla lainasopimuksen osapuoli eikä myöntää takausta.

(98) Kirjeessään kunta ilmoitti maaherralle, että ”TS ja Nordea kehittävät muita rahoitusratkaisuja, joissa kunta ei ole osallisena” (74).

(99) Norjan viranomaiset ovat lisäksi todenneet, että jos kunnalla olisi ollut oikeudellinen velvollisuus puuttua asiaan, TS:n ei olisi tarvinnut hakea pääomankorotusta (75) eikä kunnalla olisi ollut mahdollisuutta tehdä päätöstä kyseisen toimenpiteen puolesta tai sitä vastaan.

(100) Norjan viranomaiset katsovat näin ollen, ettei lainasopimukseen sisälly kuntaan kohdistuvaa sopimusvelvoitetta, joka merkitsisi sitovaa ja konkreettista sitoutumista valtion varojen käyttöön asettamiseen.

(101) Valtion varojen siirto voi olla monenmuotoista, esimerkiksi kyse voi olla suorista avustuksista, lainoista, takauksista, suorista sijoituksista yritysten pääomaan ja luontoisetuuksista. Sitova ja konkreettinen sitoumus valtion varojen asettamisesta käyttöön myöhemmässä vaiheessa katsotaan myös valtion varojen siirroksi (76). Konkreettisen riskin luominen valtiolle tulevaisuudessa lankeavasta lisärasituksesta takauksella tai sopimukseen perustuvalla tarjouksella riittää ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan soveltamiseksi (77). Koska valtion toimenpiteet ovat muodoltaan erilaisia ja niitä on tarkasteltava vaikutustensa perusteella, ei voida sulkea pois sitä, että valtiontakauksen muodossa myönnetyt edut voivat merkitä valtiolle lisärasitusta (78).

(102) Valvontaviranomainen on arvioinut edellä kuvattujen lainasopimuksen määräysten luonnetta Norjan viranomaisten toimittamien tietojen perusteella.

(103) Norjan viranomaiset ovat osoittaneet, että kunta ei ole virallisesti osapuolena nykyisessä sopimuksessa (79). Lainasopimuksen määräyksissä viitataan kunnanhallituksen 25 päivänä heinäkuuta 2015 tekemään päätökseen, jonka mukaan se on valmis ottamaan tarvittavan taloudellisen vastuun TS:n kunnostamisesta ja kehittämisestä. Norjan viranomaiset ovat kuitenkin toimittaneet asiakirjoja, jotka osoittavat kunnanjohtajan todenneen vuonna 2016, että kunta ei rahoita rakentamista vaan ainoastaan vuokrakapasiteettia (80).

(104) Vaikka kunnan talousjohtaja oli yksi ensimmäisen lainan allekirjoittajista, allekirjoitus katsottiin mitättömäksi sillä perusteella, että Norjan lainsäädäntö edellyttää tämäntyyppisille takauksille valtion hyväksyntää, mistä ilmoitettiin osapuolille.

(105) Norjan lainsäädännössä säädettyjen edellytysten mukaan myöskään nykyisen lainan tapauksessa kuntaa koskevat lainasopimuksen määräykset eivät siten olisi täytäntöönpanokelpoisia kansallisissa tuomioistuimissa.

(106) Edellä esitetyn perusteella kaikki lainasopimukseen sisältyvät toteamukset, joissa viitataan siihen, mille seikoille Nordea on antanut painoarvoa arvioidessaan, myönnetäänkö TS:lle lainaa, on katsottava Nordean yksipuolisiksi näkemyksiksi.

(107) Lainasopimuksen määräyksiä, joiden mukaan vuokrasopimusta ei voida muuttaa ilman Nordean hyväksyntää, sekä määräystä, jonka mukaan lainan ehtona on, että kunta omistaa TS:stä vähintään 77,93 prosenttia, ei voida pitää sitovana ja konkreettisena sitoutumisena valtion varojen käyttöön, ellei kunnan muodollisesta osallisuudesta ole näyttöä. TS on osakeyhtiö (81), jolla ei ole kunnan omistusosuuden perusteella laajempia oikeuksia kuin muilla Norjan lainsäädännön alaisilla yhtiöillä.

(108) Muiden kunnan sitovan ja konkreettisen sitoutumisen vahvistavien tietojen puuttuessa ei voida näyttää toteen, että nämä lainasopimuksen määräykset merkitsisivät sitoutumista valtion varojen käyttöön.

(109) Koska valvontaviranomainen ei menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä esittänyt epäilyksiä muita lainasopimuksen määräyksiä kohtaan ja koska Nordea on yksityinen markkinatoimija, valvontaviranomainen katsoo, ettei TS:n ja Nordean väliseen lainasopimukseen sisälly valtiontukea. Tätä toimenpidettä ei näin ollen arvioida tarkemmin jäljempänä.

6.4 ETU

(110) Toimenpiteen on annettava TS:lle etua, joka vapauttaa sen maksuista, jotka se tavallisesti suorittaa talousarviostaan.

6.4.1 Toimenpiteet 4 ja 5 – Vuosina 2007–2017 tehdyt vuokrasopimukset ja vuoden 2019 vuokrasopimus

6.4.1.1 Johdanto

(111) Menettelyn aloittamista koskevaan päätökseen päättyneen menettelyn aikana Norjan viranomaiset väittivät, että vuokrasopimukset ovat osa voimassa olevaa tukiohjelmaa. Menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä valvontaviranomainen katsoi alustavasti, että vuosina 1999–2017 tehdyissä vuokrasopimuksissa ei ole kyse tukiohjelmasta. Norjan viranomaiset eivät ole menettelyn aloittamista koskevasta päätöksestä esittämissään huomautuksissa vastustaneet tätä valvontaviranomaisen alustavaa näkemystä. Edellä esitetyn perusteella ja menettelyn aloittamista koskevan päätöksen 5.1 jaksossa esitetyn valvontaviranomaisen arvioinnin huomioon ottaen valvontaviranomainen katsoo, että vuosina 1999–2017 tehdyssä vuokrasopimuksessa ei ole kyse tukiohjelmasta.

(112) Norjan viranomaiset ovat väittäneet, että vuosina 2007–2017 tehdyt vuokrasopimukset ja vuonna 2019 tehty vuokrasopimus ovat markkinaehtoisia eivätkä sen vuoksi anna ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua etua.

(113) ETA:n oikeusjärjestys ei puutu omistusoikeusjärjestelmiin, eikä se millään tavoin rajoita ETA-valtioiden oikeutta toimia talouden toimijoina. Kun viranomaiset suoraan tai välillisesti toteuttavat taloudellisia transaktioita missä tahansa muodossa, niiden on kuitenkin noudatettava ETA:n valtiontukisääntöjä. Julkisyhteisöjen (myös julkisten yritysten) toteuttamat taloudelliset transaktiot eivät anna etua, eivätkä ne näin ollen ole valtiontukea, jos niissä noudatetaan tavanomaisia markkinaehtoja (82).

(114) Norjan viranomaiset ovat huomauttaneet, että muiden Norjassa sijaitsevien tilojen erilaisen koon, tarpeiston, suunnittelun ja sijainnin vuoksi Norjasta ei ole mahdollista määrittää täysin Trondheim Spektrumia vastaavia tiloja (83). Norjan viranomaiset ovat kuitenkin toimittaneet tietoja muista tiloista, joita on vuokrattu vastaaviin tarkoituksiin kuin ne, joita varten kunta vuokraa kapasiteettia TS:ltä, sekä muista Norjassa sijaitsevista tapahtumapaikoista tukeakseen väitettään, jonka mukaan vuokrasopimukset ovat olleet markkinaehtoisia.

6.4.1.2 Norjan viranomaisten toimittamat vertailuarvot

(115) Kunta on toimittanut tietoja siitä, miten TS:n kolmansille osapuolille tarjoama hinnoittelu vertautuu muihin tiloihin, ja tietoja urheilu- ja vapaa-ajankäyttöön tarkoitetun hallikapasiteetin vuokraamisen hinnoista muissa paikoissa.

(116) Norjan viranomaiset ovat selittäneet, että Trondheim Spektrumissa on kaksi yli 2 000 neliömetrin kokoista hallia (hallit D ja F), jotka sopivat erityisesti suurempien messujen, konserttien, konferenssien ja vastaavien tapahtumien järjestämiseen. TS veloittaa suuremmasta D-hallista noin 70 000–85 000 Norjan kruunua päivässä (noin 7 230–8 780 euroa) ja hieman pienemmästä F-hallista 59 000–70 000 Norjan kruunua (noin 6 100–7 230 euroa) tapahtuman tyypin mukaan.

(117) Norjan viranomaiset vertasivat tätä vastaavien tilojen vuokraamiseen muualta Trondheimissa. Esimerkiksi Frimurerlogen Trondheimissa veloittaa vain 15 000–18 000 Norjan kruunua (noin 1 550–1 860 euroa) päivässä. Se on tilana hieman pienempi: sinne mahtuu enintään 600 henkeä, kun Trondheim Spektrumin F-halliin mahtuu yli tuhat henkeä.

(118) Norjan viranomaisten mukaan muissa vastaavankokoisissa Norjan kaupungeissa sijaitsevista tiloista veloitetaan samankaltaisia hintoja. Stavangerissa F-hallin kapasiteettia vastaavan tilan vuokraaminen neljäksi päiväksi maksaa hiukan yli 200 000 Norjan kruunua (noin 20 100 euroa), kun taas Grieghallen Bergenissä veloittaa neljältä päivältä noin 300 000 Norjan kruunua (noin 31 000 euroa). TS:n hinnat ovat hieman Bergenin hintoja alhaisemmat (84).

(119) Norjan viranomaiset ovat lisäksi viitanneet 25 minuutin ajomatkan päässä Bergenistä Fjellin kunnassa sijaitsevaan Sotra Arenaan, jonka sisätilakapasiteetti on 12 000 neliömetriä. Vuonna 2016 kyseisessä tilassa järjestettiin messuja, ja tällöin hinta kolmelta päivältä oli noin 100 000–125 000 Norjan kruunua (noin 10 300–12 900 euroa) noin 5 000–7 000 neliömetrin tilasta.

(120) Tämän vertailun perusteella Norjan viranomaiset toteavat, että vaikuttaa siltä, että TS:n hallikapasiteetista kolmansilta osapuolilta veloittamat hinnat ovat markkinahintojen mukaisia.

(121) Kunta ostaa kapasiteettia TS:ltä, omia tiloja omistavilta urheiluseuroilta, muilta valtion viranomaisilta (esimerkiksi lukiorakennuksista) ja hyvin vähäisessä määrin yksityisiltä.

(122) Kunnan maksama tuntihinta on 350–2 046 Norjan kruunua (noin 36–211 euroa) tunnilta. TS:n tuntihinta on 1 174 Norjan kruunua (noin 121 euroa). Uuden vuokrasopimuksen mukaan tuntihinta on 1 700 Norjan kruunua. Norjan viranomaiset huomauttavat, että hintaerot voivat selittyä useilla eri tekijöillä. Lisäksi monet näistä tiloista ovat valtion (osittain) rahoittamia, ja niiden on sopimuksen mukaan tarjottava (jonkin verran) kapasiteettia kiinteään hintaan.

(123) Suhteellisen suuret hintaerot saattavat lisäksi selittyä sillä, etteivät kaikki ajat päivästä ole samanarvoisia ja etteivät kaikki tilat ole yhtä nykyaikaisia, hyvin varusteltuja ja keskeisellä paikalla sijaitsevia kuin Trondheim Spektrum. Norjan viranomaiset ovat todenneet, että kaikki edellä esitetyt seikat ovat syynä siihen, miksi osaa kunnan muista tiloista ostamasta kapasiteetista vuokrataan suhteellisesti alhaisempaan hintaan (85).

(124) Norjan viranomaiset ovat toimittaneet esimerkkejä Bergenissä sijaitsevan Vestlandshallen-liikuntakeskuksen veloittamista hinnoista. Norjan viranomaisten mukaan se veloittaa käyttäjiltä (urheiluseuroja lukuun ottamatta) suunnilleen kunnan TS:lle maksaman suuruisen hinnan. Tämä väite perustuu laskelmaan, jossa yksi TS:n ”hallitunti” koskee 800 neliömetrin pinta-alaa ja 60 minuutin aikaa. Vestlandshallenin ”neljänneshallin” pinta-ala on sen mukaan noin 440 neliömetriä ja hinta 940 Norjan kruunua (noin 97 euroa) 90 minuutilta. Tämä johtaisi noin 626 Norjan kruunun (noin 65 euron) teoreettiseen hintaan 60 minuutilta eli 1 252 Norjan kruunun (noin 129 euron) hintaan hieman suuremmasta pinta-alasta kuin TS:n vastaava pinta-ala.

(125) Lisäksi Norjan viranomaiset toteavat, että Bergenin kaupunki veloittaa muilta kuin etusijalla olevilta käyttäjiltä 1 150 Norjan kruunua (noin 119 euroa) tunnilta Haukelandshallenissa, joka on Trondheim Spektrumiin verrattavissa oleva tila. Lisäksi Tromssan kaupunki veloittaa jopa 1 940 Norjan kruunua (noin 200 euroa) tunnilta vastaavasta pinta-alasta Tromsøhallenissa.

(126) Vuoden 2019 vuokrasopimuksesta Norjan viranomaiset ovat todenneet, että uusi vuokrasopimus merkitsee noin 50 prosentin korotusta tuntivuokraan, joka nousee noin 1 200 Norjan kruunusta 1 700 Norjan kruunuun (noin 124 eurosta 176 euroon) (86). Norjan viranomaiset myöntävät, että tämä sijoittuu niiden toimittamien tuntihintojen yläpäähän (esimerkeiksi valittujen liikuntatilojen tuntihinnat ovat noin 350–2 046 Norjan kruunua (noin 36–211 euroa)) (87).

(127) Norjan viranomaisten mukaan Trondheim Spektrumista tulee uudistuksen myötä nykyaikainen ja keskeisellä paikalla sijaitseva tila yhdessä Norjan suurimmista ja nopeimmin kasvavista kaupungeista. Norjan viranomaisten näkemyksen mukaan tuntihinnan tulisi olla selvästi markkinoilla todettuja hintojen vaihteluvälejä korkeampi, jotta valvontaviranomainen voisi katsoa vuokrasopimuksen antavan etua (88).

(128) Norjan viranomaiset ovat lisäksi todenneet, että Trondheim Spektrumin kaupallisten käyttäjien tuntihinta oli aiemmin korkeampi (1 000 Norjan kruunusta 1 800 Norjan kruunuun; noin 103–186 euroa) kuin kunnan vuokrasopimuksen mukainen tuntihinta (1 200 Norjan kruunua; noin 124 euroa). On odotettavissa, että näin on myös tulevaisuudessa: uuden vuokrasopimuksen mukainen tuntihinta on noin 1 700 Norjan kruunua (noin 176 euroa) ja kaupallisten käyttäjien tuntihinta vastaavasti korkeampi.

(129) Norjan viranomaisten näkemys on, että jos kunnan katsottaisiin maksaneen markkinahintojen tasoa korkeampaa hintaa, se merkitsisi väistämättä sitä, että myös TS:n kaupalliset käyttäjät ovat tehneet samoin. Norjan viranomaisten mielestä ei ole mitään syytä olettaa, että kaupalliset käyttäjät maksaisivat markkinahintojen tasoa korkeampaa hintaa Trondheimin Spektrumin hallitilan vuokraamisesta (89).

(130) Norjan viranomaisten näkemyksen mukaan valvontaviranomainen voisi päätellä, ettei vuokrasopimuksiin sisälly tukea. Auttaakseen valvontaviranomaista tämän päätelmän tekemisessä Norjan viranomaiset ovat tähän mennessä toimittaneet seuraavat tiedot: — Ulkoiset vertailuarvot eli hallitilan vuokraamisen tuntihinnat vertailukelpoisissa monikäyttöisissä infrastruktuureissa. — ”Sisäiset vertailuarvot” eli asiakirjat, joista käy ilmi, että TS:n muu toiminta tuottaa suunnilleen samansuuruista tuloa, vaikka siihen tarvitaan vähemmän kapasiteettia. — Asiakirja-aineisto, josta ilmenee, että TS ei myy kapasiteettiaan kolmansille osapuolille keinotekoisen alhaiseen hintaan, mikä osoittaa, ettei sen ”kaupallinen” toiminta saa ristikkäistukea (90).

6.4.1.3 Valvontaviranomaisen arvio vuokrasopimuksista

(131) Sen määrittämiseksi, onko transaktio markkinaehtojen mukainen, transaktiota voidaan arvioida niiden ehtojen valossa, joiden perusteella vastaavat yksityiset toimijat ovat toteuttaneet vastaavanlaisia transaktioita vastaavassa tilanteessa (91).

(132) Vertailuanalyysi ei ehkä ole sopiva keino määrittää markkinahintoja, jos käytettävissä olevia vertailuarvoja ei ole määritelty markkinanäkökohtien perusteella tai julkiset tukitoimet ovat merkittävästi vääristäneet voimassa olevia hintoja (92).

(133) Kuten Norjan viranomaiset ovat todenneet, näiden tilojen vertailuun liittyy sitä paitsi merkittäviä eroja, jotka koskevat esimerkiksi vuokra-ajankohtaa (93), vuokrattua tuntimäärää, varustelun laatua sekä tilojen sijaintia kaupungeissa (tai niiden ulkopuolella).

(134) Valvontaviranomainen katsoo, etteivät Norjan viranomaisten toimittamat viitearvot ole riittävän vertailukelpoisia tai sovellu sellaisen markkinahinnan määrittämiseen, johon vuokrasopimuksen perusteella maksettua vuokraa voitaisiin suoraan verrata, ks. jäljempänä 142–152 kohta.

(135) Jotta valvontaviranomainen voisi päätellä, että vuokrasopimuksiin sisältyy valtiontukea ja että ne sen vuoksi antavat TS:lle ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua etua, sen on todettava, että vuokrasopimusten perusteella maksettu hinta poikkeaa riittävästi markkinahinnasta tällaisen toteamuksen perustelemiseksi (94).

(136) Kuten edellä on kuvattu, tarkasteltavana olevassa tapauksessa tarkkaa markkinahintaa ei ole mahdollista määrittää perinteisillä vertailuanalyysimenetelmillä, koska vertailukelpoisten ja asianmukaisten vertailuarvojen määrittäminen ei onnistu.

(137) Hinnan määrittäminen vuokrasopimuksen mukaisten palvelujen tarjoamisesta aiheutuvien kustannusten perusteella ei myöskään vaikuta tässä tapauksessa asianmukaiselta, koska on vaikeaa määrittää tarkoituksenmukaisesti vuokrasopimukseen kohdistettava asianmukainen osuus investointikustannuksista tai se, millaiset nämä kustannukset olisivat olleet, jos muuta TS:n harjoittamaa toimintaa ei olisi ollut.

(138) Kuten Norjan viranomaiset ovat selittäneet, Trondheim Spektrumin kunnostaminen ja laajentaminen toteutettiin osittain siksi, että kunnalla ei ollut riittäviä tiloja suurien urheilu- ja kulttuuritapahtumien järjestämiseen. Tässä yhteydessä Norjan viranomaiset ovat maininneet, että Trondheim isännöi sekä miesten että naisten käsipallon EURO 2020 -mestaruuskilpailuja. Yksi uudistuksen tavoitteista onkin ollut se, että kunnostetut tilat vastaavat Euroopan käsipalloliiton vaatimuksia ja siellä on tilaa suurelle katsojamäärälle.

(139) Valvontaviranomaisen näkemyksen mukaan voidaan olettaa, ettei yksityinen toimija, joka vuokraa kapasiteettia tarjotakseen hallitilaa nuorisourheiluseuroille, hyväksyisi hintaa, jolla katettaisiin kyseisen toimijan vuokrasopimuksen mukaisiin tarpeisiin nähden suhteettoman suuret kunnostus- ja laajennuskustannukset. Jos tällainen menettely hyväksyttäisiin, se mahdollistaisi mekanismin, jossa kunta voisi maksaa nuorisourheiluun käytettävien hallitilojen tarjoamista varten vuokraamistaan tiloista hintaa, joka vastaa tilojen yleiseen uudistamiseen liittyvää rahoitustarvetta, ilmoittamatta tällaista avustusta valtiontukena (95).

(140) Urheilutapahtumien ja muiden julkisten tapahtumien järjestämiseen käytettävien tilojen rakentamisen sekä erilaisen suurta yleisöä hyödyttävän toiminnan tukemisen voidaan katsoa kuuluvan valtion vastuulle. Tällaisessa tilanteessa valtio ei toimisi markkinatoimijana vaan viranomaisena. Valtio voi siis tietyissä olosuhteissa rahoittaa tällaista toimintaa myöntämällä valtiontukea. Tällaisen toimenpiteen olisi kuitenkin täytettävä kaikki asiaa koskevat, yleisessä ryhmäpoikkeusasetuksessa vahvistetut edellytykset (96), jotta siihen voitaisiin soveltaa ryhmäpoikkeusta, tai vaihtoehtoisesti siitä olisi ilmoitettava ja se olisi hyväksyttävä ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvaksi.

(141) Edellä esitetyn perusteella valvontaviranomaisen on käytettävä muita menetelmiä arvioidakseen, sisältyykö vuokrasopimuksiin valtiontukea. Valvontaviranomainen katsoo, että vaikka Norjan viranomaisten toimittamia vertailuarvoja ei voida suoraan soveltaa, niistä voi olla apua määritettäessä markkinoilla vallitsevaa hintahaarukkaa sen arvioimiseksi, poikkeaako vuokrasopimusten nojalla maksettu hinta merkittävästi vastaavanlaisen palvelun markkinaolosuhteista.

(142) Norjan viranomaiset ovat toimittaneet valvontaviranomaiselle yleiskuvan hinnoista, joita kunta on maksanut muista tiloista vuokratessaan hallikapasiteettia samoihin tarkoituksiin, joita varten kunta ostaa hallikapasiteettia TS:ltä (97). Valvontaviranomainen katsoo, että nämä hinnat olisivat lähinnä vertailukelpoisia tässä päätöksessä arvioituihin vuokrasopimuksiin.

(143) Valvontaviranomainen katsoo, että kyseisten tilojen hinnat ovat sopivampia vertailukohtia kunnan vuokraamaan hallikapasiteettiin kuin esimerkit muissa kaupungeissa sijaitsevien tilojen veloittamista hinnoista (98). Muiden tilojen tuntihinnat näyttävät koskevan tilanteita, joissa tila vuokrataan rajoitetuksi ajaksi ja erilaisia tapahtumia varten. Nämä tilat eroavat toisistaan myös varustelun osalta.

(144) Norjan viranomaisten toimittamat vertailuarvot kunnan vuokraamista hallitiloista koskevat sitä paitsi järjestelyjä, joissa vuokralle otetaan suurehko tuntimäärä keskenään samantyyppisiä palveluita varten; näistä missään tuntimäärä ei tosin ole lähelläkään kunnan ja TS:n välisen vuokrasopimuksen mukaista tuntimäärää. Myös nämä tilat sijaitsevat Trondheimissa (99).

(145) Norjan viranomaiset ovat ilmoittaneet, että hinnat ovat 350–2 046 Norjan kruunua tunnilta. Norjan viranomaiset ovat todenneet, että kunnan monien tällaisten yksittäisten sopimusten perusteella maksamat tuntihinnat ovat epäilemättä markkinahintaa alhaisempia eivätkä siten täysin vertailukelpoisia; tämä perustuu siihen, että osa näistä tiloista on osittain valtion rahoittamia, jolloin ne ovat sopimuksen mukaan velvollisia tarjoamaan jonkin verran kapasiteettia kiinteään hintaan. Lisäksi sopimukset saattavat koskea erilaisia aikoja päivästä tai viikosta, jotka poikkeavat arvoltaan toisistaan (100).

(146) Lisäksi niistä yhdestätoista vuokrasopimuksesta, joiden hinta on ilmoitettu, vain kahden tilan, Heimdalin ja Utleiran, hinta vastaa suurin piirtein kunnan TS:lle maksamaa hintaa (101). Norjan viranomaiset ovat myöntäneet, että näiden kahden tilan hinnat ovat korkeammat kuin ne, joita on maksettu niistä muista tiloista, joista tietoja on toimitettu. Norjan viranomaiset ovat selittäneet, etteivät hinnat välttämättä vastaa markkinahintaa: kunta on näet vuokrahintaa määritettäessä ottanut huomioon myös intressinsä tukea jäsenyyteen perustuvien harrasteliikuntaseurojen toimintaa. Näiden tilojen markkinahinta saattaa siksi olla hieman mainittuja hintoja alhaisempi (102).

(147) Heimdalin verkkosivustolla julkisesti saatavien tietojen mukaan tuntihinnat vaihtelevat sopimuksen tyypin mukaan ja ovat 275–550 Norjan kruunua. Näin ollen vaikuttaa siltä, että Heimdalin markkinoilla veloittama hinta on huomattavasti pienempi kuin hinta, jota kunta vuokrasopimuksen perusteella maksaa.

(148) Muiden yhdeksän vuokrasopimuksen mukaan tiloista veloitetaan hintoja, jotka ovat 77–242 prosenttia (103) pienempiä kuin hinta, jota kunta on vanhojen vuokrasopimusten perusteella maksanut TS:lle, ja 154–385 prosenttia pienempiä kuin hinta, jota kunta vuoden 2019 vuokrasopimuksen mukaisesti maksaa TS:lle.

(149) Niistä yhdestätoista tilasta, joiden hinnat on ilmoitettu, neljässä vuokranantajana on yksityinen toimija (104). Näiden neljän tilan hinnat ovat 425–677 Norjan kruunua.

(150) Valvontaviranomainen katsoo näin ollen, että Norjan viranomaisten toimittamat vertailuarvot osoittavat pikemminkin, että hinta, jota kunta on vuokrasopimusten mukaisesti maksanut, on ollut huomattavasti muista tiloista veloitettua ja maksettua hintaa korkeampi sekä menneiden sopimusten osalta että erityisesti sen jälkeen, kun hallikapasiteetin vuokraamisesta maksettua hintaa nostettiin vuoden 2019 vuokrasopimuksessa.

(151) Valvontaviranomaisen mukaan näitä kyseisistä tiloista – joita kaikkia kunta vuokraa samoihin tarkoituksiin – veloitettujen tuntitaksojen ja kunnan TS:n kanssa tekemän vuokrasopimuksen perusteella maksamien tuntihintojen välisiä eroja ei voida tyhjentävästi selittää sillä, että jotkin näistä tiloista ovat mahdollisesti osittain valtion rahoittamia tai velvoitettu tarjoamaan tietyn määrän kapasiteettia kiinteään hintaan. Se, että sopimukset saattavat koskea arvoltaan erilaisia aikoja päivästä tai viikosta, koskee yhtä lailla kaikkia tiloja, jotka Norjan viranomaiset ovat ilmoittaneet mahdollisiksi vertailukohdiksi.

(152) Edellä esitettyjen huomioiden perusteella valvontaviranomainen ei voi sulkea pois mahdollisuutta, että vuosien 2007–2017 vuokrasopimuksista ja vuoden 2019 vuokrasopimuksesta on ollut etua TS:lle. Tällainen tuki olisi kuitenkin ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvaa kyseisen sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla, joten tuen olemassaoloa ei ole tarpeen todeta lopullisesti (105).

6.4.2 Toimenpide 6 – Uusiin ja odottamattomiin kustannuksiin liittyvä pääomankorotus – Yleinen ryhmäpoikkeusasetus

(153) Norjan viranomaiset myönsivät TS:lle 55 miljoonan Norjan kruunun (noin 5,68 miljoonan euron) pääomankorotuksen yleisen ryhmäpoikkeusasetuksen 55 artiklan nojalla. Norjan viranomaisten mukaan TS ei voi kattaa näitä lisäkustannuksia olemassa olevista varoistaan tai lisäämällä markkinarahoitusta.

(154) Norjan viranomaiset ovat esittäneet, ettei pääomankorotus tuota etua TS:lle. Norjan viranomaisten mukaan pääomanlisäyksestä koitui monestakin syystä etua TS:n enemmistöomistajalle, kunnalle.

(155) Norjan viranomaiset ovat todenneet, että kaiken kaikkiaan oli todennäköistä, että muutokset vaikuttaisivat merkittävästi TS:n kannattavuuteen erityisesti verrattuna vaihtoehtoiseen tilanteeseen, jossa istumapaikkoja, hissejä ja varastotiloja koskevia muutoksia ei olisi tehty. Kaikkien toimenpiteiden seurauksena tiedettiin olevan tulojen kasvu tai kustannusten pieneneminen, kun taas vaihtoehtojen seuraukset olisivat olleet päinvastaiset (106).

(156) Norjan viranomaiset ovat lisäksi selittäneet, että pääomankorotuksen myötä kunnasta tuli käytännössä TS:n ainoa osakkeenomistaja, jolloin kunnalla on mahdollisuus ostaa loputkin osakkeet nykyisten vähemmistöosakkaiden suostumuksesta riippumatta. Kun kunnasta tulee ainoa osakkeenomistaja, se saa Norjan osakeyhtiölain (107) nojalla suotuisan aseman, koska se voi päättää yksipuolisesti siitä, miten TS:n toimintaa on jatkossa harjoitettava.

(157) Norjan viranomaiset katsovat, että jos markkinataloustoimijan olisi pitänyt valita näistä kahdesta vaihtoehdosta, se olisi todennäköisesti toiminut samoin kuin kunta. Norjan viranomaiset katsovat joka tapauksessa, ettei ole riittäviä viitteitä siitä, ettei markkinataloustoimijatestiä olisi noudatettu (108).

(158) Norjan viranomaiset ovat esittäneet, että TS:n osakkeiden arvo – joka on kiinteästi yhteydessä TS:n omistamaan infrastruktuuriin – on korkeampi, jos se kytketään valmistuneeseen Trondheim Spektrumiin, verrattuna tilanteeseen, jossa kunnostushanke olisi keskeytetty. Muutokset, jotka pääomankorotuksella rahoitettiin, parantavat TS:n kannattavuutta tulevaisuudessa, säästävät kustannuksissa ja vahvistavat infrastruktuurin tulontuottokykyä.

(159) Lisäksi kunta on kasvattanut merkittävästi omistusosuuttaan TS:stä. Se merkitsee ennen kaikkea sen omistusosuuden arvon nousua. Kunta osti 55 miljoonalla Norjan kruunulla käytännössä 18 prosentin osuuden yhtiöstä, joka omistaa infrastruktuurin, jonka pelkkä laajentaminen maksaa lähes 600 miljoonaa Norjan kruunua. Kun kunnasta on käytännössä tullut TS:n ainoa osakkeenomistaja, se voi myös käyttää aiempaa suorempaa ja välittömämpää vaikutusvaltaa yhtiön toimintaan ja tulevaisuuteen.

(160) Norjan viranomaiset toteavat, että keskipitkästä pitkään aikavälillä ei ole lainkaan epätodennäköistä, että Trondheim Spektrum voitaisiin myydä hinnalla, joka merkitsisi kohtuullista tuottoa pääomanlisäykseen sisältyneelle sijoitukselle. Ellei Trondheim Spektrumia myydä, omistuksen arvo erittäin todennäköisesti nousee huomattavasti laajennuksen valmistuttua ja silloin, kun päästään toteuttamaan liiketoimintasuunnitelmaa ja strategiaa, joiden mukaan vähitellen yhä suurempi osa sen tuloista saadaan kaupallisesta toiminnasta.

(161) Jos valtio väittää, että se toimi markkinataloustoimijana, mutta tästä on epäilyjä, valtion on toimitettava todisteita, joista käy ilmi, että päätös kyseisen transaktion toteuttamisesta tehtiin sellaisten taloudellisten arviointien perusteella, jotka samankaltaisissa olosuhteissa rationaalisesti toimiva markkinataloustoimija (jonka ominaisuudet vastaavat kyseisen julkisen elimen ominaisuuksia) olisi tehnyt määrittääkseen transaktion kannattavuuden tai taloudelliset edut (109).

(162) Tällaisen ennakkoarvion tarkkuus voi vaihdella sen mukaan, kuinka monimutkainen transaktio on ja mikä on omaisuuden, tavaroiden tai palvelujen arvo. Yleensä tällaiset ennakkoarvioinnit olisi tehtävä sellaisten asiantuntijoiden tuella, joilla on asianmukaiset taidot ja kokemus. Tällaisten arvioiden olisi aina perustuttava objektiivisiin perusteisiin eivätkä poliittiset näkökohdat saisi vaikuttaa niihin. Riippumattomien asiantuntijoiden tekemät arvioinnit voivat antaa lisätukea arvioinnin uskottavuudelle.

(163) Jotta voitaisiin todeta, että toimenpide tuo taloudellista etua, on tarpeen tarkastella, olisiko kooltaan kyseistä yritystä vastaavan kokoinen markkinataloustoimija vastaavissa olosuhteissa tehnyt samansuuruisen pääomanlisäyksen, erityisesti kun huomioon otetaan käytettävissä olleet tiedot ja sijoitusajankohtana ennakoitavissa olleet kehitysnäkymät.

(164) Markkinataloustoimijaperiaate on luotu ottaen huomioon erilaiset taloudelliset transaktiot. ETA-tuomioistuimet ovat luoneet ”markkinataloussijoittajaperiaatteen”, jonka tarkoituksena on havaita julkisiin sijoituksiin (erityisesti pääomasijoituksiin) liittyvä valtiontuki. Kun halutaan tämän periaatteen mukaisesti määrittää, onko julkisyhteisön sijoitus valtiontukea, on tarpeen arvioida, olisiko vastaavan kokoinen, tavanomaisissa markkinatalouden olosuhteissa toimiva yksityinen sijoittaja tehnyt kyseisen sijoituksen samoissa olosuhteissa (110).

(165) Markkinataloussijoittajaperiaatteen noudattaminen voidaan osoittaa ennalta laaditulla liiketoimintasuunnitelmalla, jonka perusteella päätös investoinnista tehtiin (111). Valtio voi vedota ainoastaan objektiivisiin ja todennettaviin seikkoihin, jotka on otettu huomioon ennen päätöstä investoinnin tekemisestä tai päätöksen tekemisen hetkellä.

(166) On siis näytettävä toteen, että sijoitus perustuu taloudelliseen arviointiin, joka vastaa sitä, jonka järkevä yksityinen sijoittaja olisi samankaltaisessa tilanteessa laatinut ennen sijoituksen tekemistä arvioidakseen sen tulevan tuottavuuden.

(167) (Mahdollisen) edun myöntämisen jälkeen tehdyt taloudelliset arvioinnit, tehdyn sijoituksen todellisen tuottavuuden toteaminen jälkikäteen tai myöhemmät perustelut tosiasiallisesti valitusta toimintatavasta eivät riitä osoittamaan, että valtio teki sijoituksen osalta samanlaisen päätöksen kuin markkinatalouden ehdoin toimiva yksityinen sijoittaja olisi tehnyt (112).

(168) Se, että pääomanlisäyksen väitetään olevan tarpeen, jotta yritys voi jatkaa toimintaansa tai jotta varmistetaan liiketoiminnan riittävä pääomittaminen vakavaraisuussääntöjen tai toimintaan liittyvien riskien arvioinnin perusteella, ei ole riittävä osoitus siitä, että markkinataloussijoittajaperiaatteen vaatimuksia olisi noudatettu.

(169) Yksityinen sijoittaja, joka toimii normaalin markkinatalouden ehdoin, tekisi tällaisen pääomanlisäyksen vain, jos oletettua tuottoa pidettäisiin investointihetkellä riittävänä käytettävissä olevien tietojen sekä kyseisellä hetkellä ennakoitavien kehitysnäkymien perusteella.

(170) Markkinataloustoimijaperiaatetta sovellettaessa oletetaan, että yksityinen sijoittaja pyrkii maksimoimaan voittonsa (113). Kuten yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin totesi asiassa Westdeutsche Landesbank Girozentrale v. komissio antamassaan tuomiossa, ”yksityinen sijoittaja ei yleensä tyydy siihen, että sijoitus ei tuota tappiota tai että se tuottaa rajoitettua tuottoa. Yksityinen sijoittaja pyrkii järkevästi maksimoimaan sijoituksensa tuoton olosuhteiden ja lyhyen, keskipitkän ja pitkän aikavälin etujensa täyttymisen valossa myös silloin, kun se sijoittaa yhtiöön, jonka osakepääomasta se omistaa jo osuuden.” (114)

(171) Norjan viranomaiset ovat ilmoittaneet kunnan arvioineen, tulisiko sen Trondheim Spektrumin enemmistöomistajana ja objektiivisten perusteiden nojalla tehdä lisäinvestointeja pääomankorotuksen muodossa. Lisäksi ne ovat ilmoittaneet, että kunnalla oli hyvät markkinataloudelliset perusteet pääomankorotuksen tekemiseen erityisesti, kun huomioon otetaan vaihtoehtoinen skenaario (115).

(172) Norjan viranomaisten niin ikään toimittamien tietojen perusteella vaikuttaa kuitenkin siltä, ettei kunta tehnyt taloudellista ennakkoarviointia ennen kuin se päätti myöntää pääomanlisäyksen. Ei voida pitää riittävänä, että talouden toimija, jonka on valittava kunnostustöiden loppuun saattamisen ja sen vaihtoehdon välillä, olisi todennäköisesti toiminut niin kuin kunta toimi (116) tekemättä lainkaan konkreettista arviota investoinnin odotettavissa olevasta kannattavuudesta.

(173) Norjan viranomaisten selitykset eivät osoita, että sijoitus oli markkinatalouden ehdoin toimivalle sijoittajalle riittävän kannattava (117). Tämä koskee sekä uutta kustannusta että kustannusten ylittymistä. Arvioinnin perusteena ei voida käyttää niin yleisluonteisia selityksiä kuin ne, jotka Norjan viranomaiset ovat toimittaneet. Esimerkiksi istumapaikkojen lisääntymisen vuoksi odotettavissa olevasta tulojen kasvusta tai suurempien hissien ja suuremman varastoalueen vuoksi odotettavissa olevista tehokkuushyödyistä ei ole esitetty arvioita.

(174) Valvontaviranomainen on antanut Norjan viranomaisille tilaisuuden esittää mahdolliset tämäntyyppiset liiketoimeen liittyvät asiakirjat. Norjan viranomaiset eivät olet toimittaneet taloudellisia arviointeja, jotka vastaisivat arviointeja, jotka järkevä yksityinen sijoittaja olisi samankaltaisessa tilanteessa laatinut ennen sijoituksen tekemistä arvioidakseen sen tulevan tuottavuuden. Näin ollen Norjan viranomaiset eivät ole toimittaneet näyttöä, joka osoittaisi, että odotettavissa ollut tuleva tuottavuus oli yksityisen sijoittajan näkökulmasta riittävä (118). Silloin, kun TS pyysi pääomanlisäystä, kunta omisti sen osakkeista 78 prosenttia. Muut TS:n omistajat eivät ilmaisseet olevansa halukkaita osallistumaan pääomankorotukseen, päinvastoin: useat vähemmistöosakkaat suostuivat luovuttamaan osakkeensa kunnalle yhden Norjan kruunun hintaan.

(175) Sen tosiseikan, etteivät muut osakkeenomistajat olleet halukkaita osallistumaan pääomankorotukseen vaan itse asiassa luovuttivat osakkeensa kunnalle yhdellä Norjan kruunulla, voidaan katsoa osoittavan, etteivät markkinatoimijat pitäneet liiketointa kannattavana.

(176) Kaiken kaikkiaan valvontaviranomainen katsoo, että pääomankorotus on merkinnyt koko pääomankorotuksen määrää vastaavaa etua TS:lle.

6.4.3 Toimenpide 7 – Infrastruktuurikustannusten rahoittaminen

(177) Toimenpiteen tarkalla muodolla ei ole merkitystä määritettäessä, tarjoaako se yritykselle taloudellista etua. Myönteisten taloudellisten etujen myöntämisellä on merkitystä valtiontuen käsitteen kannalta, mutta vapautus taloudellisista rasitteista voi myös muodostaa edun. Viimeksi mainittu on laaja käsite, joka kattaa kaikki sellaisten maksujen lievennykset, jotka tavallisesti sisältyvät yrityksen talousarvioon. Tämä koskee kaikkia tilanteita, joissa talouden toimijat vapautetaan niiden taloudelliseen toimintaan kiinteästi liittyvistä kustannuksista (119).

(178) Edun käsite sulkee sisäänsä myös tilanteet, joissa eräiden toimijoiden ei tarvitse vastata kustannuksista, joista muut vastaavat toimijat yleensä vastaavat tietyn oikeusjärjestyksen mukaisesti, vaikka toiminta, johon kustannukset liittyvät, olisi luonteeltaan muuta kuin taloudellista (120).

(179) Sellaisen infrastruktuurin rakentamiseen, jota käytetään valtion julkista valtaansa käyttäessään harjoittamaan toimintaan ja jota ei hyödynnetä kaupallisesti, ei periaatteessa sovelleta valtiontukisääntöjä (121).

(180) Nyt tarkasteltavassa tapauksessa arvioitavan kaltaisen infrastruktuurin, joka rahoitetaan valtion varoista ja jota ei hyödynnetä kaupallisesti, voidaan silti katsoa saavan valikoivaa etua: — jos hankkeeseen tavallisesti sovellettavissa säännöissä hankkeen kehittäjät velvoitetaan vastaamaan osasta kustannuksia, valikoivasta edusta voi olla kyse, jos kehittäjä maksaa vähemmän kuin se olisi lakisääteisesti velvollinen maksamaan; — jos infrastruktuuri ei ole yleisluonteinen vaan palvelee ainoastaan yhtä tai muutamaa etukäteen tiedossa olevaa yritystä ja jos se on räätälöity niiden tarpeisiin sellaisella tavalla, että yrityksen (yritysten) olisi tavallisesti pitänyt vastata infrastruktuurin kustannuksista itse (122).

(181) Norjan viranomaiset ovat todenneet, että kyseinen infrastruktuuri on yleisluonteinen julkinen infrastruktuuri ja ettei TS ole maksanut vähempää kuin laissa edellytetään. Infrastruktuurin rahoittaminen koskee kolmea toimenpidettä.

(182) Ensinnäkin se koskee siltaa, joka yhdistää Nidarøn niemen mantereeseen, jolla Ilenin kirkko sijaitsee. Norjan viranomaisten mukaan nykyinen silta on vanhentunut. Kunta rahoittaa sillan kokonaan. Silta yhdistää kaupungin keskiosat ja tärkeät virkistys- ja puistoalueet, minkä vuoksi siitä on hyötyä kaikille Trondheimin asukkaille ja siellä vieraileville.

(183) Toiseksi Klostergatalla tehtävät työt koskevat vesi- ja jätevesijärjestelmää, joka kunnan olisi joka tapauksessa pitänyt uusia. Rakennustyöt osuvat ajallisesti yksiin Trondheim Spektrumin rakennustöiden kanssa. Vuosia 2013–2024 koskevan viemäri- ja vesiympäristön pääsuunnitelman, vuosia 2004–2012 koskevan vedenjakelun pääsuunnitelman ja vuosia 2017–2028 koskevan vedenjakelun kunnallisen alisuunnitelman mukaisesti kunnan on eroteltava harmaat vedet pintavesistä ja uusittava vanhat vesiputket. Nämä toimenpiteet suositellaan suoritettaviksi kymmenen vuoden kuluessa (vuodesta 2014 lukien). Kunta pyrkii sovittamaan urakkansa yhteen muiden toimijoiden rakennustöiden kanssa. Klostergatan vesiputket asennettiin vuosina 1895–1915. Norjan viranomaisten mukaan kunta uusii tällaiset putket aina, kun tiellä tai sen varrella tehdään muita rakennustöitä. TS maksaa 20 miljoonan Norjan kruunun suuruisen osuuden (123).

(184) Kolmanneksi viherrakenteen ja yleisen puiston tarkoituksena on varmistaa, että yleisölle on tarjolla houkuttelevia paikkoja aktiviteetteja ja virkistystoimintaa varten. Kunnan suunnitelmissa on istuttaa kasvillisuutta joen läheisyyteen hyvän elinympäristön luomiseksi kasveille ja eläimille. Norjan viranomaiset ovat selittäneet, etteivät viherrakenne ja yleinen puisto ole hankkeen kannalta välttämättömiä, vaan ne ovat pikemminkin infrastruktuuri, josta on hyötyä kaikille Trondheimin asukkaille ja siellä kävijöille (124).

(185) Sen arvioimiseksi, onko toimenpide valtiontukea, valvontaviranomaisen on tarkasteltava kyseessä olevien toimenpiteiden vaikutusta eikä niillä tavoiteltuja päämääriä. Vaikka infrastruktuurisuunnitelma olisi hyväksytty kyseisen kehityshankkeen suunnitelmien yhteydessä, valvontaviranomaisen tarvitsisi arvioida, onko infrastruktuurista hyötyä koko yhteisölle vai ainoastaan kyseiselle kehityshankkeelle. Vain jälkimmäisessä tapauksessa kehittäjältä edellytettäisiin infrastruktuurin rahoittamista, jotta kyse ei olisi valtiontuesta (125).

(186) Norjan viranomaiset ovat selittäneet, ettei kunnan (osittain) rahoittamilla toimenpiteillä ole välitöntä tosiasiallista suhdetta kehityshankkeeseen, vaan ne perustuvat kunnan julkiseen politiikkaan tarjota tällaista kaikkien saatavilla olevaa infrastruktuuria ja kaavoitettua viherrakennetta (126). Kaava-alue on osa Nidelvajoen rannoilla sijaitsevaa merkittävää virkistysaluetta, jolla on hyvin monimuotoista kasvillisuutta ja eläimistöä. Nidarø kuuluu osana kävelyreittien verkostoon, jota kaupungin asukkaat käyttävät paljon virkistys- ja ulkoilutarkoituksiin (127).

(187) Norjan viranomaisten toimittamien tietojen perusteella valvontaviranomainen katsoo, että kyseiset infrastruktuuritoimenpiteet on tarkoitettu suuren yleisön käyttöön ja niistä on hyötyä suurelle yleisölle Trondheimissa. Vaikka osa liikenteen lisääntymisestä alueella saattaa liittyä kehityshankkeeseen, toteutetut rakennustyöt hyödyttävät kaikkia alueella asuvia (128).

(188) Kuten edellä on esitetty, kunta ja TS tekivät kehityshankkeesta kehityssopimuksen (129). Norjan viranomaiset ovat selittäneet, että kunnalla tai kiinteistökehittäjällä ei ole velvollisuutta tehdä kehityssopimusta.

(189) Kehityssopimus on väline, joka auttaa kiinteistökehittäjää ja kuntaa varmistamaan, että kaavoitussuunnitelman ja menettelymääräysten mukaiset vaatimukset täyttyvät myös yleistä infrastruktuuria koskevien toimenpiteiden osalta. Sopimukseen voi mutta ei välttämättä tarvitse sisältyä määräyksiä, jotka velvoittavat kiinteistökehittäjän vastaamaan joiltakin osin yleistä infrastruktuuria koskeviin toimenpiteisiin liittyvistä taloudellisista rasitteista. On tärkeää huomata, että kehityssopimukset ovat kunnan ja kiinteistökehittäjän välisten neuvottelujen tulos.

(190) Lainsäädännössä ei ole säännöksiä, jotka edellyttäisivät, että kunnan on velvoitettava kiinteistökehittäjä vastaamaan mistään tällaisista kustannuksista. Jos kunta ja kiinteistökehittäjä kuitenkin tekevät kehityssopimuksen, asiaa koskevassa lainsäädännössä asetetaan rajat sille, mistä kustannuksista kiinteistökehittäjä voidaan velvoittaa vastaamaan. Syynä tähän on se, että kehityssopimusten neuvottelemiseen ja tekemiseen liittyvä valta jakautuu epäsymmetrisesti kuntaa suosivalla tavalla.

(191) Tältä osin Norjan viranomaiset ovat viitanneet Oslon alioikeuden (Oslo tingrett) äskettäiseen tuomioon, jossa tuomioistuin katsoi seuraavaa: ”Kaavoitus- ja rakennuslain 17–3 §:n taustalla oli muun muassa tarve rajoittaa sitä, mitä kunnat voivat sisällyttää kehityssopimukseen, kun otetaan huomioon, että kunnan valta hyväksyä tai hylätä hanke asettaa sen valta-asemaan. Näin ollen säännökseen sisältyy tarpeellisuuden, asianmukaisuuden ja oikeasuhteisuuden vaatimus.” (130)

(192) Norjan viranomaiset ovat selittäneet, että kunnan liikkumavaraa rajoittaa näin ollen lainsäädäntö sekä tarpeellisuutta ja oikeasuhteisuutta koskevien testien osalta edellä mainittu oikeuskäytäntö. Joka tapauksessa kunta yrittää sälyttää kiinteistökehittäjien vastuulle mahdollisimman suuren osan kustannuksista. Vaikka kunta on omaksunut periaatteen, jonka mukaan kustannukset siirretään täysimääräisesti, periaatetta lieventävät käytännössä jossakin määrin kansallisessa lainsäädännössä asetetut rajoitukset.

(193) Siihen, miten kustannukset kehityssopimuksen yhteydessä kohdennetaan kunnan ja kiinteistökehittäjän kesken, ei ole olemassa kaavaa tai ennalta määritettyä laskentamallia. Norjan viranomaisten mukaan myöskään laki ei edellytä tällaisia laskentamalleja eikä niistä olisi käytännön hyötyä. Hankkeet, kiinteistökehittäjät ja taloudelliset mahdollisuudet eri hankkeissa poikkeavat toisistaan liikaa, jotta matemaattisia malleja voitaisiin soveltaa.

(194) Kunta arvioi ehdotukset kiinteistökehittäjäkohtaisesti. Tätä varten ja kustannusten kohdentamisen oikeasuhteisuuden varmistamiseksi kiinteistökehittäjän kannettavaksi tulevia kokonaiskustannuksia verrataan muihin hankkeisiin ja käytäntöön (julkiseen infrastruktuuriin annetun panoksen kustannus käyttöalueen neliömetriä kohti). Tavanomaisessa asuinrakentamisessa, joka on yleensä varsin kannattavaa rakennustoimintaa, kohtuullinen kustannus yhtä käyttöalueen neliömetriä kohti on enintään noin 2 000 Norjan kruunua. Norjan viranomaisten mukaan kaupallisten hankkeiden tai julkiseen palveluun liittyvien hankkeiden kannattavuus on tavallisesti heikompi, joten niissä kohtuullinen käyttöalueen neliömetrikohtainen kustannus on yleensä pienempi.

(195) TS:n kanssa tehdyssä kehityssopimuksessa, jossa noudatettiin tätä käytäntöä, TS:n maksettavaksi tuleva kustannus on 2 226 Norjan kruunua yhtä käyttöalueen neliömetriä kohti.

(196) Valvontaviranomaisen pyynnöstä Norjan viranomaiset ovat toimittaneet lisätietoja Trondheimissa viime aikoina toteutetuista suhteellisen suurista rakennushankkeista, joista on tehty kehityssopimus. Missään näistä hankkeista käyttöalueen neliömetrikohtainen kustannus ei ole olennaisesti suurempi kuin TS:n hankkeessa. Kyseiset hankkeet ovat olleet asuinrakennushankkeita ja kaupallisia tai julkisen palvelun hankkeita. Osa hankkeista kuuluu yhteen näistä luokista ja osassa yhdistyy eri luokkien piirteitä.

(197) Kehityssopimuksessa TS:n kannettavaksi asetettu kustannus on suurempi kuin useimmissa annetuista esimerkeistä. Norjan viranomaiset ovat huomauttaneet, että jopa erittäin kannattavissa kaupallisissa hankkeissa, kuten hotellin laajentamisessa tai kauppakeskuksen perustamisessa, käyttöalueen neliömetrikohtainen kustannus on pienempi tai vain hieman suurempi kuin TS:n sopimuksessa.

(198) Vastauksessaan valvontaviranomaisen tiedusteluun Norjan viranomaiset ovat esittäneet, että niiden tietojen mukaan käyttöalueen neliömetrikohtaisista kustannuksista ei ole olemassa valtakunnallisia tai Trondheimia koskevia tilastoja. Julkisesti on kuitenkin saatavilla asiakirjoja, joista käy ilmi, että TS:n kannettavaksi asetettu kustannus sijoittuu muiden rakennushankkeiden panokseen nähden vaihteluvälin yläpäähän. Esimerkiksi Norsk Eiendomin elokuussa 2018 laaditussa raportissa todettiin, että käyttöalueen neliömetrikohtainen kustannus eräässä Oslossa toteutetuista suurista rakennushankkeista otetussa otoksessa vaihteli ja oli 975–2 167 Norjan kruunua siten, että useimmissa hankkeissa panos oli noin 1 400–1 500 Norjan kruunua (131).

(199) Norjan viranomaisten mukaan toimitetut käyttöalueen neliömetrikohtaisten kustannusten vertailuarvot ovat vertailukelpoisia. Norjan oikeusjärjestyksen mukaan oikeasuhteisuuden arvioinnissa on kiinnitettävä erityistä huomiota siihen, että kustannusten kohdentaminen on taloudellisesti kestävää. Määritettäessä sitä, poikkeaako TS:n kehityssopimus tavanomaisesta käytännöstä, vertailukohtana voidaan käyttää asuinrakennushankkeita, vaikka ne kykenevät pääsääntöisesti vastaamaan suuremmista kustannuksista kuin TS:n hankkeen kaltaiset hankkeet. Myös kuntien kaupallisista tai julkisen palvelun rakennushankkeista tekemissä kehityssopimuksissa käyttöalueen neliömetrikohtainen kustannus on joka tapauksessa pienempi kuin TS:n sopimuksessa.

(200) Lisäksi asiaa koskevassa lainsäädännössä (jossa edellytetään oikeasuhteisuuden arviointia) ja Norjan tuomioistuinten oikeuskäytännössä (132) on selkeitä viitteitä siitä, ettei kunta olisi voinut asettaa TS:n kannettavaksi enempää kustannuksia ilman, että se olisi ollut lainvastaista (133).

(201) Norjan viranomaiset ovat toimittaneet tietoja kehityssopimusten neuvottelukäytännöstä Trondheimissa sekä selittäneet asiaa koskevaan kansalliseen lainsäädäntöön sisältyvää vaatimusta. Norjan viranomaisten toimittamat tiedot eivät viittaa siihen, että kustannusten jakamista koskevasta tavanomaisesta neuvottelukäytännöstä olisi poikettu TS:n tapauksessa. Vaikka toimitetut vertailuarvot koskevat erityyppisiä hankkeita, ne eivät viittaa siihen, että TS olisi maksanut vähemmän kuin mitä julkiseen infrastruktuuriin Trondheimissa toteutettavien kehityshankkeiden yhteydessä tehtävältä panokselta yleensä edellytetään.

(202) Valvontaviranomainen ei näin ollen voi näyttää toteen, että nyt tarkasteltavana oleva tapaus poikkeaisi tavanomaisesta kustannusten jakokäytännöstä julkisissa infrastruktuurihankkeissa.

(203) Arvioituaan Norjan viranomaisten toimittamat tiedot valvontaviranomainen ei näin ollen voi tehdä sellaista johtopäätöstä, että Trondheim Spektrumin kunnostamiseen ja laajentamiseen liittyvä infrastruktuurikustannusten jakaminen olisi antanut TS:lle valikoivaa etua. Tämän toimenpiteen ei näin ollen katsota olevan valtiontukea, eikä sitä siksi arvioida tarkemmin jäljempänä.

6.5 VALIKOIVUUS

(204) Jotta toimenpide luokiteltaisiin tueksi, sen on oltava valikoiva siten, että siinä suositaan ”jotakin yritystä tai tuotannonalaa”.

(205) Nyt tarkasteltavat toimenpiteet ovat ainoastaan TS:lle osoitettuja yksittäisiä toimenpiteitä. Ne ovat näin ollen valikoivia ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla.

6.6 VAIKUTUS KAUPPAAN JA KILPAILUN VÄÄRISTYMINEN

(206) Tukitoimenpiteen on oltava omiaan vääristämään kilpailua ja vaikuttamaan ETA-sopimuksen sopimuspuolten väliseen kauppaan.

(207) Pelkästään sitä, että toimenpide vahvistaa yrityksen asemaa ETA-alueen sisäisessä kaupassa muihin, kilpaileviin yrityksiin verrattuna, pidetään riittävänä sen päätelmän tekemiseksi, että toimenpide on omiaan vaikuttamaan ETA-valtioiden väliseen kauppaan ja vääristämään muihin ETA-valtioihin sijoittautuneiden yritysten keskinäistä kilpailua (134).

(208) Pääomanlisäys on antanut TS:lle etua, joka vahvistaa sen asemaa verrattuna muihin yrityksiin, joiden kanssa se kilpailee ETA-alueen laajuisilla markkinoilla. Sama koskee mitä tahansa etua, jota TS on saanut vuokrasopimuksiin mahdollisesti sisältyvän tuen muodossa.

(209) Valvontaviranomaisen on tarkasteltava lähemmin, ovatko toimenpiteet omiaan vaikuttamaan ETA-valtioiden väliseen kauppaan. Tästä unionin tuomioistuin on todennut, että ”kun jäsenvaltion myöntämä tuki vahvistaa tiettyjen yritysten asemaa jäsenvaltioiden välisessä kaupassa muihin, kilpaileviin yrityksiin verrattuna, tuen on katsottava vaikuttavan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan” (135).

(210) Trondheim Spektrumin kapasiteetti sopii keskikokoisten ja suurten kansainvälisten tapahtumien järjestämiseen, ja niitä voidaan järjestää myös alueen ulkopuolella (136).

(211) Valvontaviranomainen huomauttaa, ettei vaikutus kauppaan voi olla pelkästään hypoteettista tai oletettua. Toimenpiteen ennustettavissa olevien vaikutusten perusteella on tutkittava, miksi toimenpide vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua ja on omiaan vaikuttamaan ETA-valtioiden väliseen kauppaan (137).

(212) Valvontaviranomainen ja komissio ovat useissa päätöksissä katsoneet, että tietyillä toimilla ja toimenpiteillä on niiden erityisten olosuhteiden vuoksi puhtaasti paikallista vaikutusta ja etteivät ne sen vuoksi vaikuta ETA-valtioiden väliseen kauppaan. Näissä tapauksissa valvontaviranomainen ja komissio ovat todenneet muun muassa, että edunsaaja on tarjonnut palveluja rajoitetulla alueella jossakin ETA-valtiossa eikä ollut todennäköistä, että se houkuttelisi asiakkaita muista ETA-valtioista, ja ettei ollut ennakoitavissa, että toimenpiteellä olisi vähäistä suurempaa vaikutusta rajatylittävien investointien tai sijoittautumisten edellytyksiin. Osa näistä päätöksistä koski liikunta- ja vapaa-ajan käyttöön tarkoitettuja tiloja, jotka palvelivat pääasiassa paikallista yleisöä eivätkä todennäköisesti olisi houkutelleet asiakkaita tai investointeja muista ETA-valtioista (138).

(213) Vaikka osa TS:n toiminnasta on luonteeltaan paikallista, nyt tarkasteltavassa tapauksessa TS isännöi myös messujen ja muiden kansainvälisten tapahtumien kaltaisia tapahtumia, jotka houkuttelevat ulkomaisia asiakkaita. Lisäksi TS isännöi käsipallon Euroopan mestaruuskisoja vuonna 2020, minkä voidaan olettaa houkuttelevan ulkomaisia asiakkaita.

(214) Kansainvälisten tapahtumien järjestämisen markkinat ovat avoinna kilpailulle sellaisten tapahtumapaikkojen tarjoajien ja tapahtumajärjestäjien kesken, jotka yleensä harjoittavat toimintaa, joka on kaupan kohteena ETA-valtioissa (139).

(215) Edellä esitetyn perusteella valvontaviranomainen katsoo, että nyt tarkasteltavat toimenpiteet uhkaavat vääristää kilpailua ja ovat omiaan vaikuttamaan ETA-valtioiden keskinäiseen kauppaan.

6.7 VALTIONTUEN OLEMASSAOLOA KOSKEVAT PÄÄTELMÄT

(216) Edellä esitetyn perusteella valvontaviranomainen toteaa seuraavaa: a) Ei voida sulkea pois mahdollisuutta, että vuosien 2007–2017 vuokrasopimuksiin (toimenpide 4) ja vuoden 2019 uuteen vuokrasopimukseen (toimenpide 5) sisältyy valtiontukea. Kuten jäljempänä osoitetaan, tällainen tuki olisi ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvaa kyseisen sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla, joten tuen olemassaoloa ei ole tarpeen todeta lopullisesti; b) toimenpide 6 – pääomanlisäys – sisältää valtiontukea; c) toimenpide 7 – infrastruktuurikustannusten rahoittaminen – ei sisällä valtiontukea; d) toimenpide 9 – Nordean ja TS:n välinen lainasopimus – ei sisällä valtiontukea.

7 MENETTELYVAATIMUKSET

(217) Valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdan mukaan ”EFTAn valvontaviranomaiselle on ilmoitettava tuen myöntämistä tai muuttamista koskevasta suunnitelmasta niin ajoissa, että se voi esittää huomautuksensa. – – Valtio, jota asia koskee, ei saa toteuttaa ehdottamiaan toimenpiteitä, ennen kuin menettelyssä on annettu lopullinen päätös.”

(218) Norjan viranomaiset ovat todenneet, että uuden vuokrasopimuksen ehtona on, että sopimus on markkinaehtojen mukainen (140). Siinä nimenomaisesti mahdollistetaan mukautukset niin, että sopimuksen ehdot voidaan saattaa markkinaehtojen mukaisiksi, jos valvontaviranomainen sitä edellyttää. Tällä perusteella valvontaviranomainen katsoo, että Norjan viranomaiset ovat vuoden 2019 vuokrasopimuksen osalta noudattaneet valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdassa säädettyä vaatimusta, jos vuokrasopimukseen sisältyy tukea.

(219) Norjan viranomaiset eivät ilmoittaneet valvontaviranomaiselle vuosina 2007–2017 tehtyjä vuokrasopimuksia. Näin ollen valvontaviranomainen katsoo, etteivät viranomaiset ole noudattaneet valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdassa niille asetettuja, kyseiseen toimenpiteeseen liittyviä velvoitteitaan, mikäli vuokrasopimuksiin sisältyy tukea.

7.1 TOIMENPIDE 6 – PÄÄOMANLISÄYS EI OLE RYHMÄPOIKKEUSASETUKSEN MUKAINEN

(220) Ryhmäpoikkeusasetuksen 3 artiklan mukaan tukiohjelmat, tukiohjelmista myönnetty yksittäinen tuki ja tapauskohtainen tuki ovat ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitetulla tavalla sisämarkkinoille soveltuvia, ja ne vapautetaan valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdan mukaisesta ilmoitusvaatimuksesta edellyttäen, että tuki täyttää kaikki ryhmäpoikkeusasetuksen I luvussa säädetyt edellytykset ja sen III luvussa säädetyt kyseessä olevaa tukimuotoa koskevat erityisedellytykset.

(221) Ryhmäpoikkeusasetuksen 6 artiklan 1 kohdassa todetaan, että asetusta sovelletaan ainoastaan tukeen, jolla on kannustava vaikutus. Ryhmäpoikkeusasetuksen 6 artiklan 2 kohdassa säädetään seuraavaa: ”Tuella katsotaan olevan kannustava vaikutus, jos tuensaaja on jättänyt kirjallisen tukihakemuksen kyseiselle [EU:n tai EFTAn] jäsenvaltiolle ennen hanketta tai toimintaa koskevien töiden aloittamista. Tukihakemuksen on sisällettävä ainakin seuraavat tiedot: a) yrityksen nimi ja koko; b) kuvaus hankkeesta, mukaan lukien sen alkamis- ja päättymispäivä; c) hankkeen sijainti; d) luettelo hankkeen kustannuksista; e) tuen muoto (avustus, laina, takaus, takaisinmaksettava ennakko, pääomanlisäys tai muu) ja hankkeessa tarvittavan julkisen rahoituksen määrä.”

(222) Norjan viranomaiset katsovat, ettei ole selvää, miten ryhmäpoikkeusasetuksen 6 artiklan 2 kohtaa olisi sovellettava käynnissä oleviin hankkeisiin, joita muutetaan tai laajennetaan tai joiden loppuun saattaminen muuttuu epävarmaksi. Norjan viranomaisten mukaan vaikuttaa johdonmukaiselta, että ryhmäpoikkeusasetuksen 6 artiklan 2 kohdan ilmauksen ”hanketta koskevat työt” ei välttämättä tarvitse viitata koko hankkeen aloittamiseen vaan sillä voidaan viitata myös myöhempään ajankohtaan, erityisesti tilanteissa, joissa ”hankkeella” tai ”toiminnalla” tarkoitetaan todellisuudessa muutoksia, laajennuksia tai vastaavia, ja sen olisi erityisesti tulkittava koskevan myös tilanteita, joissa jonakin ajankohtana tehdään uusi päätös.

(223) Norjan viranomaiset ovat esittäneet, ettei ole harvinaista, että hankkeita muutetaan ja että budjettiarviot osoittautuvat riittämättömiksi. Infrastruktuurihankkeissa tämä saattaa olla pikemminkin sääntö kuin poikkeus.

(224) Tällainen tulkinta saattaisi johtaa tahattomaan syrjintään olemassa olevan infrastruktuurin parantamisen ja parhaillaan rakennettavan infrastruktuurin välillä. Lisäksi hankkeita, jotka ovat mahdollisesti jo kuluttaneet huomattavan määrän julkisia resursseja, saatetaan joutua keskeyttämään tai merkittävästi supistamaan kesken kaiken.

(225) Lisäksi Norjan viranomaiset ovat huomauttaneet, että tällaisella tulkinnalla voisi olla tahattomia ja ei-toivottuja seurauksia varovaisena budjettisuunnitteluna, mikä puolestaan voisi johtaa suurempien tukimäärien myöntämiseen.

(226) Lopuksi Norjan viranomaiset huomauttavat, että valvontaviranomainen on useissa tapauksissa hyväksynyt tuen, jota on haettu hankkeen käynnistymisen jälkeen. Norjan viranomaiset katsovat, että ryhmäpoikkeusasetuksen 6 artiklaa voidaan tulkita siten, että se koskee myös tätä tilannetta (141)..

(227) Norjan viranomaiset ovat vahvistaneet, että Trondheim Spektrumia koskevat työt oli aloitettu ennen kuin TS pyysi kunnalta pääomankorotusta. Unionin tuomioistuin on omaksunut tiukan lähestymistavan ryhmäpoikkeusasetuksen tulkintaan. Unionin tuomioistuin on katsonut, että ryhmäpoikkeusasetuksen edellytysten noudattamatta jättäminen merkitsisi sitä, että vapautusta ilmoitusvelvollisuudesta ei sovellettaisi kyseiseen toimenpiteeseen (142).

(228) Hankkeen mahdollisesta myöhäisemmästä aloitusajankohdasta valvontaviranomainen toteaa, että pääomanlisäyksellä rahoitettua ylimääräistä rakennuskustannusta ei voida pitää infrastruktuurin kunnostamisesta ja laajentamisesta erillisenä hankkeena. Nämä ylimääräiset rakennustyöt ovat jatkoa Trondheim Spektrumin alkuperäisille kunnostus- ja laajennustöille, eikä niitä olisi toteutettu ilman alkuperäistä hanketta. Valvontaviranomainen katsoo, että jos ylimääräisiä rakennustöitä pidettäisiin ”uutena päätöksenä”, se olisi sama kuin jos niitä pidettäisiin uutena ”hankkeena”. Tällainen keinotekoinen infrastruktuurihankkeen pilkkominen uhkaisi vaarantaa ryhmäpoikkeusasetuksen 6 artiklaan sisältyvän, kannustavaa vaikutusta koskevan tiukan vaatimuksen, ja se olisi ryhmäpoikkeusasetuksen tavoitteen vastaista.

(229) Edellä esitetyn perusteella valvontaviranomainen toteaa johtopäätöksenään, että pääomanlisäystä ei myönnetty ryhmäpoikkeusasetuksen mukaisesti. ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun valtiontukeen, joka ei kuulu ryhmäpoikkeusasetuksen soveltamisalaan, sovelletaan ilmoitusvelvollisuutta. Norjan viranomaiset eivät ilmoittaneet pääomanlisäyksestä valvontaviranomaiselle. Näin ollen valvontaviranomainen katsoo, etteivät Norjan viranomaiset ole noudattaneet valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdan mukaisia velvollisuuksiaan. Joulukuun 5 päivänä 2018 myönnetty tuki oli siten sääntöjenvastainen. Seuraavaksi valvontaviranomainen arvioi toimenpiteen soveltuvuutta ETA-sopimuksen toimintaan suoraan kyseisen sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla.

8 TUKITOIMENPITEIDEN SOVELTUMINEN ETA-SOPIMUKSEN TOIMINTAAN

(230) Valvontaviranomainen voi todeta valtiontuen ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvaksi kyseisen sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla, jos tietyt soveltuvuuden edellytykset täyttyvät.

(231) Useimpien tapauksien osalta nämä soveltuvuuden edellytykset on esitetty valvontaviranomaisen valtiontukisuuntaviivoissa. Nyt tarkasteltavassa tapauksessa asianomaiseen toimenpiteeseen soveltuvia valtiontukea koskevia suuntaviivoja ei kuitenkaan ole. Niinpä valvontaviranomainen arvioi vuokrasopimuksia (toimenpiteet 4 ja 5) sekä pääomanlisäystä (toimenpide 6) suoraan ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla.

(232) Valvontaviranomaisen arvio perustuu seuraaviin yhteisiin arviointiperiaatteisiin: — vaikutus selkeästi määritellyn yhteisen edun mukaisen tavoitteen saavuttamiseen; — tukitoimenpiteiden tarve; — valtiontuen tarkoituksenmukaisuus politiikan välineenä; — kannustavan vaikutuksen olemassaolo; — tuen määrän oikeasuhteisuus (tuen rajaaminen välttämättömään); — kilpailuun ja kauppaan kohdistuvien kohtuuttomien kielteisten vaikutusten välttäminen; ja — tuen läpinäkyvyys.

8.1 YHTEISEN EDUN MUKAINEN TAVOITE

(233) Valtiontuella on tavoiteltava selkeästi määriteltyä yhteisen edun mukaista tavoitetta, jonka sopimuspuolet ovat tunnustaneet.

(234) Liikunnan edistämistä ei suoraan mainita ETA-sopimuksessa yhteisenä tavoitteena. Liikunnan edistämisen voidaan kuitenkin katsoa olevan osa koulutusta, harjoittelua ja nuorisoa koskevien asioiden sekä sosiaalipolitiikan edistämistä. Kuten ETA-sopimuksen 1 ja 78 artiklassa määrätään, ETA-sopimuksen tavoitteisiin kuuluu tiiviimpi yhteistyö näillä aloilla. Tämän tiiviimmän yhteistyön muodot on määritelty tarkemmin yhteistyöstä muilla kuin neljän vapauden alaan kuuluvilla erityisalueilla tehdyssä ETA-sopimuksen pöytäkirjassa 31. Kyseisen pöytäkirjan 4 artiklan otsikko on ”Koulutus, harjoittelu, nuoriso ja urheilu”, ja siinä mainitaan esimerkiksi sopimuspuolten osallistuminen Euroopan liikuntakasvatuksen teemavuoteen 2004.

(235) Tämä kuvaa liikunnan edistämisen ja ETA-sopimuksessa asetettujen tavoitteiden keskinäistä läheistä yhteyttä. Valvontaviranomainen on hyväksynyt liikunnan edistämisen muun muassa liikuntainfrastruktuuria rahoittamalla yhteisen edun mukaiseksi tavoitteeksi (143).

(236) Urheilutapahtumien lisäksi paikkaa käytetään myös kulttuuritapahtumiin, ja siten se osaltaan edistää kulttuurista monimuotoisuutta. ETA-sopimukseen ei sisälly määräystä, joka vastaisi Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan d alakohtaa. Valvontaviranomainen katsoo kuitenkin, että valtiontukitoimenpiteitä voidaan hyväksyä kulttuurisin perustein ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan perusteella (144).

(237) Komissio on hyväksynyt joukon urheilu- ja monikäyttötiloille myönnettyjä tukitoimenpiteitä. Komissio on todennut, että suurta yleisöä hyödyttävien urheilutapahtumien ja muiden julkisten tapahtumien järjestämiseen käytettävien tilojen rakentamisen ja käytön voidaan katsoa kuuluvan valtion vastuulle (145).

(238) Trondheim Spektrumin ansiosta suurella yleisöllä on mahdollisuus osallistua liikuntaan, kulttuuriin ja virkistystoimintaan katsojina ja harrastajina, etenkin kun huomioon otetaan areenan monikäyttöinen luonne ja erilaisiin tapahtumiin soveltuvien tilojen ja riittävän infrastruktuurin puute Trondheimissa; siten kunta täyttää velvollisuutensa suurta yleisöä kohtaan saattamalla kyseisen tilan saataville. Näin ollen Trondheim Spektrumin toteuttamisen on katsottava täyttävän yhteisen edun mukaiset poliittiset tavoitteet.

(239) Lisäksi urheilu- ja monikäyttöinfrastruktuurin rahoittamisessa olisi voitu hyödyntää myös ryhmäpoikkeusasetuksen 55 artiklaa, jos tietyt kyseisen asetuksen edellytykset olisivat täyttyneet. Tämäkin osaltaan osoittaa, että tällaiselle infrastruktuurille annettavassa valtiontuessa voi olla kyse yhteisen edun mukaisesta tavoitteesta.

(240) Näin ollen kyseisillä toimenpiteillä pyritään saavutta