C 292/7

Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan loppukertomus asiassa 71480 – Telenor

(2020/C 292/05)

Tämä kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan loppukertomus asiassa 71480 – Telenor – toimitetaan EFTAn valvontaviranomaisen kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan tehtävästä ja toimivaltuuksista tietyissä kilpailuasioita koskevissa menettelyissä 29 päivänä marraskuuta 2012 antaman päätöksen N:o 442/12/KOL, jäljempänä ’toimivaltuudet’, 16 artiklan mukaisesti.

Menettelyn ja neuvoa-antavalle komitealle tässä asiassa toimitettavan päätösluonnoksen perusteella esitetään seuraavat havainnot.

1. Johdanto

EFTAn valvontaviranomaisella, jäljempänä ’valvontaviranomainen’, oli hallussaan tietoja, joiden mukaan Telenor Norge AS (1) on saattanut turvautua käytäntöihin, jotka ovat ETA-sopimuksen 54 artiklassa tarkoitetun määräävän aseman väärinkäyttöä, ja/tai on saattanut tehdä sopimuksia tai olla osallisena yhdenmukaistetuissa menettelytavoissa, jotka ovat mainitun sopimuksen 53 artiklan vastaisia.

Valvontaviranomaisen kilpailun ja valtiontukien osasto suoritti 3.–12. joulukuuta 2012 tarkastuksia Telenor Norge AS:n ja sen emoyhtiön Telenor ASA:n, joihin viitataan yhdessä nimellä ’Telenor’, toimitiloissa. Telenorilta saatujen tietojen tarkastusta jatkettiin valvontaviranomaisen toimitiloissa Brysselissä 12.–14. maaliskuuta 2013 Telenorin edustajien läsnä ollessa.

Sittemmin valvontaviranomainen ja Telenor pitivät useita kokouksia, esimerkiksi tilannekatsauskokouksia, ja kävivät kirjeenvaihtoa. Valvontaviranomainen esitti tietopyyntöjä Telenorille ja Norjan muille matkaviestintämarkkinoiden operaattoreille.

Tutkinnan aikana valvontaviranomainen suoritti kattavan tutkinnan Telenorin toiminnasta kolmilla Norjan markkinoilla: 1) matkaviestinverkkoon pääsyn ja nousevan liikenteen palvelujen tukkumarkkinoilla, 2) yksityisasiakkaiden mobiililaajakaistapalvelujen markkinoilla ja 3) yritysasiakkaiden matkaviestinpalvelujen markkinoilla.

Valvontaviranomainen käynnisti 26. maaliskuuta 2014 menettelyn Telenoria vastaan (tapahtuma 697590; päätös N:o 135/14/KOL) valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 4 olevan III luvun 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti tehdäkseen valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 4 olevan II luvun III jakson mukaisen päätöksen.

2. Kirjallinen menettely

Valvontaviranomainen antoi 1. helmikuuta 2016 Telenorille osoitetun väitetiedoksiannon (asiakirja nro 784362; päätös N:o 028/16/KOL). Väitetiedoksiannossa esitettiin valvontaviranomaisen alustava näkemys, jonka mukaan Telenor oli rikkonut ETA-sopimuksen 54 artiklaa soveltamalla 1) verkkoon pääsyn ja nousevan liikenteen tukkuhintojen sekä Telenorin Norjassa asuvilta yksityisasiakkailta perimien mobiililaajakaistapalvelujen vähittäishintojen välistä hintaruuvia tammikuusta 2008 vuoden 2012 loppuun, jäljempänä ’hintaruuviväärinkäytös’ ja 2) "lock-in" -lausekkeita Telenorin Norjassa yritys- ja viranomaisasiakkaiden kanssa tekemissä vähittäismyyntisopimuksissa tammikuusta 2008 väitetiedoksiannon antamispäivään saakka, jäljempänä ’lock-in -väärinkäytös’.

Telenoria pyydettiin vastaamaan väitetiedoksiantoon viimeistään 11. huhtikuuta 2016. Valvontaviranomainen jatkoi määräaikaa Telenorin pyynnöstä (asiakirja nro 796438) 25. päivään huhtikuuta 2016 saakka (asiakirja nro 796492). Telenor vastasi väitetiedoksiantoon 25. huhtikuuta 2016 (asiakirjat nro 802028 ja nro 802055).

3. Ensimmäinen suullinen kuuleminen

Väitetiedoksiantoon antamassaan vastauksessa Telenor pyysi toimivaltuuksien 6 artiklan 1 kohdan mukaista suullista kuulemista. Ennen suullista kuulemista valvontaviranomainen lähetti 31. elokuuta 2016 päivätyllä kirjeellä Telenorille luettelon kysymyksistä, jotka koskivat Telenorin vastausta väitetiedoksiantoon (asiakirja nro 815872). Suullinen kuuleminen pidettiin Brysselissä 3. ja 4. lokakuuta 2016.

a. Osanottajat

Suullisessa kuulemisessa oli läsnä Telenorin ja Telian edustajia. Telialle annettiin mahdollisuus tulla kuulluksi asianomaisena kolmantena osapuolena (asiakirja nro 807635). Valvontaviranomaisen puolesta kuulemiseen osallistui kilpailun ja valtiontukien osaston sekä oikeus- ja hallintoasioiden osaston edustajia ja (kuulemisen ensimmäisenä päivänä) asiasta vastaava kollegion jäsen. Lisäksi kuulemiseen osallistui Norjan kilpailuviranomaisen (Konkurransetilsynet) ja Norjan viestintäviranomaisen (Nasjonal Kommnikasjonsmyndighet, jäljempänä ’Nkom’) edustajia.

b. Menettelylliset kysymykset

Tarkasteltuani kaikkia menettelyllisiä kysymyksiä, erityisesti niitä, jotka on lueteltu toimivaltuuksien 14 artiklan 1 kohdan a–d alakohdassa, eli

— asiakirjojen julkistamista ja oikeutta tutustua asiakirja-aineistoon,

— määräaikoja väitetiedoksiantoon vastaamiselle,

— kuulluksi tulemista koskevan oikeuden toteutumista ja

— suullisen kuulemisen moitteetonta toimittamista,

olen vahvistanut 21. marraskuuta 2019 päivätyssä välikertomuksessani (asiakirja nro 922733), että osapuolten menettelylliset oikeudet olivat tosiasiallisesti toteutuneet. Tätä näkemystä tuki myös se, että Telenor tai Telia ei pyytänyt kuulemismenettelystä vastaavaa neuvonantajaa tarkistamaan valvontaviranomaisen mistään menettelyllisestä kysymyksestä tekemiä päätöksiä ennen suullista kuulemista eikä sen aikana.

c. Suullisen kuulemisen toimittaminen

Aikatauluviiveiden välttämiseksi suullinen kuuleminen toimitettiin Telenorin pyynnöstä kahden päivän kuluessa. Kuuleminen toimitettiin kokonaan englanniksi ja nauhoitettiin valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 4 olevan III luvun 14 artiklan 8 kohdan mukaisesti. Osa suullisesta kuulemisesta toimitettiin suljetussa istunnossa toimivaltuuksien 13 artiklan mukaisesti.

Ensimmäinen päivä oli varattu hintaruuviväärinkäytöstä koskevalle keskustelulle. Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan lyhyen johdannon jälkeen kilpailun ja valtiontukien osaston edustajat esittivät näkemyksensä väitetiedoksiannossa esitetyistä väitteistä. Telenorin edustajat esittivät näkemyksensä hintaruuviväärinkäytöksestä. Tämän jälkeen Telenorin lailliset edustajat esittivät keskeiset oikeudelliset kysymykset ja erityisesti arvion määräävästä asemasta, välttämättömyyttä koskevan edellytyksen täyttymättä jäämisestä (Telenorin verkon käytön välttämättömyydestä) ja yhdistämistason valinnasta hintaruuvitestin kohdalla. Lisäksi Telenorin edustajat esittelivät asian keskeisiä taloudellisia näkökohtia, muun muassa hintaruuviväärinkäytöstä koskevaa väitettä sekä väitetiedoksiannossa esitettyjä markkinoiden määritelmää ja markkinaosuuksia koskevia havaintoja. Kutakin esitystä seurasi kilpailun ja valtiontukien osaston eri virkamiesten esittämiä kysymyksiä, joihin Telenorin edustajat vastasivat asianmukaisesti. Myöhemmin Telian edustajille annettiin mahdollisuus esittää näkemyksensä asiasta. Heidän suullisessa esityksessään keskityttiin oikeudellisten kysymysten sijaan pikemminkin tosiseikkoihin, jotka liittyivät erityisesti tukku- ja vähittäismarkkinoiden määritelmiin, kapasiteettirajoituksiin ja Telenorin määräävää asemaa koskeviin havaintoihin.

Toinen päivä oli varattu keskusteluille "lock-in" -väärinkäytöksestä. Kilpailun ja valtiontukien osasto esitti jälleen yleiskatsauksen väitetiedoksiannossa esitetyistä väitteistä, muun muassa syyt siihen, miksi valvontaviranomainen oli alustavasti todennut, että "lock-in" -järjestelyt olivat väärinkäytöksiä, sekä kilpailun ja valtiontukien osaston markkinoiden määritelmää ja määräävää markkina-asemaa koskevat perustelut. Samoin kuin kuulemisen ensimmäisenä päivänä, Telenor käsitteli erikseen kutakin tosiseikkaa, oikeudellisia näkökohtia ja "lock-in" ‐järjestelyjen taloudellisia vaikutuksia. Telenorin liiketoiminnan edustajat esittelivät yksityiskohtaisesti yritysasiakassegmentin kehittämistä sekä "lock-in" ‐käytäntöjen ja niiden taustalla olevien liiketoiminnallisten perustelujen kehittämistä. Oikeudellisia näkökohtia esitellessään Telenorin edustajat selittivät näkemystään, jonka mukaan väitetiedoksiannon havaintoja leimasi markkinoiden toimintaa ja "lock-in" -käytäntöjä koskeva väärinkäsitys, ja selvitti, miksi valvontaviranomaiselta oli Telenorin mielestä jäänyt huomiotta "lock-in" ‐liittymäsopimusten kilpailua edistävä luonne. Tältä osin Telenorin edustajat totesivat, ettei valvontaviranomainen ollut heidän mielestään osoittanut, että "lock-in" -järjestelyillä olisi todennäköisesti kilpailun vastaisia vaikutuksia. Lisäksi Telenorin liiketoiminnan edustajat esittelivät suljetussa istunnossa eri sopimusjärjestelyjä, joita Telenorilla oli tarjolla yritysasiakkaille. Suljetun istunnon jälkeen Telia selvitti näkemyksiään "lock-in" -väärinkäytöksestä. Esityksessä keskityttiin markkinoiden määritelmään ja Telenorin määräävään asemaan vähittäiskaupan yritysmarkkinoilla liittyviin kysymyksiin.

Olen vahvistanut 21. marraskuuta 2019 päivätyssä välikertomuksessani (asiakirja nro 922733), että suullinen kuuleminen oli antanut Telenorille ja Telialle riittävän mahdollisuuden tarkentaa näkemyksiään valvontaviranomaisen alustavista havainnoista toimivaltuuksien 10 artiklan 4 kohdan mukaisesti.

4. Myöhempi menettely

Suullisen kuulemisen jälkeen valvontaviranomainen lähetti lisätietopyyntöjä 13. helmikuuta 2017 Telialle (asiakirjat nro 840673 ja nro 1076450) ja 18. toukokuuta 2017 TDC SA:lle, jäljempänä ’TDC’ (2) (asiakirja nro 857212). Telia ja TDC antoivat vastauksensa 14. maaliskuuta 2017 (asiakirjat nro 847236, 847237, 1076156, 1076158, 847239, 847240, 847241, 847242, 847808, 847809, 847810, 847811, 847812, 847813, 847814, 847815, 847817, 847818, 847819, 847820, 847821, 847822, 847823, 847824 ja 847825) sekä 15. kesäkuuta 2017 (asiakirjat nro 880377, 1076043, 1076044, 1076045, 1076046, 1076047, 1076049, 1076050, 1076051, 1076052, 1076053, 1076054 ja 1076055). Valvontaviranomainen piti 12. lokakuuta 2017 tilannekatsauskokouksen Telenorin kanssa. Kokouksessa valvontaviranomainen ilmoitti aikomuksestaan antaa täydentävä väitetiedoksianto kuulemisen jälkeen saatujen lisätietojen perusteella.

5. Täydentävä väitetiedoksianto

Valvontaviranomainen antoi 24. kesäkuuta 2019 Telenorille osoitetun täydentävän väitetiedoksiannon (asiakirja nro 1075321; päätös N:o 047/19/KOL). Siinä valvontaviranomainen kertoi päättäneensä priorisointisyistä lopettaa "lock-in" ‐väärinkäytöstä koskevan tutkintansa. Täydentävä väitetiedoksianto täydensi alkuperäistä väitetiedoksiantoa, ja se oli luettava yhdessä viimeksi mainitun kanssa.

Telenor sai 13. elokuuta 2019 saakka aikaa vastata täydentävään väitetiedoksiantoon. Telenorin pyynnöstä valvontaviranomainen pidensi määräaikaa 20. päivään elokuuta 2019 (asiakirja nro 1078100). Telenor oli eri mieltä myönnetystä määräajan pidennyksestä ja pyysi 8. heinäkuuta 2019 päivätyllä kirjeellä (asiakirja nro 1079670) kuulemismenettelystä vastaavaa neuvonantajaa tarkastelemaan Telenorin pyyntöä määräajan pidentämisestä 16. syyskuuta 2019 saakka. Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja päätti 22. heinäkuuta 2019 päivätyllä kirjeellä (asiakirja nro 1079572) pidentää määräaikaa 2. syyskuuta 2019 saakka. Näin otettiin huomioon, että Telenor sai mahdollisuuden tutustua tiettyihin datahuoneessa pidettäviin keskeisiin asiakirjoihin vasta kolmetoista päivää DVD-aineiston vastaanottamisenjälkeen. Telenor vastasi täydentävään väitetiedoksiantoon 2. syyskuuta 2019 (asiakirja nro 1085650).

6. Toinen suullinen kuuleminen

Täydentävään väitetiedoksiantoon antamassaan vastauksessa Telenor pyysi toimivaltuuksien 6 artiklan 1 kohdan mukaista suullista kuulemista. Suullinen kuuleminen pidettiin Brysselissä 10. lokakuuta 2019.

a. Osanottajat

Suullisessa kuulemisessa oli läsnä Telenorin edustajia. Valvontaviranomaisen puolesta kuulemiseen osallistui kilpailun ja valtiontukien osaston sekä oikeudellisten ja hallinnollisten asioiden osaston edustajia. Lisäksi kuulemiseen osallistui Norjan kilpailuviranomaisen (Konkurransetilsynet) ja Nkomin edustajia. Telia ei pyytänyt saada osallistua suulliseen kuulemiseen.

b. Menettelylliset kysymykset

Tarkasteltuani kaikkia menettelyllisiä kysymyksiä, erityisesti niitä, jotka on lueteltu toimivaltuuksien 14 artiklan 1 kohdan a–d alakohdassa, eli

— asiakirjojen julkistamista ja oikeutta tutustua asiakirja-aineistoon,

— määräaikoja täydentävään väitetiedoksiantoon vastaamiselle,

— kuulluksi tulemista koskevan oikeuden toteutumista ja

— suullisen kuulemisen moitteetonta toimittamista,

olen vahvistanut 21. marraskuuta 2019 päivätyssä välikertomuksessani (asiakirja nro 922733), että osapuolten menettelylliset oikeudet olivat tosiasiallisesti toteutuneet. Tätä näkemystä tuki myös se, että Telenor ei pyytänyt minua ennen toista suullista kuulemista eikä sen aikana tarkistamaan valvontaviranomaisen antamia päätöksiä, jotka koskivat menettelyllisiä kysymyksiä, lukuun ottamatta sen määräajan pidentämistä, jonka kuluessa täydentävään väitetiedoksiantoon oli vastattava, minkä kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja ratkaisi asianmukaisesti (kuten edellä 5 kohdan toisessa kappaleessa selitettiin).

c. Suullisen kuulemisen toimittaminen

Suullinen kuuleminen kesti yhden päivän. Kuuleminen toimitettiin kokonaan englanniksi ja nauhoitettiin valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 4 olevan III luvun 14 artiklan 8 kohdan mukaisesti. Kaikki suullisen käsittelyn osat järjestettiin julkisessa istunnossa.

Koko päivä oli varattu täydentävän väitetiedoksiannon aiheena olevalle hintaruuviväärinkäytökselle. Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan avauspuheenvuoron jälkeen kilpailun ja valtiontukien osaston edustajat esittivät näkemyksensä täydentävässä väitetiedoksiannossa esitetyistä väitteistä. Loput puheajasta myönnettiin lähes kokonaan Telenorille. Ensin Telenorin edustaja esitti joitakin yleisiä avaushuomioita ja esitteli Telenorin näkemyksiä väitetystä väärinkäytöksestä. Tämän jälkeen Telenorin lailliset edustajat käsittelivät asian menettelyllisiä kysymyksiä, jotka koskivat Telenorin oikeutta tulla kuulluksi, todistustaakkaa ja joitakin metodologisia kysymyksiä. Telenor totesi Telenorin oikeudesta tulla kuulluksi, että täydentävässä väitetiedoksiannossa ei esitetty kontekstia eikä analyyseja ja että Telenor ei näin ollen saanut riittävästi tietoja asianmukaisen vastauksen antamiseksi.

Tämän jälkeen Telenor käsitteli tosiasiallista tai mahdollista kilpailua merkityksellisillä toimitusketjun loppupään markkinoilla ja sen jälkeen toimitusketjun loppupään markkinoiden määritelmää. Jälkimmäisessä esityksessä selitettiin yksityisasiakkaiden mobiililaajakaistamarkkinoiden kehitystä Norjassa ja käsiteltiin joitakin oikeudellisia perusteluja. Lounastauon jälkeen Telenorin lailliset edustajat esittivät hintaruuvia koskevan analyysin, jossa keskityttiin erityisesti yhdistämisen tasoon ja vaikutusten arviointiin. Tämän jälkeen Telenorin talousneuvojat käsittelivät taloudellisia kysymyksiä, jotka koskivat muun muassa markkinoiden määritelmää, yhdistämisen tasoa, vaikutuksia, Telian marginaalien käyttöä sekä mallintamista ja metodologisia kysymyksiä.

Kuulemisen aikana kilpailun ja valtiontukien osasto esitti muutamia kysymyksiä, joita kaikkia Telenor käsitteli ja joihin se vastasi. Kuulemisen päätteeksi Telenorin edustaja päätti esityksensä joihinkin loppuhuomautuksiin ja pyysi, että Telenorille annettaisiin mahdollisuus pohtia, haluaako se mahdollisuuden vastata vielä kirjallisesti johonkin kuulemisen aikana esitettyyn kysymykseen. Olen suostunut tähän pyyntöön ja pyytänyt Telenoria ilmoittamaan viimeistään 16. lokakuuta 2019, onko Telenor katsonut kirjallisen vastauksen olevan tarpeen jonkin kysymyksen kohdalla. Telenor ilmoitti 16. lokakuuta 2019, että joidenkin kysymysten kohdalla kirjallista jatkokäsittelyä pidettiin tarpeellisena ja että vastaukset toimitettaisiin 25. lokakuuta 2019 mennessä. Olen hyväksynyt tämän määräajan. Telenor toimitti 25. lokakuuta 2019 kirjalliset vastaukset (asiakirja nro 1093684) kahteen kuulemistilaisuudessa esitettyyn kysymykseen. Ne koskivat 1) tietoja matkaviestintämalleissa, jotka korvaavat yksityisasiakkaiden erilliset mobiililaajakaistapalvelut; ja 2) palveluntarjoajia mahdollisina tukkutoimittajina.

Olen antanut 21. marraskuuta 2019 päivätyssä välikertomuksessani (asiakirja nro 922733) arvioni, jonka mukaan suullinen kuuleminen antoi Telenorille ja Telialle riittävän mahdollisuuden tarkentaa näkemyksiään valvontaviranomaisen alustavista havainnoista toimivaltuuksien 10 artiklan 4 kohdan mukaisesti.

Mitä tulee Telenorin väitteeseen, jonka mukaan täydentävässä väitetiedoksiannossa ei esitetty kontekstia tai analyyseja ja että Telenor ei näin ollen saanut riittävästi tietoja asianmukaisen vastauksen antamiseksi, katson, että täydentävässä väitetiedoksiannossa esitettiin riittävästi kontekstia ja analyyseja, jotta Telenor voi vastata asianmukaisesti täydentävään väitetiedoksiantoon. Kun valvontaviranomainen esimerkiksi viittasi asiakirjoihin lisätodisteina sen alustaville päätelmille, se viittasi niihin tietyssä kontekstissa konkreettisen aiheen osalta ja yksilöi olennaiset osat näissä asiakirjoissa päätelmiensä tueksi.

7. Myöhempi menettely

Valvontaviranomainen lähetti 7. marraskuuta 2019 Telenorille tietopyynnön, joka koski Telenorin 1. tammikuuta 2007 – 30. syyskuuta 2013 välisenä aikana toteuttamia sisäisiä ja ulkoisia markkinatutkimuksia/kyselytutkimuksia Norjan mobiilidatapalveluista (asiakirja nro 1095066). Telenor vastasi tähän tietopyyntöön 15. marraskuuta 2019 (asiakirja nro 1097450) ja esitti huomautuksia kyseisistä markkinatutkimuksista 10. joulukuuta 2019 (asiakirja nro 1103119).

Telenorin kanssa pidettiin 13. joulukuuta 2019 lyhyt puhelinkonferenssi tilannepäivityksen saamiseksi.

Valvontaviranomainen lähetti 13. tammikuuta 2020 Nkomille tietopyynnön (asiakirja nro 1097871), jossa pyydettiin asiakirjoja ja raportteja Nkomin ja/tai muiden sidosryhmien vuosina 2008–2012 suorittamista kyselytutkimuksista sekä sidosryhmiltä saaduista tiedoista/esityksistä mobiililaajakaistapalvelujen ja muiden palvelujen välisestä korvattavuudesta vuosina 2008–2012. Nkom vastasi tähän tietopyyntöön 20. tammikuuta 2020 (asiakirja nro 1109079).

Videokonferenssina 12. helmikuuta 2020 pidetyssä tilannekatsauskokouksessa Telenorille ilmoitettiin valvontaviranomaisen aikomuksesta lähettää asiaseikkoja koskeva kirje.

Valvontaviranomainen lähetti 27. helmikuuta 2020 Telenorille asiaseikkoja koskevan kirjeen (asiakirja nro 1110474), jotta tämä voisi esittää huomautuksia seuraavista asioista: 1) aiemmat todisteet, joita ei nimenomaisesti käytetty väitetiedoksiannossa ja täydentävässä väitetiedoksiannossa mutta joita valvontaviranomainen pitää asiakirja-aineiston tarkemman analyysin perusteella mahdollisesti merkityksellisinä väitetiedoksiannossa ja täydentävässä väitetiedoksiannossa tehtyjen alustavien päätelmien tueksi, 2) lisätodisteet, jotka on tuotu valvontaviranomaisen tietoon täydentävän väitetiedoksiannon antamisen jälkeen ja 3) herkkyyslaskelmat Telian ja Telenorin tukkuasiakkaiden marginaalien luotettavuuden tarkistamiseksi.

Asiaseikkoja koskevan kirjeen lisäksi valvontaviranomainen myönsi Telenorille oikeuden tutustua kaikkiin asiakirjoihin, jotka oli lisätty asiakirja-aineistoon täydentävän väitetiedoksiannon antamisen jälkeen. Koska valvontaviranomainen käytti myös rajallista määrää tietoja, jotka olivat luottamuksellisia Telenorin osalta asiaseikkoja koskevassa kirjeessä, Telenorin ulkopuolisille neuvonantajille annettiin mahdollisuus tutustua näihin luottamuksellisiin tietoihin datahuonemenettelyn kautta. Telenor ei kuitenkaan käyttänyt tätä mahdollisuutta.

Telenor vastasi asiaseikkoja koskevaan kirjeeseen 23. maaliskuuta 2020 (asiakirjat nro 1123012, 1133599, 1135608, 1133600 ja 1133601).

Valvontaviranomainen lähetti 30. huhtikuuta 2020 Telenorille tietopyynnön, jossa pyydettiin liikevaihtoon liittyviä tietoja (asiakirjat nro 1130626 ja 1126651). Telenor vastasi tietopyyntöön 15. toukokuuta 2020 (asiakirjat nro 1133295, 1133296, 1133371 ja 1133372).

Valvontaviranomainen lähetti 18. toukokuuta 2020 päivätyllä sähköpostiviestillä (asiakirja nro 1133872) Telenorille kysymyksen kaksiosaista datahinnoitteluvaihtoehtoa koskevista tausta-asiakirjoista, joihin viitattiin Telenorin vastauksessa väitetiedoksiantoon. Telenor vastasi tähän kysymykseen 25. toukokuuta 2020 päivätyllä sähköpostiviestillä (asiakirja nro 1134573).

8. Päätösluonnos

Neuvoa-antavalle komitealle toimitetussa päätösluonnoksessa yksilöityjen rikkomusten laajuus on suppeampi kuin alkuperäisessä väitetiedoksiannossa.

Kuten edellä (2 kohdassa) todettiin, väitetiedoksiannossa esitettiin valvontaviranomaisen alustava näkemys, jonka mukaan Telenor rikkoi ETA-sopimuksen 54 artiklaa soveltamalla 1) verkkoon pääsyn ja nousevan liikenteen tukkuhintojen sekä Telenorin Norjassa asuvilta yksityisasiakkailta perimien mobiililaajakaistapalvelujen vähittäishintojen välistä hintaruuvia tammikuusta 2008 vuoden 2012 loppuun ja 2) ”lock in” -lausekkeita Telenorin Norjassa yritys- ja viranomaisasiakkaiden kanssa tekemissä vähittäismyyntisopimuksissa tammikuusta 2008 väitetiedoksiannon antamispäivään saakka.

Myöhemmässä väitetiedoksiannossa (ks. edellä 5 kohdan ensimmäinen kappale) valvontaviranomainen päätti priorisointisyistä lopettaa väitetiedoksiannossa esitettyä toista väitettyä väärinkäytöstä koskevan tutkintansa, joka liittyy ”lock in” ‐lausekkeisiin sopimuksen ennenaikaiseen purkamiseen liittyvien seuraamusten yhteydessä vähittäismarkkinoilla, joilla tarjotaan matkaviestintäpalveluja yritysasiakkaille Norjassa. Näin ollen täydentävä väitetiedoksianto koski ainoastaan väitettyä hintaruuviväärinkäytöstä, jota käsiteltiin jo väitetiedoksiannossa. Päätösluonnoksessa käsitellään tätä hintaruuviväärinkäytöstä.

Valvontaviranomainen toteaa päätösluonnoksessa, että Telenor käytti väärin ETA-sopimuksen 54 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua määräävää asemaa asettamalla hintaruuvin yleiseen matkaviestinverkkoon pääsyn ja nousevan liikenteen palvelujen tukkumarkkinoiden ja Norjassa yksityisasiakkaille tarjottavien erillisten mobiililaajakaistapalvelujen vähittäismarkkinoiden välille 1. tammikuuta 2008 – 31. joulukuuta 2012 välisenä aikana, jäljempänä ’tarkastelujakso’.

Valvontaviranomainen määrittelee päätösluonnoksessa Norjan yleiseen matkaviestinverkkoon pääsyn ja nousevan liikenteen palvelujen tukkumarkkinat merkityksellisiksi toimitusketjun alkupään markkinoiksi ja Norjassa yksityisasiakkaille tarjottavien erillisten mobiililaajakaistapalvelujen vähittäismarkkinat merkityksellisiksi toimitusketjun loppupään markkinoiksi.

Valvontaviranomainen toteaa päätösluonnoksessa, että Telenorilla oli määräävä asema Norjan yleiseen matkaviestinverkkoon pääsyn ja nousevan liikenteen palvelujen tukkumarkkinoilla tarkastelujakson aikana ja että samaan aikaan sillä oli suuri markkinavoima Norjassa yksityisasiakkaille myytävien erillisten mobiililaajakaistapalvelujen vähittäismarkkinoilla.

Lisäksi valvontaviranomainen toteaa, että tarkastelujakson aikana Telenorin kilpailijoiltaan toimitusketjun alkupäässä yleiseen matkaviestinverkkoon pääsyn ja nousevan liikenteen tukkutason palvelujen tarjoamisesta perimän hinnan ja toisaalta sen hinnan, jonka Telenor veloitti omilta asiakkailtaan toimitusketjun loppupäässä Norjassa yksityisasiakkaille myytävistä erillisistä mobiililaajakaistapalveluista, välinen ero ei antanut näistä tukkupalveluista riippuvaiselle, yhtä tehokkaalle kilpailijalle mahdollisuutta kilpailla Telenorin kanssa toimitusketjun loppupään markkinoilla ilman tappioita.

Näin ollen valvontaviranomainen katsoo, että Telenor sovelsi hintaruuvia seuraaviin yleiseen matkaviestinverkkoon pääsyn ja nousevan liikenteen palveluja tukkutasolla käyttäviin asiakkaisiin: 1) Network Norway, 1. elokuuta 2008 – 31. elokuuta 2010, 2) Ventelo, 1. tammikuuta 2008 – 30. marraskuuta 2010 ja 3) palveluntarjoajat (”jälleenmyyjät”), 1. tammikuuta 2008 – 31. joulukuuta 2012.

Näiden kolmen rikkomuksen osalta päätösluonnos on suppeampi kuin alkuperäinen väitetiedoksianto. Väitetiedoksiannossa valvontaviranomainen havaitsi Network Norwayn osalta kolmen vuoden ajan käytössä olleen hintaruuvin, joka ulottui tammikuusta 2008 vuoden 2010 loppuun. Havainto on nyt rajattu päätösluonnoksessa koskemaan ajanjaksoa 1. elokuuta 2008 – 31. elokuuta 2010. Ventelon osalta väitetiedoksianto viittasi viiden vuoden ajanjaksoon tammikuusta 2008 vuoden 2012 loppuun, kun taas päätösluonnos kattaa nyt 1. tammikuuta 2008 alkavan ja 30. marraskuuta 2010 päättyvän ajanjakson. Lisäksi päätösluonnoksessa ei enää käsitellä Telenorin tukkutason asiakasta TDC:tä koskevaa hintaruuvia, kuten väitetiedoksiannossa alun perin oli tarkoitus. Täydentävässä väitetiedoksiannossa valvontaviranomainen totesi TDC:n osalta, ettei se toiminut yksityisasiakkaiden markkinoilla eikä suunnitellut tulemista kyseisille markkinoille tarkastelujakson aikana. Näin ollen TDC:tä ei voitu pitää tosiasiallisena tai mahdollisena kilpailijana merkityksellisillä toimitusketjun loppupään markkinoilla kyseisenä ajanjaksona. Tämän seurauksena TDC:tä ei enää käsitellä valvontaviranomaisen hintaruuvia koskevissa havainnoissa.

Valvontaviranomainen toteaa, että hintaruuvilla voi olla kilpailua rajoittavia vaikutuksia merkityksellisillä vähittäismarkkinoilla ja että Telenorin toiminta ei voinut olla objektiivisesti oikeutettua.

Kaikki nämä päätösluonnoksessa esitetyt päätelmät vastaavat väitetiedoksiantoon ja täydentävään väitetiedoksiantoon jo sisältyviä väitteitä, joita täydennettiin asiaseikkoja koskevalla kirjeellä. Päätösluonnos perustuu samoihin, väitetiedoksiannossa ja täydentävässä väitetiedoksiannossa määriteltyihin merkityksellisiin maantieteellisiin ja tuotemarkkinoihin toimitusketjun alku- ja loppupään tasolla. Hintaruuviväärinkäytöksen osalta tarkastelujakso sijoittuu väitetiedoksiannossa ja täydentävässä väitetiedoksiannossa mainittujen ajanjaksojen puitteisiin ja on nyt aiempaa lyhyempi (kuten edellä selitetään). Valvontaviranomainen toteaa myös, että Telenor käytti väärin määräävää asemaansa hintaruuvin avulla Network Norwayn, Ventelon ja palveluntarjoajien osalta, mikä tarkoittaa kolmea erillistä ETA-sopimuksen 54 artiklaa koskevaa rikkomusta. Nämä kolme erillistä rikkomusta yksilöitiin väitetiedoksiannossa ja täydentävässä väitetiedoksiannossa, joita täydennettiin asiaseikkoja koskevalla kirjeellä.

Mielestäni ja toimivaltuuksien 16 artiklan 1 kohdan mukaisesti päätösluonnoksessa käsitellään ainoastaan väitteitä, joiden osalta Telenorille on annettu mahdollisuus esittää näkemyksensä.

9. Päätelmä

Edellä esitetyn perusteella katson, että päätösluonnoksen vastaanottajien menettelylliset oikeudet, mukaan lukien oikeus tulla kuulluksi, ovat tosiasiallisesti toteutuneet asianmukaisella tavalla menettelyn kaikissa vaiheissa.

Bryssel 3. kesäkuuta 2020. Michael SÁNCHEZ RYDELSKI Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja

(1) Mukaan luettuna yhtiön oikeudellinen edeltäjä Telenor Mobil AS.

(2) TDC SA on tanskalainen televiestintäpalvelujen tarjoaja.