Kehotus huomautusten esittämiseen valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetusta valtiontuesta, jota on myönnetty norjalaiselle Entra Eiendom AS:lle (jäljempänä ’Entra’) vapautuksina asiakirja- ja rekisteröintimaksuista

(2004/C 319/07)

EFTAn valvontaviranomainen aloitti valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden sopimuksen (jäljempänä ’valvonta- ja tuomioistuinsopimus’) pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn 16 päivänä kesäkuuta 2004 tehdyllä päätöksellä 132/04/KOL. Jäljennös päätöksestä on toimitettu Norjan hallitukselle tiedoksi.

EFTAn valvontaviranomainen kehottaa EFTA-valtioita, EU:n jäsenvaltioita ja muita asianomaisia lähettämään kyseistä toimenpidettä koskevat huomautuksensa kuukauden kuluessa tämän tiedonannon julkaisemisesta seuraavaan osoitteeseen:

Huomautukset toimitetaan Norjan hallitukselle. Huomautuksia esittävä asianomainen voi pyytää kirjallisesti henkilöllisyytensä luottamuksellista käsittelyä, ja tämä pyyntö on perusteltava.

TIIVISTELMÄ

Menettely

EFTAn valvontaviranomainen (jäljempänä ’EVV’) pyysi 22. toukokuuta 2002 Norjan hallitusta toimittamaan tietoja väitetystä valtiontuesta kiinteistöyhtiö Entra Eiendom A/S:lle. Norjan hallitus ja EVV kävivät asiasta kirjeenvaihtoa.

Tukitoimenpiteen kuvaus

Norjan hallitus esitti 4. kesäkuuta 1999 Norjan parlamentille valtion kiinteistöasioita hoitavan julkisyhteisön (”Statsbygg”) uudelleenjärjestämistä ja osakeyhtiö Entran perustamista.

Omaisuus, pääoma ja henkilöstö (varat ja vastuut) siirrettiin valtiolta Entralle osakkeita vastaan 1. heinäkuuta 2000. Omistus ja omistusoikeus asianomaisiin kiinteistöihin siirrettiin Norjan valtiolta Entralle ja rekisteröitiin Entran nimiin. Entran omistaa kokonaisuudessaan Norjan valtio. Kiinteistöomaisuutta on yhteensä noin 120 kiinteistöä eli 880 000 m2.

Kaikki kiinteistöt Norjassa on merkitty kiinteistörekisteriin, joka on perustettu 7. kesäkuuta 1935 annetulla kiinteistölailla nro 2. Kiinteistöomaisuuden omistajuuden siirron rekisteröinti velvoittaa asiakirjamaksun suorittamiseen vuonna 1975 annetun valmisteverolain nro 59 7 §:n 1 momentin nojalla. Omistusoikeuden siirron rekisteröinnistä kiinteistörekisteriin on maksettava rekisteröintimaksu vuonna 1982 annetun oikeudenkäyntimaksuja koskevan lain nro 86 mukaisesti.

Norjan parlamentille 4. kesäkuuta 1999 esitetyssä laissa todetaan, että uudelleenrekisteröinti kiinteistörekisteriin tai muihin julkisiin rekistereihin tulisi tehdä samalla tavalla kuin nimenmuutos. Tästä johtuu, että Entran ei tarvinnut maksaa asiakirja- ja rekisteröintimaksuja. Hallitus katsoo, että menettely vastaa valtion laitosten aikaisempia uudelleenjärjestelyjä.

Toimitettujen tietojen mukaan Entralle siirrettyjen kiinteistöjen omistusoikeuden siirrosta suoritettavat maksut olisivat olleet noin 80,6 miljoonaa Norjan kruunua (noin 10,4 miljoonaa euroa).

Arviointi

Entra vapautetaan erityislainsäädännöllä asiakirja- ja rekisteröintimaksuista. EVV on sitä mieltä, että kyseessä on taloudellinen etu. Missään muualla Norjan lainsäädännössä ei vastaavaa toimea vapauteta yleissäännöstä, jonka mukaan omistajuuden siirron rekisteröinti velvoittaa asiakirja- ja rekisteröintimaksujen suorittamiseen.

Norjan hallitus toteaa, että kyseisestä toimenpiteestä ei koidu etua Entralle verrattuna vastaavassa tilanteessa oleviin yksityisyrityksiin. Erityisen lakisääteisen järjestelmän mukaan valtion toimenpide määritellään sellaiseksi, joka suosii eräitä yrityksiä verrattuna muihin tavoitteen huomioon ottaen vastaavassa oikeudellisessa ja tosiasiallisessa tilanteessa oleviin yrityksiin. EVV ei ole vakuuttunut siitä, että ETA:n talousalueesta tehdyn sopimuksen 61 artiklan 1 kohdalla ei olisi merkitystä asiakirja- ja rekisteröintimaksuista vapauttamiseen yksityisyrityksiin verrattuna

Norjan hallitus toteaa lisäksi, ettei asiakirja- ja rekisteröintimaksuista vapauttamisesta tai niiden maksamatta jättämisestä koidu etua, koska yrityksen pääomarakenne, vakavaraisuus ja kokonaisarvo eivät aloittavan taseen mukaan muutu. EVV kuitenkin katsoo alustavasti, että velvollisuus maksaa asiakirja- ja rekisteröintimaksut on yritykselle taloudellinen rasitus ja että vapautus tällaisesta velvollisuudesta on ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea yritykselle. Aloittavan taseen perusteella ei voida väittää, ettei tukea ole olemassa.

EVV on lisäksi sitä mieltä, että verotulojen menetys vastaa valtion varojen käyttämistä verotukiin.

Norjan viranomaisten mukaan kyseinen toimenpide on yleinen toimenpide, joka ei kuuluu 61 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. Tässä yhteydessä EVV halua huomauttaa, että verotustoimenpiteet, jotka ovat kaikkien EFTA-valtion alueella toimivien talouden toimijoiden saatavilla, ovat periaatteessa luonteeltaan yleisiä toimenpiteitä. Joidenkin toimenpiteiden eriytyneisyys ei välttämättä aiheuta niiden katsomista valtiontuiksi. Tämä koskee sellaisia toimenpiteitä, jotka ovat taloudellisen seuraustensa vuoksi tarpeellisia tai tarkoituksenmukaisia verojärjestelmän tehokkuuden kannalta. EVV:n mielestä voimassa olevan valmisteverolainsäädännön ja -käytäntöjen perusteella Entraa ei voida asiakirja- ja rekisteröintimaksujen osalta pitää Statsbyggin (tai sen osan) jatkumona. Tämän vuoksi kyseistä toimenpidettä on pidettävä 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna valikoivana toimenpiteenä.

EVV huomauttaa lisäksi, että yritys toimii koko Norjan alueella kaikista ETA-valtioista tuleville talouden toimijoille avoimilla markkinoilla. Näin ollen toimenpide vaikuttaa tai uhkaa vaikuttaa sopimuspuolten väliseen kilpailuun ja kauppaan.

Päätelmät

Edellä esitetyn perusteella EVV epäilee Entra Eiendom AS:n perustamisen yhteydessä toteutetun asiakirja- ja rekisterimaksuista vapauttamisen yhteensopivuutta ETA-sopimuksen toimivuuden kanssa. Näin ollen EVV:n on aloitettava valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu muodollinen tutkimusmenettely.

EFTA SURVEILLANCE AUTHORITY DECISION

No 132/04/COL

of 16 June 2004

to initiate the procedure provided for in Article 1 (2) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement with regard to the exemptions from document duties and registration fees provided for in the establishment of Entra Eiendom as

(NORWAY)

THE EFTA SURVEILLANCE AUTHORITY,

Having regard to the Agreement on the European Economic Area (1), in particular to Articles 61 to 63 and Protocol 26 thereof,

Having regard to the Agreement between the EFTA States on the establishment of a Surveillance Authority and a Court of Justice (2), in particular to Article 24 and Article 1 in Part I of Protocol 3 thereof,

Having regard to the Authority's Guidelines (3) on the application and interpretation of Articles 61 and 62 of the EEA Agreement,

Whereas:

I. FACTS

1. PROCEDURES AND CORRESPONDENCE

2. THE ESTABLISHMENT OF ENTRA

3. THE NORWEGIAN LEGISLATION AND PRACTICE CONCERNING DOCUMENT DUTIES AND REGISTRATION FEES ON THE REGISTRATION OF TRANSFER OF REAL ESTATE PROPERTY IN CONNECTION WITH REORGANISATION OF UNDERTAKINGS

3.1. Introduction

3.2. Exemptions based on the Registration Act construed in the light of the company legislation

3.3. Exemptions based on special legislation

3.4. Methods used to avoid excise duties

4. THE NORWEGIAN GOVERNMENT'S ASSESSMENT OF WHETHER THE EXEMPTION OF DOCUMENT DUTIES AND REGISTRATION FEES IS IN COMPLIANCE WITH THE STATE AID PROVISIONS OF THE EEA AGREEMENT

4.1. Assessment in connection with the establishment of Entra

4.2. Arguments in the correspondence with the Authority

By letter dated 4 June 2003, the Ministry of Trade and Industry submitted additional information and arguments concerning i.a. the so called continuity principle, clarification concerning the measures used by private undertakings, why the non-payment does not constitute an advantage, information on the current law with regard to mergers and de-mergers and on exemption from the duty to pay registration fees. The Ministry reiterates the arguments in the letter dated 7 November 2002 as to why the non-payment does not constitute an advantage for Entra. In addition, the Ministry argues that the exemption is a general measure, which does not constitute state aid within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement. Point 9, Conclusion, of the letter dated 4 June 2003, reads:

”The common system regarding registration fee and document duty is that the continuity principle determines if conversion processes, both public and private, may be done as a name change in relation to inter alia the rules on registration fee and document duty. The purpose of the continuity principle is to facilitate the implementation of mergers, de-mergers and restructurings, which is regarded as socio-economically desirable. The special legislation and the reimbursement of accrued document duty resulting from the reorganisation of hydropower/ electricity companies are a result of the same considerations. Thus, the practice is a general measure, which according to well-established case law does not constitute State aid within the meaning of Article 61 of the EEA Agreement.”

II. APPRECIATION

1. The existence of State aid

Article 61(1) of the EEA Agreement reads as follows:

”Save as otherwise provided in this Agreement, any aid granted by EC Member States, EFTA States or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Contracting Parties, be incompatible with the functioning of this Agreement.”

To be considered as state aid under Article 61(1) of the EEA Agreement, a tax measure must fulfil the following four criteria:

1. The measure must confer the beneficiaries an advantage that reduces the costs they normally bear in the course of the business.

2. The advantage must be granted by the State or through State resources.

3. The measure must be specific or selective in that it favours ”certain undertakings or the production of certain goods”.

4. The measure must affect competition and trade between the Contracting Parties.

Condition 1: The measure must confer on the beneficiaries an advantage that reduces the costs they normally bear in the course of the business.

Condition 2: The advantage must be granted by the State or through State resources.

Condition 3: The measure must be specific or selective in that it favours ”certain undertakings or the production of certain goods”.

Firstly, the Authority makes reference to Chapter 17B.3.1 of the Authority's State Aid Guidelines on direct business taxation concerning the specificity or selectivity of tax measures, which reads:

”Tax measures, which are open to all economic agents operating within the EFTA State, are in principle general measures. They must be effectively open to all firms on an equal access basis, and they may not de facto be reduced in scope through, for example, the discretional power of the State to grant them or through other factors that restrict their practical effect.”

According to the case law of the Court of Justice, it is possible to draw a distinction between:

— differentiated treatment that results from the application, to specific situations, of the same principles as those underlying the ordinary rules (no aid)

— differentiated treatment, which, favouring certain undertakings, departs from the internal logic of the ordinary rules (aid) (19).

Condition 4: The measure must affect or threaten to affect competition and trade between the Contracting Parties.

2. Compatibility of the aid

3. The character of the aid

4. Conclusion

HAS ADOPTED THIS DECISION:

1. The Authority has decided to open the formal investigation procedure provided for in Article 1(2) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement with regard to the exemptions from document duties and registration fees provided for in the establishment of Entra Eiendom AS.

2. The Norwegian Government is invited, pursuant to Article 6 in Part II of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement, to submit its comments on the opening of the formal investigation procedure within two months from notification of this decision.

3. The Norwegian Government shall be informed by means of a letter containing a copy of this decision.

4. The EC Commission shall be informed, in accordance with Protocol 27(d) of the EEA Agreement, by means of a copy of this decision.

5. Other EFTA States, EC Member States, and interested parties shall be informed by the publishing of this decision in its authentic language version, accompanied by a meaningful summary in languages other than the authentic language version, in the EEA Section of the Official Journal of the European Communities and the EEA Supplement thereto, inviting them to submit comments within one month from the date of the publication.

6. This decision is authentic in the English language.