LIITE

”14. TUTKIMUS- JA KEHITYSTYÖHÖN SEKÄ INNOVAATIOTOIMINTAAN MYÖNNETTÄVÄ VALTIONTUKI

1. Johdanto

1.1 Tutkimus- ja kehitystyöhön sekä innovaatiotoimintaan myönnettävän valtiontuen tavoitteet

Tutkimus- ja kehitystyön sekä innovaatiotoiminnan, jäljempänä ’T&K&I-toiminnan’, edistäminen on Euroopan talousalueella (1) tärkeä yhteisen edun mukainen tavoite. EY:n perustamissopimuksen 163 artiklassa määrätään, että ”yhteisön tavoitteena on lujittaa yhteisön teollisuuden tieteellistä ja teknologista perustaa sekä suosia yhteisön teollisuuden kansainvälisen kilpailukyvyn kehittämistä samoin kuin edistää kaikkea tutkimustoimintaa, jota pidetään tarpeellisena (…)”. Perustamissopimuksen 164–173 artiklassa määritetään tähän tavoitteeseen liittyvä toiminta sekä monivuotisen puiteohjelman soveltamisala ja toteutus.

ETA-sopimuksen 78 artiklassa määrätään, että sopimuspuolten on syvennettävä ja laajennettava yhteistyötään yhteisön toiminnassa, joka liittyy tutkimustyöhön ja teknologiseen kehittämistyöhön. ETA-sopimuksen 80 artiklassa puolestaan täsmennetään, että 78 artiklassa tarkoitettu yhteistyö toteutetaan yleensä EFTA-valtioiden osallistumisena EY:n puiteohjelmiin, erityisohjelmiin, hankkeisiin tai muihin toimiin. ETA-sopimuksen pöytäkirjassa 31 yhteistyöstä muilla kuin neljän vapauden alaan kuuluvilla erityisalueilla määrätään lisäksi EFTA-valtioiden osallistumisesta yhteisön tutkimukseen ja teknologiseen kehittämistyöhön sekä yhteisön ja EFTA-valtioiden yhteistyöstä kyseisellä alalla.

Eurooppa-neuvosto vahvisti Barcelonassa maaliskuussa 2002 pidetyssä kokouksessaan selkeän tavoitteen tutkimusrahoituksen tulevalle kehitykselle. Eurooppa-neuvosto pääsi sopimukseen siitä, että yhteisössä harjoitettavaan tutkimus- ja kehitystyöhön, jäljempänä ’T&K’, sekä innovaatiotoimintaan osoitettavaa kokonaisrahoitusta olisi lisättävä vähitellen siten, että sen osuus nousee vuoteen 2010 mennessä 3 prosenttiin suhteessa bruttokansantuotteeseen. Eurooppa-neuvosto täsmensi, että kaksi kolmannesta tästä rahoituksesta olisi tultava yksityiseltä sektorilta. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi tutkimusinvestointeja olisi lisättävä vuosittain keskimäärin 8 prosenttia siten, että julkista rahoitusta (2) lisätään vuosittain 6 prosenttia ja yksityisiä investointeja (3) 9 prosenttia.

Tavoitteena on lisätä talouden tehokkuutta (4) valtiontuella ja edistää sitä kautta kestävää kasvua ja työllisyyttä. T&K&I-toimintaan myönnettävän valtiontuen on sen vuoksi katsottava soveltuvan ETA-sopimuksen toimintaan, jos tuen voidaan odottaa lisäävän T&K&I-toimintaa ja jos kilpailun vääristymisen ei katsota olevan ristiriidassa yhteisen edun kanssa. Valvontaviranomainen rinnastaa yhteisen edun tässä luvussa talouden tehokkuuteen. Tämän luvun tarkoituksena on varmistaa kyseisen tavoitteen saavuttaminen ja erityisesti avustaa EFTA-valtioita tuen kohdentamisessa mainittuun tavoitteeseen liittyviin markkinoiden toimintapuutteisiin (5).

ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa määrätään periaatteesta, jonka mukaan valtiontuet ovat kiellettyjä. Tietyissä tapauksissa valtiontuen voidaan kuitenkin katsoa soveltuvan ETA-sopimuksen toimintaan ETA-sopimuksen 61 artiklan 2 ja 3 kohdan nojalla. T&K&I-toimintaan myönnettävää tukea perustellaan ensisijaisesti ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan b ja c alakohdalla. Valvontaviranomainen antaa tässä luvussa sääntöjä, joita se soveltaa arvioidessaan sille ilmoitettua tukea, ja käyttää tällä tavoin harkintavaltaansa sekä lisää päätöksentekomenettelyidensä oikeusvarmuutta ja avoimuutta.

1.2 Valtiontukipolitiikka ja T&K&I-toiminta

Lissabonin strategiassa T&K&I-toiminnan nykytasoa ei katsota yhteisön talouden kannalta optimaaliseksi, sillä kyseisen toiminnan lisäämisen katsottaisiin vauhdittavan talouskasvua yhteisössä. Valvontaviranomainen katsoo yhteisön kehitysnäkymien perusteella, että tähän haasteeseen vastaaminen edellyttää tällä hetkellä voimassa olevien T&K-toimintaan myönnettävää valtiontukea koskevien sääntöjen nykyaikaistamista ja parantamista.

Ensiksikin valvontaviranomainen laajentaa tässä luvussa mahdollisuuden myöntää T&K-tukea uuteen innovointia tukevaan toimintaan. Innovointi liittyy tietoa ja teknologiaa yhdistävään prosessiin, jossa hyödynnetään markkinoiden tarjoamia mahdollisuuksia uusien tai yhteismarkkinoilla jo oleviin verrattuna parannettujen tuotteiden, palveluiden ja prosessien kehittämiseksi ja johon liittyy jonkin verran riskejä. Valvontaviranomainen katsoo kuitenkin, että valtiontukisääntöjen mukaan innovaatiotoimintaan myönnettävää valtiontukea ei pitäisi hyväksyä innovoinnin abstraktin määritelmän perusteella vaan ainoastaan sillä edellytyksellä, että tuki liittyy tiettyyn toimintaan, joka kohdistetaan nimenomaisesti innovoinnin esteenä oleviin markkinoiden toimintapuutteisiin ja johon myönnettävän valtiontuen edut ovat todennäköisesti suuremmat kuin haitat, joita siitä mahdollisesti aiheutuu kilpailulle ja kaupalle.

Valvontaviranomainen pyrkii lisäksi tukemaan T&K&I-toimintaan myönnettävän valtiontuen parempaa hallinnointia. Suunnitelmissa onkin laajentaa T&K-toimintaa koskevan ryhmäpoikkeuksen soveltamisalaa, joka kattaa nykyisin vain pienille ja keskisuurille yrityksille, jäljempänä ’pk-yritykset’, myönnettävän tuen. (6) Tulevaisuudessa annettava yleinen ryhmäpoikkeusasetus kattaa vähemmän ongelmia aiheuttavat tukitoimenpiteet T&K&I-toiminnan alalla. Tätä lukua sovelletaan myös jatkossa kaikkiin valvontaviranomaiselle ilmoitettuihin toimenpiteisiin, jotka ilmoitetaan, koska toimenpide ei kuulu ETA-sopimukseen sisällytetyn ryhmäpoikkeusasetuksen soveltamisalaan, koska ryhmäpoikkeusasetuksessa säädetään velvollisuudesta ilmoittaa tuesta erikseen, tai koska kyseinen EFTA-valtio päättää ilmoittaa toimenpiteen, jolle voitaisiin periaatteessa myöntää poikkeus ryhmäpoikkeusasetuksen nojalla. Tätä lukua sovelletaan edelleen myös ilmoittamatta jätetyn tuen arviointiin.

Jotta valvontaviranomaisen harjoittama valvonta voitaisiin kohdentaa paremmin, tässä luvussa annetaan lisäksi sääntöjä tiettyjen tukitoimenpiteiden soveltuvuudesta yhteismarkkinoille (ks. 5 jakso). Sääntöjä sovelletaan tämän luvun soveltamisalaan kuuluvien toimenpiteiden arvioinnissa. Koska tiettyihin tukitoimenpiteisiin liittyy suurempi kilpailun ja kaupan vääristymisen riski, tässä luvussa esitellään lisäksi muita seikkoja, jotka koskevat tuen kannustavan vaikutuksen ja välttämättömyyden analyysia (ks. 6 jakso), sekä muita menetelmiä kyseisten toimenpiteiden perusteellisempaa arviointia varten (ks. 7 jakso).

Valvontaviranomainen korostaa tässä yhteydessä, että periaatteessa jo pelkästään sen, että markkinoilla on kilpailua, pitäisi johtaa mahdollisimman tehokkaaseen T&K&I-toimintaan. Näin ei kuitenkaan aina ole T&K&I-toiminnan alalla, ja siksi julkinen toimenpide voi toisinaan parantaa tilannetta. Yritykset lisäävät tutkimusinvestointejaan vain, jos ne saavat tutkimustuloksista konkreettista taloudellista hyötyä ja ovat tietoisia tutkimustoiminnan tarjoamista mahdollisuuksista. T&K&I-toiminnan vähäisyyteen on monia syitä, jotka liittyvät osittain rakenteellisiin esteisiin ja osittain markkinoiden toimintapuutteisiin. Rakenteellisiin esteisiin olisi pureuduttava mieluiten rakenteellisilla toimenpiteillä (7), kun taas valtiontukea voidaan käyttää markkinoiden toimintapuutteista johtuvan tehottomuuden tasapainottamiseen. On lisäksi empiiristä näyttöä siitä, että valtiontuki on tehokas väline vain, jos toimintaolosuhteet ovat suotuisat eli jos teollis- ja tekijänoikeusjärjestelmät ovat tarkoituksenmukaiset, toimintaympäristössä on kilpailua, säännökset ovat tutkimus- ja innovaatiomyönteisiä ja rahoitusmarkkinat ovat kannustavat.

Valtiontuki kuitenkin myös vääristää kilpailua, ja voimakas kilpailu on samalla ratkaiseva tekijä yritysten kannustamiseksi T&K&I-investointeihin markkinalähtöisillä menetelmillä. Valtiontukitoimenpiteet on sen vuoksi suunniteltava huolellisesti kilpailunvääristymien minimoimiseksi. Muussa tapauksessa valtiontuki voi muuttua haitalliseksi vähentämällä T&K&I-toimintaa ja hidastamalla talouskasvua.

Suurin yrityksille myönnettävään T&K&I-tukeen liittyvä ongelma on se, että kilpailevien yritysten dynaamiset investointikannustimet vääristyvät ja mahdollisesti vähenevät. Yrityksen saama tuki vahvistaa yleensä sen markkina-asemaa ja alentaa muiden yritysten investointien tuottoastetta. Kun investointien tuottoaste painuu riittävän alhaiseksi, on mahdollista, että kilpailevat yritykset supistavat T&K&I-toimintaansa. Kun tuki lisäksi helpottaa tuensaajayrityksen taloudellista tilannetta, se voi myös heikentää tuensaajayrityksen innovointihalukkuutta. Tuki voi mahdollistaa tehottomien yritysten toiminnan jatkumisen tai tarjota tuensaajayritykselle tilaisuuden laajentaa käytäntöjä, joilla tähdätään kilpailijoiden sulkemiseen markkinoilta, tai kasvattaa markkinavoimaansa.

1.3 Tutkimukseen ja kehitykseen sekä innovaatiotoimintaan myönnettävää tukea koskeva tasapainotesti ja sen soveltaminen

1.3.1 Valtiontuen toimintasuunnitelma: valtiontuen vähentäminen ja tarkempi kohdentaminen sekä tasapainotesti tuen arvioimiseksi

Komissio ilmoitti valtiontuen toimintasuunnitelmassaan (8), että ”edistääkseen kasvua ja työllisyyttä koskevaa uudistettua Lissabonin strategiaa komissio aikoo tarvittaessa tehostaa valtiontukien arviointiin soveltamaansa taloudellista lähestymistapaa. Taloudellisella lähestymistavalla eräät valtiontuet voidaan keskittää ja kohdistaa paremmin uudistetun Lissabonin strategian tavoitteisiin.”

Arvioidessaan tukitoimenpiteen soveltuvuutta ETA-sopimuksen toimintaan valvontaviranomainen vertaa komission tavoin niitä myönteisiä vaikutuksia, joita tukitoimenpiteellä on yhteisen edun mukaisen tavoitteen saavuttamisen kannalta, niihin kielteisiin kauppaa ja kilpailua vääristäviin sivuvaikutuksiin, joita tuella voi olla. Tämä nykykäytäntöön perustuva vertailu esitetään komission valtiontuen toimintasuunnitelmassa nk. tasapainotestin muodossa. (9) Valtiontukitoimenpiteen hyväksymistä koskevassa päätöksentekoprosessissa on kolme vaihetta. Kahdessa ensimmäisessä vaiheessa käsitellään valtiontuen myönteisiä vaikutuksia ja kolmannessa kielteisiä vaikutuksia sekä myönteisten ja kielteisten vaikutusten välistä tasapainoa:

1) Pyritäänkö tukitoimenpiteellä selkeästi määriteltyyn yhteisen edun mukaiseen tavoitteeseen (esim. kasvu, työllisyys, koheesio, ympäristönsuojelu)?

2) Onko tuki suunniteltu siten, että se mahdollistaa yhteisen edun mukaisen tavoitteen saavuttamisen, ts. mahdollistaako ehdotettu tuki markkinoiden toimintapuutteen poistamisen tai muun tavoitteen saavuttamisen? i) Onko valtiontuki sopivin toimintaväline? ii) Onko tuella kannustava vaikutus eli muuttaako tuki yritysten käyttäytymistä? iii) Onko tuki oikeasuhteista eli voitaisiinko sama käyttäytymisen muutos saada aikaan vähemmällä tuella?

3) Onko kilpailun vääristyminen ja vaikutus kauppaan niin vähäistä, että kokonaistulos on myönteinen?

Tasapainotestiä voidaan soveltaa valtiontukisääntöjen laatimiseen ja eri tapausten arviointiin.

Ryhmäpoikkeusasetuksen mukaan valtiontuki soveltuu yhteismarkkinoille, jos asetetut edellytykset täyttyvät. Sama koskee yleensä useimpia tässä luvussa käsiteltyjä tapauksia.

Jos on kuitenkin kyse sellaisista yksittäisistä tukitoimenpiteistä, jotka suurten tukimäärien vuoksi saattavat vääristää kilpailua, valvontaviranomainen laatii oikeasuhteisuusperiaatteeseen pohjautuvan kokonaisarvion tuen myönteisistä ja kielteisistä vaikutuksista.

1.3.2 Tässä luvussa tarkasteltava yhteisen edun mukainen tavoite

Tässä luvussa käsitellään tutkimus- ja kehitystyön sekä innovaatiotoiminnan edistämistä koskevaa yhteisen edun mukaista tavoitetta. Tavoitteena on parantaa talouden tehokkuutta poistamalla selkeästi määriteltyjä markkinoiden toimintapuutteita, jotka estävät optimaalisen T&K&I-tason saavuttamisen Euroopan talousalueen taloudessa.

Laadittaessa sääntöjä, joilla varmistetaan, että tukitoimenpiteillä päästään tähän tavoitteeseen, on aluksi kartoitettava T&K&I-toimintaa haittaavat markkinoiden toimintapuutteet. T&K&I-toimintaa harjoitetaan tuotekehittelyn alkupäässä erilaisina toimintoina, joissa hyödynnetään saatavilla olevia T&K&I-valmiuksia uusien tai parannettujen tuotteiden (10) ja prosessien kehittämiseksi kyseisillä tuotemarkkinoilla. Tämä edistää talouskasvua. Markkinoiden toimintapuutteet voivat estää markkinoita pääsemästä optimaaliseen tuotokseen käytettävissä olevin T&K&I-valmiuksin ja aiheuttaa tehottomuutta seuraavista syistä:

— Myönteiset ulkoisvaikutukset ja osaamiseen liittyvät kerrannaisvaikutukset: T&K&I-toiminta tuottaa usein yhteiskunnalle hyötyä osaamisen leviämisen muodossa. Markkinavoimien varaan jätettynä monilla hankkeilla voi kuitenkin olla yksityisen sektorin kannalta liian alhainen tuottoaste, vaikka hankkeet olisivat hyödyllisiä yhteiskunnan kannalta. Näin on siksi, että voittoa tavoittelevat yritykset eivät kiinnitä huomiota toimiensa ulkoisvaikutuksiin tehdessään päätöstä siitä, kuinka paljon niiden olisi panostettava T&K&I-toimintaan. Yhteisen edun mukaisia hankkeita ei sen vuoksi välttämättä toteuteta ilman julkisen sektorin toimenpiteitä.

— Julkishyödykkeet ja osaamiseen liittyvät kerrannaisvaikutukset: On mahdotonta estää muita käyttämästä perustutkimuksen kaltaista yleistä osaamista (julkishyödyke), kun taas tuotantoon liittyvä erityislaatuisempi osaaminen voidaan suojata esimerkiksi patenteilla. Tämä mahdollistaa sen, että keksijä saa keksinnöstään suuremman tuoton. Kun T&K&I-toiminnalle kehitetään tarkoituksenmukaisia tukimenetelmiä, on tärkeää tehdä ero yleisen osaamisen ja suojattavan osaamisen välillä. Yrityksillä on taipumusta käyttää hyväkseen muiden kehittämää yleistä osaamista, ja ne ovat sen vuoksi haluttomia kehittämään itse tällaista osaamista. Tehottomuuden lisäksi onkin mahdollista, että markkinoita ei ole lainkaan olemassa. Jos yleistä osaamista kehitettäisiin laajemmin, koko yhteiskunta voisi hyötyä osaamisen leviämisestä kaikkialle talouteen. Tämä edellyttää, että valtio tukee yrityksiä osaamisen luomisessa. Perustutkimuksen osalta niiden on ehkä rahoitettava täysimääräisesti yritysten pyrkimykset harjoittaa kyseistä tutkimusta.

— Puutteellinen tai epäsymmetrinen informaatio: T&K&I-toimintaan liittyy hyvin paljon riskejä ja epävarmuustekijöitä. Puutteellisen ja/tai epäsymmetrisen informaation vuoksi yksityiset sijoittajat voivat olla haluttomia rahoittamaan hyödyllisiä hankkeita. Korkeasti koulutettu henkilöstö voi olla tietämätön innovatiivisten yritysten tarjoamista työllistymismahdollisuuksista. Henkilöstö- ja rahoitusresurssien kohdentamisessa voi tämän vuoksi olla puutteita kyseisillä markkinoilla ja taloutta hyödyttävät hankkeet voivat jäädä toteuttamatta.

— Koordinointiin ja verkostoitumiseen liittyvät ongelmat: Yritysten voi olla vaikeaa koordinoida toimintaansa toistensa kanssa tai edes toimia yhteistyössä, ja tämän vuoksi myös T&K&I-toiminnan harjoittaminen saattaa olla vaikeaa. Ongelmat voivat johtua monista syistä, kuten T&K-toiminnan koordinointiin ja sopivien yhteistyökumppaneiden löytämiseen liittyvistä vaikeuksista.

1.3.3 Tarkoituksenmukainen väline

On tärkeää pitää mielessä, että on olemassa myös muita T&K&I-toiminnan lisäämiseen paremmin soveltuvia välineitä, kuten sääntely, korkeakoulujen rahoituksen lisääminen ja T&K&I-toiminnan hyväksi toteutettavat yleiset verotustoimenpiteet. (11) Toimintavälineen tarkoituksenmukaisuus tietyssä tilanteessa on yleensä sidoksissa ongelman pääasiallisiin syihin. Markkinoillepääsyn esteiden madaltaminen voi olla valtiontukea sopivampi väline poistamaan uuden tulokkaan vaikeuksia saada käyttöönsä T&K&I-toiminnan tuloksia. Korkeakouluinvestointien lisääminen voi olla T&K&I-hankkeisiin myönnettävää valtiontukea parempi tapa ratkaista ongelma, joka liittyy pätevän T&K&I-toimintaa harjoittavan henkilöstön riittämättömyyteen. EFTA-valtioiden olisi sen vuoksi valittava valtiontuki välineeksi silloin, kun se on tarkoituksenmukainen väline käsillä olevan ongelman ratkaisemiseen. Tämä edellyttää tukitoimenpiteen kohteena olevan markkinoiden toimintapuutteen huolellista kartoittamista.

1.3.4 Tuen kannustava vaikutus ja välttämättömyys

T&K&I-toimintaan myönnettävän valtiontuen on saatava tuensaaja muuttamaan käyttäytymistään. Tuensaaja voi päättää lisätä T&K&I-toimintaansa sekä toteuttaa T&K&I-hankkeita ja -toimintoja, joita se ei muuten toteuttaisi tai jotka se toteuttaisi rajoitetummin. Valvontaviranomainen katsoo, että tuen olisi laajennettava T&K&I-toimintaa ja kasvatettava sen soveltamisalaa, toimintaan käytettyjen varojen määrää ja toteutusvauhtia. Kannustavan vaikutuksen kartoittamiseksi laaditaan nk. kontrafaktuaalinen analyysi, jossa verrataan toiminnan toteutumista tuen kanssa ja ilman tukea. EFTA-valtioiden on osoitettava selkeästi, kuinka ne aikovat varmistaa, että tuella on kannustava vaikutus.

1.3.5 Tuen oikeasuhteisuus

Tuki katsotaan oikeasuhteiseksi ainoastaan, jos samaa tulosta ei saavuteta kilpailua vähemmän vääristävällä tukitoimenpiteellä. Erityisesti tuen määrän ja intensiteetin on rajoituttava tuetun T&K&I-toiminnan harjoittamisen kannalta välttämättömään.

1.3.6 T&K&I-tuen kielteiset vaikutukset on rajattava siten, että tuen kokonaisvaikutus on myönteinen

T&K&I-toimintaan myönnettävän valtiontuen mahdollisesti aiheuttamat kilpailunvääristymät voidaan ryhmitellä seuraavasti:

— yritysten dynaamisten kannustinten heikentäminen ja yksityisten investointien syrjäyttäminen,

— tehottoman tuotannon tukeminen,

— markkinoilta sulkevat käytännöt ja markkinavoiman lisääminen,

— vaikutukset, jotka kohdistuvat taloudellisen toiminnan sijoittumiseen ETA-valtioissa,

— vaikutukset kauppaan sisämarkkinoilla.

Kielteiset vaikutukset ovat yleensä voimakkaammat, kun tukimäärät ovat suuria ja kun tukea myönnetään sellaiseen toimintaan, joka on lähellä tuotteen tai palvelun kaupallista hyödyntämistä. Kehitystyöhön ja innovointiin liittyvään toimintaan myönnettävän tuen intensiteettien olisi sen vuoksi yleensä oltava alhaisemmat kuin tutkimustoimintaan myönnettävän tuen. Tukikelpoisten kustannusten määritelmässä on lisäksi tärkeää varmistaa, että tavanomaisen yritystoiminnan kustannuksia ei katsota tukikelpoisiksi. Tuensaajan ja merkityksellisten markkinoiden ominaispiirteillä on myös vaikutusta kilpailun vääristymiseen. Kyseiset näkökohdat otetaan tarkemmin huomioon perusteellisemmin arvioitavien tapausten käsittelyssä.

1.4 Tasapainotestin toteutus: oikeudelliset olettamat ja yksityiskohtaisemman arvioinnin tarve

Tätä lukua käytetään arvioitaessa tutkimus- ja kehitystyöhön sekä innovaatiotoimintaan myönnettyjä valtiontukia, joista ilmoitetaan valvontaviranomaiselle. Valvontaviranomainen arvioi tuen soveltuvuuden 1 jakson mukaisen tasapainotestin perusteella. Toimenpide hyväksytään ainoastaan, jos kunkin tasapainotestissä huomioidun tekijän tarkastelun perusteella arvioinnin tulos on kaiken kaikkiaan myönteinen. Valvontaviranomaisen käyttämissä arviointitavoissa voi kuitenkin olla eroja, sillä kussakin tapauksessa tiettyyn toimenpidetyyppiin liittyvät kilpailuun ja kauppaan kohdistuvat riskit saattavat olla erilaiset. Rajoittamatta valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden sopimuksen (12) pöytäkirjassa 3 olevan II osan 4–7 artiklan soveltamista valvontaviranomainen käyttää erilaisia oikeudellisia olettamia ilmoitetun tukitoimenpidetyypin mukaan.

Kaikki ilmoitetut tuet arvioidaan ensin 5 jakson mukaisesti. Valvontaviranomainen on määrittänyt kyseisessä jaksossa joitakin toimenpiteitä, joiden osalta se katsoo lähtökohtaisesti, että kyseisiin toimenpiteisiin kohdistuvalla valtiontuella poistetaan tiettyjä T&K&I-toimintaa haittaavia markkinoiden toimintapuutteita. Valvontaviranomainen on lisäksi ottanut käyttöön erilaisia edellytyksiä ja parametreja, joiden tavoitteena on varmistaa, että toimenpiteisiin kohdistuvalla valtiontuella todella on kannustava vaikutus, että tuki on oikeasuhteista ja että sen kielteinen vaikutus kilpailuun ja kauppaan on vähäinen. Mainittuun 5 jaksoon sisältyy näin ollen parametreja, jotka koskevat tuettua toimintaa, tuki-intensiteettejä ja edellytyksiä, joiden perusteella tarkastellaan tuen soveltuvuutta yhteismarkkinoille. Periaatteessa vain toimenpiteet, jotka täyttävät 5 jaksossa määritellyt perusteet, soveltuvat tämän luvun perusteella ETA-sopimuksen toimintaan ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla.

Valvontaviranomainen esittelee 6 jaksossa tarkemmin, kuinka se arvioi tuen välttämättömyyttä ja kannustavaa vaikutusta.

Lisäksi 7 jaksossa valvontaviranomainen antaa yksityiskohtaisemman selvityksen siitä, millaisissa tapauksissa ja millä tavalla yksityiskohtainen arviointi tehdään.

Tämä merkitsee, että valvontaviranomainen soveltaa eri toimenpiteisiin eritasoisia arviointeja, joita kuvaillaan tarkemmin jäljempänä. Perusarvioinnin osalta valvontaviranomainen pitää periaatteessa riittävänä, että tukitoimenpiteet vastaavat 5 jaksossa mainittuja edellytyksiä, kunhan 6 jaksossa esitetyt tuen kannustavaa vaikutusta koskevat perusteet täyttyvät. Kaikkien muiden toimenpiteiden osalta valvontaviranomainen pitää lisätutkintaa tarpeellisena, koska kilpailuun ja kauppaan kohdistuvat riskit ovat suuremmat joko toiminnan, tukimäärän tai tuensaajatyypin vuoksi. Lisätutkinta koostuu yleensä yksityiskohtaisemmasta tosiseikkojen analyysista 6 jaksossa annettujen, tuen välttämättömyyttä ja kannustavaa vaikutusta koskevien määräysten mukaisesti tai 7 jaksossa annettujen, tämän luvun 7.1 jaksossa määrätyn raja-arvon ylittävän tuen arviointia koskevien määräysten mukaisesti. Lisätutkinnan perusteella valvontaviranomainen voi hyväksyä tuen, katsoa sen ETA-sopimuksen toimintaan soveltumattomaksi tai katsoa sen soveltuvan ETA-sopimuksen toimintaan tietyin edellytyksin.

Valvontaviranomainen katsoo, että tiettyjen tukitoimenpiteiden katsomiseksi yhteismarkkinoille soveltuvaksi riittää, että ne täyttävät 5 ja 6 jaksossa vahvistetut edellytykset. Tällöin oletetaan, että kyseisestä toimenpiteestä tehtävän tasapainotestin tulos on myönteinen. Se, katsotaanko toimenpiteen kuuluvan tähän ryhmään, riippuu tuensaajatyypistä, tuetusta toiminnasta ja myönnetystä tukimäärästä. Valvontaviranomainen katsoo, että seuraavat toimenpiteet soveltuvat ETA-sopimuksen toimintaan 5 ja 6 jakson perusteella, jos i) ne täyttävät kaikki 5 jaksossa mainitut edellytykset ja parametrit ja ii) tukea myönnetään vasta sen jälkeen, kun tukihakemus on jätetty kansallisille viranomaisille:

— hanketuki ja toteutettavuustutkimukset, joissa tuensaaja on pk-yritys ja hankekohtaisen tuen määrä on alle 7,5 miljoonaa euroa pk-yritystä kohden (hanketuki ja tuki toteutettavuustutkimukseen),

— pk-yrityksille myönnettävä tuki teollisoikeuksien kustannuksiin,

— tuki vastaperustetuille innovatiivisille yrityksille,

— tukea innovaatiotoiminnan neuvontapalveluihin; tuki innovaatiotoimintaa tukeviin palveluihin,

— tuki korkeasti koulutetun henkilöstön lainaamiseen.

Mainituilla toimenpiteillä katsotaan 6 jaksossa olevan kannustava vaikutus, jos ii kohdassa mainittu edellytys täyttyy.

Kun on kyse ilmoitetusta tuesta, jonka määrä alittaa tämän luvun 7.1 jaksossa vahvistetut raja-arvot, lisätutkinnan tarkoituksena on osoittaa tuen kannustava vaikutus ja välttämättömyys 6 jakson mukaisesti. Kyseisten toimenpiteiden katsotaan sen tähden soveltuvan ETA-sopimuksen toimintaan 5 ja 6 jakson perusteella vain, jos i) ne täyttävät kaikki 5 jaksossa mainitut edellytykset ja parametrit ja ii) tuen kannustava vaikutus ja välttämättömyys on näytetty toteen 6 jakson mukaisesti.

Kun on kyse ilmoitetusta tuesta, jonka määrä ylittää tämän luvun 7.1 jaksossa vahvistetut raja-arvot, tuen lisätutkinta koostuu 7 jakson mukaisesta yksityiskohtaisesta arvioinnista. Kyseisten toimenpiteiden katsotaan siis soveltuvan ETA-sopimuksen toimintaan 5, 6 ja 7 jakson perusteella vain, jos i) ne täyttävät kaikki 5 jaksossa mainitut edellytykset ja parametrit ja ii) 7 jakson mukainen tasapainotesti johtaa myönteiseen kokonaisarviointiin.

1.5 Tämän luvun kattamien erityistoimenpiteiden perustelut

Soveltaessaan näitä perusteita T&K&I-toimintaan valvontaviranomainen on yksilöinyt joitakin toimenpiteitä, joihin myönnettävä valtiontuki voidaan tietyin edellytyksin katsoa ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaiseksi.

— Perus- ja teolliseen tutkimukseen sekä kokeelliseen kehittämiseen liittyviin hankkeisiin myönnettävä tuki kohdennetaan yleensä markkinoiden toimintapuutteeseen, joka koskee myönteisiä ulkoisvaikutuksia (osaamiseen liittyvät kerrannaisvaikutukset), kuten julkishyödykkeitä. Valvontaviranomainen pitää T&K&I-toiminnan jakamista myös jatkossa eri luokkiin hyödyllisenä, vaikka toiminta voi noudattaa ennemminkin interaktiivista kuin lineaarista innovaatiomallia. Tuki-intensiteetit vaihtelevat sen mukaan, kuinka vakavasta markkinoiden toimintapuutteesta on kyse ja kuinka lähellä toiminta on kaupallista hyödyntämistä. Tietyntyyppinen innovaatiotoiminta on tämän alan aiemmista valtiontukisäännöistä poiketen sisällytetty kokeelliseen kehittämiseen. Korotusjärjestelmää on lisäksi yksinkertaistettu. Koska on odotettavissa, että markkinoiden toimintapuutteet lisääntyvät ja myönteiset ulkoisvaikutukset vahvistuvat, korotukset vaikuttavat perustelluilta, kun on kyse pk-yrityksistä, pk-yritysten keskinäisestä ja niiden kanssa harjoitettavasta yhteistoiminnasta, valtioiden rajat ylittävästä yhteistoiminnasta sekä julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyökumppanuuksista (yritysten yhteistoiminta julkisten tutkimusorganisaatioiden kanssa).

— T&K&I-hankkeisiin liittyviin teknisiin toteutettavuustutkimuksiin myönnettävän tuen tarkoituksena on poistaa markkinoiden toimintapuute, joka liittyy puutteelliseen ja epäsymmetriseen informaatioon. Kyseisten tutkimusten katsotaan olevan etäämpänä markkinoista kuin varsinainen hanke, ja suhteellisen korkeat tuki-intensiteetit ovat sen vuoksi hyväksyttäviä.

— Pk-yrityksille teollisoikeuksien kustannuksiin myönnettävä tuki kohdennetaan markkinoiden toimintapuutteeseen, joka koskee myönteisiä ulkoisvaikutuksia (osaamiseen liittyvät kerrannaisvaikutukset). Kyseisen tuen tavoitteena on parantaa pk-yritysten mahdollisuuksia kohtuulliseen tuottoon ja tällä tavoin kannustaa niitä tehostamaan T&K&I-toimintaansa.

— Tuki nuorille innovatiivisille yrityksille on otettu käyttöön puutteellisesta ja epäsymmetrisestä informaatiosta johtuvien markkinoiden toimintapuutteiden poistamiseksi. Nämä toimintapuutteet aiheuttavat erityisen suurta vahinkoa kyseisille yrityksille heikentämällä niiden kykyä saada riittävää rahoitusta innovatiivisille ideoilleen.

— Palvelualan prosesseihin ja organisointiin liittyvään innovaatiotoimintaan myönnettävä tuki kohdennetaan puutteelliseen informaatioon ja myönteisiin ulkoisvaikutuksiin liittyviin markkinoiden toimintapuutteisiin. Sen tarkoituksena on puuttua siihen, että palveluihin liittyvä innovaatiotoiminta ei välttämättä sovi T&K-luokkiin. Palvelualan innovointi on usein pikemminkin tulosta vuorovaikutuksesta asiakkaiden kanssa ja markkinoiden kohtaamisesta kuin olemassa olevan tieteellisen, teknisen tai liiketaloudellisen osaamisen hyödyntämisestä tai käytöstä. Lisäksi palvelualan innovointi perustuu usein pikemminkin uusiin prosesseihin ja organisointitapoihin kuin tekniseen kehitykseen. T&K-hanketuki ei tältä osin kata täysin palvelualan prosesseihin ja organisointiin liittyvää innovaatiotoimintaa vaan tarvitaan erityinen lisätukitoimenpide poistamaan innovointia haittaavat markkinoiden toimintapuutteet.

— Innovaatioiden välittäjien tarjoamiin neuvontapalveluihin ja innovaatiotoimintaa tukeviin palveluihin myönnettävällä tuella pyritään poistamaan riittämättömään tiedonjakoon, ulkoisvaikutuksiin ja koordinoinnin puuttumiseen liittyviä markkinoiden toimintapuutteita. Valtiontuki on sopiva keino kannustaa pk-yrityksiä ostamaan kyseisiä palveluita ja lisätä innovaatioiden välittäjien tarjoamien palveluiden tarjontaa ja kysyntää.

— Korkeasti koulutetun henkilöstön lainaamiseen myönnettävällä tuella pureudutaan puutteelliseen informaatioon liittyvään markkinoiden toimintapuutteeseen ETA:n työmarkkinoilla. Korkeasti koulutetun henkilöstön palkkaajat ETA:ssa ovat todennäköisimmin suuryrityksiä, sillä kyseinen henkilöstö katsoo usein suuryritysten tarjoavan paremmat työehdot sekä turvatummat ja houkuttelevammat uranäkymät. Pk-yritykset sen sijaan voisivat hyötyä tärkeästä osaamisen siirtymisestä ja paremmista innovaatiovalmiuksista, jos ne pystyisivät rekrytoimaan korkeasti koulutettua henkilöstöä T&K&I-toimintaan liittyviin tehtäviin. Yhteyksien luominen suuryritysten tai korkeakoulujen ja pk-yritysten välille voi myös edistää koordinointiin liittyvien markkinoiden toimintapuutteiden poistamista ja tukea klustereiden muodostamista.

— Innovaatioklustereille myönnettävällä tuella pyritään poistamaan markkinoiden toimintapuutteita, jotka liittyvät klustereiden kehittämistä haittaaviin tai klustereiden välistä vuorovaikutusta ja osaamisen vaihtoa rajoittaviin koordinointiongelmiin. Valtiontuki voi edistää kahdella tavalla tämän ongelman ratkaisemista: ensiksikin tukemalla investointeja innovaatioklustereiden yhteiskäytössä oleviin avoimiin infrastruktuureihin ja toiseksi tukemalla klustereiden yhteistoimintaa, verkostoitumista ja koulutustoimintaa.

2. Soveltamisala ja määritelmät

2.1 Tämän luvun soveltamisala

ETA-sopimuksen yleisten periaatteiden mukaan valtiontukea ei voida hyväksyä, jos tukitoimenpide on siinä määrin syrjivä, että sitä ei voida perustella sillä, että toimenpide on luonteeltaan valtiontukea. T&K&I-toiminnan osalta on erityisesti korostettava, että valvontaviranomainen ei hyväksy tukitoimenpidettä, joka sulkee pois mahdollisuuden T&K&I-toiminnan tulosten hyödyntämiseen muissa ETA-valtioissa.

Viranomaiset voivat antaa yrityksille T&K-toimeksiantoja tai ostaa niiltä T&K-toiminnan tuloksia. Jos tällaisia T&K-palveluja ei hankita markkinahintaan, niihin yleensä liittyy ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. Jos sopimukset taas tehdään markkinaehtoisesti, josta osoituksena saattaa olla tarjouskilpailun järjestäminen julkisiin hankintoihin sovellettavien direktiivien, erityisesti vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjen yhteensovittamisesta 31 päivänä maaliskuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/17/EY (13) (joka on sisällytetty ETA-sopimuksen liitteessä XVI olevaan 4 kohtaan ETA:n sekakomitean päätöksellä N:o 68/2006 (EUVL L 245, 7.9.2006, s. 22, ja ETA-täydennysosa N:o 44, 7.9.2006, s. 18)), ja julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31 päivänä maaliskuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY (14) (joka on sisällytetty ETA-sopimuksen liitteessä XVI olevaan 2 kohtaan ETA:n sekakomitean päätöksellä N:o 68/2006 (EUVL L 245, 7.9.2006, s. 22, ja ETA-täydennysosa N:o 44, 7.9.2006, s. 18)) mukaisesti, valvontaviranomainen katsoo yleensä, että toimenpide ei ole ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.

Tätä lukua sovelletaan tutkimukseen ja kehitykseen sekä innovaatiotoimintaan myönnettävään tukeen kaikilla ETA-sopimuksen kattamilla aloilla. Tätä lukua sovelletaan myös erityisten valtiontukisääntöjen soveltamisalaan kuuluviin aloihin, jos kyseisissä säännöissä ei toisin määrätä.

Tätä lukua sovelletaan ympäristöalan T&K&I-toimintaan myönnettyyn valtiontukeen (15), sillä laatua ja suorituskykyä parantavien innovaatioiden sekä energiankäytön ja jätteiden käsittelyn optimointia ja turvallisuutta parantavien innovaatioiden välillä on monia synergiaetuja.

Pk-yritysten tutkimus- ja kehitystyöhön myönnetty tuki vapautettiin ilmoitusvelvollisuudesta asetuksen (EY) N:o 70/2001 muuttamisesta sen soveltamisalan laajentamiseksi koskemaan tukea tutkimus- ja kehitystyöhön 25 päivänä helmikuuta 2004 annetun komission asetuksen (EY) N:o 364/2004 (16) (joka on sisällytetty ETA-sopimuksen liitteessä XV olevaan 1f kohtaan ETA:n sekakomitean päätöksellä N:o 131/2004 (EUVL L 64, 10.3.2005, s. 67, ja ETA-täydennysosa N:o 12, 10.3.2005, s. 49)) voimaantulon jälkeen Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta pienille ja keskisuurille yrityksille myönnettyyn valtiontukeen 12 päivänä tammikuuta 2001 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 70/2001 (17) (joka on sisällytetty ETA-sopimuksen liitteessä XV olevaan 1f kohtaan) säädetyin ehdoin. EFTA-valtiot voivat kuitenkin vapaasti ilmoittaa kyseisestä tuesta. Jos ne päättävät ilmoittaa tuesta, tätä lukua sovelletaan jatkossakin arvioitaessa tukea, josta on ilmoitettu.

Vaikka henkilöstökustannukset ovat tukikelpoisia monissa tämän luvun kattamissa toimenpiteissä ja tähän lukuun on sisällytetty korkeasti koulutetun henkilöstön lainaamista koskeva tukitoimenpide, tutkijoille myönnettävät yleiset työllisyys- ja koulutustuet kuuluvat edelleen erityisten työllisyys- ja koulutustukea koskevien valtiontukisäädösten soveltamisalaan eli tällä hetkellä Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta koulutustukeen 12 päivänä tammikuuta 2001 annetun komission asetuksen (EY) N:o 68/2001 (18) (joka on sisällytetty ETA-sopimuksen liitteessä XV olevaan 1d kohtaan ETA:n sekakomitean päätöksellä N:o 88/2002 (EYVL L 266, 3.10.2002, s. 37, ja ETA-täydennysosa N:o 49, 3.10.2002, s. 13) ja Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta työllisyystukeen 12 päivänä joulukuuta 2002 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2204/2002 (19) (joka on sisällytetty ETA-sopimuksen liitteessä XV olevaan 1g kohtaan ETA:n sekakomitean päätöksellä N:o 83/2003) soveltamisalaan.

Valtiontuen suuntaviivojen 16 luvussa (20) valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi tarkoitetuille vaikeuksissa oleville yrityksille tutkimukseen ja kehitykseen sekä innovaatiotoimintaan myönnettävä tuki ei kuulu tämän luvun soveltamisalaan.

2.2 Määritelmät

Tässä luvussa tarkoitetaan:

a) ’pienillä ja keskisuurilla yrityksillä’ tai ’pk-yrityksillä’, ’pienillä yrityksillä’ ja ’keskisuurilla yrityksillä’ asetuksessa (EY) N:o 70/2001, joka on sisällytetty ETA-sopimuksen liitteessä XV olevaan 1f kohtaan, tai mainitun asetuksen korvaavassa asetuksessa tarkoitettuja yrityksiä;

b) ’suurilla yrityksillä’ yrityksiä, jotka eivät ole pienten ja keskisuurten yritysten määritelmän mukaisia;

c) ’tuki-intensiteetillä’ tuen bruttomäärää ilmaistuna prosentteina hankkeen tukikelpoisista kustannuksista; kaikki käytettävät luvut on ilmaistava ennen verojen tai muiden maksujen vähentämistä. Jos tuki myönnetään muussa muodossa kuin avustuksena, tuen määräksi katsotaan tuen avustusekvivalentti. Useammassa erässä maksettava tuki diskontataan myöntämishetken arvoon. Diskonttauksessa ja halpakorkoisen lainan sisältämän tuen määrän laskennassa käytetään viitekorkona avustuksen myöntämisajankohtana voimassa ollutta korkoa. Tuki-intensiteetti lasketaan tuensaajakohtaisesti;

d) ’tutkimusorganisaatiolla’ sellaista korkeakoulun tai tutkimuslaitoksen kaltaista yksikköä sen oikeudellisesta asemasta (julkis- tai yksityisoikeudellinen) tai rahoitustavasta riippumatta, jonka päätavoitteena on harjoittaa perustutkimusta, teollista tutkimusta tai kokeellista kehittämistä ja levittää tutkimustuloksia opetuksen, julkaisujen tai teknologiansiirron kautta; kaikki voitto investoidaan edelleen tutkimustoimintaan, tulosten levittämiseen tai opetukseen. Tällaisessa yksikössä vaikutusvaltaa esimerkiksi osakkaan tai jäsenen muodossa käyttävillä yrityksillä ei ole etuoikeusasemaa yksikön tutkimuskapasiteetin käyttöön tai sen saavuttamiin tutkimustuloksiin nähden;

e) ’perustutkimuksella’ kokeellista tai teoreettista työtä, jolla pyritään pääasiassa hankkimaan uutta tietoa ilmiöiden tai havaittavissa olevien tosiseikkojen perusperiaatteista ja jolla ei ensisijaisesti pyritä mihinkään tiettyyn käytännön päämäärään tai tavoitteeseen;

f) ’teollisella tutkimuksella’ uuden tiedon saamiseksi suunniteltua tutkimusta tai siihen pyrkiviä kriittisiä selvityksiä, joiden tavoitteena on, että näitä uusia tietoja ja taitoja voidaan käyttää uusien tuotteiden, prosessien tai palveluiden kehittämiseen tai että olemassa olevat tuotteet, prosessit tai palvelut paranevat huomattavasti; kyseeseen tulee myös teollisen tutkimuksen harjoittamiseen, erityisesti geneerisen teknologian validointiin, tarvittavien monimutkaisten järjestelmien komponenttien luominen g alakohdan soveltamisalaan kuuluvia prototyyppejä lukuun ottamatta;

g) ’kokeellisella kehittämisellä’ olemassa olevan tieteellisen, teknisen, liiketoiminta- ja muun asiaa koskevan tiedon ja taitojen hankkimista, yhdistämistä, muokkaamista ja käyttöä suunnitelmien ja järjestelyiden tai mallien laatimiseksi uusille, muutetuille tai parannetuille tuotteille, prosesseille tai palveluille; tämä voi kattaa myös esimerkiksi muuta sellaista toimintaa, jonka tarkoituksena on uusien tuotteiden, prosessien ja palveluiden peruskäsitteiden määrittely, suunnittelu ja dokumentointi. Toimintaan voi kuulua luonnosten, piirustusten, suunnitelmien ja muun aineiston laatimista edellyttäen, että niitä ei ole tarkoitettu kaupalliseen käyttöön. 1.1.1 Kokeelliseksi kehittämiseksi katsotaan myös kaupallisesti hyödynnettävissä olevien prototyyppien ja pilottihankkeiden kehittäminen, kun prototyyppi on pakostakin lopullinen kaupallinen tuote ja kun sen tuottaminen pelkästään esittelyä ja validointia varten olisi liian kallista. Jos esittely- tai pilottihankkeita käytetään myöhemmin kaupallisiin tarkoituksiin, tällaisesta käytöstä saatava tulo on vähennettävä tukikelpoisista kustannuksista. 1.1.2 Tuotteiden, prosessien ja palveluiden koetuotanto ja testaus on myös tukikelpoista edellyttäen, että kyseisiä tuotteita, prosesseja ja palveluita ei voida käyttää tai muuttaa käytettäviksi teollisissa sovelluksissa tai kaupallisiin tarkoituksiin. 1.1.3 Kokeellinen kehittäminen ei kata tuotteisiin, tuotantolinjoihin, valmistusmenetelmiin, olemassa oleviin palveluihin tai muihin meneillään oleviin toimintoihin tehtyjä rutiiniluonteisia tai säännöllisesti tehtäviä muutoksia, vaikka nämä muutokset merkitsisivät parannuksia;

h) ’takaisinmaksettavalla ennakolla’ hankkeeseen myönnettyä lainaa, joka maksetaan yhdessä tai useammassa erässä ja jonka takaisinmaksuehdot riippuvat T&K&I-hankkeen tuloksista;

i) ’prosesseihin liittyvällä innovaatiotoiminnalla’ (21) uuden tai merkittävästi parannetun tuotanto- tai jakelumenetelmän toteuttamista (mukaan luettuina teknisten suoritustapojen, laitteiden ja/tai ohjelmistojen huomattavat muutokset); innovaatioita eivät ole pienet muutokset tai parannukset, tuotanto- tai palvelukapasiteetin lisääminen ottamalla käyttöön valmistus- tai logistiikkajärjestelmiä, jotka ovat hyvin samanlaisia kuin jo käytössä olevat, prosessin käytön lopettaminen, jälkirahoitus tai pääoman lisäys, muutokset, jotka johtuvat pelkästään tuotannontekijöiden hintojen muutoksista, tuotannon asiakaskohtainen mukauttaminen, säännölliset kausittaiset ja muut jaksoittaiset muutokset sekä uusien tai merkittävästi parannettujen tuotteiden kauppa;

j) ’organisointiin liittyvällä innovaatiotoiminnalla’ (22) uuden organisatorisen menetelmän toteuttamista yrityksen liiketoimintatavoissa, työpaikkaorganisaatiossa tai ulkoisissa suhteissa; innovaatioita eivät ole liiketoimintatapoihin, työpaikkaorganisaatioon tai ulkoisiin suhteisiin tehtävät muutokset, jotka perustuvat yrityksessä jo käytettyihin organisatorisiin menetelmiin, muutokset liikkeenjohtostrategiassa, yritysten yhteenliittymät ja yritysostot, prosessin käytön lopettaminen, jälkirahoitus tai pääoman lisäys, muutokset, jotka johtuvat pelkästään tuotannontekijöiden hintojen muutoksista, tuotannon asiakaskohtainen mukauttaminen, säännölliset kausittaiset ja muut jaksoittaiset muutokset sekä uusien tai merkittävästi parannettujen tuotteiden kauppa;

k) ’korkeasti koulutetulla henkilöstöllä’ tutkijoita, insinöörejä, suunnittelijoita ja markkinointipäälliköitä, joilla on korkea-asteen koulutus ja vähintään viiden vuoden ammattikokemus; tohtorikoulutus voidaan katsoa ammattikokemukseksi;

l) ’tilapäisellä siirrolla’ tarkoitetaan sitä, että henkilöstö on tuensaajan palveluksessa tilapäisesti tietyn ajan, jonka jälkeen työntekijöillä on oikeus palata entisen työnantajansa palvelukseen;

m) ’innovaatioklustereilla’ riippumattomien yritysten ryhmittymiä, joihin osallistuu innovatiivisia vastaperustettuja yrityksiä, pk-yrityksiä ja suuria yrityksiä sekä tutkimusorganisaatioita. Ne toimivat tietyllä alalla ja alueella ja niiden tarkoituksena on kannustaa innovointiin edistämällä intensiivistä vuorovaikutusta, käyttämällä yhteistä infrastruktuuria ja vaihtamalla tietämystä ja asiantuntemusta sekä osallistumalla tehokkaasti teknologian siirtoon, verkostoitumiseen ja tietojen levittämiseen klusteriin kuuluvien yritysten keskuudessa; olisi suotavaa, että EFTA-valtio pyrkisi luomaan toimivan tasapainon klusteriin osallistuvien pk-yritysten ja suurten yritysten välille, jotta voidaan saavuttaa tietty kriittinen massa erityisesti erikoistumalla johonkin T&K&I-alaan ja ottamalla huomioon kyseisessä EFTA-valtiossa ja muualla ETA:ssa jo toimivat klusterit.

3. ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu valtiontuki

Kaikki rahoitus, joka täyttää ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan perusteet, katsotaan yleensä valtiontueksi. Lisäohjeiden antamiseksi jäljempänä käsitellään tilanteita, jotka ovat tyypillisiä tutkimus-, kehitys- ja innovaatiotoiminnan alalla.

3.1 Tutkimusorganisaatiot ja innovaatioiden välittäjät ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun valtiontuen saajina

Kysymykseen, ovatko tutkimusorganisaatiot valtiontuen saajia, on vastattava yleisten valtiontukiperiaatteiden mukaisesti.

ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan ja EFTAn tuomioistuimen ja yhteisöjen tuomioistuinten oikeuskäytännön mukaan tutkimusorganisaatioiden T&K&I-toiminnan julkinen rahoittaminen katsotaan valtiontueksi, jos kaikki ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan edellytykset täyttyvät. Oikeuskäytännön mukaan tämä edellyttää muun muassa, että tutkimusorganisaatio on ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu yritys. Tämä ei riipu organisaation oikeudellisesta asemasta (julkis- tai yksityisoikeudellinen) tai taloudellisen toiminnan luonteesta (ts. voittoa tavoitteleva tai tavoittelematon). Ratkaisevaa organisaation luokittelemiseksi yritykseksi on se, harjoittaako tutkimusorganisaatio taloudellista toimintaa, jossa on kyse tavaroiden ja/tai palveluiden tarjoamisesta tietyillä markkinoilla. (23) Tämän mukaisesti kaikki taloudellisen toiminnan julkinen rahoittaminen kuuluu ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, jos kaikki muut edellytykset täyttyvät.

3.1.1 Muun kuin taloudellisen toiminnan julkinen rahoittaminen

Jos sama yksikkö harjoittaa sekä taloudellista että muuta toimintaa, muun kuin taloudellisen toiminnan julkinen rahoittaminen ei kuulu ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, jos taloudellinen ja muu toiminta sekä niiden kustannukset ja rahoitus voidaan erottaa selkeästi toisistaan ja näin estää ristikkäistuen siirtyminen taloudelliseen toimintaan (24). Eri toimintoihin kuuluvien kustannusten asianmukainen erottaminen toisistaan voidaan osoittaa esimerkiksi korkeakoulujen ja tutkimusorganisaatioiden vuositilinpäätösten avulla.

Valvontaviranomainen katsoo kuitenkin, että tutkimusorganisaatioiden ensisijaiset toiminnot eivät ole yleensä luonteeltaan taloudellista toimintaa, erityisesti:

— koulutus henkilöstön taitojen lisäämiseksi ja parantamiseksi,

— riippumattoman T&K-toiminnan harjoittaminen tiedon lisäämiseksi ja ymmärryksen parantamiseksi, yhteistyöhön perustuva T&K-toiminta mukaan luettuna,

— tutkimustulosten levittäminen.

Lisäksi valvontaviranomainen katsoo, että teknologiansiirtotoiminnot (lisensointi, spin-off-toiminnan käynnistäminen tai muut keinot hyödyntää tutkimusorganisaation osaamista) eivät ole luonteeltaan taloudellista toimintaa, jos toiminnot ovat tutkimusorganisaatioiden sisäisiä (25) ja kaikki toiminnoista saatavat tulot investoidaan edelleen organisaatioiden ensisijaisiin toimintoihin. (26)

3.1.2 Taloudellisen toiminnan julkinen rahoittaminen

Jos tutkimusorganisaatiot tai muut voittoa tavoittelemattomat innovaatioiden välittäjät (esim. teknologiakeskukset, yrityshautomot, kauppakamarit) harjoittavat taloudellista toimintaa, kuten infrastruktuurien vuokrausta, palvelujen tarjoamista liikeyrityksille tai sopimusperusteista tutkimustoimintaa, tämä olisi tehtävä tavanomaisin markkinaedellytyksin. Tällaisen toiminnan julkiseen rahoitukseen liittyy yleensä valtiontukea.

Jos tutkimusorganisaatio tai voittoa tavoittelematon innovaatioiden välittäjä voi osoittaa, että sen tiettyjen palvelujen tarjoamiseksi saama valtionrahoitus on kokonaan siirretty lopulliselle tuensaajalle ja että välittäjä ei ole saanut rahoituksesta etua, voidaan katsoa, että välittäjäorganisaatio ei ole tuensaaja.

Lopullisten tuensaajien tukeen sovelletaan tavanomaisia valtiontukisääntöjä.

3.2 ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu epäsuora valtiontuki yrityksille julkisesti rahoitettujen tutkimusorganisaatioiden kautta

Tämän jakson tarkoituksena on selventää, millä edellytyksin yritykset saavat ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua etua silloin, kun kyseessä on tutkimusorganisaation harjoittama sopimusperusteinen tutkimustoiminta tai yhteistyö tutkimusorganisaation kanssa. ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan muiden tekijöiden osalta sovelletaan tavanomaisia sääntöjä. Erityisesti on arvioitava asian kannalta merkityksellisen oikeuskäytännön perusteella, voidaanko tutkimusorganisaation toiminta katsoa valtion toiminnaksi. (27)

3.2.1 Yritysten puolesta harjoitettava tutkimustoiminta (sopimusperusteinen tutkimus tai tutkimuspalvelut)

Tässä kohdassa käsitellään tilannetta, jossa tutkimusorganisaatio toteuttaa hankkeen yrityksen puolesta. Tutkimusorganisaatio, joka toimii toimeksisaajana, tarjoaa toimeksiantajana toimivalle yritykselle palvelun tilanteissa, joissa i) toimeksisaaja saa palvelustaan kohtuullisen korvauksen ja ii) toimeksiantaja määrittää palvelun ehdot ja edellytykset. Toimeksiantajalla on yleensä omistusoikeus hankkeen tuloksiin ja vastuu epäonnistumisen riskistä. Kun tutkimusorganisaatio toimii tällaisen sopimuksen perusteella, sen kautta ei yleensä siirretä valtiontukea yritykselle, jos toinen seuraavista edellytyksistä täyttyy:

1) tutkimusorganisaatio tarjoaa palvelun markkinahintaan; tai

2) jos palvelusta ei veloiteta markkinahintaa, tutkimusorganisaatio tarjoaa palvelun hintaan, joka perustuu kokonaiskustannuksiin ja kohtuulliseen voittomarginaaliin.

3.2.2 Yritysten ja tutkimusorganisaatioiden yhteistoiminta

Yhteistoimintahankkeessa hankkeen suunnitteluun ja toteutukseen osallistuu vähintään kaksi yhteistyökumppania, jotka jakavat riskit ja hankkeen tuotoksen.

Jos yritykset ja tutkimusorganisaatiot toteuttavat hankkeen yhdessä, valvontaviranomainen katsoo, että teolliselle yhteistyökumppanille ei myönnetä epäsuoraa valtiontukea tutkimusorganisaation kautta yhteistoimintaan sovellettavien edullisten ehtojen muodossa, jos yksi seuraavista edellytyksistä täyttyy:

1) osallistuvat yritykset vastaavat hankkeen kokonaiskustannuksista;

2) ne tulokset, joista ei seuraa teollis- ja tekijänoikeuksia, voidaan saattaa laajaan jakeluun ja kaikki tutkimusorganisaation toiminnasta seuraavat T&K&I-toiminnan tuloksiin liittyvät teollis- ja tekijänoikeudet kohdennetaan täysimääräisesti (28) tutkimusorganisaatiolle;

3) tutkimusorganisaatio saa osallistuvilta yrityksiltä markkinahinnan mukaisen korvauksen teollis- ja tekijänoikeuksista (29), jotka seuraavat tutkimusorganisaation hankkeen puitteissa harjoittamasta toiminnasta ja jotka siirretään osallistuville yrityksille. Osallistuvien yritysten mahdollisesti maksama osuus tutkimusorganisaation kustannuksista on vähennettävä kyseisestä korvauksesta.

Jos mikään edellä mainituista edellytyksistä ei täyty, EFTA-valtio voi tukeutua yhteistyöhankkeen yksittäiseen arviointiin. (30) On mahdollista, että kyse ei ole valtiontuesta myöskään silloin, jos kumppaneiden välisen sopimuksen arvioinnin perusteella voidaan päätellä, että T&K&I-toiminnan tuloksiin liittyvät teollis- ja tekijänoikeudet ja käyttöoikeudet jaetaan asianmukaisesti yhteistyökumppaneiden kesken niiden saamien etujen, työmäärän sekä hankkeeseen osoittaman rahoituksen ja muun toiminnan perusteella. Jos 1, 2 ja 3 alakohdan edellytykset eivät täyty ja yhteistyöhankkeen yksittäisen arvion perusteella ei voi päätellä, että kyse ei ole valtiontuesta, valvontaviranomainen katsoo tutkimusorganisaation osuuden kokonaisuudessaan yrityksille myönnetyksi tueksi.

4. Tuen soveltuvuus ETA-sopimuksen toimintaan ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan b alakohdan nojalla

ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan b alakohdan nojalla Euroopan yhteistä etua koskevan tärkeän hankkeen toteutuksen edistämiseen myönnettävän T&K&I-tuen voidaan katsoa soveltuvan ETA-sopimuksen toimintaan.

Valvontaviranomainen katsoo, että ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan b alakohtaa voidaan soveltaa, jos seuraavat kumulatiiviset edellytykset täyttyvät:

1) Ehdotettu tuki koskee hanketta, jonka toteuttamisehdot, osallistujat ja tavoitteet määritellään selvästi. Valvontaviranomainen voi myös katsoa useamman hankkeen muodostaman kokonaisuuden yhdeksi hankkeeksi.

2) Hankkeen on koskettava Euroopan yhteistä etua: sen on edistettävä konkreettisella, selvällä ja havaittavissa olevalla tavalla Euroopan etua. Hankkeella tavoitettava etu ei saa rajoittua yhteen hankkeen toteuttavaan EFTA-valtioon tai sen toteuttaviin EFTA-valtioihin, vaan sen on ulotuttava koko ETA-sopimuksen soveltamisalueeseen. Hankkeen on oltava merkittävä askel kohti Euroopan tavoitteiden saavuttamista. Se voi esimerkiksi olla eurooppalaisen tutkimusalueen kannalta hyvin tärkeä tai Euroopan teollisuudelle keskeinen hanke. Ei riitä, että hankkeen toteuttavat eri maissa sijaitsevat yritykset. Tuen myönteiset vaikutukset voidaan osoittaa esimerkiksi huomattavilla yhteiskuntaan kohdistuvilla kerrannaisvaikutuksilla, hankkeen vaikutuksella Euroopan tilanteen paranemiseen kansainvälisessä T&K&I-ympäristössä, uusien markkinoiden luomisella tai uusien teknologioiden kehittämisellä. Hankkeen hyödyt eivät saisi rajoittua suoraan kyseessä olevaan alaan, vaan tuloksilla pitäisi olla laajempaa merkitystä ja käyttöä ETA:n taloudessa (tuotantoketjun alku- tai loppupään markkinat, vaihtoehtoiset käyttötavat muilla aloilla jne.).

3) Tuki on tarpeellinen määritellyn yhteisen edun mukaisen tavoitteen saavuttamiseksi ja kannustaa toteuttamaan hankkeen, johon on myös liityttävä suuri riski. Tämä voidaan osoittaa tarkastelemalla hankkeen kannattavuutta, investointimäärää ja kassavirtojen aikajanaa sekä toteutettavuustutkimuksia, riskinarviointeja ja asiantuntijalausuntoja.

4) Hankkeella on suuri merkitys sen luonteen ja laajuuden kannalta: sillä on oltava mielekäs tavoite ja sen on oltava kooltaan merkittävä.

Valvontaviranomainen suhtautuu ilmoitettuihin hankkeisiin myönteisemmin, jos tuensaajan oma osuus hankkeesta on merkittävä. Samoin valvontaviranomainen suhtautuu myönteisemmin ilmoitettuihin hankkeisiin, joihin osallistuu yrityksiä tai tutkimusyksiköitä erittäin monesta ETA-valtiosta.

Jotta valvontaviranomainen voisi arvioida tuen asianmukaisesti, Euroopan yhteinen etu on osoitettava käytännössä. On esimerkiksi osoitettava, että hanke edistää merkittävästi Euroopan tavoitteiden saavuttamista.

5. Tuen soveltuvuus ETA-sopimuksen toimintaan ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla

Tutkimus- ja kehitystyöhön sekä innovaatiotoimintaan myönnettävä valtiontuki soveltuu ETA-sopimuksen toimintaan ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla, jos se johtaa tasapainotestin perusteella T&K&I-toimintojen lisääntymiseen muuttamatta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla. Valvontaviranomainen suhtautuu myönteisesti sellaisiin tukitoimenpideilmoituksiin, joiden liitteenä on aikaisemmin toteutetuista vastaavista tukitoimenpiteistä laaditut tarkat arvioinnit, jotka osoittavat tuen kannustavan vaikutuksen. Seuraavat toimenpiteet soveltuvat ETA-sopimuksen toimintaan ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla.

5.1 Tuki T&K-hankkeisiin

T&K-hankkeisiin myönnettävä tuki katsotaan ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvaksi ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla edellyttäen, että tämän jakson mukaiset edellytykset täyttyvät.

5.1.1 Tutkimusluokat

Tutkimushankkeen tuetun osan on kuuluttava kokonaan vähintään yhteen seuraavista tutkimusluokista: perustutkimus, teollinen tutkimus tai kokeellinen kehittäminen.

Toimintaa luokitellessaan valvontaviranomainen nojaa omaan käytäntöönsä ja Frascati-käsikirjassa (Frascati Manual on the Measurement of Scientific and Technological Activities, Proposed Standard Practice for Surveys on Research and Experimental Development) (31) annettuihin esimerkkeihin ja selityksiin.

Kun hanke koostuu eri tehtävistä, kukin tehtävä on luokiteltava osaksi perustutkimusta, teollista tutkimusta tai kokeellista kehittämistä tai on katsottava, ettei se kuulu mihinkään kyseisistä tutkimusluokista.

Tällaisen luokittelun ei välttämättä tarvitse noudattaa kronologista järjestystä siten, että siirryttäisiin vaiheittain perustutkimuksesta markkinoita lähempänä olevaan toimintaan. Valvontaviranomainen voi sen vuoksi myös luokitella hankkeen myöhäisessä vaiheessa toteutettavan tehtävän teolliseksi tutkimukseksi, vaikka se toteaisi, että hankkeen varhaisemmassa vaiheessa toteutettu toiminta on kokeellista kehittämistä tai että se ei ole lainkaan tutkimustoimintaa.

5.1.2 Tuen perusintensiteetit

Hankkeen tukikelpoisten kustannusten perusteella laskettu tuki-intensiteetti saa olla enintään:

a) 100 prosenttia, kun on kyse perustutkimuksesta;

b) 50 prosenttia, kun on kyse teollisesta tutkimuksesta;

c) 25 prosenttia, kun on kyse kokeellisesta kehittämisestä.

Tuki-intensiteetti on vahvistettava kunkin tuensaajan osalta, myös yhteistyöhankkeissa.

Jos tutkimusorganisaatioiden ja yritysten yhteistyössä toteuttamaan T&K-hankkeeseen myönnetään valtiontukea, tuen yhteismäärä, joka muodostuu suorasta valtion avusta kyseiseen tutkimushankkeeseen ja tutkimusorganisaatioiden samaan hankkeeseen myöntämästä rahoituksesta, joka katsotaan tueksi (ks. 3.2 jakso), ei saa ylittää kuhunkin tuensaajayritykseen sovellettavia tuki-intensiteettejä.

5.1.3 Korotukset

Teolliselle tutkimukselle ja kokeelliselle kehittämiselle vahvistettuja enimmäismääriä voidaan korottaa seuraavasti:

a) jos tuki myönnetään pk-yrityksille, tuki-intensiteettiä voidaan korottaa 10 prosenttiyksikköä, kun on kyse keskisuurista yrityksistä, ja 20 prosenttiyksikköä, kun on kyse pienistä yrityksistä;

b) tukea voidaan lisäksi korottaa 15 prosenttiyksikköä (tuki-intensiteetti voi kuitenkin olla enintään 80 prosenttia), jos (32): i) hankkeeseen liittyy vähintään kahden toisistaan riippumattoman yrityksen välistä todellista yhteistyötä ja seuraavat edellytykset täyttyvät: — yhden yrityksen osuus yhteistyöhankkeen tukikelpoisista kustannuksista voi olla enintään 70 prosenttia, — hankkeeseen on liityttävä yhteistyötä vähintään yhden pk-yrityksen kanssa tai yhteistyö on rajat ylittävää, ts. tutkimus- ja kehittämistoimintaa harjoitetaan vähintään kahdessa eri ETA-valtiossa; ii) hankkeeseen liittyy todellista yhteistyötä yrityksen ja tutkimusorganisaation välillä erityisesti kansallisen tutkimus- ja kehityspolitiikan yhteensovittamiseksi ja seuraavat edellytykset täyttyvät: — tutkimusorganisaation osuus tukikelpoisista hankekustannuksista on vähintään 10 prosenttia, — tutkimusorganisaatiolla on oikeus julkistaa tutkimushankkeiden tulokset siltä osin kuin ne ovat peräisin kyseisen organisaation toteuttamasta tutkimuksesta; iii) ainoastaan teollisen tutkimuksen osalta, jos hankkeen tulokset levitetään laajasti teknisissä ja tieteellisissä konferensseissa tai ne julkaistaan tieteellisissä tai teknisissä aikakauslehdissä tai avoimissa tietoarkistoissa (tietokannoissa, joissa käsittelemättömät tutkimustiedot ovat kaikkien saatavilla) tai vapaan tai avoimen lähdekoodin ohjelmiston kautta. Edellä i ja ii alakohdassa alihankintaa ei katsota todelliseksi yhteistyöksi. Jos kyse on yrityksen ja tutkimusorganisaation välisestä yhteistyöstä, tässä luvussa määritettyjä enimmäistuki-intensiteettejä ja korotuksia ei sovelleta tutkimusorganisaatioon.

Tuki-intensiteettejä kuvaava taulukko

Pieni yritys Keskisuuri yritys Suuri yritys Perustutkimus 100 % 100 % 100 % Teollinen tutkimus 70 % 60 % 50 % Teollinen tutkimus, johon liittyy: — yritysten välistä yhteistyötä suurten yritysten osalta: rajatylittävää yhteistyötä tai yhteistyötä vähintään yhden pk-yrityksen kanssa tai — yrityksen ja tutkimusorganisaation välistä yhteistyötä tai — tulosten levittämistä 80 % 75 % 65 % Kokeellinen kehittäminen 45 % 35 % 25 % Kokeellinen kehittäminen, johon liittyy: — yritysten välistä yhteistyötä suurten yritysten osalta: rajatylittävää yhteistyötä tai yhteistyötä vähintään yhden pk-yrityksen kanssa tai — yrityksen ja tutkimusorganisaation välistä yhteistyötä 60 % 50 % 40 %

5.1.4 Tukikelpoiset kustannukset

Tuki-intensiteetti lasketaan tutkimushankkeen kustannusten perusteella, jos kustannuksia voidaan pitää tukikelpoisina. Kaikki tukikelpoiset kustannukset on kohdennettava tiettyyn T&K-luokkaan.

Seuraavat kustannukset ovat tukikelpoisia:

a) henkilöstökustannukset (tutkijat, teknikot ja muu tutkimustoimintaa avustava henkilöstö siinä määrin, kuin nämä toimivat tutkimushankkeen parissa);

b) välineiden ja laitteiden kustannukset siltä osin ja siltä ajalta, kun niitä on käytetty tutkimushankkeessa; jos tällaisia välineitä ja laitteita ei käytetä tutkimushankkeen tarpeisiin koko niiden käyttöikää, tukikelpoisiksi katsotaan ainoastaan poistokustannukset, jotka vastaavat tutkimushankkeen kestoa laskettuna hyvän kirjanpitotavan mukaan;

c) rakennusten ja maa-alueiden kustannukset siltä osin ja siltä ajalta, kun niitä on käytetty tutkimushankkeessa; rakennusten osalta tukikelpoisiksi katsotaan ainoastaan poistokustannukset, jotka vastaavat tutkimushankkeen kestoa laskettuna hyvän kirjanpitotavan mukaan. Maa-alueiden osalta tukikelpoisiksi katsotaan luovutuksen aiheuttamat kustannukset tai toteutuneet pääomakustannukset;

d) ulkopuolisista lähteistä markkinahintaan ostettujen tai lisenssillä hankitun sopimukseen perustuvan tutkimuksen, teknisen tietämyksen ja patenttien kustannukset, jos liiketoimi on toteutettu tavanomaisten kaupan edellytysten mukaisesti eikä siihen liity minkäänlaista kilpailunvastaista yhteistyötä, sekä konsultoinnin ja vastaavien palveluiden kustannukset, kun niitä on käytetty yksinomaan tutkimustoimintaa varten;

e) tutkimushankkeesta suoraan aiheutuvat muut yleiskustannukset;

f) muut käyttökustannukset, mukaan luettuina suoraan tutkimustoiminnasta aiheutuvat materiaalien, tarvikkeiden ja vastaavien tuotteiden kustannukset.

5.1.5 Takaisinmaksettava ennakko

Jos EFTA-valtio myöntää takaisinmaksettavan ennakon, joka katsotaan ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuksi valtiontueksi, sovelletaan seuraavia sääntöjä.

Jos EFTA-valtio voi osoittaa riittäviin ja todennettavissa oleviin tietoihin perustuvin pätevin menetelmin, että se voi laskea takaisinmaksettavan ennakon muodossa myönnettävän tuen bruttoavustusekvivalentin ja sen mukaisesti laatia ohjelman, jossa kyseinen bruttoavustusekvivalentti täyttää tässä jaksossa tuen enimmäisintensiteetille asetetut edellytykset, se voi ilmoittaa sekä tukiohjelman että mainitut menetelmät valvontaviranomaiselle. Jos valvontaviranomainen hyväksyy käytetyt menetelmät ja katsoo tukiohjelman soveltuvan yhteismarkkinoille, tuki voidaan myöntää takaisinmaksettavaan ennakkoon sisältyvän bruttoavustusekvivalentin pohjalta, kunhan tässä jaksossa mainitut enimmäistuki-intensiteetit eivät ylity.

Muissa tapauksissa takaisinmaksettava ennakko ilmoitetaan prosentteina tukikelpoisista kustannuksista. Se voi ylittää tässä jaksossa mainitut prosenttimäärät, kunhan seuraavat edellytykset täyttyvät.

Jotta valvontaviranomainen voisi arvioida tukitoimenpiteen, toimenpiteeseen on sisällyttävä yksityiskohtaiset määräykset takaisinmaksusta hankkeen onnistuessa ja selvä määritelmä siitä, mikä katsotaan onnistuneeksi tutkimustoiminnaksi, ja nämä tiedot on ilmoitettava valvontaviranomaiselle. Valvontaviranomainen tarkistaa, että onnistuneen tutkimustoiminnan määritelmä perustuu kohtuulliseen ja varovaiseen hypoteesiin.

Toimenpiteessä on määrättävä, että jos hanke onnistuu, ennakosta maksettava korko on vähintään valtiontuen suuntaviivojen 34 luvussa (Sääntöjenvastaisesti myönnetyn tuen takaisinperinnässä sovellettavat viite- ja diskonttokorot sekä korkokanta) (33) määrätty korko.

Silloin, kun hankkeen tulokset ovat onnistuneeksi määriteltyä tutkimustoimintaa paremmat, EFTA-valtiolla pitäisi olla oikeus edellyttää maksuja, jotka ylittävät ennakon takaisinmaksun, mukaan luettuna valvontaviranomaisen viitekoron mukainen korko.

Jos hanke epäonnistuu, ennakkoa ei tarvitse maksaa kokonaan takaisin. Jos hanke onnistuu osittain, valvontaviranomainen vaatii yleensä, että takaisinmaksu on oikeassa suhteessa hankkeen onnistumisasteeseen.

Ennakko voi kattaa enintään 40 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista hankkeen kokeellisen kehittämisen vaiheessa ja enintään 60 prosenttia teollisen tutkimuksen vaiheessa. Ennakkoa voi korottaa lisillä.

5.1.6 Verotoimenpiteet

Valvontaviranomainen katsoo EFTA-valtioiden ilmoituksissaan antamien arviointiselvitysten (34) perusteella, että T&K&I-toiminnan verotuksellisilla tukiohjelmilla on kannustava vaikutus, sillä ne lisäävät yritysten T&K&I-menoja.

T&K&I-toiminnan verotuksellisen tukitoimenpiteen tuki-intensiteetti voidaan laskea joko yksittäisten T&K&I-hankkeiden perusteella tai yrityksen tasolla kokonaisverohuojennuksen ja kaikkien enintään kolmen peräkkäisen verovuoden aikana kertyneiden tukikelpoisten T&K&I-kustannusten yhteismäärän suhteena. Viimeksi mainitussa tapauksessa T&K&I-toiminnan verotuksellista valtiontukitoimenpidettä voidaan soveltaa samoin edellytyksin kaikkiin tukikelpoisiin T&K&I-toimintoihin. Kokeellisen kehittämisen tuki-intensiteettiä ei kuitenkaan saa ylittää. (35)

Ilmoitusta tehtäessä EFTA-valtion on toimitettava arvio tuensaajien määrästä.

5.1.7 Vastaavuuslauseke

Kansainväliseen kauppaan kohdistuvien todellisten tai mahdollisten välittömien tai välillisten vääristymien poistamiseksi tämän jakson mukaisia yleisiä tuki-intensiteettejä suurempi tuki voidaan hyväksyä, jos ETA-sopimuksen soveltamisalueen ulkopuolella sijaitsevat kilpailijat ovat (kolmen viime vuoden aikana) – suoraan tai välillisesti – saaneet tai saavat tukea, jonka intensiteetti vastaa samanlaisiin hankkeisiin, ohjelmiin, tutkimuksiin, kehittämiseen tai teknologiaan myönnetyn tuen intensiteettiä. Jos on kuitenkin todennäköistä, että kansainvälinen kauppa vääristyy kolmen vuoden jälkeenkin kyseisen alan erityisluonteen vuoksi, viitekautta voidaan pidentää vastaavasti.

Kyseisen EFTA-valtion on tehtävä voitavansa kaikkien tarvittavien tietojen toimittamiseksi valvontaviranomaiselle, jotta se voi arvioida tilanteen ja erityisesti tarpeen ottaa huomioon kilpailuetu, josta kolmannen maan kilpailija hyötyy. Jos valvontaviranomaisella ei ole myönnettyä tai ehdotettua tukea koskevia todisteita, se voi perustaa päätöksensä myös aihetodisteisiin.

5.2 Tuki teknisiin toteutettavuustutkimuksiin

Teollista tutkimusta tai kokeellista kehittämistä edeltäviin teknisiin toteutettavuustutkimuksiin myönnettävä tuki soveltuu ETA-sopimuksen toimintaan ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla edellyttäen, että tutkimuskustannusten perusteella laskettu tuki-intensiteetti ei ylitä seuraavia tuki-intensiteettejä:

a) pk-yritysten osalta 75 prosenttia teollista tutkimusta edeltäviin tutkimuksiin ja 50 prosenttia kokeellista kehittämistä edeltäviin tutkimuksiin;

b) suurten yritysten osalta 65 prosenttia teollista tutkimusta edeltäviin tutkimuksiin ja 40 prosenttia kokeellista kehittämistä edeltäviin tutkimuksiin.

5.3 Teollisoikeuksien kustannusten kattamiseen myönnettävä tuki pk-yrityksille

Pk-yrityksille patenttien ja muiden teollisoikeuksien hankkimiseen ja vahvistamiseen liittyviin kustannuksiin myönnetty tuki soveltuu ETA-sopimuksen toimintaan ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitetulla tavalla samaan tukimäärään saakka kuin T&K-tuki kyseisiin teollisoikeuksiin johtaneen tutkimustoiminnan osalta.

Tukikelpoisia kustannuksia ovat

a) kaikki kustannukset, jotka aiheutuvat ennen oikeuden myöntämistä ensimmäisellä lainkäyttöalueella, mukaan luettuina hakemuksen laatimisesta, jättämisestä ja käsittelystä aiheutuvat kustannukset sekä kustannukset hakemuksen uusimisesta ennen oikeuden myöntämistä;

b) käännös- ja muut kustannukset, jotka aiheutuvat oikeuden myöntämisestä tai vahvistamisesta muilla lainkäyttöalueilla;

c) kustannukset, jotka aiheutuvat oikeuden pätevyyden puolustamisesta hakemuksen virallisen käsittelyn ja mahdollisten väitemenettelyjen aikana, myös silloin kun kyseiset kustannukset syntyvät oikeuden myöntämisen jälkeen.

5.4 Tuki nuorille innovatiivisille yrityksille

Nuorille innovatiivisille yrityksille myönnettävä tuki soveltuu ETA-sopimuksen toimintaan ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitetulla tavalla, jos seuraavat edellytykset täyttyvät (36):

a) tuensaaja on pieni yritys, joka on toiminut alle kuusi vuotta tuen myöntämisajankohtaan mennessä;

b) tuensaaja on innovatiivinen yritys sillä perusteella, että: i) EFTA-valtio voi osoittaa ulkopuolisen asiantuntijan tekemän arvioinnin ja erityisesti liiketoimintasuunnitelman perusteella, että tuensaaja kehittää lähitulevaisuudessa tuotteita, palveluja tai prosesseja, jotka ovat teknologisesti uusia tai parantavat huomattavasti alansa tämänhetkistä huipputasoa ETA-sopimuksen soveltamisalueella ja joihin liittyy teknologisen tai teollisen epäonnistumisen riski, tai ii) tuensaajan T&K-kustannukset ovat vähintään 15 prosenttia sen liiketoiminnan kuluista vähintään yhtenä vuonna tuen myöntämistä edeltävistä kolmesta vuodesta tai, jos on kyse vastaperustetusta yrityksestä, jolla ei vielä ole taloudellista historiaa, sen kuluvan tilikauden tilinpäätöksessä, minkä ulkopuolinen tilintarkastaja on vahvistanut;

c) tuen määrä on enintään 1 miljoona euroa. Tuen määrä voi olla enintään 1,25 miljoonaa euroa alueilla, joille voidaan myöntää poikkeus ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla.

Tuensaaja voi saada tukea ainoastaan kerran sinä aikana, jolloin se katsotaan nuoreksi innovatiiviseksi yritykseksi. Tuki voi kasautua muun tämän luvun mukaisesti myönnetyn tuen, asetuksen (EY) N:o 364/2004, joka on sisällytetty ETA-sopimuksen liitteessä XV olevaan 1f kohtaan, tai jonkin myöhemmän säädöksen nojalla tutkimus- ja kehitystyöhön sekä innovaatiotoimintaan myönnetyn tuen tai valvontaviranomaisen riskipääomaa koskevien suuntaviivojen perusteella hyväksymän tuen kanssa.

Tuensaaja voi saada T&K&I-tuen ja riskipääomatuen lisäksi muuta valtiontukea vasta kolme vuotta sen jälkeen, kun sille on myönnetty nuoren innovatiivisen yrityksen tukea.

5.5 Tuki palvelualan prosesseihin ja organisointiin liittyvään innovaatiotoimintaan

Palvelualan innovaatiotoiminta ei aina kuulu 5.1 jaksossa määriteltyihin tutkimusluokkiin, vaan se on tyypillisesti vähemmän järjestelmällistä ja johtuu useimmiten vuorovaikutuksesta asiakkaiden kanssa, markkinakysynnästä sekä innovatiivisempien alojen liiketoiminta- ja organisaatiomallien ja käytäntöjen omaksumisesta tai muista vastaavista lähteistä.

Palvelualan prosesseihin ja organisointiin liittyvään innovaatiotoimintaan myönnettävä tuki soveltuu ETA-sopimuksen toimintaan ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla, jos suurten yritysten tuki-intensiteetti on enintään 15 prosenttia, keskisuurten yritysten 25 prosenttia ja pienten yritysten 35 prosenttia. Suurille yrityksille voidaan myöntää tätä tukea ainoastaan, jos ne tekevät tuetun toiminnan piirissä yhteistyötä pk-yritysten kanssa ja jos yhteistyöhön osallistuvien pk-yritysten osuus tukikelpoisista kokonaiskustannuksista on vähintään 30 prosenttia.

Tukikelpoisia eivät ole tuotteisiin, tuotantolinjoihin, valmistusmenetelmiin, olemassa oleviin palveluihin tai muihin meneillään oleviin toimintoihin tehdyt rutiiniluonteiset tai ajoittaiset muutokset, vaikka nämä muutokset toisivat mukanaan parannuksia.

Seuraavien edellytysten on täytyttävä:

a) organisointia koskevan innovaatiotoiminnan on liityttävä aina tieto- ja viestintätekniikan käyttöön organisoinnin muuttamiseksi;

b) innovaatiotoiminta on muotoiltava hankkeeksi, jolle on nimetty pätevä projektipäällikkö. Lisäksi hankekustannukset on määriteltävä;

c) tuetun hankkeen tuloksena on oltava sellaisen standardin, liiketoimintamallin, menetelmän tai käsitteen kehittäminen, joka voidaan järjestelmällisesti toistaa sekä mahdollisesti sertifioida ja patentoida;

d) prosesseihin tai organisointiin liittyvän innovaation on oltava uusi tai merkittävästi parempi verrattuna kyseisen alan tämänhetkiseen huipputasoon ETA-sopimuksen soveltamisalueella; EFTA-valtiot voivat osoittaa uutuuden esimerkiksi innovaation tarkalla kuvauksella ja vertaamalla sitä tämänhetkiseen huipputason prosessiin tai organisatoriseen tekniikkaan, jota muut saman alan yritykset käyttävät;

e) prosesseja tai organisointia koskevaan innovointihankkeeseen on liityttävä selvä riski; EFTA-valtio voi osoittaa tämän riskin esimerkiksi seuraavien tekijöiden avulla: hankekustannukset suhteessa yrityksen liikevaihtoon, uuden prosessin kehittämiseen vaadittu aika, prosesseihin liittyvän innovaation odotettavissa oleva hyöty verrattuna hankekustannuksiin ja epäonnistumisen todennäköisyys.

Tukikelpoiset kustannukset ovat samat kuin T&K-hankkeiden tuessa (vrt. 5.1 jakso). Organisointiin liittyvässä innovaatiotoiminnassa väline- ja laitekustannuksiin kuuluvat ainoastaan tieto- ja viestintätekniikan välineet ja laitteet.

5.6 Tuki innovaatiotoiminnan neuvontapalveluihin ja innovaatiotoimintaa tukeviin palveluihin

Innovaatiotoiminnan neuvontapalveluihin ja innovaatiotoimintaa tukeviin palveluihin myönnettävä tuki soveltuu ETA-sopimuksen toimintaan ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla, jos seuraavat edellytykset täyttyvät:

1) Tuensaaja on pk-yritys.

2) Tuki on enintään 200 000 euroa tuensaajaa kohden kolmen vuoden aikana. (37).

3) Palveluntarjoajalla on kansallinen tai eurooppalainen sertifiointi. Jos palveluntarjoajalla ei ole kansallista tai eurooppalaista sertifiointia, tuki saa olla enintään 75 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista.

4) Tuensaajan on käytettävä valtiontuki ostaakseen palvelut markkinahintaan (tai jos palveluntarjoaja on voittoa tavoittelematon organisaatio, hintaan, joka vastaa kokonaiskustannuksia, joihin on lisätty kohtuullinen voittomarginaali).

Seuraavat kustannukset ovat tukikelpoisia:

— seuraavat innovaatiotoiminnan neuvontapalveluiden kustannukset: liikkeenjohdon konsultointi, tekninen apu, teknologiansiirtopalvelut, koulutus, konsultointipalvelut teollis- ja tekijänoikeuksien hankkimista, suojelua ja kauppaa sekä lisenssisopimuksia varten ja standardien käyttöä koskevat konsultointipalvelut,

— seuraavat innovaatiotoimintaa tukevien palveluiden kustannukset: toimistotilat, tietopankit, tekniset kirjastot, markkinatutkimukset, laboratorion käyttö sekä laatumerkintä-, testaus- ja sertifiointipalvelut.

Jos palveluntarjoaja on voittoa tavoittelematon organisaatio, tuki voidaan antaa hinnanalennuksena eli maksetun hinnan ja markkinahinnan välisenä erotuksena (tai hintana, joka vastaa kokonaiskustannuksia, joihin on lisätty kohtuullinen voittomarginaali). Tällaisessa tapauksessa EFTA-valtioiden on perustettava järjestelmä, jolla varmistetaan innovaatiotoiminnan neuvonta- ja tukipalveluiden kokonaiskustannusten sekä tuensaajan maksaman hinnan läpinäkyvyys, jotta saatua tukea voidaan mitata ja seurata.

5.7 Tuki korkeasti koulutetun henkilöstön lainaamiseen

Tuki tutkimusorganisaatiosta tai suuresta yrityksestä tilapäisesti siirretyn korkeasti koulutetun henkilöstön lainaamiseen pk-yritykselle soveltuu ETA-sopimuksen toimintaan ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla, jos seuraavat edellytykset täyttyvät:

Tilapäisesti siirretty henkilöstö ei saa korvata muuta henkilöstöä, vaan se on palkattava tuensaajayrityksessä uuteen tehtävään. Palkattavien henkilöiden on täytynyt olla vähintään kaksi vuotta heidät tilapäisesti siirtävän tutkimusorganisaation tai suuren yrityksen palveluksessa. Tilapäisesti siirretyn henkilöstön täytyy työskennellä tukea saavassa pk-yrityksessä T&K&I-tehtävissä.

Tukikelpoisia kustannuksia ovat kaikki henkilöstökustannukset, jotka aiheutuvat korkeasti koulutetun henkilöstön lainaamisesta ja palkkaamisesta, mukaan luettuina rekrytointiyrityksen käyttämisestä aiheutuneet kustannukset, sekä tilapäisesti siirretylle henkilöstölle maksettava liikkuvuusavustus. Tuen enimmäisintensiteetti on 50 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista korkeintaan kolmen vuoden ajan kutakin yritystä ja lainattua työntekijää kohden.

Tämän määräyksen perusteella ei voida korvata konsultointikustannuksia (maksu asiantuntijan tarjoamasta palvelusta, kun asiantuntija ei ole yrityksen palveluksessa), vaan ne korvataan pk-yrityksille myönnettävää tukea koskevien sääntöjen (38) perusteella.

5.8 Tuki innovaatioklustereille

Investointitukea voidaan myöntää innovaatioklustereiden perustamiseen, laajentamiseen ja toiminnan edistämiseen ainoastaan sille oikeushenkilölle, joka harjoittaa klusterin toimintaa. Tällainen organisaatio vastaa klusterin tiloihin, infrastruktuuriin ja toimintoihin osallistumisen ja pääsyn hallinnoinnista. Pääsyä klusterin tiloihin, infrastruktuuriin ja toimintoihin ei saa rajoittaa, ja klusterin infrastruktuurin käytöstä ja klusterin toimintoihin osallistumisesta perittyjen maksujen on vastattava kustannuksia.

Tukea voidaan myöntää seuraaviin tarkoituksiin:

— koulutus- ja tutkimuskeskuksen tilat,

— vapaasti käytettävät tutkimusinfrastruktuurit: laboratorio, testaustilat,

— laajakaistaverkkoinfrastruktuurit.

Tuen enimmäisintensiteetti on 15 prosenttia.

Jos tukea myönnetään pk-yritykselle, tuen enimmäisintensiteettiä on korotettava 20 prosenttiyksikköä, kun on kyse pienestä yrityksestä, ja 10 prosenttiyksikköä, kun on kyse keskisuuresta yrityksestä.

Tukikelpoisia ovat kustannukset, jotka liittyvät maa-alueisiin, rakennuksiin, koneisiin ja laitteisiin tehtäviin investointeihin.

Toimintatukea klusterin toiminnan edistämiseen voidaan myöntää oikeushenkilölle, joka harjoittaa innovaatioklusterin toimintaa. Tuen on oltava väliaikaista ja se on yleensä lakkautettava ajan mittaan, jotta hinnat vastaisivat kustannuksia kohtuullisen pian.

Tukea voidaan myöntää enintään viideksi vuodeksi, jos tuki on asteittain alenevaa. Tuen intensiteetti voi olla 100 prosenttia ensimmäisenä vuonna, mutta sen on supistuttava lineaarisesti nollaan viidennen vuoden loppuun mennessä. Jos tuki ei ole asteittain alenevaa, sen kesto on enintään viisi vuotta ja sen intensiteetti saa olla enintään 50 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista. Perustelluissa tapauksissa ja ilmoituksen tekevän EFTA-valtion toimittamien vakuuttavien todisteiden perusteella klusterin toiminnan edistämiseen voidaan myöntää tukea pidemmäksi ajaksi mutta kuitenkin enintään kymmeneksi vuodeksi.

Tukikelpoisia kustannuksia ovat seuraaviin toimintoihin liittyvät henkilöstö- ja hallintokustannukset:

— klusterin markkinoiminen, jotta uudet yritykset osallistuisivat klusterin toimintaan,

— klusterin avoimen infrastruktuurin hallinnointi,

— koulutusohjelmien, työpajojen ja konferenssien järjestäminen, jotta voidaan tukea tietämyksen jakamista klusterin jäsenten välillä ja jäsenten välistä verkostoitumista.

Kun EFTA-valtio ilmoittaa investointituesta tai tuesta klusterin toiminnan edistämiseen, sen on toimitettava analyysi innovaatioklusterin teknisestä erikoisalasta, olemassa olevasta alueellisesta potentiaalista, nykyisistä tutkimusvalmiuksista, samaa tarkoitusta varten perustettujen ja ETA-sopimuksen soveltamisalueella toimivien klustereiden olemassaolosta ja klusterin toiminnan mahdollisesta markkinavolyymista.

Tapauksia, joissa EFTA-valtiot myöntävät tukea innovointiin liittyviin infrastruktuureihin, joiden on oltava vapaasti käytettävissä voittoa tavoittelemattomissa tutkimusorganisaatioissa, olisi arvioitava 3.1 jakson määräysten mukaisesti.

6. Tuen kannustava vaikutus ja tuen välttämättömyys

Valtiontuella on oltava kannustava vaikutus, ts. tuensaajan on sen johdosta muutettava käyttäytymistään ja lisättävä T&K&I-toimintaansa. Tuen olisi kasvatettava T&K&I-toiminnan laajuutta, soveltamisalaa ja toteutusvauhtia sekä toimintaan käytettyjen varojen määrää.

Valvontaviranomainen katsoo, että tuella ei ole kannustavaa vaikutusta tuensaajaan niissä tapauksissa, joissa T&K&I-toiminta (39) on aloitettu jo ennen kuin tuensaaja on jättänyt tukihakemuksen kansallisille viranomaisille.

Jos tuettu T&K&I-hanke ei ole alkanut ennen hakemuksen tekemistä, valvontaviranomainen katsoo, että kannustava vaikutus täyttyy automaattisesti seuraavien tukitoimenpiteiden osalta:

— hanketuki ja toteutettavuustutkimukset, joissa tuensaaja on pk-yritys ja hankekohtaisen tuen määrä on alle 7,5 miljoonaa euroa pk-yritystä kohden,

— pk-yrityksille myönnettävä tuki teollisoikeuksien kustannuksiin,

— tuki nuorille innovatiivisille yrityksille,

— tuki innovaatiotoiminnan neuvontapalveluihin ja innovaatiotoimintaa tukeviin palveluihin,

— tuki korkeasti koulutetun henkilöstön lainaamiseen.

Kaikkien muiden toimenpiteiden (40) osalta valvontaviranomainen edellyttää, että ilmoituksen tekevä EFTA-valtio osoittaa kannustavan vaikutuksen.

Osoittaakseen, että suunniteltu tuki saa tuensaajan muuttamaan käyttäytymistään niin, että se lisää T&K&I-toimintaansa, EFTA-valtioiden on toimitettava ennakkoarviointi lisääntyneestä T&K&I-toiminnasta kaikkien valvontaviranomaisen arvioimien yksittäisten toimenpiteiden osalta käyttäen perustana analyysia, jossa verrataan tilannetta, jossa tukea ei myönnetä, tilanteeseen, jossa tukea myönnetään. Analyysissa voidaan käyttää seuraavia kriteerejä sekä muita ilmoituksen tehneen EFTA-valtion esittämiä asian kannalta merkityksellisiä määrällisiä ja/tai laadullisia tekijöitä:

— hankkeen koon kasvattaminen: hankkeen kokonaiskustannusten lisääminen (ilman, että tuensaajan kustannukset alenevat, verrattuna tilanteeseen, jossa tukea ei myönnetä), T&K&I-toimintoihin osoitettavan henkilömäärän lisääminen,

— hankkeen soveltamisalan laajentaminen: hankkeesta odotettujen tulosten lukumäärän lisääminen, kunnianhimoisempi hanke, josta on osoituksena tieteellisen tai teknisen läpimurron suurempi todennäköisyys tai suurempi epäonnistumisriski (liittyy erityisesti tutkimushankkeen suurempaan riskiin, hankkeen pitkään kestoon ja tulosten epävarmuuteen),

— hankkeen nopeuttaminen: hankkeen saattaminen loppuun lyhyemmässä ajassa verrattuna tilanteeseen, jossa sama hanke toteutettaisiin ilman tukea,

— T&K&I-toimintaan käytetyn kokonaissumman lisääminen: tuensaajan T&K&I-toiminnan kokonaismenojen lisääminen, hankkeen talousarvion muuttaminen (supistamatta vastaavasti muiden hankkeiden talousarviota) ja tuensaajan T&K&I-menojen lisääminen suhteessa kokonaisliikevaihtoon.

Jos voidaan osoittaa, että vaikutus ainakin yhteen näistä tekijöistä on merkittävä, ottaen huomioon yrityksen tavanomaisen käyttäytymisen kyseisellä alalla, valvontaviranomainen päättelee yleensä, että tukiehdotuksella on kannustava vaikutus.

Jos valvontaviranomainen suorittaa yksittäisen toimenpiteen yksityiskohtaisen arvioinnin, mainitut tekijät eivät ehkä riitä osoittamaan, että tuella on kannustava vaikutus, ja saattaa olla, että valvontaviranomaiselle on toimitettava lisänäyttöä.

Tukiohjelmaa arvioitaessa katsotaan, että kannustavan vaikutuksen edellytykset täyttyvät, jos EFTA-valtio sitoutuu myöntämään yksittäistä tukea hyväksytyn tukiohjelman perusteella vasta, kun se on varmistanut, että tuella on kannustava vaikutus, ja toimittamaan vuosikertomukset hyväksytyn tukiohjelman toteutuksesta. EFTA-valtion on ilmoitettava vuosikertomuksissa, kuinka se on arvioinut tuen kannustavaa vaikutusta ennen tuen myöntämistä käyttämällä edellä mainittuja määrällisiä ja laadullisia tekijöitä.

7. Yksityiskohtaisesti arvioitavan tuen soveltuvuus yhteismarkkinoille

Valvontaviranomainen katsoo, että T&K&I-toiminnan lisääminen ETA-sopimuksen soveltamisalueella on yhteisen edun mukaista, koska kyseinen toiminta todennäköisesti edistää merkittävästi talouskasvua, vaurastumista ja kestävää kehitystä. Valvontaviranomainen on tietoinen siitä, että valtiontuella on positiivinen vaikutus, kun se kohdistetaan oikein ja kun sillä kannustetaan yrityksiä oikealla tavalla lisäämään T&K&I-toimintaa. Valtiontuki voi kuitenkin myös johtaa kilpailun huomattavaan vääristymiseen, mikä on otettava huomioon.

7.1 Yksityiskohtaisesti arvioitavat toimenpiteet

Valvontaviranomainen arvioi yksityiskohtaisemmin seuraavia toimenpiteitä, koska kilpailun vääristymisen riski on suurempi.

Ryhmäpoikkeusasetuksen soveltamisalaan kuuluvat toimenpiteet

— tapaukset, joista on ryhmäpoikkeusasetuksen mukaan ilmoitettava valvontaviranomaiselle erikseen.

Tämän luvun soveltamisalaan kuuluvat toimenpiteet

Tukimäärän ylittäessä

— hanketuen (41) ja toteutettavuustutkimusten osalta: — jos hanke on ensi sijassa perustutkimusta (42): 20 miljoonaa euroa yritystä ja hanketta/toteutettavuustutkimusta kohden, — jos hanke on ensi sijassa teollista tutkimusta (43): 10 miljoonaa euroa yritystä ja hanketta/toteutettavuustutkimusta kohden, — kaikki muut hankkeet: 7,5 miljoonaa euroa yritystä ja hanketta/toteutettavuustutkimusta kohden,

— palvelualan prosesseihin tai organisointiin liittyvän innovaatiotoiminnan osalta: 5 miljoonaa euroa yritystä ja hanketta kohden,

— innovaatioklusterien osalta (klusteria kohden): 5 miljoonaa euroa.

Tällä yksityiskohtaisella arvioinnilla pyritään varmistamaan, että T&K&I-toimintaan myönnetyt suuret tuet eivät vääristä kilpailua yhteisen edun vastaisella tavalla vaan edistävät yhteistä etua. Näin on silloin kun valtiontuen avulla toteutetun uuden T&K&I-toiminnan hyödyt ovat suuremmat kuin kilpailuun ja kauppaan kohdistuvat haitat.

Yksityiskohtainen arviointi on oikeasuhteinen eli siinä otetaan huomioon tuen potentiaalinen kilpailua vääristävä vaikutus. Yksityiskohtaisen arvioinnin laatiminen ei sen vuoksi välttämättä edellytä muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista. Se voi kuitenkin olla tarpeen joidenkin tukitoimenpiteiden osalta.

Valvontaviranomainen tekee parhaansa tehdäkseen selvityksen mahdollisimman oikea-aikaisesti edellyttäen, että EFTA-valtiot toimivat valvontaviranomaisen kanssa tiiviissä yhteistyössä ja toimittavat kaikki tarvittavat tiedot.

7.2 Yksityiskohtaisessa arvioinnissa käytettävät menetelmät: tiettyjen yksittäisten tapausten taloudellisessa arvioinnissa sovellettavat T&K&I-toimintaa koskevat perusteet

Valvontaviranomainen antaa jäljempänä ohjeita niistä tiedoista, joita se voi vaatia, ja menetelmistä, joita se aikoo soveltaa toimenpiteiden yksityiskohtaisessa arvioinnissa. Ohjeilla pyritään valvontaviranomaisen päätösten ja niiden perustelujen läpinäkyvyyteen ja ennakoitavuuden ja oikeusvarmuuden varmistamiseen.

Yksityiskohtainen arviointi toteutetaan seuraavien myönteisten ja kielteisten tekijöiden perusteella. Niitä sovelletaan 5 jakson mukaisten kriteerien lisäksi. Joissakin tapauksissa tekijöiden sovellettavuus ja niille annettava painoarvo voivat riippua tuen muodosta tai tavoitteesta. Valvontaviranomainen toteuttaa arvioinnin oikeassa suhteessa kilpailun vääristymisen riskiin. Tämä tarkoittaa sitä, että analyysin kattavuus riippuu tapauksen luonteesta. Valtiontukea sellaiseen toimintaan, joka ei vaikuta markkinoihin, ei todennäköisesti tutkita kovin yksityiskohtaisesti.

EFTA-valtioita pyydetään toimittamaan kaikki tiedot, joilla katsotaan olevan merkitystä tapauksen käsittelyssä. EFTA-valtioita kehotetaan tutustumaan erityisesti aiemmista valtiontukiohjelmista ja -toimenpiteistä tehtyihin arvioihin, tuen myöntävän viranomaisen tekemiin vaikutusten arviointeihin, riskiarviointeihin, taloudellisiin raportteihin ja sisäisiin liiketoimintasuunnitelmiin, jotka yritysten olisi aina laadittava tärkeistä hankkeista, sekä T&K&I-toimintaan liittyviin muihin asiantuntijalausuntoihin ja tutkimuksiin.

7.3 Tuen myönteiset vaikutukset

Yritysten kannustaminen ETA-sopimuksen soveltamisalueella T&K&I-toimintaan, jota ne eivät muuten harjoittaisi, on tärkein myönteinen tekijä arvioitaessa tuen soveltuvuutta ETA-sopimuksen toimintaan.

Valvontaviranomainen kiinnittää huomiota erityisesti seuraaviin tekijöihin:

— yrityksen harjoittaman T&K&I-toiminnan nettomääräinen lisäys,

— toimenpiteen merkitys T&K&I-toiminnan lisääjänä koko toimialalla,

— toimenpiteen merkitys kansainvälisen T&K&I-toiminnan lisääjänä ETA-sopimuksen soveltamisalueella.

7.3.1 Markkinoiden toimintapuutteen olemassaolo

Kuten 1 jaksossa todetaan, valtiontukea voidaan perustellusti myöntää T&K&I-toiminnan lisäämiseen taloudessa ainoastaan silloin kun markkinoilla ei muuten kyetä saavuttamaan optimaalista lopputulosta. Markkinoiden tiettyjen toimintapuutteiden on todettu vaikeuttavan T&K&I-toimintaa ETA-sopimuksen soveltamisalueella. Kaikki yritykset ja toimialat eivät kuitenkaan kärsi näistä toimintapuutteista yhtä paljon. EFTA-valtioiden olisi tämän vuoksi toimitettava niiden toimenpiteiden osalta, jotka on arvioitava yksityiskohtaisesti, riittävät tiedot siitä, pyritäänkö tuella korjaamaan T&K&I-toiminnan yleistä markkinoiden toimintapuutetta ETA-sopimuksen soveltamisalueella vai rajatumpaa yksittäistä markkinoiden toimintapuutetta.

Valvontaviranomainen ottaa huomioon seuraavat tekijät riippuen siitä, millainen markkinoiden toimintapuute on kyseessä:

— osaamiseen liittyvät kerrannaisvaikutukset: ennustettu levitettävän tiedon määrä; tiedon tuottaman uuden osaamisen erityispiirteet; saatavilla oleva teollis- ja tekijänoikeuksien suoja,

— puutteellinen tai epäsymmetrinen informaatio: riskin taso ja tutkimuksen vaativuus; ulkoisen rahoituksen tarve; ulkoisen rahoituksen saantiin vaikuttavat tuensaajan ominaispiirteet,

— puutteellinen koordinointi: yhteistyötä tekevien yritysten lukumäärä; yhteistyön intensiteetti; yhteistyökumppanien erilaiset intressit; sopimusten laatimiseen liittyvät ongelmat; kolmansien ongelmat yhteistyön koordinoinnissa.

Kun valtiontuki kohdistuu tukialueilla toteutettaviin T&K&I-hankkeisiin tai -toimintoihin, valvontaviranomainen ottaa huomioon: i) syrjäisestä sijainnista ja alueen muista erityispiirteistä aiheutuvat haitat, ii) paikallistaloutta koskevat tiedot ja vähäisen T&K&I-toiminnan sosiaaliset ja/tai historialliset syyt verrattuna keskiarvotietoihin ja/tai tilanteeseen kansallisella ja/tai ETA:n tasolla tilanteen mukaan, ja iii) muut merkitykselliset tekijät, jotka osoittavat huomattavan markkinoiden toimintapuutteen.

7.3.2 Tarkoituksenmukainen väline

T&K&I-toimintaan myönnettävä valtiontuki voidaan hyväksyä ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla, jos se on tarpeen yhteisen edun mukaisen tavoitteen saavuttamiseksi. Tämä on poikkeus valtiontukia koskevasta yleisestä kiellosta. Tärkeänä osana tasapainotestiä on määritettävä, missä määrin T&K&I-toiminnalle myönnettävää valtiontukea voidaan pitää tarkoituksenmukaisena välineenä pyrittäessä lisäämään kyseistä toimintaa. Samat tulokset voitaisiin kenties saavuttaa muilla välineillä, jotka vääristävät kilpailua vähemmän.

Kun valvontaviranomainen arvioi tuen soveltuvuutta yhteismarkkinoille, se ottaa huomioon erityisesti ehdotettua toimenpidettä koskevan vaikutusten arvioinnin, jonka EFTA-valtio on tehnyt. Tarkoituksenmukaisena välineenä pidetään toimenpiteitä, joiden osalta EFTA-valtio on harkinnut muitakin toimintamalleja ja joiden osalta valtiontuen kaltaisen valikoivan välineen edut on määritetty ja tiedot on toimitettu valvontaviranomaiselle.

7.3.3 Tuen kannustava vaikutus ja tuen välttämättömyys

Tuen kannustava vaikutus on tärkein edellytys, jonka perusteella T&K&I-toiminnalle myönnettävää valtiontukea arvioidaan. Kannustavaa vaikutusta tutkitaan arvioimalla, kannustaako suunniteltu tuki yrityksiä harjoittamaan T&K&I-toimintaa, joka jäisi toteuttamatta ilman tukea.

Edellä 6 jaksossa luetellaan tekijöitä, joita EFTA-valtiot voivat käyttää osoittaakseen kannustavan vaikutuksen olemassaolon. Toimenpiteen yksityiskohtaisen arvioinnin yhteydessä valvontaviranomainen kuitenkin edellyttää, että tuen kannustava vaikutus osoitetaan tarkemmin, jotta vältetään kilpailun tarpeeton vääristyminen.

Valvontaviranomainen ottaa analyysia laatiessaan huomioon 6 jaksossa mainittujen tekijöiden lisäksi seuraavat seikat:

— tavoitellun muutoksen määrittely: tavoiteltu muutos käyttäytymisessä, joka valtiontuella pyritään ilmoitetussa tapauksessa saavuttamaan, on määriteltävä yksityiskohtaisesti (uuden hankkeen käynnistäminen, hankkeen koon tai soveltamisalan laajentaminen tai toteutuksen nopeuttaminen),

— kontrafaktuaalinen analyysi: käyttäytymisen muuttuminen on todennettava kontrafaktuaalisella analyysillä, jolla on selvitettävä, kuinka paljon aiottua toimintaa harjoitettaisiin tuettuna tai ilman tukea. Kyseisten kahden skenaarion eroa pidetään tukitoimenpiteen kannustavana vaikutuksena,

— kannattavuustaso: jos hankkeen toteuttaminen ei olisi yksityiselle yritykselle kannattavaa ilman tukea, mutta se tuottaisi yhteiskunnalle huomattavaa hyötyä, tuella on todennäköisesti kannustava vaikutus; koko hankkeen kannattavuuden (tai tappiollisuuden) arvioinnissa voidaan käyttää menetelmiä, jotka ovat yleisesti hyväksyttyjä kyseisellä toimialalla (44),

— investoinnin suuruus ja kassavirtojen aikajana: suuret alkuinvestoinnit, vähäiset käytettävissä olevat kassavirrat ja kassavirtojen pääosan ajoittuminen kaukaiseen tulevaisuuteen ovat myönteisiä tekijöitä arvioitaessa kannustavaa vaikutusta,

— tutkimushankkeeseen sisältyvä riski: kun riskiä arvioidaan toteutettavuustutkimusten, riskinarvioinnin ja asiantuntijalausuntojen perusteella, on otettava huomioon erityisesti investoinnin peruuttamattomuus, kaupallisen epäonnistumisen todennäköisyys sekä seuraavat riskit: hankkeen tuottavuuden jääminen odotettua alhaisemmaksi, hankkeen tuottama haitta muille toiminnoille sekä yrityksen elinkelpoisuuden heikentyminen hankekustannusten vuoksi. Kun valtiontuki kohdistuu tukialueilla toteutettaviin T&K&I-hankkeisiin tai -toimintoihin, valvontaviranomainen ottaa huomioon syrjäisestä sijainnista ja alueen muista erityispiirteistä aiheutuvat haitat, joilla on kielteinen vaikutus tutkimushankkeeseen liittyvän riskin suuruuteen;

— jatkuva arviointi: kannustavaa vaikutusta arvioitaessa myönteisinä tekijöinä pidetään toimenpiteitä, joihin liittyen aiotaan toteuttaa (pienimuotoisia) pilottihankkeita tai joihin sisältyy selviä välitavoitteita, joiden arvioinnin pohjalta epäonnistunut hanke voidaan keskeyttää, tai joiden jälkiseurannan tulokset ovat julkisesti saatavilla.

7.3.4. Tuen oikeasuhteisuus

Edellä 5 jaksossa mainittujen perusteiden lisäksi EFTA-valtion olisi toimitettava seuraavat lisätiedot:

— avoin valintaprosessi: jos EFTA-valtiossa on useampia (potentiaalisia) ehdokkaita T&K&I-hankkeen toteuttajaksi, oikeasuhteisuusvaatimus täyttyy todennäköisimmin silloin, kun hankkeen toteuttaja valitaan läpinäkyvillä, puolueettomilla ja syrjimättömillä perusteilla,

— tuen rajoittaminen välttämättömään: EFTA-valtioiden on osoitettava, kuinka tuen määrä on laskettu, jotta varmistetaan tuen määrän rajoittaminen välttämättömään vähimmäismäärään.

7.4 Kilpailun ja kaupan vääristymisen analysointi

T&K&I-toiminnan valtiontuki voi vaikuttaa kilpailuun kahdella tasolla: i) kilpailuun innovaatioprosessissa, ts. T&K&I-toimintaan liittyvään kilpailuun tuotekehittelyn alkupäässä, ja ii) kilpailuun tuotemarkkinoilla, joilla T&K&I-toiminnan tuloksia hyödynnetään.

Kun valvontaviranomainen arvioi tukitoimenpiteen kielteisiä vaikutuksia, se keskittyy kilpailun vääristymistä koskevassa analyysissaan siihen, mikä todennäköinen vaikutus T&K&I-toiminnalle myönnettävällä tuella on yritysten väliseen kilpailuun kyseisillä tuotemarkkinoilla. Valvontaviranomainen antaa suuremman painoarvon kilpailuun ja kauppaan liittyville riskeille, joita syntyy lähitulevaisuudessa tietyllä todennäköisyydellä.

Vaikutuksella innovaatioprosessissa tapahtuvaan kilpailuun on merkitystä, jos sen vaikutus tuotemarkkinoilla tulevaisuudessa käytävän kilpailun tulokseen on ennakoitavissa. Joissakin tapauksissa T&K&I-toiminnan tuloksilla (esim. teollis- ja tekijänoikeudet) käydään kauppaa teknologiamarkkinoilla muun muassa patentteja lisensoimalla. Näissä tapauksissa valvontaviranomainen voi myös tutkia tuen vaikutusta kilpailuun teknologiamarkkinoilla.

T&K&I-toiminnalla on pääosin dynaaminen vaikutus tuotemarkkinoihin, ja analyysi on tämän vuoksi tulevaisuuteen suuntautunut. Sama innovaatiotoiminta voidaan usein yhdistää useisiin tulevaisuuden tuotemarkkinoihin. Näissä tapauksissa valtiontuen vaikutusta tarkastellaan kaikkien asianomaisten markkinoiden näkökulmasta.

T&K&I-toiminta voi vääristää tuotemarkkinoiden kilpailua kolmella selvästi toisistaan eroavalla tavalla:

1) T&K&I-tuki voi vääristää markkinatoimijoiden dynaamisia investointikannustimia (syrjäyttämisvaikutus);

2) T&K&I-tuki voi luoda tai ylläpitää markkinatoimijoiden markkinavoimaa;

3) T&K&I-tuki voi ylläpitää tehotonta markkinarakennetta.

Valtiontuella voi myös olla kielteisiä vaikutuksia kauppaan ETA-sopimuksen soveltamisalaan kuuluvilla markkinoilla. Erityisesti silloin kun T&K&I-tuki johtaa kilpailijoiden syrjäyttämiseen, seurauksena voi olla käytännössä kauppavirtojen ja taloudellisen toiminnan siirtymiä.

7.4.1 Dynaamisten kannustimien vääristyminen

Yrityksille myönnettävän T&K&I-tuen suurin ongelma on se, että kilpailevien yritysten dynaamiset investointikannustimet vääristyvät. Yrityksen saadessa tukea sen T&K&I-toiminnan onnistuminen on todennäköisempää, mikä johtaa vahvempaan asemaan tulevaisuuden tuotemarkkinoilla. Tukea saaneen yrityksen vahvempi asema voi johtaa siihen, että kilpailijat supistavat alkuperäisiä investointisuunnitelmiaan (syrjäyttämisvaikutus).

Valvontaviranomainen kiinnittää analyysissaan huomiota seuraaviin tekijöihin:

— tuen määrä: tukitoimenpiteillä, joihin liittyy huomattava määrä tukea, on todennäköisesti merkittävä syrjäyttämisvaikutus. Tuen määrän merkitystä arvioitaessa tuen määrää verrataan toimialan yksityisten T&K-menojen kokonaismäärään ja suurimpien markkinatoimijoiden T&K-menoihin,

— markkinoiden läheisyys / tuen tyyppi: mitä läheisemmin tuki liittyy lähellä markkinoita olevaan T&K&I-toimintaan, sitä todennäköisemmin sillä on huomattava syrjäyttämisvaikutus,

— avoin valintaprosessi: valvontaviranomainen suhtautuu suopeammin tapauksiin, joissa avustus myönnetään objektiivisilla ja syrjimättömillä perusteilla,

— toiminnan lopettamisen esteet: kilpailijat todennäköisesti ylläpitävät (tai jopa laajentavat) investointisuunnitelmiaan, jos innovaatioprosessin lopettaminen on käytännössä erittäin vaikeaa. Näin voi käydä silloin, kun monet kilpailijoiden aiemmista investoinneista on sidottu T&K&I-toiminnan tiettyyn kehitykseen,

— kannustimet kilpailla tulevaisuuden markkinoilla: T&K&I-tuki voi johtaa siihen, että tuensaajan kilpailijat luopuvat kilpailusta tulevaisuuden markkinoilla, koska tuen suoma etu (tekninen etulyöntiasema tai parempi ajoitus) vähentää niiden mahdollisuuksia toimia kannattavasti kyseisillä markkinoilla,

— tuotteiden eriyttäminen ja kilpailun intensiteetti: tuella on pienempi vaikutus kilpailijoiden toimintaan silloin kun tuoteinnovaatioissa on lähinnä kyse tuotteiden eriyttämisestä (esim. eri tuotemerkit, standardit, teknologiat ja kuluttajaryhmät). Sama pätee myös markkinoihin, joilla on paljon todellisia kilpailijoita.

7.4.2 Markkinavoiman luominen

T&K&I-toiminnalle myönnettävällä tuella saattaa olla vääristävä vaikutus, jos se lisää tai ylläpitää markkinavoimaa tuotemarkkinoilla. Markkinavoima tarkoittaa kykyä vaikuttaa kuluttajia haittaavalla tavalla markkinahintoihin, tuotokseen, tavaroiden ja palvelujen valikoimaan tai laatuun sekä muihin kilpailutekijöihin pitkällä aikavälillä. Valvontaviranomainen arvioi markkinavoiman suuruuden ennen tuen myöntämistä sekä markkinavoiman odotettavissa olevan muuttumisen tuen seurauksena.

Valvontaviranomainen kiinnittää huomiota lähinnä niihin T&K&I-toimenpiteisiin, jotka antavat tuensaajalle mahdollisuuden siirtää olemassa olevilla tuotemarkkinoilla oleva markkinavoima tulevaisuuden tuotemarkkinoille tai vahvistaa sitä. Valvontaviranomainen ei odota löytävänsä markkinavoimaan liittyviä kilpailuongelmia markkinoilla, joilla yksittäisen tuensaajan markkinaosuus on alle 25 prosenttia tai Herfindahl-Hirschman-indeksin mukainen markkinoiden keskittymistä kuvaava arvo on alle 2000.

Valvontaviranomainen kiinnittää analyysissaan huomiota seuraaviin tekijöihin:

— tuensaajan markkinavoima ja markkinoiden rakenne: jos tuensaajalla on jo määräävä asema tuotemarkkinoilla, tuki voi vahvistaa määräävää asemaa heikentämällä kilpailupainetta, joka tuensaajaan kohdistuu sen kilpailijoiden taholta. Valtiontuella voi olla suuri merkitys myös oligopolimarkkinoilla, joilla on vain muutama toimija,

— markkinoille pääsyn esteet: T&K&I-toiminnassa uudet toimijat saattavat joutua kohtaamaan huomattavia markkinoille pääsyn esteitä. Näitä esteitä ovat muun muassa oikeudelliset esteet (erityisesti teollis- ja tekijänoikeudet), suurtuotannosta ja tuotevarioinnista saatavat edut, esteet pääsylle verkkoihin ja infrastruktuuriin sekä muut strategiset esteet, jotka haittaavat markkinoille pääsyä tai laajentumista,

— ostajien neuvotteluvoima: myös ostajien markkina-asema voi rajoittaa yrityksen markkinavoimaa. Vahvojen ostajien läsnäolo markkinoilla saattaa kumota vahvan markkina-aseman, jos ostajat todennäköisesti pyrkivät ylläpitämään riittävästi kilpailua markkinoilla,

— valintamenettely: valvontaviranomainen kiinnittää huomiota tukitoimenpiteisiin, jotka antavat vahvassa markkina-asemassa oleville yrityksille mahdollisuuden vaikuttaa valintaprosessiin esimerkiksi suosittelemalla tiettyjä yrityksiä valintaprosessin aikana tai ohjaamalla tutkimustoimintaa perusteettomasti siten, että vaihtoehtoiset tutkimussuunnat jäävät vähemmälle huomiolle.

7.4.3 Tehottomien markkinarakenteiden ylläpitäminen

Jos T&K&I-tukea ei suunnata oikein, se voi hyödyttää tehottomia yrityksiä ja johtaa markkinarakenteeseen, jossa useat markkinatoimijat toimivat tehottomasti. Valvontaviranomainen kiinnittää analyysissaan huomiota siihen, onko tuki myönnetty markkinoille, joilla on ylikapasiteettia, taantuville toimialoille tai herkille sektoreille. Ongelmia esiintyy vähemmän silloin, kun T&K&I-toiminnalle myönnettävällä valtiontuella pyritään muuttamaan alan kasvudynamiikkaa erityisesti ottamalla käyttöön uutta teknologiaa.

7.5 Myönteisten ja kielteisten seikkojen välinen tasapaino päätöksenteossa

Valvontaviranomainen muodostaa myönteisten ja kielteisten tekijöiden perusteella kokonaiskuvan toimenpiteestä ja määrittää, haittaavatko tuen kilpailua vääristävät vaikutukset kaupankäyntiä yhteisen edun vastaisella tavalla. Yksittäistapausten analysointi perustuu kokonaisarvioon valtiontuen ennustetuista myönteisistä ja kielteisistä vaikutuksista. Valvontaviranomainen ei sovella 7.3 ja 7.4 jaksossa vahvistettuja perusteita mekaanisesti vaan tekee oikeasuhteisuusperiaatteeseen perustuvan kokonaisarvioinnin.

Valvontaviranomainen voi olla vastustamatta ilmoitettua tukitoimenpidettä ilman muodollista tutkintamenettelyä tai tehdä valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan II osan 6 artiklan mukaisen muodollisen tutkintamenettelyn jälkeen mainitun pöytäkirjan 7 artiklan nojalla päätöksen menettelyn lopettamisesta. Jos valvontaviranomainen tekee pöytäkirjassa 3 olevan II osan 7 artiklan 4 kohdan mukaisen ehdollisen päätö