FI Euroopan unionin virallinen lehti L 92/68

EFTAn VALVONTAVIRANOMAISEN PÄÄTÖS

N:o 277/15/KOL,

annettu 6 päivänä heinäkuuta 2015,

tiettyjen Posten Norge AS:n tarjoamien logistiikka-alan palvelujen jättämisestä vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjen yhteensovittamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/17/EY soveltamisen ulkopuolelle [2016/488]

EFTAn VALVONTAVIRANOMAINEN, JÄLJEMPÄNÄ ’VALVONTAVIRANOMAINEN’, joka

ottaa huomioon ETA-sopimuksen liitteessä XVI olevassa 4 kohdassa tarkoitetun säädöksen yleishyödyllisiä palveluja koskevien julkisten sopimusten tekomenettelyistä (vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjen yhteensovittamisesta 31 päivänä maaliskuuta 2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/17/EY (1)) ja erityisesti sen 30 artiklan 1, 5 ja 6 kohdan,

ottaa huomioon EFTAn jäsenvaltioiden välisen, valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamista koskevan sopimuksen, jäljempänä ’valvonta- ja tuomioistuinsopimus’, ja erityisesti sen pöytäkirjassa 1 olevan 1 ja 3 artiklan,

ottaa huomioon valvontaviranomaisen 19 päivänä huhtikuuta 2012 antaman päätöksen, jolla jäsenvaltio, jolla on julkisia hankintoja koskeva erityisvastuu, valtuutetaan tekemään tiettyjä päätöksiä julkisten hankintojen alalla (päätös N:o 136/12/KOL),

on kuullut julkisia hankintoja käsittelevää EFTAn komiteaa,

sekä katsoo seuraavaa:

I TOSISEIKAT

(1) Valvontaviranomainen vastaanotti ilmoitusta edeltävän yhteydenpitovaiheen jälkeen 20 päivänä maaliskuuta 2015 päivätyllä kirjeellä (2) Posten Norge AS:n, jäljempänä ’Norjan posti’, toimittaman pyynnön, joka koski päätöksen tekemistä direktiivin 2004/17/EY 30 artiklan 1 kohdan soveltamisesta tiettyihin logistisiin palveluihin. Valvontaviranomainen ilmoitti Norjalle vastaanottaneensa kyseisen pyynnön (3). Neuvoteltuaan valvontaviranomaisen kanssa Norjan posti muutti 1 päivänä kesäkuuta 2015 lähettämässään kirjeessä (4) pyyntönsä soveltamisalaa. Julkisia hankintoja käsittelevää EFTAn komiteaa pyydettiin 10 päivänä kesäkuuta 2015 päivätyillä valvontaviranomaisen kirjeillä toimittamaan kantansa asiasta kirjallisella menettelyllä (5). Kyseinen komitea antoi valvontaviranomaisen päätösluonnoksesta yksimielisesti myönteisen lausunnon 26 päivänä kesäkuuta 2015 (6).

(2) Norjan Postin pyyntö, sellaisena kuin se on muutettuna, koskee seuraavia Norjan postin määrittelemiä logistisia palveluja: a) Peruspakettien toimitus yrityksiltä yrityksille kotimaassa, koskee alle 35 kg:n painoisten pakettien jakelua yrityksiltä yrityksille Norjassa (mukaan lukien ulkomailta saapuvat paketit, joiden jakelun suorittaa norjalainen postitoiminnan tai logistiikkapalvelujen tarjoaja ulkomailla toimivan, postitoiminnan tai logistiikkapalvelujen tarjoajan puolesta). b) Ulkomaille lähtevien peruspakettien kansainvälinen toimitus yrityksiltä yrityksille, koskee alle 35 kg:n painoisten pakettien jakelua norjalaisilta yrityksiltä ulkomaalaisille yrityksille. c) Pakettien pikatoimitus (toimitus seuraavaksi aamuksi) kotimaassa, koskee sellaisten pakettien ja tavaroiden jakelua yrityksille Norjassa, joiden toimitus taataan seuraavaksi päiväksi ennen tiettyä määräaikaa. d) Ulkomailta saapuvien ja ulkomaille lähtevien pakettien kansainvälinen pikatoimitus, koskee pakettien pikakuljetusta Norjasta ja Norjaan. e) Yhteislähetykset tai kappaletavarat, koskee 35 kg:n – 2,5 tonnin painoisten tavaroiden (ei pakettien) jakelua; tavarat käsitellään terminaaleissa kylmäkuljetuksia ja irtotavarakuljetuksia lukuun ottamatta, ja samoille vastaanottajille toimitetaan useita tavaraeriä. f) Osakuorma, koskee yli 2–2,5 tonnin painoisten tavaroiden jakelua; tavaroita ei käsitellä terminaaleissa, ja ne toimitetaan maanteitse tai rautateitse kylmäkuljetuksia ja irtotavarakuljetuksia lukuun ottamatta.

(3) Pyyntöön on liitetty kansallisen kilpailuviranomaisen eli Konkurransetilsynetin, jäljempänä ’Norjan kilpailuvirasto’, selvitys, jonka mukaan Norjan postiin kohdistui paljon kilpailua kaikilla valvontaviranomaiselle ilmoitetuilla markkinoilla.

II LAINSÄÄDÄNTÖKEHYS

(4) Direktiivin 2004/17/EY 30 artiklan 1 kohdassa sallitaan poikkeus julkisia hankintoja koskeviin säännöksiin tilanteessa, jossa markkinoille osallistujat toimivat kilpailuympäristössä. Direktiivin 30 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa: ”Hankintasopimuksiin, jotka tehdään 3–7 artiklassa tarkoitetun toiminnon suorittamiseksi, ei sovelleta tätä direktiiviä, jos toiminto siinä jäsenvaltiossa, jossa se toteutetaan, on suoraan avoin kilpailulle markkinoilla, joille pääsyä ei ole rajoitettu.”

(5) Direktiivin 30 artiklan 1 kohdassa asetetaan kaksi vaatimusta, joista kumpikin on täytettävä ennen kuin valvontaviranomainen voi myöntää 30 artiklan 5 kohtaan perustuvan poikkeuksen, ottaen huomioon direktiivin 30 artiklan 6 kohdan.

(6) Direktiivin 2004/17/EY 30 artiklan 1 kohdassa asetettu ensimmäinen vaatimus on se, että toiminto on suoritettava markkinoilla, joille pääsyä ei ole rajoitettu. Direktiivin 30 artiklan 3 kohdan mukaan markkinoille pääsyä pidetään rajoittamattomana, jos jäsenvaltio on pannut täytäntöön ja soveltanut asianomaisia ETA:n säädöksiä, joilla avataan tietty ala tai sen osa.

(7) Direktiivin 2004/17/EY 30 artiklan 5 kohdassa valvontaviranomaisen sallitaan tehdä 30 artiklan 1 kohdan perusteella päätöksiä hankintayksiköiden pyynnöstä, jos valtion lainsäädännössä näin säädetään. Tämä vaatimus täyttyy Norjan osalta. Direktiivi 2004/17/EY on otettu osaksi Norjan lainsäädäntöä 16 päivänä heinäkuuta 1999 annetulla julkisia hankintoja koskevalla lailla nro 69 (7) ja 7 päivänä huhtikuuta 2006 annetulla vesi- ja energiahuollon ja liikenteen ja postipalvelujen alan hankintasääntöjä koskevalla asetuksella nro 403 (8). Asetuksessa nro 403 olevassa 15–1 pykälässä vahvistetaan edellytykset ja menettely direktiivin 30 artiklan soveltamiseksi Norjan hankintayksiköihin. Asetuksessa N:o 403 säädetään, että hankintayksiköt voivat vaatia valvontaviranomaiselta päätöstä direktiivin 2004/17/EY 30 artiklan 1 kohdan soveltamisesta tiettyyn toimintaan Norjassa. Ennen hakemuksen jättämistä hankintayksiköt voivat saada tarvittaessa lausunnon kansalliselta kilpailuviranomaiselta.

(8) Asianomaiseen ETA:n säädökseen viitataan direktiivin 30 artiklan 3 kohdan mukaisesti käsiteltävänä olevan pyynnön osalta direktiivin 2004/17/EY liitteessä XI olevassa F kohdassa. Kyseessä on Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/67/EY (9). Norja on saattanut direktiivin 97/67/EY sekä siihen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2002/39/EY (10) tehdyt ensimmäiset muutokset osaksi kansallista lainsäädäntöään. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2008/6/EY (11) direktiiviin 97/67/EY tehtyjä viimeisimpiä muutoksia ei tähän mennessä kuitenkaan ole otettu osaksi ETA-sopimusta. Tästä huolimatta säännökset, jotka sisältyvät kyseisiin direktiiviä 97/67/EY koskeviin viimeisimpiin muutoksiin, eivät vaikuta pyynnössä tarkoitettuihin toimintoihin, ja näin ollen ei ole mitään oikeudellista estettä katsoa, että direktiivin 2004/17/EY 30 artiklan 3 kohdassa säädetty edellytys täyttyy.

(9) Direktiivin 2004/17/EY 30 artiklan 1 kohdan toinen vaatimus on se, että toiminto on suoraan avoin kilpailulle siinä EFTA-valtiossa, jossa se suoritetaan. Sen määrittämiseksi, onko toiminto suoraan avoin kilpailulle, on ”käytettävä perustamissopimuksen kilpailua koskevien määräysten mukaisia perusteita, esimerkiksi kyseisten tavaroiden tai palvelujen ominaispiirteitä, vaihtoehtoisten tavaroiden tai palvelujen olemassaoloa, hintaa tai useamman kuin yhden tavarantoimittajan tai palvelujen suorittajan todellista tai mahdollista olemassaoloa.” (12)

(10) Se, onko toiminto suoraan avoin kilpailulle, määritellään useiden indikaattorien perusteella. Niistä yksikään ei ole sinänsä ratkaiseva. Huomioon olisi otettava tärkeimpien toimijoiden markkinaosuudet tietyillä, tässä päätöksessä tarkoitetuilla markkinoilla. Lisäksi olisi otettava huomioon kyseisten markkinoiden keskittymisaste (13). Sitä, kohdistuuko johonkin toimintoon suoraa kilpailua, arvioidaan puolueettomin perustein ottaen huomioon kyseisen alan erityispiirteet. Koska tässä päätöksessä tarkoitettujen toimintojen edellytykset ovat erilaiset, kustakin toiminnosta tai markkinasta tehdään erillinen arviointi.

(11) Vaikka tietyissä tapauksissa voitaisiin harkita erilaisten markkinamääritelmien käyttämistä, tiettyjen Norjan postin toimittamassa ilmoituksessa lueteltujen palvelujen osalta ei ole tarpeen päättää merkityksellisten markkinoiden tarkasta määritelmästä, sillä arvioinnin tulos on sama riippumatta siitä, käytetäänkö suppeampaa vai laajempaa markkinamääritelmää.

(12) Tämä päätös tehdään ainoastaan direktiivin 2004/17/EY 30 artiklan mukaisen poikkeuksen myöntämiseksi sanotun kuitenkaan rajoittamatta kilpailusääntöjen soveltamista.

III ARVIOINTI

(13) On syytä muistaa, että tämän päätöksen tavoitteena on selvittää, kohdistuuko pyynnön kohteena oleviin palveluihin kilpailua (sellaisilla markkinoilla, joille pääsyä ei ole rajoitettu direktiivin 2004/17/EY 30 artiklassa tarkoitetulla tavalla) siinä määrin, että voidaan varmistaa, että hankinnat asianomaisten toimintojen jatkamiseksi toteutetaan – myös ilman direktiivissä 2004/17/EY säädettyjä tiukkoja yksityiskohtaisia hankintasääntöjä – avoimella ja syrjimättömällä tavalla sellaisin perustein, joilla ostajat voivat löytää kokonaisuudessaan taloudellisesti edullisimman ratkaisun.

(14) Tässä yhteydessä on muistettava, että määritetyillä markkinoilla toimii yleensä lukuisia logistiikka-alan palveluntarjoajia. Tätä päätöstä sovellettaessa ja rajoittamatta kilpailulainsäädännön soveltamista yleisemmin, kilpailun kohdistumista koskevassa analyysissä arvioidaan ainoastaan, kohdistuuko Norjan postin toimintoihin tällä hetkellä kilpailua sellaisilla markkinoilla, joille pääsyä ei ole rajoitettu.

(15) Kuten edellä todettiin, valvontaviranomaisen on määriteltävä, kohdistuuko kilpailu suoraan kyseisiin toimintoihin. Valvontaviranomainen on tutkinut tätä varten Norjan postin toimittamat todisteet ja Norjan kilpailuviranomaisen sekä Norjan postin kilpailijoiden ja asiakkaiden toimittamat tiedot. On syytä panna merkille, että valvontaviranomainen on tukeutunut pääasiallisesti Norjan postin toimittamiin markkinoita koskeviin tietoihin markkinaosuuksien ja keskittymistasojen arvioimiseksi. Valvontaviranomainen sai vahvistuksen joillekin tiedoille markkinoita koskevien tietojen hankinnan yhteydessä, mutta se ei kyennyt vahvistamaan kaikkia markkinaosuutta koskevia tietoja.

Markkinoiden määritelmä – tuotemarkkinat

(16) Kilpailuoikeutta koskevissa asioissa (14) sekä asioissa, jotka liittyvät direktiivin 2004/17/EY 30 artiklan nojalla tehtäviin poikkeuksiin (15) pakettitoimituspalvelujen alalla, sovellettavan Euroopan komission päätöskäytännön mukaisesti pyynnön tekijä on määritellyt merkitykselliset markkinat, jotka perustuvat seuraaviin: a. peruspakettien toimitukset, myöhemmin toimitettavat paketit ja pikatoimitukset pakettien kiireellisyyden mukaan; b. pakettien toimitukset kotimaassa ja kansainväliset toimitukset; c. pakettien toimitukset yrityksiltä kuluttajille ja yrityksiltä yrityksille; sekä d. paketit ja rahti painon, muodon ja tarvittavien käsittelyvälineiden mukaan.

Markkinoiden määritelmä – maantieteelliset markkinat

(17) Euroopan komissio, jäljempänä ’komissio’, on todennut useissa kilpailuoikeudellisissa päätöksissä (16) sekä myös direktiivin 2004/17/EY 30 artiklan yhteydessä (17), että yritysten välisten kotimaisten ja kansainvälisten pakettitoimituspalvelujen, kotimaisten ja kansainvälisten pikatoimituspalvelujen sekä kappaletavaroiden/yhteislähetysten (tai kevyttavaroiden) ja osakuormapalvelujen maantieteelliset markkinat ovat laajuudeltaan kansalliset. Joidenkin näiden markkinoiden osalta komissio tarkasteli, voisivatko kyseiset markkinat olla kansallisia laajempia, mutta ei tehnyt asiassa kuitenkaan päätöstä (18). Tämä segmentoituminen perustuu lähinnä siihen, että palveluja tarjotaan kansallisella tasolla. Pyynnön tekijän kanta on yhdenmukainen edellä mainitun komission käytännön kanssa.

(18) Norjan kilpailuviranomainen on tullut siihen johtopäätökseen, että merkityksellisten markkinoiden maantieteellinen määritelmä voidaan jättää avoimeksi, koska analyysin tulos on sama riippumatta siitä, perustuuko se markkinoiden suppeaan vai laajaan määrittelyyn (19).

(19) Koska mikään ei viittaa siihen, että markkinoiden maantieteellinen laajuus olisi suurempi tai pienempi, valvontaviranomainen katsoo, että arvioitaessa direktiivin 2004/17/EY 30 artiklan 1 kohdassa asetettujen ehtojen täyttymistä merkitykselliset maantieteelliset markkinat kattavat tässä päätöksessä Norjan alueen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kilpailulainsäädännön soveltamista.

(20) Kysymyksiä tarkastellaan yksityiskohtaisemmin jäljempänä Norjan postin ilmoittamien tuotemarkkinoiden osalta.

1.1 Peruspakettien toimitusmarkkinat yrityksiltä yrityksille kotimaassa

1.1.1 Merkitykselliset tuotemarkkinat

(21) Pyynnön tekijä on ilmoittanut, että peruspakettien toimitusmarkkinat yrityksiltä yrityksille kotimaassa koskevat alle 35 kg:n painoisten pakettien jakelua yrityksiltä yrityksille Norjassa (mukaan lukien ulkomailta saapuvien pakettien toimitus, jonka suorittaa norjalainen postitoiminnan tai logistiikkapalvelujen tarjoaja ulkomailla toimivan postitoiminnan tai logistiikkapalvelujen tarjoajan puolesta) (20).

(22) Valvontaviranomainen totesi päätöksessään Norjan posti/Privpak (21), että yritysten pakettitoimituspalvelujen käyttäjiä ovat yritysasiakkaat, jotka edellyttävät työajalla tapahtuvia ovelta ovelle -toimituksia muille yrityksille. Kyseiset yritysasiakkaat haluavat palvelut tiettyyn aikaan ja ovat valmiita maksamaan tällaisista palveluista huomattavasti korkeamman hinnan. Valvontaviranomainen totesi, että yritysten väliset pakettitoimituspalvelut eroavat ominaisuuksiltaan, hinnoiltaan ja käyttötarkoituksiltaan yrityksiltä kuluttajille tarkoitetuista pakettitoimituspalveluista (22). Tämä päätelmä näyttää olevan linjassa komission käytännön kanssa, jonka mukaan komissio on määritellyt yritysasiakkaille ja yksityisasiakkaille erilliset pakettitoimitusmarkkinat, sillä katsottiin, että kyseiset toimitusmuodot eivät voineet korvata toisiaan (23).

(23) Lisäksi pyynnön esittäjä erottaa yritysten väliset pakettitoimituspalvelujen markkinat rahtiliikenteen markkinoista erilaisten käsittelytapojen ja hintaerojen vuoksi. Yritysten välisten pakettitoimituspalvelujen tarjoajien on pakettien käsittelyssä noudatettava painorajoitussääntöä, jonka mukaan pakettien on oltava yhden henkilön nostettavissa ja paketit on voitava käsitellä myös koneellisesti. Pyynnön tekijä korostaa, että yli 35 kg painavia paketteja ei käsitellä samassa lajittelukeskuksessa kuin kevyempiä paketteja, ja palveluntarjoajat näyttävät soveltavan 30–35 kg:n painorajoitusta (24).

(24) Tämä on linjassa komission käytännön kanssa, jonka mukaisesti pienten pakettien toimituspalveluilla on erilliset tuotemarkkinat. Katsottiin, että pienten pakettien toimituspalveluille on olemassa erilliset tuotemarkkinat, ja 31,5 kg katsottiin sopivaksi painomääräksi erottamaan pienet paketit rahdista. Tämä johtuu siitä, että rahtia ja pieniä paketteja kuljetetaan yleensä erilaisten ja eri tavalla suunniteltujen infrastruktuurien kautta. Komission suorittamassa, erästä viimeaikaista asiaa koskevassa markkinatutkimuksessa vastaajat vahvistivat, että toimialalla ei ole olemassa yhdenmukaista painorajaa sen määrittämiseksi, mitkä paketit voidaan hyväksyä pienten pakettien toimituspalvelujen piiriin. Useimmat kilpailijat mainitsivat kuitenkin 25–35 kg:n painorajan (25).

(25) Lisäksi Norjan posti katsoo, että yritysten väliset peruspakettitoimituspalvelut kotimaassa ja vastaavat kansainväliset pakettitoimituspalvelut muodostavat myös kahdet erilliset tuotemarkkinat. Ulkomaille lähtevät paketit edellyttävät tavallisesti kahta palveluntarjoajaa ja erilaisia infrastruktuureja (26). Myös tämä on linjassa komission päätöskäytännön kanssa, jonka mukaisesti pienten pakettien toimituspalveluille on määritelty erilliset kotimaiset ja kansainväliset markkinat (27).

(26) Pyynnön tekijä katsoo, että yritysten väliset peruspakettitoimituspalvelut kotimaassa ja vastaavat kansainväliset, ulkomailta saapuvien pakettien toimituspalvelut ovat osa samoja markkinoita. On olemassa useita komission päätöksiä, joissa kansainväliset, ulkomailta saapuvat toimitukset on sisällytetty osaksi kotimaan markkinoita (28). Se, tarkastellaanko kyseisiä markkinoita erillisinä vai osana samoja markkinoita, ei vaikuta lopulliseen arviointiin, joten tässä päätöksessä ei erotusta enää tehdä ja merkityksellisten markkinoiden tarkka määritelmä voidaan sen vuoksi jättää avoimeksi.

(27) Edellä esitetyn perusteella valvontaviranomainen päättelee tässä päätöksessään, että Norjassa on olemassa erilliset tuotemarkkinat alle 35 kg painavien pakettien yritysten välisille toimituksille.

1.1.2 Suora avoimuus kilpailulle

(28) Norjan postin markkinaosuus yritysten välisten pakettitoimitusten kotimaan markkinoista oli toimitusten arvon mukaan laskettuna noin 35 prosenttia vuonna 2013. Kolmen suurimman kilpailijan arvioitu yhteenlaskettu markkinaosuus oli 33 prosenttia, ja osuus oli kasvanut vuodesta 2011 alkaen joka vuosi. Vuonna 2013 PostNordin osuus oli 13 prosenttia, Schenkerin 11 prosenttia ja UPS:n 9 prosenttia (29). Norjan postin kilpailijat ovat lisäksi kansainvälisiä toimijoita, joiden talous on vahva laajentumista silmällä pitäen, ja asiakkaat näyttävät käyttävän palvelujen hankintaan suurelta osin tarjouskilpailuja, minkä vuoksi palveluntarjoajaa on suhteellisen helppo vaihtaa. Sopimuksen kesto on yleensä lyhyt eivätkä asiakkaat ole kovinkaan lojaaleja palvelujentarjoajiaan kohtaan (30).

(29) Vaikka Norjan kilpailuviranomainen totesi, että se ei voinut varmentaa Norjan postin toimittamia markkinaosuustietoja hallussaan olevien tietojen perusteella, se totesi, että Norjan postilla näytti olevan suuria kansainvälisiä kilpailijoita ja ”siihen kohdistuu huomattavaa kilpailua peruspakettien yritysten välisten toimituspalvelujen markkinoilla” (31).

(30) Edellä esitetyn perusteella ja etenkin ottaen huomioon kilpailijoiden nykyiset markkina-asemat ja taloudelliset vahvuudet, valvontaviranomainen katsoo, että peruspakettien yritysten välisten toimituspalvelujen kotimaan markkinoihin kohdistuu suoraa kilpailua.

1.2 Ulkomaille lähtevien, yritysten välisten peruspakettien kansainväliset toimitusmarkkinat

1.2.1 Merkitykselliset tuotemarkkinat

(31) Pyynnön tekijä väittää, että yritysten välisten peruspakettitoimitusten kansainväliset markkinat olisi määriteltävä norjalaisilta yrityksiltä ulkomaisille yrityksille lähetettävien pakettien jakelumarkkinoiksi ja erotettava yritysten välisten peruspakettitoimitusten kotimaan markkinoista (32).

(32) Edellä 16 kohdan mukaisesti ja komission käytäntöä (33) noudattaen peruspakettitoimituspalvelut kotimaassa ja vastaavat pakettien kansainväliset toimituspalvelut muodostavat kahdet erilliset tuotemarkkinat. Kuten edellä on mainittu, pyynnön tekijä katsoo myös, että ulkomailta saapuvien pakettien kansainvälisten toimituspalvelumarkkinoiden olisi oltava osa yritysten välisten pakettitoimituspalvelujen kotimaan markkinoita, mikä olisi linjassa useiden komission päätösten kanssa (34).

(33) Ulkomaille lähteviin kansainvälisiin toimituksiin sisältyy pakettien kerääminen, kansainvälinen kuljetus ja pakettien toimitus täysin erilaisen jakeluverkoston kautta kuin kotimaan pakettitoimituspalvelujen osalta. Ulkomaille lähtevät kansainväliset toimitukset edellyttävät yleensä kahta logistiikkapalvelujen tarjoajaa, toinen pakettien lähtömaassa ja toinen määrämaassa. Lähtömaassa logistiikkapalvelujen tarjoaja kerää paketit kuljetettavaksi useisiin määrämaihin. Sama tai toinen logistiikkapalvelujen tarjoaja jakaa paketit lopullisiin määräpaikkoihin määrämaassa.

(34) Edellä esitetyn perusteella valvontaviranomainen päättelee tässä päätöksessään, että on olemassa erilliset tuotemarkkinat alle 35 kg painavien, norjalaisilta yrityksiltä ulkomaisille yrityksille lähetettävien pakettien jakelulle.

1.2.2 Suora avoimuus kilpailulle

(35) Vuonna 2013 Norjan postin markkinaosuus ulkomaille lähtevien, yritysten välisten peruspakettien kansainvälisistä toimituspalvelujen markkinoista oli 9 prosenttia toimitusten arvon mukaan laskettuna ja sen suurimpien kilpailijoiden osuudet olivat seuraavat: DHL 26 prosenttia, UPS 24 prosenttia ja TNT 11 prosenttia (35). Useiden vahvempien kilpailijoiden läsnäolo markkinoilla näyttää muodostavan huomattavaa kilpailupainetta.

(36) Edellä esitetyn perusteella valvontaviranomainen päättelee, että ulkomaille lähtevien, yritysten välisten peruspakettien kansainvälisiin toimituspalvelujen markkinoihin kohdistuu suoraa kilpailua. Tämä päätelmä vastaa Norjan kilpailuviraston arviointia (36).

1.3 Pakettien pikatoimitusmarkkinat (toimitus seuraavaksi aamuksi) kotimaassa

1.3.1 Merkitykselliset tuotemarkkinat

(37) Pyynnön tekijän mukaan Norjassa on erilliset markkinat sellaisten pakettien ja tavaroiden jakelulle, joiden toimitus taataan seuraavaksi aamuksi ennen tiettyä määräaikaa. Pyynnön tekijä kutsuu tällaisia pikapalveluja seuraavan aamun toimituksiksi, ja ne muodostavat erilliset tuotemarkkinat yritysten välisten peruspakettien toimituspalveluista, joissa toimituksen määräaika on seuraava iltapäivä. Seuraavan aamun toimitukset ovat kaksi tai kolme kertaa kalliimpia kuin yritysten välisten peruspakettien toimitukset tai myöhemmin toimitettavat paketit (37).

(38) Kuten edellä mainittiin, toimitusten nopeuteen perustuvat erilliset tuotemarkkinat pakettien pikatoimituksille näyttävät olevan linjassa komission päätöskäytännön (38) kanssa. Ero perustuu siihen, että kyseisiä palveluja tarjotaan eri infrastruktuurien ja verkostojen kautta, pikatoimituspalvelut ovat nopeampia ja luotettavampia ja myös huomattavasti kalliimpia. Pikatoimitusten määräaika on yleensä seuraava aamu, toimitusajankohta on luotettava ja toimituksiin sisältyy useita seuraavista lisäarvopalveluista: vastaanottotodistus, jäljitys ja seuranta, mahdollisuus vaihtaa määränpäätä tai osoitetta kuljetuksen aikana, toimitukset toimistolta toimistoon, joustava laskutus ja hinnoittelu, vakuutus ja rahat takaisin -takuu (39). Vaikka eri pikatoimituspalvelujen toimitusajat voivat vaihdella (toisin kuin pakettien pikatoimituspalvelujen ja myöhemmin toimitettavien pakettien toimituspalvelujen väliset erot), komissio on äskettäin todennut, että kyseiset erilaiset palvelut eivät muodosta erillisiä tuotemarkkinoita vaan segmenttejä laajempien pikatoimitusmarkkinoiden sisällä (40).

(39) Edellä esitetyn perusteella valvontaviranomainen päättelee tässä päätöksessään, että Norjassa on olemassa erilliset tuotemarkkinat pakettien ja tavaroiden yrityksiin suuntautuville pikatoimituksille.

1.3.2 Suora avoimuus kilpailulle

(40) Vuonna 2013 Norjan postin osuus kansallisista pikatoimitusmarkkinoista oli toimitusten arvon mukaan laskettuna arviolta 28 prosenttia, PostNordin 33 prosenttia, Jetpakin 11 prosenttia ja Schenkerin 12 prosenttia. Norjan postin markkinaosuus on supistunut vuodesta 2011 lähtien. Useat kansainväliset yritykset toimivat aktiivisesti näillä markkinoilla ja useat asiakkaat järjestävät tarjouskilpailuja ennen kuin tekevät sopimuksia palveluntarjoajien kanssa (41). Kyseiset tekijät huomioon ottaen valvontaviranomainen päättelee Norjan kilpailuviranomaisen arviota ja päätelmää (42) myötäillen, että kotimaiset pakettien pikatoimitusmarkkinat ovat suoraan avoimia kilpailulle.

1.4 Ulkomaille lähtevien ja ulkomailta saapuvien pakettien kansainväliset pikatoimitusmarkkinat

1.4.1 Merkitykselliset markkinat

(41) Pyynnön tekijä katsoo, että pakettien ja tavaroiden pikatoimituksille Norjasta ja Norjaan on olemassa erilliset markkinat (43). Kyseiset erilliset markkinat näyttävät olevan linjassa komission päätöskäytännön (44) kanssa. Komissio on katsonut, että pakettien kansainväliset toimitukset sisältävät pakettien keräyksen, kansainvälisen kuljetuksen ja toimituksen täysin erilaisen jakeluverkon kautta (45). Kansainväliset pikatoimituspalvelut edellyttävät huomattavasti enemmän määräpaikkoja, erityisiä ja monimutkaisia logistiikkajärjestelyjä, pätevämpää henkilöstöä ja kykyä selviytyä lisäsääntelystä. Vaikka jotkut toimijat ovat aktiivisia pikatoimitusmarkkinoilla sekä kotimaassa että kansainvälisesti, niillä on yleensä erilliset yritysjärjestelyt. Sen vuoksi kansainvälisten ja kotimaisten pikatoimituspalvelujen myynti, markkinointi ja toiminta ovat tarjoajan kannalta hyvin erilaisia (46). Kansainväliset pikatoimitukset eroavat myös kotimaisista pikatoimituksista infrastruktuurin kansallisen luonteen vuoksi (47).

(42) Edellä esitetyn perusteella valvontaviranomainen päättelee tässä päätöksessään, että on olemassa erilliset tuotemarkkinat pakettien kansainvälisille pikatoimituksille.

1.4.2 Suora avoimuus kilpailulle

(43) Vuonna 2013 Norjan postin osuus pakettien kansainvälisten pikatoimitusten markkinoista oli toimitusten arvon mukaan laskettuna 4,4 prosenttia, ja sen suurimpia kilpailijoita olivat kansainväliset suuryritykset, kuten DHL (markkinaosuus 38 prosenttia), THT (21 prosenttia) ja UPS (19 prosenttia) (48). Norjan postin markkinaosuus kilpailijoihin nähden on alhainen ja se on supistunut vuodesta 2011 lähtien. Kyseiset tekijät huomioon ottaen valvontaviranomainen päättelee Norjan kilpailuviranomaisen arviota ja päätelmää (49) myötäillen, että pakettien kansainväliset pikatoimitusmarkkinat ovat suoraan avoimia kilpailulle.

1.5 Rahdinhuolinta maitse – kappaletavarat/yhteislähetykset

1.5.1 Merkitykselliset tuotemarkkinat

(44) Pyynnön tekijä väittää, että kappaletavaran osalta on olemassa erilliset rahdinhuolintamarkkinat, jotka koskevat 35 kg – 2,5 tonnia painavien tavaroiden jakelua terminaaliverkoston kautta. Pyynnön tekijän mukaan kylmäkuljetukset ja irtotavarakuljetukset olisi jätettävä näiden markkinoiden ulkopuolelle (50).

(45) Pyynnön tekijä erottaa toisistaan yrityksiltä yrityksille toimitettavien pakettien kuljetukset rahdin kuljetuksesta, koska rahdin käsittelyssä käytetään erilaisia välineitä kuin pakettien käsittelyssä. Paketit käsitellään yleensä lajittelukeskuksissa, joissa voidaan käsitellä automatisoidusti suuria määriä enintään 30–35 kg:n painoisia, vakiomuotoisia paketteja. Rahti muodostuu sitä vastoin tyypillisesti suuremmista ja raskaammista tavaroista, joiden käsittelyssä tarvitaan erityislaitteita (kuten haarukkatrukkia). Lisäksi rahtiliikenteeseen sovelletaan myös eri hinnoittelumalleja kuin pakettien kuljetukseen, mikä usein johtaa rahdin alhaisempiin toimitushintoihin (51).

(46) Lisäksi pyynnön tekijä on sitä mieltä, että rahtiliikenteen markkinat voidaan jakaa kappaletavaroiden/yhteislähetysten markkinoihin ja raskaamman rahdin markkinoihin eli ns. osakuormamarkkinoihin. Tämä jako perustuu hintaeroihin, mutta ennen kaikkea siihen, että kyseisten tuotteiden kuljetus ja käsittely edellyttää erilaista verkostoa tai infrastruktuuria. Kappaletavaroiden tai yhteislähetysten kuljetuksessa tarvitaan terminaaliverkostoa, koska niitä käsitellään terminaaleissa, kun taas osakuorma edellyttää laajaa ajoneuvokapasiteettia, sillä kyseiset tavarat lähetetään yleensä suoraan lähettäjältä vastaanottajalle.

(47) Vaikka komissio ei ole hyväksynyt lopullista kantaa rahdinhuolintapalvelujen merkityksellisten markkinoiden määritelmästä, se on useassa asiassa selkeästi erottanut toisistaan paketti- ja rahtitoimituspalvelut painon, muodon ja tarvittavien käsittelylaitteiden mukaan (pakettitoimituksissa käsitellään suuria määriä tavaroita, joiden paino on rajoitettu ja jotka ovat vakiomuotoisia, jolloin käsittely- ja kuljetuskulut on vakioitu alhaisten yksikkökustannusten saavuttamiseksi) (52). Komissio määrittelee huolintapalvelut seuraavasti: tavaroiden kuljetuksen (sekä mahdollisesti liitännäispalvelujen, kuten tulliselvityksen, varastoinnin, maapalvelujen yms.) järjestäminen asiakkaiden puolesta heidän tarpeidensa mukaisesti (53).

(48) Lisäksi direktiivin 2004/17/EY 30 artiklan mukaisessa poikkeuspäätöksessä komissio teki eron kevyiden tavaroiden kuljetuspalveluiden markkinoiden ja rahdinkuljetuspalveluiden markkinoiden välillä. Kevyiden tavaroiden kuljetus tarkoittaa yksittäisten erien kuljettamista 35 kg – 2,5 tonnia painavissa kuljetusyksiköissä, ja rahdinkuljetus tarkoittaa yli 5 tonnia painavien raskaiden konttikuormien kuljetusta tai 2,5–5 tonnia painavien raskaiden konttikuormien kuljetusta (54). Tämä näyttää olevan linjassa komission sulautumapäätöksen kanssa, jossa maitse tapahtuvat rahdinhuolintapalvelut segmentoitiin luokkiin ”kuormaa tai yhteislähetystä pienempi”, ”puolikuorma tai osakuorma” ja ”täysi kuorma”. Luokkaan ”kuormaa tai yhteislähetystä pienempi” kuuluivat kaikki pakettia isommat, mutta alle 2 tonnia painavat tavarat, ja luokkaan ”puolikuorma tai osakuorma” kuului yli 2 tonnia painava rahti aina täyteen kuormaan asti. ”Täydellä kuormalla” tarkoitetaan rahtia, joka täyttää koko kuorman. Koska infrastruktuuri ja markkinatoimijat olivat erilaisia, komissio totesi, että erilaiset käsittelyä koskevat vaatimukset olivat osoitus erillisten tuotemarkkinoiden olemassaolosta. Lopuksi komissio piti tarpeettomana määritellä markkinoita täsmällisesti edes siinä tapauksessa, että käytetään suppeinta mahdollista markkinoiden määritelmää, sillä ei ollut mitään merkkejä siitä, että osapuolet saisivat määräävän aseman (55).

(49) Vaikka komissio on harkinnut rahdinhuolintapalveluiden tarkempaa jaottelua toimintatavan mukaan kotimaiseen ja kansainväliseen rahdinhuolintaan sekä huolintatavan mukaan maa-, meri- ja ilmateitse tapahtuvaan huolintaan (56), valvontaviranomainen pitää tässä tapauksessa tarpeettomana määritellä merkitykselliset tuotemarkkinat edellä esitettyä määrittelyä tarkemmin. Samoin se, tarkastellaanko kylmäkuljetuksia ja irtotavarakuljetuksia erillään vai osana kappaletavaroiden rahdinhuolintamarkkinoita, ei myöskään vaikuta lopulliseen arviointiin, joten tässä päätöksessä ei erotusta enää tehdä ja merkityksellisten markkinoiden tarkka määritelmä voidaan sen vuoksi jättää avoimeksi.

1.5.2 Suora avoimuus kilpailulle

(50) Vuonna 2013 Norjan postin osuus kappaletavaroiden rahdinhuolintamarkkinoista oli toimituksen arvon mukaan laskettuna 10 prosenttia, Schenkerin osuus oli 13 prosenttia ja PostNordin osuus 12 prosenttia. Norjan postin, kuten myös sen pääkilpailijoiden, markkinaosuus oli vakaa vuosina 2011–2013 (57). Lisäksi monet suuret kansainväliset toimijat ovat aktiivisia kyseisillä markkinoilla ja kohdistavat Norjan postiin merkittävää kilpailupainetta. Kyseiset tekijät huomioon ottaen valvontaviranomainen päättelee Norjan kilpailuviranomaisen arviota ja päätelmää (58) myötäillen, että kappaletavaroiden rahdinhuolintamarkkinat ovat suoraan avoimia kilpailulle.

1.6 Rahdinhuolinta maitse – osakuorma

1.6.1 Merkitykselliset tuotemarkkinat

(51) Edellä 1.5.1 jaksossa esitettyjen väitteiden mukaisesti pyynnön tekijä väittää, että on olemassa erilliset osakuorman rahdinhuolintamarkkinat, jotka koskevat yli 2–2,5 tonnia painavien tavaroiden, joita ei käsitellä terminaaleissa, jakelua maanteitse tai rautateitse suoraan lähettäjältä vastaanottajalle. Pyynnön tekijä väittää jälleen, että kylmäkuljetukset ja irtotavarakuljetukset olisi jätettävä näiden markkinoiden määrityksen ulkopuolelle (59).

(52) Se, määritelläänkö asianomaiset tuotemarkkinat suppeasti tai laajasti, ei vaikuta lopulliseen arvioon. Näin ollen valvontaviranomainen katsoo, että merkityksellisiä tuotemarkkinoita ei ole tarpeen määritellä edellä esitettyä tarkemmin, ja tulee esittämään arvionsa siitä, onko Norjan posti suoraan avoin kilpailulle osakuorman rahdinhuolintamarkkinoilla, lukuun ottamatta kylmä- ja irtotavarakuljetuksia.

1.6.2 Suora avoimuus kilpailulle

(53) Vuonna 2013 Norjan postin osuus osakuorman rahdinhuolintamarkkinoista oli toimitusten arvon mukaan laskettuna 16 prosenttia, Schenkerin osuus oli 11 prosenttia ja PostNordin osuus 9 prosenttia. Norjan postin markkinaosuus oli supistunut hieman vuodesta 2011 lähtien. Lisäksi monet suuret kansainväliset toimijat ovat aktiivisia kyseisillä markkinoilla ja kohdistavat Norjan postiin merkittävää kilpailupainetta (60). Valvontaviranomainen päättelee Norjan kilpailuviranomaisen arviota ja päätelmää (61) myötäillen, että kyseisiä tekijöitä olisi pidettävä osoituksena siitä, että osakuorman rahdinhuolintamarkkinat ovat suoraan avoimia kilpailulle.

IV PÄÄTELMÄT

(54) Edellä mainittujen indikaattoreiden perusteella voidaan todeta, että direktiivin 2004/17/EY 30 artiklan 1 kohdassa asetettu ehto, joka koskee kilpailun kohdistumista suoraan johonkin toimintoon, täyttyy Norjassa seuraavien palvelujen osalta: a) peruspakettien toimitus yrityksiltä yrityksille kotimaassa; b) ulkomaille lähtevien peruspakettien kansainvälinen toimitus yrityksiltä yrityksille; c) pakettien pikatoimitus (toimitus seuraavaksi aamuksi) kotimaassa; d) ulkomailta saapuvien ja ulkomaille lähtevien pakettien kansainvälinen pikatoimitus; e) rahdinhuolinta maitse (kappaletavarat/yhteislähetykset); f) rahdinhuolinta maitse (osakuorma).

(55) Koska rajoittamatonta markkinoille pääsyä koskevan ehdon voidaan katsoa täyttyvän, direktiiviä 2004/17/EY ei sovelleta hankintayksiköiden tekemiin hankintasopimuksiin, joiden tarkoituksena on mahdollistaa johdanto-osan (54) kappaleen a–f alakohdassa tarkoitettujen palvelujen suorittaminen Norjassa, eikä myöskään suunnittelukilpailuihin, joita järjestetään tällaisen toiminnon suorittamiseksi kyseisessä jäsenvaltiossa.

(56) Tämä päätös perustuu valvontaviranomaiselle esitettyihin tietoihin. Päätöstä voidaan tarkistaa, jos oikeudellinen tai tosiasiallinen tilanne muuttuu merkittävästi siten, etteivät direktiivin 2004/17/EY 30 artiklan 1 kohdan soveltamisen edellytykset enää täyty.

(57) Tämä päätös tehdään ainoastaan direktiivin 2004/17/EY 30 artiklan mukaisen poikkeuksen myöntämiseksi sanotun kuitenkaan rajoittamatta kilpailusääntöjen soveltamista.

(58) Tämä päätös ei sulje pois mahdollisuutta soveltaa julkisia hankintoja koskevia ETA:n sääntöjä aloilla, jotka eivät kuulu sen soveltamisalaan. Lisäksi on muistettava, että useita toimintoja koskevia hankintasopimuksia on käsiteltävä direktiivin 2004/17/EY 9 artiklan mukaisesti. Tämä tarkoittaa sitä, että kun hankintayksikkö toteuttaa sekamuotoisen hankinnan eli hankinnan, jolla tuetaan sekä direktiivin 2004/17/EY soveltamisalan ulkopuolelle jäävien toimintojen että sen soveltamisalaan kuuluvien toimintojen suorittamista, huomioon on otettava toiminnot, joita hankintasopimus ensisijaisesti koskee. Tällaiseen sekamuotoiseen hankintaan, jonka pääasiallisena tarkoituksena on tukea toimintoja, joihin ei myönnetty poikkeusta, sovelletaan direktiivin 2004/17/EY säännöksiä. Jos on objektiivisesti mahdotonta määrittää, minkä toiminnon toteuttamiseksi hankintasopimus ensisijaisesti tehdään, sopimus on tehtävä direktiivin 2004/17/EY 9 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitettujen sääntöjen mukaisesti.

(59) Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat julkisia hankintoja käsittelevän EFTAn komitean mukaiset,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä XVI olevassa 4 kohdassa tarkoitettua säädöstä yleishyödyllisiä palveluja koskevien julkisten sopimusten tekomenettelyistä (direktiivi 2004/17/EY) ei sovelleta hankintayksiköiden tekemiin hankintasopimuksiin, joiden tarkoituksena on mahdollistaa seuraavat palvelut Norjassa:

a) peruspakettien toimitus yrityksiltä yrityksille kotimaassa;

b) ulkomaille lähtevien peruspakettien kansainvälinen toimitus yrityksiltä yrityksille;

c) pakettien pikatoimitus (toimitus seuraavaksi aamuksi) kotimaassa;

d) ulkomailta saapuvien ja ulkomaille lähtevien pakettien kansainvälinen pikatoimitus;

e) rahdinhuolinta maitse (kappaletavarat/yhteislähetykset);

f) rahdinhuolinta maitse (osakuorma).

2 artikla

Tämä päätös on osoitettu Norjan kuningaskunnalle.

Tehty Brysselissä 6 päivänä heinäkuuta 2015. EFTAn valvontaviranomaisen puolesta Helga JÓNSDÓTTIR Kollegion jäsen Markus SCHNEIDER Vt. johtaja

(1) EUVL L 134, 30.4.2004, s. 1.

(2) Valvontaviranomaisen 23 päivänä maaliskuuta 2015 vastaanottama kirje – ks. asiakirja nro 752259.

(3) Asiakirjat nro 760094, 757507 ja 758208.

(4) Asiakirja nro 758924.

(5) Asiakirjat nro 758020, 759785 ja 759788.

(6) Asiakirja nro 762175.

(7) Lov 16. juli 1999 nr. 69 om offentlige anskaffelser.

(8) Forskrift 7. april 2006 nr. 403 om innkjopsregler i forsyningssektorene (vann- og energiforsyning, transport og posttjenester).

(9) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 97/67/EY, annettu 15 päivänä joulukuuta 1997, yhteisön postipalvelujen sisämarkkinoiden kehittämistä ja palvelun laadun parantamista koskevista yhteisistä säännöistä (EYVL L 15, 21.1.1998, s. 14).

(10) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/39/EY, annettu 10 päivänä kesäkuuta 2002, direktiivin 97/67/EY muuttamisesta yhteisön postipalvelujen kilpailulle avaamisen jatkamiseksi (EYVL L 176, 5.7.2002, s. 21). Säädökseen on viitattu ETA-sopimuksen liitteessä XI olevassa 5 d kohdassa.

(11) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/6/EY, annettu 20 päivänä helmikuuta 2008, direktiivin 97/67/EY muuttamisesta yhteisön postipalvelujen sisämarkkinoiden täysimääräisen toteuttamisen osalta (EUVL L 52, 27.2.2008, s. 3).

(12) Direktiivin 2004/17/EY 30 artiklan 2 kohta.

(13) Ks. myös valvontaviranomaisen päätös N:o 189/12/KOL, annettu 22 päivänä toukokuuta 2012, vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjen yhteensovittamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/17/EY soveltamatta jättämisestä sähkön tuotantoon ja tukkumyyntiin Norjassa (EUVL L 287, 18.10.2012, s. 21, ja ETA-täydennysosa N:o 58, 18.10.2012, s. 14).

(14) Komission päätös N:o IV/M.1549, Deutsche Post/ASG, 10 kohta, 8.7.1999; komission päätös N:o COMP/M.3155, Deutsche Post/Securicor, 8 kohta, 19.6.2003; komission päätös N:o COMP/M.5152, Posten AB/Post Danmark A/S, 49–63 kohta, 21.4.2009; ja komission päätös N:o COMP/M.6570, UPS/TNT Express, 156 ja 164 kohta, 30.1.2013.

(15) Komission täytäntöönpanopäätös 2013/154/EU, annettu 22 päivänä maaliskuuta 2013, tiettyjen Unkarissa tarjottavien postialan palvelujen jättämisestä vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjen yhteensovittamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/17/EY soveltamisen ulkopuolelle (EUVL L 86, 26.3.2013, s. 22), 9 ja 18 kohta; komission päätös 2010/142/EU, annettu 3 päivänä maaliskuuta 2010, tiettyjen Itävallassa tarjottavien postialan palvelujen jättämisestä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/17/EY soveltamisen ulkopuolelle (EUVL L 56, 6.3.2010, s. 8), 9–14 kohta; komission päätös 2009/46/EY, tehty 19 päivänä joulukuuta 2008, tiettyjen Ruotsissa tarjottavien postialan palvelujen jättämisestä vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjen yhteensovittamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/17/EY soveltamisen ulkopuolelle (EUVL L 19, 23.1.2009, s. 50), 16–24 kohta; ja komission päätös 2007/564/EY, tehty 6 päivänä elokuuta 2007, tiettyjen Suomessa, Ahvenanmaata lukuun ottamatta, tarjottavien postialan palvelujen jättämisestä vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjen yhteensovittamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/17/EY soveltamisen ulkopuolelle (EUVL L 215, 18.8.2007, s. 21), 17–23 kohta.

(16) Komission päätös N:o COMP/M.1347, Deutsche Post/Securicor, 32–34 kohta, 23.2.1999; komission päätös IV/M.1405, TNT Post Group/Jet Services, 29–31 kohta, 15.2.1999; komission päätös IV/M.1513, Deutsche Post/Danzas/Nedlloyd, 15–19 kohta, 1.7.1999; komission päätös N:o COMP/M.1549, Deutsche Post/ASG, 15–18 kohta, 8.7.1999; komission päätös N:o COMP/M.2908, Deutsche Post/DHL (II), 19 ja 20 kohta, 21.10.2002; komission päätös N:o COMP/M.3155, Deutsche Post/Securicor, 11 kohta, 19.6.2003; komission päätös N:o COMP/M.3971, Deutsche Post/Exel, 31–32 kohta, 24.11.2005; komission päätös N:o COMP/M.5152, Posten AB/Post Danmark A/S, 64–74 kohta, 21.4.2009; komission päätös COMP/M.6503, La Poste/Swiss Post/JV, 53–56 kohta, 4.7.2012; ja komission päätös COMP/M.6570, UPS/TNT Express, 241–243 kohta, 30.1.2013.

(17) Komission päätös 2013/154/EU, 19 kohta.

(18) Komission päätös COMP/M.3971, Deutsche Post/Exel, 25–27 kohta, 24.11.2005.

(19) Ks. Norjan kilpailuviranomaisen kanta (asiakirja nro 746121, s. 4), 29.1.2015.

(20) Ks. Norjan postin pyyntö, s. 23.

(21) EFTAn valvontaviranomaisen päätös N:o 322/10/KOL, Norjan posti/Privpak, 14.7.2010.

(22) EFTAn valvontaviranomaisen päätös N:o 322/10/KOL, Norjan posti/Privpak, 12.1.2 jakso, 360 kohta, 14.7.2010.

(23) Komission päätös COMP/M.5152, Posten AB/Post Danmark A/S, 58–63 kohta, 21.4.2009; komission päätös 2009/46/EY, 17 ja 18 kohta; ja komission päätös N:o 2007/564/EY, 17 ja 18 kohta.

(24) Ks. Norjan postin pyyntö, s. 26.

(25) Komission päätös COMP/M.6570, UPS/TNT Express, 159–164 kohta, 30.1.2013; ja komission päätös N:o IV/M.1513, Deutsche Post/Danzas/Nedlloyd, 10 kohta, 1.7.1999.

(26) Ks. Norjan postin pyyntö, s. 25.

(27) Komission päätös COMP/M.6570, UPS/TNT Express, 165–182 kohta, 30.1.2013; ja komission päätös N:o COMP/M.5152, Posten AB/Post Danmark A/S, 54–74 kohta, 21.4.2009.

(28) Komission päätös COMP/M.5152, Posten AB/Post Danmark A/S, 54–57 kohta, 21.4.2009. Ks. myös komission päätös 2010/142/EU, 10 ja 11 kohta; ja komission täytäntöönpanopäätös 2014/184/EU, tiettyjen Itävallassa tarjottavien postialan palvelujen jättämisestä vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjen yhteensovittamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/17/EY soveltamisen ulkopuolelle (EUVL L 101, 4.4.2014, s. 4), 29, 44 ja 45 kohta (postin toimitukset).

(29) Ks. Norjan postin pyyntö, s. 102–105.

(30) Ks. Norjan postin pyyntö, s. 107 ja 115.

(31) Ks. Norjan kilpailuviranomaisen kanta (asiakirja nro 746121, s. 6), 29.1.2015.

(32) Ks. Norjan postin pyyntö, s. 25.

(33) Komission päätös N:o COMP/M.5152, Posten AB/Post Danmark A/S, 54–74 kohta, 21.4.2009; ja komission päätös N:o COMP/M.6570, UPS/TNT Express, 165–182 kohta, 30.1.2013.

(34) Ks. edellä 26 kohta.

(35) Ks. Norjan postin pyyntö, s. 119 ja 121.

(36) Ks. Norjan kilpailuviranomaisen kanta (asiakirja nro 746121, s. 6), 29.1.2015.

(37) Ks. Norjan postin pyyntö, s. 53–54.

(38) Komission päätös COMP/M.3971, Deutsche Post/Exel, 21 ja 22 kohta, 24.11.2005; komission päätös N:o COMP/M.5152, Posten AB/Post Danmark A/S, 50–53 kohta, 21.4.2009; komission päätös N:o COMP/M.6570, UPS/TNT Express, 188–219 kohta, 30.1.2013. Ks. myös komission täytäntöönpanopäätös 2013/154/EU, 9 kohta; komission päätös 2010/142/EU, 11 kohta; komission päätös 2009/46/EY, 19 kohta; ja komission päätös 2007/564/EY, 19 kohta.

(39) Komission päätös COMP/M.3971, Deutsche Post/Exel, 21 kohta, 24.11.2005.

(40) Komission päätös COMP/M.6570, UPS/TNT Express, 220–226 kohta, 30.1.2013.

(41) Ks. Norjan postin pyyntö, s. 134–147.

(42) Ks. Norjan kilpailuviranomaisen kanta (asiakirja nro 746121, s. 6), 29.1.2015.

(43) Ks. Norjan postin pyyntö, s. 23 ja 148.

(44) Komission päätös COMP/M.2908, Deutsche Post/DHL (II), 10–18 kohta, 21.10.2002; komission päätös COMP/M.3971, Deutsche Post/Exel, 22 kohta, 24.11.2005; komission päätös COMP/M.5152, Posten AB/Post Danmark A/S, 54–57 kohta, 21.4.2009; ja komission päätös COMP/M.6570, UPS/TNT Express, 165–187 kohta, 30.1.2013. Ks. myös komission päätös 2013/154/EU, 9 kohta; ja komission päätös 2007/564/EY, 19 kohta.

(45) Komission päätös COMP/M.5152, Posten AB/Post Danmark A/S, 55 kohta, 21.4.2009.

(46) Komission päätös COMP/M.3971, Deutsche Post/Exel, 22 kohta, 24.11.2005.

(47) Komission päätös COMP/M.2908, Deutsche Post/DHL (II), 12 kohta, 21.10.2002.

(48) Ks. Norjan postin pyyntö, s. 150–151.

(49) Ks. Norjan kilpailuviranomaisen kanta (asiakirja nro 746121, s. 6–7), 29.1.2015.

(50) Norjan posti määrittelee tavaroiden kylmäkuljetukset tavaroiden kuljettamiseksi tietyssä lämpötilassa (eli kylmässä) tarkoitukseen varustetuilla erityisajoneuvoilla, erityishinnoilla ja käyttäen erityisreittejä (Norjan postin pyyntö, s. 29). Norjan postin määritelmän mukaan irtotavarakuljetuksissa kuljetetaan pakkaamattomia tavaroita, useimmiten nestettä, kaasua tai rakeita, jotka eivät sovellu muiden tavaroiden (kuten soran, maan, lannoitteiden, öljyn ja kaasun) kanssa kuljetettavaksi, ja jotka edellyttävät erityisajoneuvoja, kuten erityisvarustettuja kuljetussäiliöitä tai avoimia kuorma-autoja/perävaunuja (Norjan postin 13. toukokuuta 2015 päivätty kirje (asiakirja nro 757562)).

(51) Ks. Norjan postin pyyntö, s. 23 ja 26.

(52) Komission päätös IV/M.1513, Deutsche Post/Danzas/Nedlloyd, 10 kohta, 1.7.1999; komission päätös IV/M.1549, Deutsche Post/ASG, 10 kohta, 8.7.1999; komission päätös COMP/M.2908, Deutsche Post/DHL (II), 10 kohta, 21.10.2002; ja komission päätös COMP/M.6570, UPS/TNT Express, 159–164 kohta, 30.1.2013.

(53) Komission päätös COMP/M.1794, Deutsche Post/Air Express International, 8 kohta, 7.2.2000; ja komission päätös COMP/M.5152, Posten AB/Post Danmark A/S, 108–110 kohta, 21.4.2009.

(54) Komission päätös 2007/564/EY, 20 kohta.

(55) Komission päätös IV/M.1549, Deutsche Post/ASG, 11–13 kohta, 8.7.1999. Ks. myös komission päätös COMP/M.1513, Deutsche Post/Danzas/Nedloyd, 11 kohta, viimeinen virke, 1.7.1999.

(56) Lisäksi komission mukaan maitse tapahtuva rahdinhuolinta voidaan jakaa rautateitse ja maanteitse tapahtuvaan huolintaan. Ks. komission päätös COMP/M.1794, Deutsche Post/Air Express International, 8–11 kohta, 7.2.2000; ja komission päätös COMP/M.5152, Posten AB/Post Danmark A/S, 108–110 kohta, 21.4.2009.

(57) Ks. Norjan postin pyyntö, s. 166 ja 168.

(58) Ks. Norjan kilpailuviranomaisen kanta (asiakirja nro 746121, s. 7), 29.1.2015.

(59) Ks. Norjan postin pyyntö, s. 23.

(60) Ks. Norjan postin pyyntö, s. 183–195.

(61) Katso alaviite 58.