ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 3/5

TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,

annettu 15 päivänä heinäkuuta 2015,

asiassa E-1/15

EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti

(ETA/EFTA-valtion velvollisuuksien laiminlyönti – täytäntöönpanon laiminlyönti – komission direktiivi 2010/26/EU liikkuviin työkoneisiin asennettavien polttomoottoreiden kaasu- ja hiukkaspäästöjen torjuntatoimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/68/EY muuttamisesta)

(2016/C 3/06)

Asiassa E-1/15, EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti, on esitetty HAKEMUS, jossa pyydetään tuomioistuinta toteamaan, että koska Islanti ei ole säädetyssä määräajassa hyväksynyt Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä II olevassa XXIV luvun 1a kohdassa tarkoitetun säädöksen (komission direktiivi 2010/26/EU, annettu 31 päivänä maaliskuuta 2010, liikkuviin työkoneisiin asennettavien polttomoottoreiden kaasu- ja hiukkaspäästöjen torjuntatoimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/68/EY muuttamisesta), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen sopimuksen pöytäkirjalla 1 ja 3 päivänä toukokuuta 2013 annetulla ETA:n sekakomitean päätöksellä N:o 76/2013, täytäntöönpanemiseksi tarvittavia toimenpiteitä ja/tai ei ole ilmoittanut kyseisistä toimenpiteistä EFTAn valvontaviranomaiselle viipymättä, se on laiminlyönyt kyseisen säädöksen ja Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa. EFTAn tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Carl Baudenbacher, presidentti, ja tuomarit Per Christiansen ja Páll Hreinsson (esittelevä tuomari), on antanut 15 päivänä heinäkuuta 2015 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

Tuomioistuin

1. toteaa, että koska Islanti ei ole säädetyssä määräajassa hyväksynyt Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä II olevassa XXIV luvun 1a kohdassa tarkoitetun säädöksen (komission direktiivi 2010/26/EU, annettu 31 päivänä maaliskuuta 2010, liikkuviin työkoneisiin asennettavien polttomoottoreiden kaasu- ja hiukkaspäästöjen torjuntatoimenpiteitä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/68/EY muuttamisesta), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen pöytäkirjalla 1 ja 3 päivänä toukokuuta 2013 annetulla ETA:n sekakomitean päätöksellä N:o 76/2013, täytäntöönpanemiseksi tarvittavia toimenpiteitä, se on laiminlyönyt kyseisen säädöksen ja ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa.
1.

Tukiasuntojärjestelyssä noudatettava keskimääräinen 84 tunnin viikkotyöaika on direktiivin 2003/88/EY 6 artiklan mukainen kyseisen direktiivin 22 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetuissa olosuhteissa edellyttäen, että työntekijä on nimenomaisesti, vapaasti ja erikseen suostunut tällaiseen työskentelyyn ja työntekijän turvallisuuden ja terveyden suojelua koskevia yleisiä periaatteita noudatetaan. Tästä seuraa, että jos ETA-valtio päättää käyttää direktiivin 22 artiklan 1 kohdassa säädettyä mahdollisuutta, kansallisen lainsäätäjän on otettava huomioon työntekijöiden fyysinen ja henkinen hyvinvointi. Tällainen työaikajärjestely on sopusoinnussa direktiivin 3 ja 5 artiklan kanssa kuitenkin vain, jos poikkeuksen soveltamisedellytykset, joista säädetään 17 artiklan 2 kohdassa, yhdessä 17 artiklan 3 kohdan c alakohdan i alakohdan kanssa, täyttyvät.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 201/6

TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,

annettu 28 päivänä tammikuuta 2015,

asiassa E-12/14

EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti

(Sopimuspuolen velvoitteiden noudattamatta jättäminen – direktiivi 2009/125/EY energiaan liittyvien tuotteiden ekologiselle suunnittelulle asetettavista vaatimuksista – täytäntöönpanon laiminlyönti)

(2015/C 201/06)

Asiassa E-12/14, EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti, on esitetty HAKEMUS, jossa pyydetään tuomioistuinta toteamaan, että koska Islanti ei ole säädetyssä määräajassa hyväksynyt kaikkia Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä II olevan IV luvun 6 kohdassa tarkoitetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/125/EY, annettu 21 päivänä lokakuuta 2009, energiaan liittyvien tuotteiden ekologiselle suunnittelulle asetettavien vaatimusten puitteista), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen sopimuksen pöytäkirjalla 1 ja 1 päivänä heinäkuuta 2011 annetulla ETA:n sekakomitean päätöksellä N:o 67/2011, täytäntöönpanemiseksi tarvittavia toimenpiteitä ja/tai ei ole ilmoittanut kyseisistä toimenpiteistä viipymättä EFTAn valvontaviranomaiselle, se on laiminlyönyt kyseisen säädöksen ja ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa. EFTAn tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Carl Baudenbacher, presidentti, sekä tuomarit Per Christiansen (esittelevä tuomari) ja Páll Hreinsson, on antanut 28 päivänä tammikuuta 2015 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

Tuomioistuin

1. toteaa, että Islanti on laiminlyönyt Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä II olevan IV luvun 6 kohdassa tarkoitetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/125/EY, annettu 21 päivänä lokakuuta 2009, energiaan liittyvien tuotteiden ekologiselle suunnittelulle asetettavien vaatimusten puitteista), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen sopimuksen pöytäkirjalla 1 ja 1 päivänä heinäkuuta 2011 annetulla ETA:n sekakomitean päätöksellä N:o 67/2011, ja ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa jättämällä hyväksymättä määräaikaan mennessä säädöksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet;
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 422/6

TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,

annettu 23 päivänä syyskuuta 2015,

asiassa E-23/14,

Kimek Offshore AS vastaan EFTAn valvontaviranomainen

(Kumoamiskanne – valtiontuki – muodollisen tutkintamenettelyn aloittamatta jättäminen – tutkittavaksi ottaminen – oikeudellinen intressi – asema asianosaisena osapuolena – epäilyt tai vakavat vaikeudet – yleiset toimenpiteet – tukiohjelma)

(2016/C 422/05)

Asiassa E-23/14, Kimek Offshore AS vastaan EFTAn valvontaviranomainen, on esitetty HAKEMUS, jossa pyydetään kumoamaan EFTAn valvontaviranomaisen 18 päivänä kesäkuuta 2014 antama päätös N:o 225/14/KOL, joka koskee Norjan alueellisesti eriytettyjen sosiaaliturvamaksujen järjestelmän soveltumista Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen toimintaan. EFTAn tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Carl Baudenbacher, presidentti, ja tuomarit Per Christiansen ja Páll Hreinsson (esittelevä tuomari), on antanut 23 päivänä syyskuuta 2015 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

Tuomioistuin

1. kumoaa EFTAn valvontaviranomaisen 18 päivänä kesäkuuta 2014 antaman päätöksen N:o 225/14/KOL, joka koskee Norjan alueellisesti eriytettyjen sosiaaliturvamaksujen järjestelmän soveltumista Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen toimintaan, siltä osin kuin päätöksellä lopetettiin alustava tutkimus vuonna 2014 annetun Norjan sosiaalivakuutuslain (Folketrygdloven) mukaisten verokantojen jne. määrittelystä annetun Norjan suurkäräjien 5 päivänä joulukuuta 2013 antaman päätöksen N:o 1482 1 §:n 4 momentista;
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 49/14

TUOMIOISTUIMEN PÄÄTÖS,

annettu 11 päivänä helmikuuta 2014,

asiassa E-12/13

EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti

(Sopimuspuolen velvoitteiden noudattamatta jättäminen – Direktiivi 2009/111/EY – Täytäntöönpanon laiminlyönti – Ilmoittamatta jättäminen)

(2015/C 49/07)

Asiassa E-12/13, EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti, on esitetty HAKEMUS, jossa pyydetään tuomioistuinta toteamaan, että jättäessään panematta asianmukaisesti täytäntöön Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä IX olevassa 14, 16 e ja 31 kohdassa tarkoitetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/111/EY, annettu 16 päivänä syyskuuta 2009, direktiivien 2006/48/EY, 2006/49/EY ja 2007/64/EY muuttamisesta keskuslaitoksiin kuuluvien pankkien, tiettyjen omien varojen erien, suurten riskikeskittymien, valvontajärjestelyjen ja kriisinhallinnan osalta), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimuksen pöytäkirjalla 1, 1 artiklan 15–18 kohdan, 19 kohdan a alakohdan, 21 kohdan, 22 kohdan a alakohdan, 23–29 kohdan, 36 ja 37 kohdan sekä 39–42 kohdan ja 2 artiklan 5 ja 6 kohdan ja jättäessään ilmoittamatta täytäntöönpanosäännöksistä valvontaviranomaiselle Islanti on laiminlyönyt kyseisen säädöksen ja ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa. EFTAn tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Carl Baudenbacher, presidentti ja esittelevä tuomari, ja tuomarit Per Christiansen ja Páll Hreinsson, on antanut 11 päivänä helmikuuta 2014 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

Tuomioistuin:

1. toteaa, että jättäessään panematta asianmukaisesti täytäntöön Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä IX olevassa 14, 16 e ja 31 kohdassa tarkoitetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/111/EY, annettu 16 päivänä syyskuuta 2009, direktiivien 2006/48/EY, 2006/49/EY ja 2007/64/EY muuttamisesta keskuslaitoksiin kuuluvien pankkien, tiettyjen omien varojen erien, suurten riskikeskittymien, valvontajärjestelyjen ja kriisinhallinnan osalta), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimuksen pöytäkirjalla 1, 1 artiklan 15–18 kohdan, 19 kohdan a alakohdan, 21 kohdan, 22 kohdan a alakohdan, 23–28 kohdan, 36 ja 37 kohdan sekä 39–42 kohdan ja 2 artiklan 5 ja 6 kohdan annetussa määräajassa ja jättäessään ilmoittamatta täytäntöönpanosäännöksistä valvontaviranomaiselle Islanti on laiminlyönyt kyseisen säädöksen ja ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa;
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 150/10

TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,

annettu 17 päivänä lokakuuta 2014,

asiassa E-28/13

LBI hf. vastaan Merrill Lynch International Ltd

(Direktiivin 2001/24/EY 30 artiklan 1 kohta – Luottolaitosten likvidaatio – Sovellettava lainsäädäntö – Oikeustoimien mitättömyys, pätemättömyys ja peräytyminen – Toisen ETA-valtion lainsäädännön soveltamisalaan kuuluvat toimet)

(2015/C 150/10)

Asiassa E-28/13, LBI hf. vastaan Merrill Lynch International Ltd, Reykjavíkin käräjäoikeus (Héraðsdómur Reykjavíkur) on esittänyt valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden välisen sopimuksen 34 artiklan nojalla tuomioistuimelle PYYNNÖN, joka koskee luottolaitosten tervehdyttämisestä ja likvidaatiosta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/24/EY 30 artiklan 1 kohdan tulkintaa. EFTAn tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Carl Baudenbacher, presidentti, sekä tuomarit Per Christiansen (esittelevä tuomari) ja Páll Hreinsson, on antanut 17 päivänä lokakuuta 2014 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

1. Luottolaitosten tervehdyttämisestä ja likvidaatiosta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/24/EY 30 artiklan 1 kohdassa olevalla ilmaisulla ”oikeustointen mitättömyys, pätemättömyys tai peräytyminen” viitataan myös konkurssilainsäädännössä tarkoitettuun peräyttämissääntöjen nojalla – kuten Islannin konkurssilain nro 21/1991 XX lukuun sisältyvät säännökset – toteutettuun purkamiseen.
2.

Kansallista sääntöä, kuten alkoholin kaupallista tuotantoa, tuontia ja tukkukauppaa koskevan Islannin asetuksen N:o 828/2005 8 artikla, jonka mukaan pakkauksissa, jotka sisältävät juomia, joiden alkoholipitoisuus on yli 1,2 tilavuusprosenttia, on todettava todellista alkoholipitoisuutta ilmoittamatta, että juoma on alkoholipitoinen, ei voida pitää tehokkaana, eikä voida sallia, että siitä aiheutuisi rasitteita yksilöille ja talouden toimijoille, jos se on hyväksytty ottamatta huomioon direktiivin 2000/13/EY 19 artiklassa säädettyä menettelyä.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 309/5

TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,

annettu 22 päivänä heinäkuuta 2013,

asiassa E-9/12

Islanti vastaan EFTAn valvontaviranomainen

(EFTAn valvontaviranomaisen päätökseen kohdistuva kumoamiskanne – valtiontuki – viranomaisten tekemät maakaupat – markkinataloussijoittajaperiaate – valtiontuen suuntaviivat – huutokauppaan verrattava julkistettu tarjouskilpailu – ilmeinen arviointivirhe – hyvän hallinnon periaate – perusteluvelvollisuus)

2013/C 309/05

Asiassa E-9/12, Islanti vastaan EFTAn valvontaviranomainen, on esitetty kanne EFTAn valvontaviranomaisen 4 päivänä heinäkuuta tekemän kunnallisia verotustoimenpiteitä, kiinteistökauppaa ja sähkön myyntiä Verne Holdings ehf:lle koskevan päätöksen N:o 261/12/COL osittaiseksi kumoamiseksi. EFTAn tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Carl Baudenbacher (presidentti) sekä tuomarit Per Christiansen (esittelevä tuomari) ja Páll Hreinsson, antoi 22 päivänä heinäkuuta 2013 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

Tuomioistuin

1) hylkää kanteen;
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 291/16

TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,

annettu 14 päivänä joulukuuta 2011,

asiassa E-8/11

EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti

(Sopimuspuolen velvoitteiden noudattamatta jättäminen – ympäristömelun arvioinnista ja hallinnasta annettu direktiivi 2002/49/EY)

2012/C 291/07

Asiassa E-8/11, EFTAn valvontaviranomainen vastaan Islanti, on esitetty pyyntö, jonka mukaan tuomioistuimen olisi julistettava, että Islanti ei ole täyttänyt ETA-sopimuksen liitteessä XX olevassa 32g kohdassa tarkoitetussa säädöksessä (ympäristömelun arvioinnista ja hallinnasta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/49/EY), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen sopimuksen pöytäkirjalla 1, olevasta 7 artiklan 1 kohdasta, 8 artiklan 1 kohdasta ja 10 artiklasta johtuvia velvoitteitaan, koska Islanti on jättänyt varmistamatta, että sen toimivaltaiset viranomaiset ovat laatineet ja tapauksen mukaan hyväksyneet strategisia melukarttoja ja laatineet meluntorjuntasuunnitelmia kaikille alueellaan sijaitseville tieliikenteen pääväylille, joilla kulkee vuosittain yli kuusi miljoonaa ajoneuvoa, ja että direktiivin liitteessä VI tarkoitetut strategisista melukartoista saadut tiedot ja toimintasuunnitelmien tiivistelmät lähetetään EFTAn valvontaviranomaiselle. EFTAn tuomioistuin, jonka muodostivat tuomioistuimen presidentti ja esittelevä tuomari Carl Baudenbacher sekä tuomarit Per Christiansen ja Páll Hreinsson, antoi 14 päivänä joulukuuta 2011 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

EFTAn tuomioistuin

1) Islanti on määräaikojen puitteissa jättänyt varmistamatta, että sen toimivaltaiset viranomaiset ovat laatineet ja tapauksen mukaan hyväksyneet strategisia melukarttoja ja laatineet meluntorjuntasuunnitelmia kaikille alueellaan sijaitseville tieliikenteen pääväylille, joilla kulkee vuosittain yli kuusi miljoonaa ajoneuvoa, ja että direktiivin liitteessä VI tarkoitetut strategisista melukartoista saadut tiedot ja toimintasuunnitelmien tiivistelmät lähetetään EFTAn valvontaviranomaiselle, Islanti ei ole täyttänyt ETA-sopimuksen liitteessä XX olevassa 32g kohdassa tarkoitetussa säädöksessä (ympäristömelun arvioinnista ja hallinnasta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/49/EY), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen sopimuksen pöytäkirjalla 1, olevasta 7 artiklan 1 kohdasta, 8 artiklan 1 kohdasta ja 10 artiklasta johtuvia velvoitteitaan.
2)

Yritykseltä kannettavan veron määrän lopullinen vahvistaminen, joka perustuu veroviranomaisten arvioon siitä, kiertääkö yritys kansalliseen yhtiöoikeuteen sisältyvästä yrityksen selvitys- ja likvidointivelvoitteesta johtuvaa veroa, voi olla perusteltua, jotta voidaan taata verotusvallan tasapainoinen jakautuminen ETA-valtioiden välillä ja ehkäistä veronkiertoa. Nämä perusteet muodostavat yleiseen etuun liittyvän pakottavan syyn. Lisäksi yritykseltä kannettavan veron määrän lopullinen vahvistaminen on asianmukaista suhteessa mainittujen tavoitteiden saavuttamisen varmistamiseen. Yritykseltä kannettavan veron määrän lopullisen vahvistamisen, joka perustuu ETA-kotivaltion veroviranomaisten arvioon siitä, kiertääkö yritys kansalliseen yhtiöoikeuteen sisältyvästä yrityksen selvitys- ja likvidointivelvoitteesta johtuvaa veroa, ei ole katsottava ylittävän sitä, mikä on tarpeen niiden tavoitteiden saavuttamiseksi, jotka liittyvät välttämättömyyteen taata verotusvallan tasapainoinen jakautuminen ETA-valtioiden välillä ja ehkäistä veronkiertoa, jos se perustuu objektiivisten ja tarkistettavissa olevien seikkojen tutkimiseen sen selvittämiseksi, onko pääkonttorin siirtäminen kansallisen yhtiölainsäädännön vastaista. Jos objektiivisten ja tarkistettavissa olevien seikkojen tutkiminen johtaa päätelmään, jonka mukaan yritys ei noudata kansallista yhtiölainsäädäntöä ja että se olisi näin ollen likvidoitava, yritykseltä kannettavan veron määrän lopullinen vahvistaminen on rajattava likvidoinnin seurauksiin suhteellisuusperiaatteen noudattamiseksi. Kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on varmistaa, ylittääkö pääasiassa annettu päätös sen, mikä on tarpeen lainsäädännön tavoitteiden saavuttamiseksi. ETA-sopimuksen 31 artiklalla kielletään kansallinen toimenpide, jossa säädetään toteutumattomiin voittoihin kohdistuvan veron välittömästä kantamisesta ja verotuksellisesta asemasta silloin, kun veroviranomaiset arvioivat yrityksen menettäneen kansallisen lainsäädännön mukaisen asemansa erillisenä oikeushenkilönä, mutta johon ei liity sellaisten viranomaisten tai tuomioistuinten päätöstä, jotka ovat toimivaltaisia määrittämään, että yritys on menettänyt kyseisen aseman.
1.

Kun toimenpiteistä työntekijöiden turvallisuuden ja terveyden parantamisen edistämiseksi työssä 12 päivänä kesäkuuta 1989 annettua neuvoston direktiiviä 89/391/ETY ja turvallisuutta ja terveyttä koskevien vähimmäisvaatimusten täytäntöönpanosta tilapäisillä ja liikkuvilla rakennustyömailla 24 päivänä kesäkuuta 1992 annettua neuvoston direktiiviä 92/57/ETY (kahdeksas direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu direktiivi) tulkitaan ETA-sopimuksen 3 artiklan valossa, ei ole kyseisten direktiivien mukaista muutoin kuin poikkeuksellisissa olosuhteissa asettaa työntekijää kansallisen vahingonkorvausoikeuden nojalla vastuuseen kaikista tappioista tai suuresta osasta tappioita, jotka johtuvat työtapaturmasta, jonka syntyyn työntekijä on omalla huolimattomuudellaan myötävaikuttanut, kun on todettu, että työnantaja ei ole omasta aloitteestaan noudattanut työturvallisuutta ja työoloja koskevia säännöksiä. Poikkeuksellisista olosuhteista voi olla kyse, jos työntekijä on aiheuttanut tapaturman tahallisesti tai hänen toimintaansa leimaa vakava tuottamuksellisuus. Kuitenkin myös tällaisissa tapauksissa korvauksen epääminen kokonaan olisi kohtuutonta ja direktiivien vastaista lukuun ottamatta tapauksia, joissa työntekijä on merkittävästi enemmän syyllinen tapaturmaan kuin työnantaja.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 336/19

TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,

tehty 28 päivänä kesäkuuta 2011,

asiassa E-18/10

EFTAn valvontaviranomainen vastaan Norjan kuningaskunta

(Tuomioistuimen sellaisen tuomion noudattamatta jättäminen, jossa todetaan velvoitteiden laiminlyönti – valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen 33 artikla – tuomioistuimen tuomion noudattamisen edellyttämät toimenpiteet)

2011/C 336/13

Asiassa E-18/10, EFTAn valvontaviranomainen vastaan Norjan kuningaskunta, on esitetty pyyntö, jonka mukaan tuomioistuimen olisi julistettava, että Norjan kuningaskunta ei ole noudattanut EFTAn jäsenvaltioiden välisen, valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamista koskevan sopimuksen 33 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä EFTAn tuomioistuimen asiassa E-2/07 EFTAn valvontaviranomainen vastaan Norjan kuningaskunta antaman tuomion täytäntöön panemiseksi. EFTAn tuomioistuin, jonka muodostivat tuomioistuimen presidentti Carl Baudenbacher ja tuomarit Thorgeir Örlygsson ja Per Christiansen (esittelevä tuomari), antoi 28 päivänä kesäkuuta 2011 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

EFTAn tuomioistuin

1) toteaa, että Norjan kuningaskunta ei ole noudattanut EFTAn jäsenvaltioiden välisen, valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamista koskevan sopimuksen 33 artiklan mukaisia velvoitteitaan, koska se ei ole toteuttanut tarvittavia toimenpiteitä EFTAn tuomioistuimen asiassa E-2/07 EFTAn valvontaviranomainen vastaan Norjan kuningaskunta antaman tuomion täytäntöön panemiseksi; ja
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 305/15

TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,

annettu 6 päivänä tammikuuta 2010,

asiassa E-1/09

EFTAn valvontaviranomainen v. Liechtensteinin ruhtinaskunta

(Sopimuspuolen velvoitteiden noudattamatta jättäminen – Sijoittautumisvapaus – Asuinpaikkavaatimukset)

2010/C 305/08

Asiassa E-1/09, EFTAn valvontaviranomainen vastaan Liechtensteinin ruhtinaskunta, on esitetty pyyntö, jonka mukaan tuomioistuimen olisi todettava, että Liechtensteinin ruhtinaskunta on laiminlyönyt ETA-sopimuksen ja erityisesti sen 28 ja 31 artiklan mukaiset velvoitteensa vaatimalla, että Liechtensteiniin sijoittautuneiden pankkien hallituksen ja johdon jäsenet pystyvät asuinpaikkansa perusteella hoitamaan tehtävänsä ja velvollisuutensa tosiasiallisesti ja moitteettomasti; että Liechtensteinin ruhtinaskunta on laiminlyönyt ETA-sopimuksen ja erityisesti sen 31 artiklan mukaiset velvoitteensa vaatimalla, että lakimiehet, patenttilakimiehet, tilintarkastajat ja toimitsijamiehet pystyvät asuinpaikkansa perusteella hoitamaan tehtävänsä tosiasiallisesti ja säännöllisesti. EFTAn tuomioistuin, jonka muodostivat tuomioistuimen presidentti Carl Baudenbacher ja tuomarit Thorgeir Örlygsson ja Henrik Bull (esittelijä), antoi 6 päivänä tammikuuta 2010 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

EFTAn tuomioistuin:

1) toteaa, että Liechtensteinin ruhtinaskunta on laiminlyönyt ETA-sopimuksen 31 artiklan mukaiset velvoitteensa vaatimalla, että Liechtensteiniin sijoittautuneiden pankkien hallituksen ja johdon jäsenet pystyvät asuinpaikkansa perusteella hoitamaan tehtävänsä ja velvollisuutensa tosiasiallisesti ja moitteettomasti;

2) toteaa, että Liechtensteinin ruhtinaskunta on laiminlyönyt ETA-sopimuksen 31 artiklan mukaiset velvoitteensa vaatimalla, että lakimiehet, patenttilakimiehet, tilintarkastajat ja toimitsijamiehet pystyvät asuinpaikkansa perusteella hoitamaan tehtävänsä tosiasiallisesti ja säännöllisesti;

3) hylkää kanteen siltä osin kuin se koskee ETA-sopimuksen 28 artiklaa;
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 17/12

TUOMIOISTUIMEN TUOMIO,

annettu 3 päivänä lokakuuta 2007,

asiassa E-6/06

EFTAn valvontaviranomainen vastaan Liechtensteinin ruhtinaskunta

(Sopimuspuolen velvoitteiden noudattamatta jättäminen — Ympäristömelun arvioinnista ja hallinnasta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/49/EY)

(2008/C 17/08)

Asiassa E-6/06, EFTAn valvontaviranomainen vastaan Liechtensteinin ruhtinaskunta,

on esitetty HAKEMUS, jossa pyydetään tuomioistuinta julistamaan, että jättäessään hyväksymättä Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä XX olevassa 32g kohdassa tarkoitetun säädöksen (25 päivänä kesäkuuta 2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/49/EY), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimuksen pöytäkirjalla 1, täytäntöön panemiseksi tarvittavat toimenpiteet tai jättäessään ilmoittamatta kyseisten toimenpiteiden hyväksymisestä EFTAn valvontaviranomaiselle asetetun määräajan kuluessa Liechtensteinin ruhtinaskunta on laiminlyönyt kyseisen säädöksen 14 artiklan ja ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa. EFTAn tuomioistuin, toimien kokoonpanossa Carl Baudenbacher, presidentti, tuomarit Thorgeir Örlygsson ja Henrik Bull (esittelevä tuomari), on antanut 3 päivänä lokakuuta 2007 tuomion, jonka tuomiolauselma on seuraava:

TUOMIO:

1. Julistetaan, että jättäessään hyväksymättä Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä XX olevassa 32g kohdassa tarkoitetun säädöksen (ympäristömelun arvioinnista ja hallinnasta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/49/EY), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimuksen pöytäkirjalla N:o 1 sekä ETA-sopimuksen liitteeseen XX sisältyvällä alakohtaisella mukautuksella, täytäntöön panemiseksi tarvittavat toimenpiteet asetetun määräajan kuluessa Liechtensteinin ruhtinaskunta on laiminlyönyt kyseisen säädöksen 14 artiklan ja ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa.