EFTAn valvontaviranomaisen 26 päivänä huhtikuuta 2001 Liechtensteinin ruhtinaskuntaa vastaan nostama kanne

(Asia E-5/01)

(2001/C 242/10)

EFTAn valvontaviranomainen, Rue de Trèves, B-1040 Bryssel, on nostanut 26 päivänä huhtikuuta 2001 EFTAn tuomioistuimessa kanteen Liechtensteinin ruhtinaskuntaa vastaan. Kanteen esitti Peter Dyrberg, joka toimii EFTAn valvontaviranomaisen asiamiehenä.

Kantaja pyytää, että tuomioistuimen olisi

1. julistettava, että jättäessään asetetun määräajan kuluessa antamatta Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä IX olevassa 6 kohdassa tarkoitetun säädöksen (Neuvoston direktiivi 87/344/ETY, annettu 22 päivänä kesäkuuta 1987 oikeusturvavakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta), sellaisena kuin se on mukautettuna Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen pöytäkirjassa N:o 1, 3 artiklan 1 kohdan ja 4, 6 ja 7 artiklan yhdessä 2 artiklan kanssa, noudattamiseksi tarvittavat kansalliset säännökset, Liechtensteinin ruhtinaskunta on laiminlyönyt kyseessä olevan säädöksen 10 artiklan ja Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa,

2. määrättävä Liechtensteinin ruhtinaskunta maksamaan oikeuskäsittelystä aiheutuvat kustannukset.

Oikeudellinen perusta ja taustatiedot sekä kanteen tueksi esitetyt oikeusseikkoja koskevat väitteet:

- Direktiivin 3 artiklan 1 kohdassa säädetään, että oikeusturvavakuutuksen on sisällyttävä eri sopimuksen kuin muut vakuutusluokat tai sitä on käsiteltävä yksittäisen vakuutuskirjan erillisessä osassa, jossa määritellään oikeusturvavakuutuksen laatu ja, jos jäsenvaltio niin vaatii, kyseisen vakuutusmaksun määrä.

- Direktiivin 4 artiklassa säädetään, että kaikissa oikeusturvavakuutusta koskevissa sopimuksissa on hyväksyttävä nimenomaan, että jos turvaudutaan asianajajaan tai johonkin muuhun kansallisen lainsäädännön mukaan asianmukaisesti pätevään henkilöön vakuutetun henkilön etujen puolustamiseksi, edustamiseksi tai hoitamiseksi missä tahansa oikeudenkäynti- ja hallintomenettelyssä, vakuutetulla henkilöllä on vapaus valita sellainen asianajaja tai muu henkilö.

- Direktiivin 6 artiklassa säädetään, että jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että välimiesmenettelyssä tai muussa vastaavassa puolueettomuuden takeet tarjoavassa menettelyssä voidaan oikeusturvavakuutuksen vakuutuksenantajan ja hänen vakuuttamansa henkilön välillä syntyvissä erimielisyyksissä päättää riidan selvittämiseksi omaksuttavasta kannasta, edellä sanotun kuitenkaan rajoittamatta kansallisten säännösten mukaista oikeutta saattaa asia tuomioistuimen käsiteltäväksi. Lisäksi vakuutuskirjassa on mainittava vakuutetun henkilön oikeudesta turvautua tällaiseen menettelyyn.

- Direktiivin 7 artiklassa säädetään, että jos syntyy eturistiriitoja tai riidan sovittelusta on erimielisyyttä, oikeusturvavakuutuksen vakuutuksenantajan tai tarvittaessa korvausvaatimuksia selvittävän yrityksen on ilmoitettava vakuutetulle henkilölle 4 artiklassa mainitusta oikeudesta ja mahdollisuudesta turvautua 6 artiklassa mainittuun menettelyyn.

- Säädöksen 10 artiklasta, sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen pöytäkirjassa N:o 1, seuraa, että Liechtensteinille asetettu määräaika säädöksen noudattamiseksi tarvittavien toimenpiteiden toteuttamiseen päättyi 1 päivänä toukokuuta 1995.

- Liechtenstein ei ollut toteuttanut säädöksen noudattamiseksi tarvittavia lainsäädäntötoimenpiteitä edellä mainitun määräajan umpeutumiseen mennessä. Tällaisia toimenpiteitä ei ollut toteutettu myöskään EFTAn valvontaviranomaisen antamassa perustellussa lausunnossa - jossa se pyysi Liechtensteiniä toteuttamaan säädöksen noudattamiseksi tarvittavat toimenpiteet - asetettuun määräaikaan mennessä. Näin ollen Liechtenstein on laiminlyönyt kysessä olevien säädöksen 10 artiklan ja Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa.