FI Euroopan unionin virallinen lehti C 72/50

Kehotus huomautusten esittämiseen valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden sopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 2 kohdan mukaisesti valtiontuesta, joka liittyy vakuutusalan kytkösyhtiöiden verotukseen Liechtensteinissa

(2009/C 72/05)

EFTAn valvontaviranomainen aloitti 24. syyskuuta 2008 tehdyllä, tätä yhteenvetoa seuraavilla sivuilla todistusvoimaisella kielellä toistetulla päätöksellä N:o 620/08/KOL valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden sopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn. Jäljennös päätöksestä on toimitettu Liechtensteinin viranomaisille tiedoksi.

EFTAn valvontaviranomainen kehottaa EFTA-valtioita, EU:n jäsenvaltioita ja muita asianomaisia lähettämään kyseistä toimenpidettä koskevat huomautuksensa kuukauden kuluessa tämän tiedonannon julkaisemisesta seuraavaan osoitteeseen:

EFTA Surveillance Authority Registry 35, rue Belliard 1040 Bruxelles/Brussel BELGIQUE/BELGIË

Huomautukset toimitetaan Liechtensteinin viranomaisille. Huomautusten esittäjä voi pyytää kirjallisesti henkilöllisyytensä luottamuksellista käsittelyä. Tämä pyyntö on perusteltava.

TIIVISTELMÄ

EFTAn valvontaviranomainen pani asian vireille lähettämällä 14. maaliskuuta 2007 tietopyynnön Liechtensteinin viranomaisille.

Liechtensteinin viranomaiset antoivat 18. joulukuuta 1997 lain Liechtensteinin verolain muuttamisesta (1), jossa säädettiin erityisistä vakuutusalan kytkösyhtiöihin sovellettavista verotussäännöistä.

Vakuutusalan kytkösyhtiöt maksavat verolain 82a §:n 1 momentin mukaan 1 promillen suuruista pääomaveroa yhtiön omasta pääomasta. Jos pääoma on suurempi kuin 50 miljoonaa EUR, verokanta pienenee 0,75 promilleen, ja jos se on suurempi kuin 100 miljoonaa EUR, verokanta pienenee 0,5 promilleen. Tavanomainen pääomaverokanta on 2 promillea.

Lain 82a § tulkittuna yhdessä lain 73 §:n kanssa, viittaa siihen, että vakuutusalan kytkösyhtiöt eivät maksa ollenkaan tuloveroa.

Lisäksi verolain 88 §:n d momentin 3 kohdan nojalla vakuutusalan kytkösyhtiöiden osakkeet tai osuudet ovat vapautettuja kuponkiveromaksusta, joka peritään yleensä 4 prosentin verokannan mukaisesti.

Valvontaviranomainen katsoi alustavasti, että vakuutusalan kytkösyhtiöt ovat ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan mukaisia yrityksiä. Ne tarjoavat palveluja yhdelle yritykselle tai tarkkaan valikoidulle yritysryhmälle. Vakuutusten tarjoaminen on palvelu, joka on lähtökohtaisesti taloudellista toimintaa. Vakuutusalan kytkösyhtiö ansaitsee yleensä tuloja tarjoamistaan palveluista. Se, että palveluja toimitetaan vain yhdelle asiakkaalle tai rajatulle ryhmälle asiakkaita, ei estä sitä olemasta taloudellista toimintaa.

Valvontaviranomainen katsoi alustavasti, että tuloverohelpotus ja alennettu pääomavero täyttävät myös muut ehdot, joiden mukaisesti ne olisi luokiteltava ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuiksi valtiontuiksi.

Osittainen tai täydellinen verovapautus merkitsee sitä, että valtion voimavaroihin kohdistuu rasite. Yritykset hyötyvät siitä, että ne vapautetaan kuluista, jotka tavallisesti veloitettaisiin niiden talousarviosta. Tukikelpoiset yhtiöt tarjoavat palveluja, joilla käydään kauppaa ETA-sopimuksen osapuolten välillä, ja nämä yhtiöt voivat siten osallistua rajat ylittävään kilpailuun. Toimenpiteet ovat valikoivia, koska ne ovat sovellettavissa vain tiettyyn yritysten ryhmään. Valvontaviranomainen ei ole löytänyt perusteita sellaiselle kannalle, että tämä valikoivuus voisi johtua verotusjärjestelmän sisäisestä logiikasta.

Vastaavanlaiset päätelmät pätevät myös kuponkiveron osalta. Eroa on kuitenkin siinä, että kuponkivero toteutetaan veronpidätyksenä. Kuponkiverovapautus tarkoittaa täten etuja vakuutusalan kytkösyhtiöiden omistajille. Omistajat ovat yleensä (suuria) yrityksiä. Siten tällaiset yritykset hyötyvät suoraan tukitoimenpiteestä. Sen lisäksi vakuutusalan kytkösyhtiöiden voidaan katsoa hyötyvän epäsuorasti kuponkiverovapautuksesta. Ne muuttuvat houkuttelevammiksi investoijien silmissä, ja toimenpide johtaa siten siihen, että ne saavat helpommin pääomaa.

ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan tukitoimenpiteet ovat yleisesti yhteensopimattomia ETA-sopimuksen toiminnan kanssa, elleivät ne täytä ETA-sopimuksen 61 artiklan 2 tai 3 kohdan mukaisen poikkeuksen edellytyksiä. Valvontaviranomaisen alustava kanta on, ettei mikään mainittujen määräysten mukainen poikkeus näytä soveltuvan Liechtensteinin vakuutusalan kytkösyhtiöiden verotukseen. Koska toimenpiteet pantiin täytäntöön sen jälkeen kun Liechtenstein oli liittynyt ETA-sopimukseen, kaikki yhteismarkkinoille soveltumaton tuki olisi perittävä tuensaajilta takaisin.

Päätelmät

Edellä esitetyn perusteella EFTAn valvontaviranomainen on päättänyt aloittaa ETA-sopimuksen 1 artiklan 2 kohdan mukaisen muodollisen tutkintamenettelyn. Asianomaisia kehotetaan esittämään huomautuksensa kuukauden kuluessa päivästä, jona tämä päätös on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

(1) Laki Liechtensteinin verolain muuttamisesta annettu 18. joulukuuta 1997, Liechtensteinin virallinen lehti N:o 36/1998.