EFTA:N VALVONTAVIRANOMAISEN PÄÄTÖS,

N:o 163/94/COL,

annettu 16 päivänä marraskuuta 1994,

ETA-sopimuksen liitteessä VII olevassa 1 kohdassa tarkoitetun säädöksen (neuvoston direktiivi 89/48/ETY) 10 artiklan 2 kohdan mukaisesta Itävallan talousministerin esittämästä säännösehdotuksesta

EFTA:N VALVONTAVIRANOMAINEN, joka

ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen, ja erityisesti sen 30 artiklan,

ottaa huomioon EFTA-valtioiden sopimuksen valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta, ja erityisesti sen 5 artiklan,

ottaa huomioon ETA-sopimuksen liitteessä VII olevassa 1 kohdassa tarkoitetun vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä annetun säädöksen (Neuvoston direktiivi 89/48/ETY), jäljempänä "direktiivi 89/48/ETY", ja erityisesti sen 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 10 artiklan,

sekä katsoo, että:

I TAUSTATIEDOT

Valvontaviranomainen vastaanotti 19 päivänä elokuuta 1994 direktiivin 89/48/ETY 10 artiklan 1 kohdan mukaisesti Itävallan viranomaisten perustelut ja säännösehdotuksen, jonka mukaan muuttajat menettäisivät oikeuden valita, käytetäänkö sopeutumisaikaa vai kelpoisuuskoetta ja jossa säädetään kelpoisuuskokeen käyttämisestä muuttajan hakiessa "Ingenieurkonsulentin" (insinöörikoulutuksen saaneen asiantuntijan) ammattiin. Sekä säännösehdotus että perustelut esitettiin yksinomaan saksankielisinä.

Muille EFTA-valtioille ja komissiolle ilmoitettiin 12 päivänä syyskuuta 1994 Itävallan ehdotuksesta ja niille lähetettiin myös asiakirjojen englanninkieliset käännökset. Päivämäärä 14.11.1994 asetettiin EFTA-valtioiden ehdotusta koskevien huomautusten määräajaksi, jotta kaikki mahdolliset huomautukset voitaisiin ottaa huomioon poikkeuksesta päätettäessä.

Ehdotuksesta keskusteltiin 11 päivänä lokakuuta 1994 ETA-sopimuksen pöytäkirjassa 37 olevassa 9 kohdassa tarkoitetun, korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten vastavuoroista tunnustamista käsittelevän seurantaryhmän kokouksessa. Itävallan perustelut eivät vakuuttaneet EU:n ja EFTA:n jäsenvaltioiden yhteyshenkilöitä poikkeuksen aiheellisuudesta.

Komission DG XV/E/2 esitti 28 päivänä lokakuuta 1994 Itävallan ehdotusta koskevan huomautuksen, jossa se osoitti olevansa sitä mieltä, että poikkeus ei ollut perusteltu.

Suomi osoitti 31 päivänä lokakuuta 1994 päivätyssä ehdotusta koskevassa huomautuksessaan, ettei se katsonut poikkeuksen olevan aiheellinen.

II ASIANOMAISET OIKEUSSÄÄNNÖKSET

Vähintään kolmivuotisesta ammatillisesta korkeammasta koulutuksesta annettujen tutkintotodistusten tunnustamista koskevasta yleisestä järjestelmästä annetun direktiivin 89/48/ETY 3 artiklassa todetaan, että toimivaltainen viranomainen ei saa puutteellisen pätevyyden perusteella kieltäytyä antamasta jäsenvaltion kansalaiselle lupaa ryhtyä harjoittamaan tai harjoittaa tätä ammattia samoilla edellytyksillä, joita sovelletaan sen omiin kansalaisiin, jos hakijalla on tutkintotodistus, joka toisessa jäsenvaltiossa vaaditaan kyseisen ammatin harjoittamisen aloittamiseksi tai sen harjoittamiseksi tai jos hakija on viimeksi kuluneen kymmenen vuoden aikana harjoittanut kyseistä ammattia päätoimisesti kaksi vuotta toisessa jäsenvaltiossa, joka ei sääntele tätä ammattia.

Direktiivin 4 artiklan 1 kohdan b alakohdassa sallitaan kuitenkin, että vastaanottava jäsenvaltio voi edellyttää, että hakija suorittaa enintään kolme vuotta kestävän sopeutumisajan tai kelpoisuuskokeen, kun hakijan saaman koulutuksen sisältö olennaisesti eroaa vastaanottavan jäsenvaltion edellyttämän tutkinnon sisällöstä. Jos vastaanottava valtio käyttää tätä mahdollisuutta, sen on annettava hakijalle mahdollisuus valita sopeutumisajan ja kelpoisuuskokeen välillä. Tästä periaatteesta poiketen vastaanottava jäsenvaltio voi määrätä käytetäänkö sopeutumisaikaa vai kelpoisuuskoetta niiden ammattien osalta, joiden harjoittaminen edellyttää kansallisen lainsäädännön tarkkaa tuntemusta ja joissa kansallista lainsäädäntöä koskeva neuvonta ja/tai avustaminen on olennainen ja pysyvä ammattitoiminnan osa. Kun vastaanottava jäsenvaltio aikoo ottaa käyttöön hakijan valintaoikeutta koskevia rajoituksia joidenkin muiden ammattien osalta, sovelletaan 10 artiklassa säädettyä menettelyä.

Direktiivin 89/48/ETY 10 artiklassa säädetään, että jos jäsenvaltio suunnittelee, ettei se myöntäisi hakijoille direktiivissä tarkoitetun ammatin osalta oikeutta valita sopeutumisajan ja kelpoisuuskokeen välillä, sen on toimitettava asiaa koskeva säännösehdotus komissiolle/EFTA-valtioiden valvontaviranomaiselle viipymättä. Samalla sen on ilmoitettava komissiolle/valvontaviranomaiselle ne perusteet, joiden vuoksi tällaisen säännöksen antaminen on tarpeen. Komissio/valvontaviranomainen saattaa vastaanottamansa ehdotuksen muiden jäsenvaltioiden tietoon viipymättä; se voi myös kuulla direktiivin 9 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua seurantaryhmää. Jäsenvaltio voi antaa säännöksen, jos komissio/valvontaviranomainen ei ole kolmen kuukauden kuluessa tehnyt päinvastaista päätöstä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta komission/valvontaviranomaisen ja muiden jäsenvaltioiden oikeutta tehdä esitystä koskevia huomautuksia.

III ITÄVALLAN PERUSTELUT

Itävalta antoi perusteluinaan valintamahdollisuuden hylkäämisestä sen tosiseikan, että vaikka insinöörin koulutuksen saaneen asiantuntijan ammatin harjoittamisessa asianomaisen teknisen kirjallisuuden tuntemus on välttämätön edellytys mainitun ammatin harjoittamiselle, kyseessä olevan työn laajuus edellyttää, että asianomaisen Itävallan lainsäädännön ja hallinnollisten lakien täsmällinen tuntemus on myös välttämätön edellytys tämän ammatin harjoittamiselle. Asiantuntijainsinööreillä on erityinen oikeus toimia ammattiedustajana viranomaisten ja valtion yhtiöiden kanssa käytävässä toiminnassa. Lisäksi insinööriasiantuntijat ovat "teknisiä notaareja" siinä mielessä, että he ovat lain mukaan yleistä luottamusta nauttivia oikeushenkilöitä ja että heillä on tässä ominaisuudessa oikeus laatia julkisia asiakirjoja. Edellä sanotun ja niiden viidenkymmenen Itävallan liittovaltion lain tai Itävallan asetuksen kannalta, joissa viitataan selväsanaisesti tai yleisesti insinööriasiantuntijoihin, kansallisen lainsäädännön tarkka tuntemus on välttämätön edellytys mainitun ammatin asianmukaiselle harjoittamiselle. Tämän vuoksi kelpoisuuskokeen määräämistä pakolliseksi pidettiin tarpeellisena.

IV JURIDINEN ARVIOINTI

Direktiivin 89/48/ETY 4 artiklan 1 kohdan b alakohdassa ja 10 artiklassa säädetään poikkeuksista siihen perussääntöön, jonka mukaan muuttajilla on oikeus valita kelpoisuuskokeen ja sopeutumisajan välillä. Niille on sinänsä, yhteisön lainsäädännön yleisten tulkitsemisperiaatteiden mukaisesti, annettava ahdas tulkinta. Yhdenmukaisuuden vuoksi tämän on koskettava myös Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen nojalla tehtyä tulkintaa.

Kuten direktiivin johdannon yhdeksännessä kappaleessa osoitetaan, sekä kelpoisuuskokeen että sopeutumisajan tarkoituksena on arvioida muuttajan kykyä sopeutua uuteen ammatilliseen ympäristöönsä. Vaikka muuttajan näkökulmasta kelpoisuuskokeen etuna on harjoitteluajan lyheneminen, sopeutumisaika antaa hänelle mahdollisuuden harjoittaa välittömästi ammattiaan vastaanottavassa jäsenvaltiossa, vaikkakin ammattikunnan pätevän jäsenen valvonnan alaisena. Muuttajien olisi saatava mahdollisuuksien mukaan valita se sopeutumismenettely, joka paremmin sopii heidän henkilökohtaisiin olosuhteisiinsa. Tämän oikeuden poistaminen on täysin perusteltava todistamalla, että jompi kumpi näistä menettelyistä ei ole sopiva.

Itävallan perustelun, että asianomaisen Itävallan lainsäädännön ja hallinnollisten lakien perinpohjainen tuntemus on välttämätön edellytys kyseisen ammatin harjoittamiselle, voidaan katsoa pitävän paikkansa monien ammattien kohdalla, eikä se ole mitenkään insinöörin ammatille ominainen. Jokaisen ammattilaisen, riippumatta hänen ammatillisesta päätoimialastaan, on tunnettava ne oikeudelliset puitteet, joissa kyseistä ammattia harjoitetaan. Tämä koskee erityisesti yliopistotasoisen tutkinnon suorittamisen jälkeen harjoitettuja ammatteja. Mikään muu ETA:n jäsenvaltio, joka sääntelee insinöörin ammattia, ei ole pitänyt tarpeellisena kelpoisuuskokeen määräämistä pakolliseksi. Itävallan joko selväsanaisesti tai yleisesti insinööriasiantuntijan ammattiin viittaavan oikeusjärjestelmän määräysten tutkiminen on osoittanut, että kyseisen ammatin luonne on pääasiassa tekninen.

Julkisten asiakirjojen laatimisoikeus kuuluu moniin muihinkin ammatteihin, esimerkiksi arkkitehdeille ja lääkäreille. Nämä ammatit kuuluvat sellaisten alakohtaisten direktiivien soveltamisalaan, joissa ammatinharjoittajan tunnustaminen tapahtuu ilman eri toimenpiteitä, eli, että muuttajalta ei vaadita sopeutumisaikaa eikä kelpoisuuskoetta.

Direktiivin 89/48/ETY 1 kohdan f alakohdan mukaisesti sopeutumisajan lisäksi voidaan vaatia lisäkoulutusta. Täten voitaisiin sopeutumisajan valinneilta insinööriasiantuntijoilta vaatia lakikurssin suorittamista, ja

Ottaen huomioon kaikki edellä esitetyt seikat, valvontaviranomainen tekee sen johtopäätöksen, että sille ei ole esitetty mitään vakuuttavia perusteita siitä, että sopeutumisaika olisi riittämätön tai puuttuvien taitojen korvaamiseen soveltumaton keino,

ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:

1. Itävalta ei saa antaa ilmoitettua säännöstä, joka poikkeaa Eta-sopimuksen liitteessä VII olevassa 1 kohdassa tarkoitetun säädöksen 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesta hakijan oikeudesta valita kelpoisuuskokeen ja sopeutumisajan välillä ammatin "Ingenieurkonsulent" kohdalla.

2. Tämä päätös osoitetaan Itävallan tasavallalle. Se annetaan tiedoksi EFTA-valtioille ja Euroopan yhteisöjen komissiolle ja se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisen lehden ETA-osastossa ja ETA-täydennysosassa.

Tehty Brysselissä 16 päivänä marraskuuta 1994.

EFTA:n valvontaviranomaisen puolesta

Puheenjohtaja

Knut ALMESTAD