FI Euroopan unionin virallinen lehti L 301/10

EFTAn VALVONTAVIRANOMAISEN PÄÄTÖS

N:o 303/09/KOL,

tehty 8 päivänä heinäkuuta 2009,

tonnistoverojärjestelmän ja merenkulkijoiden palkkaamista koskevan veronpalautusjärjestelmän muodossa toteutettavasta meriliikenteen järjestelmästä

(Islanti)

EFTAn VALVONTAVIRANOMAINEN (1), joka

ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen (2) ja erityisesti sen 61–63 artiklan ja pöytäkirjan 26,

ottaa huomioon EFTA-valtioiden sopimuksen valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta (3) ja erityisesti sen 24 artiklan,

ottaa huomioon valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 2 kohdan sekä II osan 4 artiklan 4 kohdan, 6 artiklan ja 7 artiklan 5 kohdan (4),

ottaa huomioon valvontaviranomaisen suuntaviivat ETA-sopimuksen 61 ja 62 artiklan soveltamista ja tulkitsemista varten (5) ja erityisesti meriliikenteen tukea koskevan luvun (6),

ottaa huomioon pöytäkirjassa 3 olevan II osan 27 artiklassa tarkoitetuista täytäntöönpanosäännöksistä 14 päivänä heinäkuuta 2004 tehdyn valvontaviranomaisen päätöksen (7),

on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksensa (8),

sekä katsoo seuraavaa:

I TOSISEIKAT

1. MENETTELY

Islannin viranomaiset ilmoittivat valvontaviranomaiselle 23 päivänä maaliskuuta 2007 päivätyllä kirjeellä (tapahtuma nro 415003) meriliikenteen tuesta, jota ne suunnittelivat myöntävänsä pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

Käytyään Islannin viranomaisten kanssa kirjeenvaihtoa (9) valvontaviranomainen ilmoitti 19 päivänä joulukuuta 2007 päivätyllä kirjeellä Islannin viranomaisille, että se oli päättänyt aloittaa pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn, joka koskee tonnistoverojärjestelmän ja merenkulkijoiden palkkaamista koskevan veronpalautusjärjestelmän muodossa toteutettavaa meriliikenteen valtiontukea Islannissa.

Muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta tehty valvontaviranomaisen päätös N:o 721/07/KOL julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja sen ETA-täydennysosassa (10). Valvontaviranomainen kehotti asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksensa asiasta.

Valvontaviranomainen ei saanut huomautuksia asianomaisilta osapuolilta.

2. KUVAUS EHDOTETUISTA TOIMENPITEISTÄ

Ilmoitus käsitti kaksi erillistä toimenpidettä: tonnistoverojärjestelmän ja erityisen alusten omistajien veronpalautusjärjestelmän. Näitä kahta toimenpidettä kuvataan jäljempänä.

2.1 ILMOITETTUJEN JÄRJESTELMIEN NIMET JA TAVOITTEET

”Ríkisstyrkur vegan kaupskipaútgerðar á Íslandi” -järjestelmä eli Islannin meriliikenteen valtiotukijärjestelmä käsittää molemmat ilmoitetut toimenpiteet. Järjestelmän tavoitteena on tukea Islannin meriliikennettä myöntämällä etua alusten omistajille, jotta ne rekisteröityisivät Islannissa mukavuuslipun alla purjehtimisen sijaan.

2.2 ILMOITETTUJEN TOIMENPITEIDEN KANSALLINEN OIKEUSPERUSTA

Edellä mainittujen toimenpiteiden oikeusperusta on laki 86/2007 kauppalaivatoimintojen verotuksesta (”Lög um skattlagningu kaupskipaútgerðar”), jäljempänä ’tonnistoverolaki’. Parlamentti hyväksyi lain 17 päivänä maaliskuuta 2007, ja se julkaistiin 30 päivänä maaliskuuta 2007 Islannin virallisessa lehdessä. Tonnistoverolain 17 artiklan mukaisesti laki tuli voimaan 1 päivänä tammikuuta 2008.

Tonnistoverolain yhteydessä on tarkasteltava Islannin kansainvälisestä laivarekisteristä annettua lakia 38/2007 um íslenska alþjóðlega skipaskrá (11), jäljempänä ’IIS’, joka tuli voimaan 1 päivänä tammikuuta 2008 (12).

2.3 TONNISTOVERO

Yleinen yhtiöverokanta on Islannissa 15 prosenttia (13). Tonnistoverolaissa säädetään, että niiden toiminnasta saatavasta tuotosta kannettavan tavanomaisen 15 prosentin yhtiöveron sijaan varustamot voivat hyödyntää edullisempaa tonnistoveroa, joka lasketaan kyseisen aluksen tonnistosta riippuvan päiväkohtaisen teoreettisen tuoton perusteella. Varustamo voi kuitenkin halutessaan soveltaa tuottojensa laskemiseen tavanomaisia yhtiöverosääntöjä.

Teoreettiseen tuottotasoon, joka on laskettu soveltamalla valittua verokantaa tosiasialliseen tonnistoon, sovelletaan tämän jälkeen yleistä yhtiöverokantaa.

Tonnistoverojärjestelmällä vapautetaan tällä tavoin järjestelmään hyväksyttävät yritykset yleisen yhtiöverokannan soveltamisesta laivaliikenteestä saatavaan tuottoon, kunhan tuotot pysyvät järjestelmään kuuluvissa yrityksissä. Vapautus ei koske korkotuloja, sähköisestä osakekaupasta saatuja voittoja tai muista lähteistä saatuja tuloja.

2.3.1 Järjestelmään hyväksyttävät toiminnot

Järjestelmä kattaa IIS:ään kuuluvat vähintään 100 bruttotonnin alukset, joita käytetään henkilö- tai rahtikuljetuksiin ulkomailla tai rahtikuljetuksiin kotimaassa. Tonnistoverolain 3 §:ssä säädetään, että henkilö- tai rahtikuljetukset on toteutettava seuraavilla aluksilla:

1. aluksen käyttäjän omistamat kauppalaivat

2. ilman miehistöä vuokratut kauppalaivat (bareboat charter)

3. miehistön kanssa vuokratut kauppalaivat (time charter).

Kauppalaivatoimintaan ei lueta kauppalaivan vuokraamista ilman miehistöä yli kolmen vuoden ajaksi. Islannin viranomaiset ovat ilmoittaneet, että laissa ei ole erityisesti säädetty siitä, mikä olisi oltava miehistön kanssa tai ilman miehistöä vuokrattavien kauppalaivojen määrä suhteessa aluksen käyttäjän omistamien kauppalaivojen määrään.

Tonnistoverolain 4 §:ssä säädetään, että seuraavat toiminnot eivät ole lain nojalla oikeutettuja vapautukseen: kalastus, satamarakennustyöt, sukellus, luotsaus ja meripelastus, koulutus- tai opetustoiminta tai muu sosiaalinen toiminta, urheilu, ajanviete ja vapaa-ajan toiminta, mukaan luettuina valaiden tarkkailu, ja henkilöliikenne, joka tapahtuu Islannin sellaisten satamien välillä, jotka eivät ole maiden välisen laivaliikenteen käyntisatamia.

Islannin viranomaiset vahvistivat, että hinaus ja ruoppaus eivät lain nojalla kuulu hyväksyttäviin aloihin.

Tonnistoverolain 3 §:n mukaan seuraavat liitännäistoiminnot voidaan hyväksyä:

1. konttien käyttö rahtikuljetuksissa

2. lastaus-, purku- ja huoltotoiminnot

3. lippujen myynti ja matkustajaterminaalien toiminnot

4. toimistojen ja hallintotilojen toiminnot

5. kulutustavaroiden myynti kauppalaivoilla.

2.3.2 Rekisteröityminen IIS:ään ja yleinen verovelvollisuus

Tonnistoverolain 1 §:n mukaan

”pääomayhtiöt ja rajavastuuyhtiöt, joita verotetaan tuloverolain 90/2003 2 §:n, 1 momentin 1 alamomentin nojalla, ja Islannin kansainvälisessä laivarekisterissä (IIS) olevat kauppalaivat voivat päättää maksaa kauppalaivatoiminnoista veroa tämän lain mukaisesti lain 90/2003 sijaan.”

Järjestelmään hyväksyttäviä toimintoja koskevan vaatimuksen lisäksi tonnistoverolaissa säädetään, että kahden seuraavan edellytyksen on täytyttävä:

— Ensinnäkin alusten on oltava IIS-rekisterissä. Islannin viranomaiset väittävät, että IIS:ään rekisteröinti ei tarkoita, että tuen on oltava yhteydessä ETA-valtion lippuun. Sellaista nimenomaista vaatimusta ei tarkkaan ottaen ole, jonka mukaan tuen olisi oltava yhteydessä Islannin lippuun. IIS:stä annetun lain 38/2007 6 §:n mukaan on nimittäin niin, että ”Islannin kansainväliseen laivarekisteriin rekisteröidyn kauppalaivan katsotaan olevan islantilainen alus, jolla on oikeus purjehtia Islannin lipun alla”. Näin ollen Islannin viranomaiset toteavat kyseisen säännöksen olevan pikemminkin oikeus kuin järjestelmään hyväksymisen edellytys. Alus, joka ei purjehdi Islannin lipun alla, voi silti kuulua tonnistoverojärjestelmän piiriin, kunhan se on rekisteröity IIS:ään. Tässä yhteydessä tonnistoverolain 4 §:ssä säädetään, että rekisteröinti on mahdollista, jos ”kauppalaivan omistaja on Islannin kansalainen, jonkin muun Euroopan talousalueen valtion tai Euroopan vapaakauppa-alueen perustajavaltion kansalainen tai Färsaarten kansalainen taikka Islannissa rekisteröity oikeushenkilö”.

— Toiseksi pääomayhtiöitä ja rajavastuuyhtiöitä on verotettava tuloverolain N:o 90/2003, jäljempänä ’tuloverolaki’, 2 §:n 1 momentin 1 alamomentin nojalla. Kyseisessä säännöksessä säädetään, että yritysten, joilla on kotipaikka Islannissa, on maksettava siellä veroa kokonaistuloistaan (yleinen verovelvollisuus). Oikeushenkilön kotipaikan katsotaan olevan Islannissa, jos se on rekisteröity siellä, jos sen yhtiöjärjestyksen mukainen kotipaikka on Islanti tai jos sen todellinen hallintopaikka on Islannissa. Tuloverolain 3 §:ssä säädetään, että yritysten, joiden kotipaikka on muualla kuin Islannissa, on maksettava veroa Islannista saadusta tulosta (lähdevero). Islannin viranomaiset ovat vahvistaneet, että järjestelmän piiriin päästäkseen yritysten ei tarvitse olla Islannin yhtiöoikeuden mukaisesti rekisteröityjä islantilaisia yrityksiä. Näin ollen jonkin toisen ETA-valtion yhtiöoikeuden mukaisesti rekisteröityneet yritykset voivat kuulua tonnistoverojärjestelmään, jos muut edellytykset täyttyvät.

2.3.3 Veron perusteen määrittäminen

Tonnistoverolain 6 §:n mukaisesti veron peruste (teoreettinen tuottotaso) määritetään seuraavasti:

— enintään 25 000 NT:n alukset – 30 Islannin kruunua 100 NT:a kohden

— vähintään 25 001 NT:n alukset – 10 Islannin kruunua 100 NT:a kohden.

Veron perusteesta ei voi tehdä vähennyksiä.

2.3.4 Tuloverolain mukainen verotus ja kirjanpidollinen erottelu

Tonnistoverolain 4 §:ssä täsmennetään, että jos aluksen käyttäjä harjoittaa myös muuta kuin tonnistoveron piiriin kuuluvaa toimintaa, sitä on verotettava näistä toiminnoista tuloverolain mukaan.

Tonnistoverolain 7 §:ssä säädetään, että kauppalaivatoimintojen tulot ja menot on pidettävä erillään muiden toimintojen tuloista ja menoista siinä suhteessa, mikä on yhtäältä kauppalaivatoiminnoissa käytetyn varallisuuden ja toisaalta muissa toiminnoissa käytetyn varallisuuden kirjanpitoarvo.

Tonnistoverolain 9 §:ssä säädetään, että kauppalaivatoimintojen kustannuksia ei voida vähentää tuloverolain nojalla verotettavan aluksen käyttäjän tuloista. Ne kustannukset, jotka eivät ole rahoituskustannuksia ja jotka liittyvät samalla kauppalaivatoiminnoista saatavan tulon hankintaan ja muun tulon hankintaan, olisi jaettava suhteessa tuloon. Jos tuloverolain 49 §:ssä tarkoitetut korkomenot, poistot ja kurssitappiot liittyvät samalla kauppalaivatoiminnoista saatavan tulon hankintaan ja muun tulon hankintaan, nämä rahoituskustannukset jaetaan siinä suhteessa, mikä on yhtäältä kauppalaivatoiminnoissa käytetyn varallisuuden ja toisaalta muissa toiminnoissa käytetyn varallisuuden kirjanpitoarvo. Kustannuksiin, joiden katsotaan liittyvän muun kuin kauppalaivatoiminnoista saatavan tulon hankintaan, sovelletaan tuloverolakia.

Tonnistoverolain 11 §:ssä säädetään, että kauppalaivatoiminnoista aiheutuvat tappiot eivät ole vähennyskelpoisia tuloverolain mukaan verotettavien muiden toimintojen verotuksessa.

2.3.5 Järjestelmän kesto ja soveltamiskausi

Islannin viranomaiset ovat todenneet, että järjestelmistä ilmoitetaan toistaiseksi voimassa olevaksi ajaksi mutta että ne voivat ilmoittaa niistä uudelleen valvontaviranomaisen kanssa sovittavan määräajan jälkeen.

Tonnistoverolain 2 §:n mukaan tonnistoverojärjestelmän soveltamiskauden pituus on vähintään kolme vuotta. Tämä tarkoittaa, että tonnistoveron valitsevien aluksen omistajien on pysyttävä järjestelmän piirissä kolmen vuoden ajan.

2.4 MERENKULKIJOIDEN TULOVERON PALAUTUSJÄRJESTEMÄ

Islannin viranomaiset ovat ilmoittaneet myös merenkulkijoiden bruttopalkkatukijärjestelmästä, josta aluksen omistajille voidaan maksaa avustuksia; ne kattavat 90 prosenttia palkattujen merenkulkijoiden bruttopalkoista lasketusta tuloverosta. Avustusten saamisen ehtona on, että aluksen omistaja on pääomayhtiö tai rajavastuuyhtiö, joka kuuluu Islannin yleisen verovelvollisuuden piiriin, alukset ovat IIS-rekisterissä ja aluksen omistaja palkkaa merenkulkijoita, joilta voidaan kantaa veroa Islannissa.

Tonnistoverolain 16 §:ssä säädetään seuraavaa:

”Pääomayhtiöt ja rajavastuuyhtiöt, joita verotetaan tuloverolain 90/2003 2 §:n 1 momentin 1 alamomentin nojalla ja jotka harjoittavat Islannin kansainvälisessä rekisterissä (IIS) olevilla aluksilla kauppalaivatoimintaa, ks. 3 §, saavat avustusta, jonka määrä vastaa 90:tä prosenttia lähdeverosta eli asianmukaisesti määritetystä kyseisten kauppalaivojen miehistön palkoista perittävästä tuloveron ja kunnan tuloveron määrästä, kun huomioon on otettu henkilökohtaiset verovähennykset ja merenkulkijoiden palkanlisät. Loput lähdeverosta maksetaan siten, että 5 prosenttia maksetaan valtiolle ja 5 prosenttia kyseisen miehistön jäsenen kotikunnalle. Tämä järjestely korvaa lähdeverolain, tuloverolain ja kunnan tulopohjaa koskevan lain lähdevero- ja jakojärjestelyt. Valtiovarainministeri täsmentää asetuksella 1 momentissa tarkoitetun maksumenettelyn, mukaan luettuina avustushakemusten muoto, maksuajat ja täsmäytys maksamattomiin julkisiin varoihin.”

Islannin viranomaiset ovat vahvistaneet, että merenkulkijoiden veronpalautusjärjestelmän edellytyksenä on ainoastaan se, että merenkulkija on kauppalaivavarustamon palkkaama ja häneltä voidaan kantaa veroa Islannissa. Veronpalautus koskee ainoastaan tuloveroa, joka lasketaan merenkulkijoiden palkoista. Se ei kata sosiaaliturvamaksuja. Islannin viranomaiset ovat lisäksi vahvistaneet, että Islannin kansalaisuudella ei ole merkitystä tässä yhteydessä. Merenkulkijan asuinpaikan ei tarvitse olla Islannissa, jotta aluksen omistaja voisi saada avustuksen.

2.5 ILMOITETTUJEN TOIMENPITEIDEN TUENSAAJAT, TALOUSARVIO, KESTO JA VOIMAANTULO

Islannin viranomaiset eivät ole toimittaneet täsmällisiä lukuja siitä, kuinka paljon tonnistoverojärjestelmän käyttöönotto vähentää valtion tuloja verrattuna siihen, kuinka paljon verotuloja olisi saatu tavanomaisen yhtiöveron kantamisesta.

Islannin viranomaiset ovat todenneet, että ilmoitetuista toimenpiteistä aiheutuvat kustannukset riippuvat siitä, kuinka monta alusta IIS:ään rekisteröidään. Viranomaiset arvioivat, että IIS:ään rekisteröidään 12 alusta, joiden tonnistoveron määrä on keskimäärin 120 000 Islannin kruunua. Näin ollen tonnistoveron määrä olisi yhteensä 1 440 000 Islannin kruunua. Alustavassa arviossa ei kuitenkaan ilmoiteta, kuinka paljon tavanomaista yhtiöveroa näistä 12 aluksesta olisi muussa tapauksessa maksettu.

Islannin viranomaiset ovat ilmoittaneet, että rekisteröitymispyyntöjä Islannin laivarekisteriin ei ole tullut.

Islannin viranomaiset eivät ole rajanneet näiden kahden järjestelmän kestoa.

2.6 TUEN KASAUTUMINEN

Meriliikennetukea koskevien suuntaviivojen 11 jakson mukaisesti merenkulkijoiden verotuksen ja sosiaaliturvamaksujen poistaminen kokonaan sekä muissa ETA-valtioissa jo hyväksyttyjen järjestelmien mukainen laivaliikenteen yhtiöveron alentaminen on suurin mahdollinen sallittavan tuen taso. Kilpailun vääristymisen välttämiseksi muilla tukijärjestelmillä ei voida tarjota tätä suurempia etuja. Tuki ei joka tapauksessa saa ylittää laivaliikenteestä ja merenkulkijoilta kerättävien verojen ja sosiaaliturvamaksujen kokonaismäärää.

Islannin viranomaiset ovat vahvistaneet, että maan veroviranomaiset valvovat kyseisten kahden järjestelmän ja muiden tukitoimenpiteiden kasautumista ja että tuen enimmäismääriä noudatetaan.

2.7 TIEDOT ODOTETUSTA TALOUDELLISESTA TUOTOSTA MERENKULKUKLUSTERILLE

Islannin viranomaiset laativat meriliikennetukea koskevien suuntaviivojen 12 jakson 2 kohdan mukaisesti kustannusvaikutusanalyysin ilmoitettujen verojärjestelmien taloudellisen tuoton arvioimiseksi. Analyysissa todetaan, että tonnistoverolain taloudellisia vaikutuksia on vaikea ennakoida, sillä ne riippuvat IIS:ään rekisteröitävien alusten määrästä. Uusien tai säilytettyjen työpaikkojen määrästä Islannin viranomaiset arvioivat, että molempien tukitoimenpiteiden ansiosta tulevien kuuden vuoden aikana tonnistoverojärjestelmän piiriin kuuluville kauppalaivoille palkataan 200 uutta merenkulkijaa.

3. MENETTELYN ALOITTAMISESTA TEHDYSSÄ PÄÄTÖKSESSÄ ESILLE OTETUT ONGELMAT

Valvontaviranomainen päätti 19 päivänä joulukuuta 2007 aloittaa muodollisen tutkintamenettelyn, joka koskee tonnistoverojärjestelmän ja merenkulkijoiden palkkaamista koskevan veronpalautusjärjestelmän muodossa toteutettavaksi ehdotettua meriliikenteen valtiontukea (14).

Valvontaviranomainen ilmaisi menettelyn aloittamisesta tehdyssä päätöksessä epäilynsä tonnistoverojärjestelmästä siltä osin kuin kyse on vaatimuksesta, että alus on rekisteröitävä IIS:ään, mikä sulkee muissa ETA-valtioissa rekisteröityjen alusten toiminnan verojärjestelmän ulkopuolelle, sekä vaatimuksesta, että tuensaajaan on sovellettava yleistä verovelvollisuutta, mikä sulkee lähdeverotuksen alaiset toiminnot pois tonnistoverojärjestelmästä.

Valvontaviranomainen ilmaisi epäilynsä myös vaatimuksesta, jonka mukaan IIS:ään voivat rekisteröityä ainoastaan Islannissa rekisteröidyt oikeushenkilöt, alusten hallintoyritysten kohtelusta, veron perusteen määrittämisestä sekä soveltamiskauden pituudesta, jonka ajan laivan omistajan on pysyttävä tonnistoverojärjestelmän piirissä.

Merenkulkijoiden veronpalautusjärjestelmän osalta valvontaviranomainen ilmaisi epäilynsä IIS:ään rekisteröitymistä ja yleistä verovelvollisuutta koskevasta vaatimuksesta. Lisäksi valvontaviranomainen epäili, myönnettäisiinkö ETA-valtioiden satamien välisessä säännöllisessä matkustajaliikenteessä tukea ainoastaan ETA:n merenkulkijoiden palkkaamiseen.

4. ISLANNIN VIRANOMAISTEN HUOMAUTUKSET

Islannin viranomaiset toimittivat valvontaviranomaiselle 15 päivänä helmikuuta 2008 päivätyllä kirjeellä huomautuksia sekä tonnistoverojärjestelmästä että merenkulkijoiden veronpalautusjärjestelmästä (tapahtuma nro 465550).

Islannin viranomaiset esittivät seuraavat huomautukset:

— Yksikään aluksen omistaja ei ollut hakenut rekisteröitymistä IIS:ään.

— Järjestelmän piiriin päästäkseen yritysten on maksettava veroa Islannissa, mutta niiden ei tarvitse olla Islannin yhtiöoikeuden mukaisesti rekisteröityjä islantilaisia yrityksiä.

— Erityissääntöjä ei ole siitä, mikä aluksen omistajan omistuksessa olevien alusten määrän on oltava suhteessa miehistön kanssa vuokrattujen alusten määrään.

— IIS:ään ei voida rekisteröidä aluksia, joiden omistaja on muussa ETA-valtioissa rekisteröitynyt oikeushenkilö, joka on vain rajoitetusti verovelvollinen Islannissa.

— Tonnistoverolain 3 §:ssä säädetään, että laissa tarkoitettua verotusta sovelletaan kaikkien IIS:ään rekisteröitymistä koskevat edellytykset täyttävien kauppalaivojen toimintaan. Tonnistoveroa on sovellettava tonnistoveron valitsevan yrityksen kaikkiin edellytykset täyttäviin aluksiin ja niiden toimintoihin (ns. ”kaikki tai ei mitään” -sääntö).

— Verokannat: Islannin viranomaiset ovat väittäneet, että tonnistoverokannat ovat yhdenmukaiset valvontaviranomaisen hyväksymien Norjan tonnistoverojärjestelmien verokantojen kanssa.

— Järjestelmän kesto: Islannin viranomaiset ovat todenneet, että ne voivat ilmoittaa järjestelmistä uudelleen valvontaviranomaisen kanssa sovittavalla tavalla.

— Tuen kasautuminen: Islannin viranomaiset ovat ilmoittaneet varmistavansa, että tuen kasautumista koskevia sääntöjä noudatetaan.

Islannin viranomaiset eivät ole esittäneet huomautuksia soveltamiskauden pituudesta.

II ARVIOINTI

1. VALTIONTUEN OLEMASSAOLO

ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa määrätään seuraavaa:

”Jollei tässä sopimuksessa toisin määrätä, EY:n jäsenvaltion tai EFTA-valtion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu tämän sopimuksen toimintaan, siltä osin kuin se vaikuttaa sopimuspuolten väliseen kauppaan.”

Jäljempänä tarkastellaan kutakin arviointiperustetta erikseen.

1.1 VALTION VAROJEN OLEMASSAOLO

Tuki on oltava valtion myöntämä tai se on maksettava valtion varoista.

Alhaisemman tonnistoveron soveltaminen yleisen yhtiöveron sijaan vähentää valtion tuloja. Myös merenkulkijoille tarkoitettu järjestelmä vähentää valtion tuloja, sillä valtio myöntää alusten omistajille suoria tukia, joiden määrä vastaa 90:tä prosenttia tuloverosta, joka merenkulkijalta olisi muutoin kannettu ja jonka aluksen omistaja olisi maksanut. Näiden kahden järjestelmän tuloksena on, että valtio luopuu verotuloista, jotka se olisi normaalisti saanut kyseisiltä yrityksiltä. Näiden varojen jääminen saamatta johtaa siihen, että valtion varoista joudutaan maksamaan kustannukset, jotka tavanomaisesti maksetaan järjestelmään kuuluvien yritysten talousarvioista (15). Verotulojen menetys vastaa verotustukiin käytettyjen valtion varojen määrää (16).

1.2 JONKIN YRITYKSEN TAI TUOTANNONALAN SUOSIMINEN

Aluksen omistajat saavat kyseisten kahden toimenpiteen ansiosta etua avustusten ja verohelpotusten muodossa. Toimenpiteet toteutetaan ainoastaan merenkulun alalla, ja näin ollen niillä suositaan tiettyjä yrityksiä. Niitä on siis pidettävä ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuina valikoivina toimenpiteinä (17).

1.3 KILPAILUN VÄÄRISTYMINEN JA VAIKUTUKSET SOPIMUSPUOLTEN VÄLISEEN KAUPPAAN

Ollakseen tukea toimenpiteen on vääristettävä kilpailua ja vaikutettava sopimuspuolten väliseen kauppaan.

Järjestelmästä hyötyvät aluksen omistajat harjoittavat taloudellista toimintaa kilpaillen muista ETA-valtioista peräisin olevien aluksen omistajien / varustamojen kanssa. Tonnistovero ja merenkulkijoiden veronpalautusjärjestelmä lujittavat kyseessä olevien alusten omistajien asemaa suhteessa muiden ETA-valtioiden kilpailijoihin sekä Islannin asemaa suhteessa muihin ETA-valtioihin ja kolmansiin maihin. Näin ollen toimenpiteet vaikuttavat sopimuspuolten väliseen kauppaan.

1.4 PÄÄTELMÄ

Valvontaviranomainen katsoo näin ollen, että ilmoitetut tukitoimenpiteet (tonnistoverojärjestelmä ja merenkulkijoiden veronpalautusjärjestelmä) ovat ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.

Meriliikennetukea koskevissa suuntaviivoissa todetaankin nimenomaisesti seuraavaa: ”Näitä erityisesti laivaliikenteeseen sovellettavia verohelpotuksia pidetään valtiontukena. Valtiontukea on myös järjestelmä, jossa tavanomainen yhtiöverojärjestelmä on korvattu tonnistoverolla”.

2. MENETTELYVAATIMUKSET

Pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdassa todetaan seuraavaa:”EFTAn valvontaviranomaiselle on annettava tieto tuen myöntämistä tai muuttamista koskevasta suunnitelmasta niin ajoissa, että se voi esittää huomautuksensa (…). Valtio, jota asia koskee, ei saa toteuttaa ehdottamiaan toimenpiteitä ennen kuin menettelyssä on annettu lopullinen päätös”.

Islannin viranomaiset ovat noudattaneet ilmoitusvelvollisuutta toimittamalla kahdesta tukitoimenpiteestä ilmoituksen, joka välitettiin Islannin Euroopan unionin pysyvän edustuston 23 päivänä maaliskuuta 2007 päivätyllä kirjeellä (tapahtuma nro 415003).

Islannin viranomaiset kuitenkin toteuttivat ilmoittamansa toimenpiteet ennen kuin valvontaviranomainen oli antanut asiasta lopullisen päätöksen. Näin ollen valvontaviranomainen toteaa, etteivät Islannin viranomaiset ole noudattaneet pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja velvollisuuksiaan.

3. TUEN SÄÄNTÖJENMUKAISUUS

ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaan ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvana voidaan pitää tukea tietyn taloudellisen toiminnan tai talousalueen kehityksen edistämiseksi, jos tuki ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla. Valvontaviranomainen katsoo, että ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohta muodostaa yhdessä meriliikennetukea koskevien suuntaviivojen kanssa oikeusperustan, jonka nojalla arvioidaan ilmoitettujen toimenpiteiden sääntöjenmukaisuutta.

Meriliikennetukea koskevien suuntaviivojen 1.2 jakson c kohdan 4 alakohdan nojalla EFTA-maat voivat tukea meriliikenteen toimialaa: ”Meriteollisuus ja meriliikenne liittyvät erottamattomasti toisiinsa. Tämä yhteys on vankka peruste myönteisille toimenpiteille, joilla pyritään säilyttämään ETA:n merenkulusta riippuvainen aluskanta. Koska meriliikenne on yksi linkki yleisessä kuljetusketjussa ja erityisesti meriteollisuuden ketjussa, Euroopan aluskannan kilpailukyvyn säilyttämiseen tähtäävillä toimenpiteillä on vaikutuksia myös maalla tehtäviin investointeihin merenkulkuun liittyvillä aloilla sekä meriliikenteen osuuteen koko ETA:n taloudesta ja työllisyyteen yleensä.”

Kyseiset kaksi ilmoitettua toimenpidettä koskevat toimintatukea eli tukea, jonka tarkoituksena on vapauttaa yritys kustannuksista, jotka se normaalisti joutuisi maksamaan osana juoksevaa hallintoaan ja tavanomaista toimintaansa. Toimintatukea ei tavanomaisesti sallita, ellei se ole nimenomaisesti sallittu valvontaviranomaisen valtiontukisuuntaviivoissa. Meriliikennetukea koskevissa valvontaviranomaisen suuntaviivojen 3.1 jaksossa annetaan mahdollisuus myöntää toimintatukea tonnistoveron muodossa ja 3.2 jaksossa välillisten työvoimakustannusten muodossa.

Valvontaviranomainen on analyysissaan tarkastellut tonnistoverojärjestelmälle ja merenkulkijoiden veronpalautusjärjestelmälle yhteisiä edellytyksiä (3.1) sekä erikseen tonnistoverojärjestelmän edellytyksiä (3.2) ja merenkulkijoiden veronpalautusjärjestelmän edellytyksiä (3.3).

3.1 TONNISTOVEROJÄRJESTELMÄLLE JA MERENKULKIJOIDEN VERONPALAUTUSJÄRJESTELMÄLLE YHTEINEN EDELLYTYS: VAATIMUS, JONKA MUKAAN ALUKSEN ON OLTAVA IIS-REKISTERISSÄ JA JOLLA NÄIN SULJETAAN POIS MUISSA ETA-VALTIOISSA REKISTERÖIDYT ALUKSET

Tonnistoverolain 1 §:n vaatimus, jonka mukaan alusten on oltava IIS-rekisterissä, jotta niihin voidaan soveltaa tonnistoverojärjestelmää, johtaa muualla kuin Islannissa rekisteröityjen alusten sulkemiseen järjestelmän ulkopuolelle. Rajoitusta sovelletaan silloinkin, kun kyseisten alusten toimintaa verotetaan Islannissa. Näin ollen kahden aluksen omistaja, jonka toinen alus on IIS-rekisterissä ja toinen jonkin muun ETA-valtion rekisterissä, voi joutua maksamaan veroa Islannissa molempien alusten toiminnasta saatavista tuotoista (18). Tonnistoverosta voi kuitenkin hyötyä ainoastaan IIS-rekisterissä oleva alus.

On kiistatonta, että vaikka välitön verotus kuuluu ETA-valtioiden toimialaan, niiden on kuitenkin toiminnassaan noudatettava ETA:n lainsäädäntöä (19). Sijoittautumisoikeus tarkoittaa, että yhden ETA-valtion kansalaisilla (luonnollisilla tai oikeushenkilöillä) on oikeus perustaa yritys ja harjoittaa sen toimintaa toisessa ETA-valtiossa niiden isäntävaltion lainsäädännössä asetettujen edellytysten mukaisesti, joita sovelletaan isäntävaltion kansalaisiin. Sijoittautumisvapauteen kohdistuvien rajoitusten poistaminen ulottuu niihin rajoituksiin, jotka koskevat kauppaedustajan liikkeiden, sivuliikkeiden ja tytäryhtiöiden perustamista (20). Sijoittautumisvapauden rajoitukset kieltävät säännöt koskevat myös verosäännöksiä (21). Tähän sisältyvät näin ollen yhteen ETA-valtioon sijoittautuneen yrityksen, jonka kotipaikka, sääntömääräinen kotipaikka, keskushallinto tai päätoimipaikka on ETA:ssa, oikeus harjoittaa toimintaansa toisessa ETA-valtiossa sivuliikkeen tai kauppaedustajan liikkeen välityksellä ja saada sama verokohtelu kuin tähän valtioon sijoittautuneet yritykset. Verokohtelun erot voivat olla sopusoinnussa ETA-sopimuksen määräysten kanssa ainoastaan, jos ne liittyvät tilanteisiin, jotka eivät ole objektiivisesti rinnastettavissa, tai jos ne ovat oikeutettuja yleistä etua koskevien pakottavien syiden vuoksi (22).

Aluksen rekisteröinti voi kuitenkin olla sijoittautumista, jos alus on sellaisen taloudellisen toiminnan harjoittamisen väline, johon liittyy kiinteä toimipaikka. Näin ollen rajoitukset alusten rekisteröimiselle muissa ETA-valtioissa voivat olla ETA-sopimuksen 31 artiklassa tarkoitetun sijoittautumisoikeuden vastaisia (23).

Kuten edellä on kuvattu, aluksen omistajaan, joka kuuluu Islannin yleisen verovelvollisuuden piiriin ja joka omistaa muissa ETA-valtioissa rekisteröityjä kauppalaivoja, ei sovelleta yhtä suotuisaa verokohtelua kuin aluksen omistajaan, joka kuuluu Islannin yleisen verovelvollisuuden piiriin ja joka omistaa IIS-rekisterissä olevia kauppalaivoja. Erilainen verokohtelu rajoittaa sijoittautumisoikeutta, sillä se estää aluksen omistajia rekisteröimästä aluksia muissa ETA-valtioissa.

Islannin viranomaiset eivät ole esittäneet mitään vakuuttavia yleistä etua koskevia pakottavia syitä, joilla voitaisiin oikeuttaa tällainen rajoitus, joka koskee alusten omistajien sijoittautumista muihin ETA-valtioihin. Myöskään valvontaviranomainen ei ole havainnut syytä siihen, miksi tällainen sijoittautumisoikeuden rajoitus olisi välttämätön tonnistoverojärjestelmän taustalla olevan tavoitteen saavuttamiseksi eli alusten omistajien kilpailuedellytysten parantamiseksi Islannissa suhteessa kilpailuedellytyksiin muiden kuin ETA-valtioiden lainkäyttöalueilla.

Valvontaviranomainen katsoo lisäksi, ettei Islannin rekisteröitymistä koskeva vaatimus ole sopusoinnussa meriliikennetukea koskevien suuntaviivojen 3.1 jakson 7 kohdan kanssa, jossa todetaan, että verohelpotusjärjestelyissä on yleensä edellytettävä yhteyttä ETA-valtion lippuun. Meriliikennetukea koskevissa suuntaviivoissa selvennetään, että säännön tarkoituksena on ”edistää ETA:n alusten kilpailukykyä maailman laivaliikennemarkkinoilla”. Sanamuoto ”ETA-valtio” ei tämän tavoitteen yhteydessä tulkittuna tue sellaisen vaatimuksen käyttöönottoa, jonka mukaan alus on oltava rekisteröity tukea myöntävässä EFTA-valtiossa. Se pikemminkin tukee näkemystä siitä, että edellytyksenä pitäisi olla rekisteröityminen missä tahansa ETA-valtiossa (24).

Islannin viranomaiset ovat väittäneet, etteivät ne edellytä yhteyttä lippuun, sillä IIS-rekisterissä olevat alukset voivat purjehtia myös jonkin toisen lipun alla. Kuten edellä 2.3.2 kohdassa on selitetty, IIS-rekisteristä annetun lain N:o 38/2007 6 §:ssä säädetään, että IIS-rekisterissä olevaa kauppalaivaa pidetään islantilaisena aluksena riippumatta siitä, purjehtiiko se Islannin lipun alla.

Valvontaviranomainen katsoo, että Islannin lipun vapaaehtoista käyttöä koskeva väite ei ole asian kannalta merkityksellinen, sillä edellä mainittu sijoittautumisvapauden rajoitus johtuu rekisteröintivaatimuksista. Vaikka aluksen omistaja voikin purjehtia muun kuin Islannin lipun alla, sen on näin ollen kuitenkin rekisteröitävä aluksensa IIS:ään hyötyäkseen suotuisammasta tonnistoverosta. Valvontaviranomaisen kehotuksista huolimatta Islannin viranomaiset eivät ole esittäneet mitään perustelua sille, miksi kaksinkertainen rekisteröintivaatimus on välttämätön ja oikeasuhteinen tonnistoverojärjestelmän tavoitteiden saavuttamiseksi.

Näin ollen valvontaviranomainen toteaa, ettei rekisteröintivaatimus sovellu ETA-sopimuksen toimintaan eikä se ole sopusoinnussa etenkään ETA-sopimuksen 31 artiklassa tarkoitetun sijoittautumisoikeuden kanssa ja ettei sitä voida näin ollen sallia ETA:n valtiontukisääntöjen nojalla.

Edellä esitetyn perusteella valvontaviranomainen ei pidä tarpeellisena tarkastella yksityiskohtaisemmin ongelmaa, jonka se oli ottanut esille päätöksessä N:o 721/07/KOL ja joka koski vaatimusta, jonka mukaan aluksen omistajan on kuuluttava yleisen verovelvollisuuden piiriin hyötyäkseen tonnistoverojärjestelmästä ja merenkulkijoiden veronpalautusjärjestelmästä. Kuten edellä alaviitteessä 18 mainittiin, ETA-valtioiden kaksinkertaista verotusta koskevien sopimusten nojalla varustamojen toimintoja verotetaan tavanomaisesti siinä valtiossa, jossa yrityksen tosiasiallinen johto sijaitsee. Näin ollen johonkin ETA-valtioon sijoittautunutta varustamoa, joka on vain rajoitetusti verovelvollinen Islannissa, verotetaan normaalisti ainoastaan siinä ETA-valtiossa, johon varustamo on sijoittautunut.

3.2 TONNISTOVEROJÄRJESTELMÄÄ KOSKEVAT EDELLYTYKSET

3.2.1 Veron perusteen määrittäminen

Meriliikennetukea koskevien suuntaviivojen 3.1 jakson 18 kohdassa todetaan, että komissio hyväksyy ainoastaan sellaiset järjestelmät, joiden seurauksena samaan tonnimäärään kohdistuva verorasitus on”jotakuinkin yhdenmukainen jo hyväksyttyjen järjestelmien kanssa. Saamiensa kokemusten perusteella valvontaviranomainen toteaa, että valtiot voivat halutessaan vahvistaa suoraan erityisen tonnistoveroasteen sen sijaan, että ne laskisivat teoreettisen tuottotason ja soveltaisivat siihen tavanomaista yhtiöveroa. Valvontaviranomainen pyrkii säilyttämään tasavertaiset toimintaedellytykset jo hyväksyttyjen järjestelmien kanssa.”

Valvontaviranomainen on verrannut Islannin viranomaisten ilmoittamia veroasteita muissa ETA-valtioissa hyväksytyissä järjestelmissä sovellettaviin veroasteisiin:

Islanti Tanska Liettua Italia Norja (25) Enintään 25 000 NT Enintään 1 000 NT Enintään 1 000 NT Enintään 1 000 NT Alle 1 000 NT – ei verotusta 30 ISK (0,17 EUR) 100 NT:a kohden 0,90 EUR 100 NT:a kohden 0,93 EUR 100 NT:a kohden 0,90 EUR 100 NT:a kohden 1 001 NT–10 000 NT 1 001 NT–10 000 NT 1 001 NT–10 000 NT 1 001 NT–10 000 NT 0,70 EUR 100 NT:a kohden 0,67 EUR 100 NT:a kohden 0,70 EUR 100 NT:a kohden 0,22 EUR 100 NT:a kohden 10 000 NT–25 000 NT 10 000 NT–25 000 NT 10 000 NT–25 000 NT 10 000 NT–25 000 NT 0,40 EUR 100 NT:a kohden 0,43 EUR 100 NT:a kohden 0,40 EUR 100 NT:a kohden 0,15 EUR 100 NT:a kohden Enemmän kuin 25 000 NT Enemmän kuin 25 000 NT Enemmän kuin 25 000 NT Enemmän kuin 25 000 NT Enemmän kuin 25 000 NT 10 ISK (0,06 EUR) 100 NT:a kohden 0,30 EUR 100 NT:a kohden 0,27 EUR 100 NT:a kohden 0,20 EUR 100 NT:a kohden 0,07 EUR 100 NT:a kohden Arvot ovat päiväkohtaisia.

Kuten edellä esitetystä taulukosta voidaan havaita, Islannin järjestelmässä sovellettava veron peruste on huomattavasti alhaisempi kuin muissa ETA-valtioissa (27).

Komissio on hyväksynyt alhaisemmat veroasteet vain hyvin poikkeuksellisissa tilanteissa (28). Islannin viranomaiset eivät ole toimittaneet valvontaviranomaiselle mitään tietoja sellaisista poikkeuksellisista olosuhteista, jotka oikeuttaisivat alhaisempien veron perusteiden soveltamisen.

Valvontaviranomainen katsoo, että Islannin veron peruste ei ole yhdenmukainen muissa ETA-valtioissa sovellettavien veron perusteiden kanssa, sillä se on niitä huomattavasti alhaisempi, eikä se siksi ole meriliikennetukea koskevien suuntaviivojen 3.1 jakson 18 kohdan mukainen.

3.2.2 Soveltamiskausi, jonka ajan aluksen omistajan on pysyttävä tonnistoverojärjestelmässä

Aluksen omistajan on pysyttävä Islannin tonnistoverojärjestelmässä kolmen vuoden ajan.

Viranomainen on katsonut, että EFTA-valtioissa olisi sovellettava kymmenen vuoden soveltamiskautta (29).

Valvontaviranomaisen näkemys on yhdenmukainen komission näkemyksen kanssa. Muissa EU:n tonnistoverojärjestelmissä soveltamiskauden vähimmäispituus on kymmenen vuotta. Komissio korostaa, että eri perusteiden salliminen eri tonnistoverojärjestelmissä voisi johtaa perusteettomiin etuihin ja siihen, että jäsenvaltiot ryhtyisivät kilpailemaan tonnistoverojärjestelmien tasolla. Komissio onkin ilmaissut epäilynsä Puolan verojärjestelmästä, jossa soveltamiskauden vähimmäispituus oli viisi vuotta, ja huomauttanut, että tämä voi johtaa haitallisiin eroihin tonnistoverojärjestelmien välillä siten, että se tekisi Puolan verojärjestelmästä houkuttelevamman ja johtaisi yhteisön alusten siirtymiseen Puolan lipun alle (30).

Valvontaviranomainen katsoo, ettei ilmoitettu järjestelmä ole tältä osin sopusoinnussa ETA-sopimuksen 61 artiklan kanssa.

3.2.3 Alusten hallintoyritysten kohtelu

Valvontaviranomainen on todennut päätöksessään N:o 755/08/KOL epäilevänsä ilmoitetun järjestelmän yhteensoveltuvuutta ETA-sopimuksen kanssa alusten hallintoyritysten kohtelun osalta.

Islannin viranomaiset eivät ole toimittaneet valvontaviranomaiselle mitään esitettyyn epäilykseen liittyviä tietoja.

Kun otetaan huomioon edellä esitetyt näkemykset ilmoitetun järjestelmän yhteensopimattomuudesta ETA-järjestelmän kanssa, valvontaviranomainen ei pidä tarpeellisena tarkastella yksityiskohtaisesti päätöksessä N:o 721/07/KOL esittämäänsä alusten hallintoyrityksiä koskevaa epäilyä.

3.3 MERENKULKIJOIDEN VERONPALAUTUSJÄRJESTELMÄÄN LIITTYVÄT EDELLYTYKSET

3.3.1 ETA-valtioiden satamien välinen säännöllinen matkustajaliikenne: tukea olisi annettava ainoastaan ETA:n merenkulkijoiden palkkaamiseen

Meriliikennetukea koskevien suuntaviivojen 3.2 jakson 2 kohdan mukaan avustusta voidaan myöntää ETA-valtioissa rekisteröidyillä aluksilla työskentelevien ETA:n merenkulkijoiden sosiaaliturvamaksujen alentamiseen ja ETA-valtioissa rekisteröidyillä aluksilla työskentelevien ETA:n merenkulkijoiden tuloveron alentamiseen. Islannin viranomaiset ovat ilmoittaneet avustuksesta merenkulkijoiden sosiaaliturvamaksuihin, joista 90 prosenttia voidaan korvata aluksen omistajalle.

Meriliikennetukea koskevien suuntaviivojen 3.2 jakson 2 kohdan mukaan ETA:n merenkulkijoilla tarkoitetaan:

— ETA-valtioiden kansalaisia, kun on kyse sellaisilla aluksilla työskentelevistä merenkulkijoista, jotka harjoittavat säännöllistä matkustajaliikennettä ETA:n satamien välillä (ro-ro-alukset mukaan luettuina)

— kaikissa muissa tapauksissa kaikkia merenkulkijoita, jotka ovat veronalaisia jossain ETA-valtiossa.

Islannin viranomaiset eivät ole toimittaneet kirjallista määritelmää Islannin lainsäädäntöön tai hallinnolliseen määräykseen sisältyvästä merenkulkijan käsitteestä, mutta ne ovat vahvistaneet, ettei siinä aseteta vaatimuksia merenkulkijan kansalaisuudelle tai asuinpaikalle. Järjestelmään voivat kuulua myös kolmannen maan kansalaiset. Valvontaviranomainen on todennut päätöksessä N:o 721/07/KOL, että meriliikennetukea koskevien suuntaviivojen 3.2 jakson 2 kohdan nojalla ETA-valtioiden satamien välisessä matkustajaliikenteessä tukea olisi myönnettävä ainoastaan ETA:n merenkulkijoiden palkkaamiseen.

Islannin viranomaiset eivät ole toimittaneet valvontaviranomaiselle mitään tätä näkemystä kiistäviä tietoja.

Valvontaviranomainen katsoo näin ollen saamiensa tietojen perusteella, ettei järjestelmä ole tältä osin sopusoinnussa ETA-sopimuksen kanssa.

4. PÄÄTELMÄ

Valvontaviranomainen katsoo edellä esitetyn arvioinnin perusteella, että tonnistoverojärjestelmän ja merenkulkijoiden palkkaamista koskevan veronpalautusjärjestelmän muodossa toteutettava meriliikenteen järjestelmä on ristiriidassa ETA-sopimuksen valtiontukisääntöjen kanssa.

Valvontaviranomainen hyväksyy sen, että vaikka edellä mainittu ilmoitusvelvollisuus oli syntynyt kyseessä olevan lainsäädännön antamisen vuoksi, muodollisen tutkintamenettelyn kohteena olevien toimenpiteiden perusteella ei ole suoritettu maksuja, eikä takaisinperintää koskevia määräyksiä näin ollen tarvita,

ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Tonnistoverojärjestelmän ja merenkulkijoiden palkkaamista koskevan veronpalautusjärjestelmän muodossa toteutettava meriliikenteen järjestelmä ei ole ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun ETA-sopimuksen toimintaan soveltuva.

2 artikla

Islannin viranomaisten on ilmoitettava EFTAn valvontaviranomaiselle kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta sen noudattamiseksi toteuttamansa toimenpiteet.

3 artikla

Tämä päätös on osoitettu Islannin tasavallalle.

4 artikla

Ainoastaan englanninkielinen teksti on todistusvoimainen.

Tehty Brysselissä 8 päivänä heinäkuuta 2009. EFTAn valvontaviranomaisen puolesta Per SANDERUD Puheenjohtaja Kristján A. STEFÁNSSON Kollegion jäsen

(1) Jäljempänä ’valvontaviranomainen’.

(2) Jäljempänä ’ETA-sopimus’.

(3) Jäljempänä ’valvonta- ja tuomioistuinsopimus’.

(4) Jäljempänä ’pöytäkirja 3’.

(5) Suuntaviivat ETA-sopimuksen 61 ja 62 artiklan sekä valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan 1 artiklan soveltamista ja tulkitsemista varten, valvontaviranomainen hyväksynyt ja antanut 19 päivänä tammikuuta 1994, julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä (jäljempänä ’EYVL/EUVL’) L 231, 3.9.1994, s. 1, ja ETA-täydennysosassa N:o 32, 3.9.1994, s. 1. Jäljempänä ’valtiontukisuuntaviivat’. Valtiontukisuuntaviivojen ajantasaistettu toisinto on julkaistu valvontaviranomaisen verkkosivustolla http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/

(6) Jäljempänä ’meriliikennetukea koskevat suuntaviivat’.

(7) Päätös N:o 195/04/KOL, tehty 14 päivänä heinäkuuta 2004, EUVL L 139, 25.5.2006, s. 37, ja ETA-täydennysosa N:o 26, 25.5.2006, s. 1, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä N:o 319/05/KOL, tehty 14 päivänä joulukuuta 2005, EUVL C 286, 23.11.2006, s. 9, ja ETA-täydennysosa N:o 57, 23.11.2006, s. 31.

(8) EUVL C 96, 17.4.2008, s. 37 ja ETA-täydennysosa N:o 20, 17.4.2008, s. 17.

(9) Lisätietoja valvontaviranomaisen ja Islannin viranomaisten välisestä kirjeenvaihdosta on saatavilla muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta tehdyssä valvontaviranomaisen päätöksessä N:o 721/07/KOL, EUVL C 93, 17.4.2008, s. 37, ja ETA-täydennysosa N:o 20, 17.4.2008, s. 17.

(10) Katso alaviite 8 ja siinä mainitut EUVL-viitetiedot.

(11) Islannissa on jo voimassa oleva Islannin laivarekisteri, joka kattaa muun muassa kalastusalukset, purjealukset ja lautat. Juuri voimaan tullut IIS ei korvaa tätä rekisteriä, vaan ne ovat voimassa samanaikaisesti.

(12) Islannin viranomaiset ovat ilmoittaneet, että Islannin hallitus oli esittänyt parlamentille lakialoitteen, jolla lain 38/2007 voimaantuloa oli tarkoitus lykätä 1 päivään tammikuuta 2009 saakka. Lakialoite toimitettiin parlamentille 28 päivänä marraskuuta 2007, ja siitä keskusteltiin 4 päivänä joulukuuta 2007. Lakialoitteesta ei kuitenkaan päästy sopuun, eikä sitä näin ollen toimitettu parlamentin toiseen käsittelyyn. Lait 86/2007 ja 38/2007 tulivat näin ollen voimaan 1 päivänä tammikuuta 2008.

(13) Järjestelmästä ilmoittamisen hetkellä yhtiöverokanta oli 18 prosenttia. Verokantaa muutettiin 15 prosenttiin 7 päivänä kesäkuuta 2007 annetulla lailla (”Lög um breyting á lögum nr. 90/2003, um tekjuskatt, með síðari breytingum, og lögum nr. 86/2007, um skattlagningu kaupskipaútgerðar”).

(14) Yksityiskohtainen selvitys valvontaviranomaisen yksilöimistä ongelmista, ks. päätös N:o 721/07/KOL, 3. jakso.

(15) Asia C-156/98, Saksa v. komissio, Kok. 2000, s. I-6857,26 kohta.

(16) Ks. muun muassa valtiontukisuuntaviivojen 3 jakson 3 kohta valtiontukisääntöjen soveltamisesta yritysten välittömään verotukseen.

(17) Asia C-75/97, Belgia v. komissio, Kok. 1999, s. I-3671,33 kohta.

(18) Kaksinkertaista verotusta koskevien sopimusten ollessa voimassa verotusoikeus on tavanomaisesti valtiolla, jossa yrityksen tosiasiallinen johto sijaitsee, myös niiden toimintojen osalta, jotka tapahtuvat muissa ETA-valtioissa esimerkiksi sivuliikkeen kautta. Näin ollen edellä esitetyssä esimerkissä Islantiin pysyvästi sijoittautuneen yrityksen verotus tapahtuisi Islannissa myös Islannin alueen ulkopuolella hankittujen tulojen osalta. Tonnistoverojärjestelmän piiriin kuuluisivat kuitenkin ainoastaan Islannin kansainvälisessä laivarekisterissä olevan aluksen toiminnasta saadut tuotot. Toisen aluksen toiminnasta saatuja tuottoja verotettaisiin yleisen yhtiöverojärjestelmän mukaisesti. Islannin viranomaiset ovat vahvistaneet tämän näkemyksen.

(19) Asia E-6/98, Norjan hallitus v. EFTAn valvontaviranomainen, EFTAn tuomioistuimen raportti vuodelta 1999, s. 74, 34 kohta, ja asia E-1/04, Fokus Bank, EFTAn tuomioistuimen raportti vuodelta, s. 11, 20 kohta.

(20) Ks. esim. asia C-270/83, komissio v. Ranska, Kok. 1986, s. 273, 13 kohta, ja asia C-311/97, Royal Bank of Scotland, Kok. 1999, s. 2651,22 kohta.

(21) Asia C-471/04, Keller Holding, Kok. 2006, s. I-2017,49 kohta.

(22) Asia 270/83, komissio v. Ranska, Kok. 1986, s. 273, 13 kohta, edellä alaviitteessä 20 mainittu asia C-311/97, Royal Bank of Scotland, 23–31 kohta, ja asia C-253/03, CLT-UFA SA, Kok. 2006, s. I-1831,14–17 kohta.

(23) Asia C-221/89, Factortame Ltd. ym., Kok. 1991, s. I-3905,22–23 kohta.

(24) Kuten oli asian laita 3 päivänä joulukuuta 2008 tehdyssä päätöksessä N:o 755/08/KOL, jossa kyseessä olleessa järjestelmässä edellytettiin yhteyttä jonkin ETA-valtion lippuun.

(25) Norjassa ei lasketa teoreettista tuottotasoa. Tonnistovero lasketaan kertomalla veroaste tosiasiallisella tonnimäärällä. Islannin, Tanskan, Liettuan ja Italian luvut ilmaisevat teoreettista tuottotasoa, joihin sovelletaan tämän jälkeen kansallista yhtiöveroa. Tästä syystä Norjan ja Islannin veron perusteet, jotka vaikuttavat olevan samantasoisia, johtavat kuitenkin hyvin eritasoiseen veroon, joka aluksen omistajalta tosiasiassa kannetaan. Esimerkiksi vetoisuudeltaan 30 000 NT aluksen omistaja maksaisi näin ollen Norjassa noin 46 euron suuruisen ja Islannissa noin 7 euron suuruisen tonnistoveron ().

(26) Ks. tarkemmin Norjan tonnistoverojärjestelmää koskeva valvontaviranomaisen päätös N:o 755/08/KOL, tehty 3 päivänä joulukuuta 2008.

(27) Mainitut veron perusteet olivat voimassa päätöksen tekohetkellä; ne vastaavat tämänhetkisiä valuuttakursseja. Viranomainen katsoo kuitenkin, että Islannin veron peruste ei ollut yhdenmukainen muissa ETA-valtioissa sovellettavien veron perusteiden kanssa edes ennen kuin talouskriisi ehti vaikuttaa Islannin kruunuun, ks. päätös N:o 721/07/KOL.

(28) Ks. komission päätös 2005/417/EY, tehty 30 päivänä kesäkuuta 2004, verotoimenpiteistä, jotka Belgia aikoo toteuttaa meriliikenteen hyväksi, EUVL L 150, 10.6.2005, s. 1. Belgian viranomaiset halusivat tarjota alempia veroasteita suurikokoisille aluksille, jotka oli tarkoitus siirtää uudelleen Belgian lipun alle. Belgian tapauksessa vetoisuudeltaan yli 40 000 tonnin aluksiin sovellettiin alempaa veroastetta, joka hyväksyttiin, jos alus oli uusi tai jos se oli ollut rekisteröitynä jonkin kolmannen maan lipun alle Belgian järjestelmään siirtämistä edeltävien viiden vuoden ajan. Komissio epäili tällaisten veron perusteen erojen johtavan siihen, että alhaisempi veron peruste vääristää kilpailua kannustamalla muita kuin belgialaisia aluksen omistajia siirtämään aluksensa jonkin yhteisön valtion rekisteristä Belgian rekisteriin.

(29) Ks. päätös N:o 755/08/KOL, tehty 3 päivänä joulukuuta 2008, Norjan meriliikenteen verojärjestelmään tehtävien muutosten ilmoittamisesta.

(30) Päätös asiassa N 93/2006 – Puola.