FI Euroopan unionin virallinen lehti L 287/14

EFTAn VALVONTAVIRANOMAISEN PÄÄTÖS

N:o 204/11/KOL,

annettu 29 päivänä kesäkuuta 2011,

Norsk Film -ryhmään kuuluville yrityksille myönnetystä väitetystä valtiontuesta (Norja)

EFTAn VALVONTAVIRANOMAINEN, JÄLJEMPÄNÄ ’VALVONTAVIRANOMAINEN’, joka

OTTAA HUOMIOON Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’ETA-sopimus’, ja erityisesti sen 61 ja 62 artiklan,

OTTAA HUOMIOON EFTA-valtioiden sopimuksen valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta, jäljempänä ’valvonta- ja tuomioistuinsopimus’, ja erityisesti sen 24 artiklan,

OTTAA HUOMIOON valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjan 3, jäljempänä ’pöytäkirja 3’, ja erityisesti siinä olevan I osan 1 artiklan 2 kohdan ja II osan 4 artiklan 4 kohdan ja 7 artiklan 1 kohdan,

on pöytäkirjassa 3 olevan II osan 6 artiklan 1 kohdan (1) mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa,

sekä katsoo seuraavaa:

I. TAUSTATIEDOT

1. Menettely

Useat norjalaiset elokuvayhtiöt (2) tekivät 23 päivänä maaliskuuta 2006 päivätyllä kirjeellä (tapahtuma nro 368163) kantelun siitä, että Norjan viranomaiset olivat myöntäneet vuotuista avustusta Norsk FilmStudio AS/Filmparken AS:lle vuosina 2000–2005.

Käytyään Norjan viranomaisten kanssa kirjeenvaihtoa valvontaviranomainen antoi muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevan päätöksen N:o 491/09/KOL, joka julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja sen ETA-täydennysosassa (3). Valvontaviranomainen kehotti asianomaisia esittämään huomautuksensa asiasta. Valvontaviranomainen ei saanut huomautuksia kolmansilta osapuolilta.

Norjan viranomaiset esittivät huomautuksensa 2 päivänä helmikuuta 2010 päivätyllä kirjeellä (tapahtuma nro 545244).

2. Norsk Film -ryhmä

Kunnallisten elokuvateattereiden yhdistys perusti Norsk Film AS:n vuonna 1932. Yhtiön elokuvastudio aloitti toimintansa vuonna 1935. Vuoden 1947 valtion talousarviossa Norjan hallitus päätti lisätä vastuutaan elokuvatuotannon alalla. Norsk Film AS kohtasi taloudellisia vaikeuksia 1950- ja 1960-luvuilla, minkä johdosta hallitus myönsi sille avustusta varmistaakseen toiminnan jatkumisen. Kun yhtiö asetettiin konkurssiin 1960-luvun lopulla, hallitus päätti ottaa täyden vastuun yhtiön tulevaisuudesta. Vuodesta 1974 lähtien valtion omistusosuus yhtiön osakkeista oli 77,6 prosenttia. Norsk Film AS:llä oli kaksi tarkoitusta: tarjota Norjan elokuvatuotannolle tarvittavat toimitilat ja tuottaa norjalaisia elokuvia.

Norsk Film AS ja sanomalehti VG (Verdens Gang) perustivat ScanCam AS:n vuonna 1986 Norsk Film AS:n kameraosaston pohjalta. Myöhemmin Norsk Film AS ja Schibsted ASA omistivat kumpikin 50 prosenttia ScanCam AS:n osakkeista. Schibsted ASA möi 31 päivänä joulukuuta 1998 osuutensa Norsk Film AS:lle, ja ScanCam AS jatkoi toimintaansa Norsk FilmStudio AS:n kokonaan omistamana tytäryhtiönä vuodesta 1999 lähtien.

Norsk FilmStudio AS, joka perustettiin vuonna 1989, oli Norsk Film AS:n kokonaan omistama tytäryhtiö. Vuoteen 1989 asti elokuvastudio ja tekniset toimitilat muodostivat Norsk Film AS:n kiinteän osan. Norsk FilmStudio AS perustettiin, jotta yhtiön roolit tuottajana ja elokuvatuotannon infrastruktuurin (elokuvastudion ja teknisten toimitilojen) ylläpitäjänä voitaisiin selkeästi erottaa toisistaan.

Vuonna 2001 Norjan hallitus uudisti elokuvapolitiikkaansa ja erotti selkeämmin valtion ja yksityisen sektorin vastuualat toisistaan. Yksityisten tuotantoyhtiöiden olisi vastattava elokuvatuotannosta. Tästä syystä ehdotettiin Norsk Film AS:n osakkeiden myyntiä. Valtio säilyttäisi elokuvastudioihin liittyvät vastuunsa, sillä tuotantoprosessin kyseisen osan ei katsottu olevan kestävää toimintaa markkinaolosuhteiden takia. Vuonna 2001 Norsk Film AS jaettiin kahdeksi erilliseksi yhtiöksi: elokuvatuotannosta vastaavaksi Norsk Film AS -yhtiöksi sekä infrastruktuurista vastaavaksi Filmparken AS -yhtiöksi. Yhtiön omaisuuserät jäivät Filmparken AS:n hallintaan. Norsk FilmStudio AS jatkoi toimintaansa Filmparken AS:n kokonaan omistamana tytäryhtiönä. Norsk FilmStudio AS sulautui 25 päivänä kesäkuuta 2001 Filmparken AS:ään. Valtio möi osuutensa Norsk Film AS -tuotantoyhtiöstä yksityiselle tuotantoyhtiölle Diopter AS:lle 4 päivänä tammikuuta 2002.

Vuonna 2002 Filmparken AS nimettiin jälleen Norsk FilmStudio AS:ksi.

Vuonna 2004 ScanCam AS sulautui Norsk FilmStudio AS:ään.

Vuonna 2009 Norsk FilmStudio AS ja Chimney Pot AS sulautuivat Storyline Studios AS:ksi. Sulautumisen jälkeen Filmparken AS omistaa yhtiön osakkeista 60 prosenttia ja 40 prosenttia jäi entisen Chimney Pot AS:n osakkeenomistajille.

Storyline Studios AS on kokonaisvaltainen elokuva-alan laite- ja palvelutoimittaja, jonka tarjontaan kuuluvat elokuvastudiot, grip- ja valaistuspalvelut, elokuvakamerat, jälkituotanto, puvustus, rahoitus, toimistotilat, linjatuotanto ja elokuvaluettelot.

3. Tutkittujen toimenpiteiden kuvaus

Valvontaviranomainen tutki kahta eri toimenpidettä: 36 miljoonan Norjan kruunun avustuksen maksamista (ks. 3.1 kohta) sekä verotusta koskevaa etuuskohtelua, josta jotkin Norsk Film -ryhmään kuuluvat yritykset hyötyivät (ks. 3.2 kohta).

3.1 Kolmenkymmenenkuuden miljoonan Norjan kruunun avustus

Eri Norsk Film -ryhmään kuuluville tahoille maksettiin vuotuisia avustuksia 1970-luvulta lähtien vuoteen 2006 asti. Vuosien 1971–1972 talousarvioissa mainitaan ”voimassa oleva tukijärjestelmä”. Avustuksia maksoi kulttuuri- ja kirkkoministeriö.

Valvontaviranomainen toteaa päätöksessään N:o 491/09/KOL, että Norjan valtion 1970-luvulta lähtien maksamat vuotuiset avustukset eri Norsk Film -ryhmään kuuluville tahoille elokuvien tuotantoa ja elokuvatuotannossa tarvittavan infrastruktuurin ylläpitämistä varten perustuivat voimassa olevaan tukijärjestelmään.

Norjan viranomaiset ovat ilmoittaneet, että Norjan eduskunta päätti vuonna 1997 myöntää 36 miljoonan Norjan kruunun avustuksen Norsk Film AS:lle ”Filmparkeniksi” kutsuttujen tuotantotilojen parantamiseen, uudenaikaistamiseen ja kehittämiseen. Avustus myönnettiin valtion talousarviossa kansallisiin kulttuurirakennuksiin varatuista määrärahoista. Summa oli jaettu kahdelle vuodelle niin, että vuonna 1998 maksettiin 10 miljoonaa Norjan kruunua ja loput 26 miljoonaa Norjan kruunua vuonna 1999. Avustuksella katettiin osittain elokuvastudion tilojen uudenaikaistamista ja parantamista ja osittain uusien hallintotilojen kehittämistä.

Valvontaviranomainen katsoi päätöksessään N:o 491/09/KOL, että koska 36 miljoonan Norjan kruunun avustuksen myöntäminen perustui talousarviossa eri määrärahoihin ja erityinen määräraha oli varattu tiettyä tarkoitusta varten (Jarissa sijaitsevien toimitilojen parantamiseen), avustusta voidaan mahdollisesti pitää uutena tukena. Valvontaviranomaisella ei ollut varmuutta siitä, kuuluiko avustus voimassa olevaan tukijärjestelmään vai oliko kyseessä uusi tukitoimenpide.

3.2 Verotusta koskeva etuuskohtelu

Norsk Film AS:n ja Norsk FilmStudio AS:n eduksi myönnettiin verovapautus vuodesta 1995 lähtien. Vapautus myönnettiin 18 päivänä elokuuta 1911 annetun entisen verolain N:o 8:n 26 pykälän 1 kohdan k alakohdan nojalla, joka sittemmin on korvattu 26 päivänä maaliskuuta annetulla verolailla N:o 14. (4)

Norjan verolain 2 pykälän 32 kohdan mukaan, jossa säädetään kyseistä verotusta koskevaa etuuskohtelua koskevista säännöistä, järjestöt, yritykset ja yhtiöt saavat vapautuksen yritysverosta, mikäli ne eivät tavoittele voittoa.

Se, onko jokin yritys tai yhtiö voittoa tavoittelematon 2 pykälän 32 kohdan mukaan, määritetään objektiivisten kriteerien perusteella. Tarkoituksena on, että päätös tehdään kunkin yrityksen kohdalla erikseen. Näin ollen, jos yritys esimerkiksi harjoittaa hyväntekeväisyyttä, kyseinen yritys on voittoa tavoittelematon. Määritellessään, onko jokin yritys voittoa tavoittelematon, viranomaiset ottavat huomioon muun muassa yrityksen yhtiöjärjestyksen ja tosiasiallisesti harjoitetun toiminnan luonteen. Arviossa huomioidaan myös, harjoittaako yritys toimintaa, johon liittyy kilpailua. Mikäli yritys harjoittaa taloudellista tai kaupallista toimintaa ja kilpailee veronalaisten, voittoa tavoittelevien yritysten kanssa, yritys kuuluu verotuksen piiriin. Arviossa on otettava huomioon myös yrityksen rahoituksen luonne. Mikäli yrityksen toimintaa rahoitetaan yksityisin lahjoituksin, yritys on voittoa tavoittelematon.

Voittoa tavoittelemattomat yritykset vapautetaan yritysverosta yrityksen voittoa tavoittelemattomasta toiminnasta syntyneiden voittojen osalta. Kaupallisesta toiminnasta saaduista tuloista peritään (tietyin ehdoin) yritysveroa. (5)

Veroviranomaiset päättävät tavanomaisen vuotuisen arviointiprosessin yhteydessä, voidaanko 2 pykälän 32 kohtaa soveltaa yritykseen tai järjestöön. Kunnalliset veroviranomaiset päättävät sovellettavasta verojärjestelystä veronmaksajan veroilmoituksessaan ilmoittamien tietojen sekä muiden käytettävissä olevien tietojen perusteella.

Norsk Film AS, Norsk FilmStudio AS ja ScanCam AS saivat verovapautuksen sillä perusteella, että yritykset eivät tavoitelleet voittoa. Norsk Film AS ja Norsk FilmStudio AS eivät vuoteen 1995 asti hakeneet pääsyä tähän erityisjärjestelyyn. Haettuaan järjestelyyn ne kuitenkin hyötyivät siitä vuosina 1995–2001.

Vuonna 2001 Norsk Film AS jaettiin kahdeksi erilliseksi yhtiöksi: elokuvatuotannosta vastaavaksi Norsk Film AS -yhtiöksi sekä infrastruktuurista vastaavaksi Filmparken AS -yhtiöksi. Vuodesta 2002 lähtien kyseisten yritysten toimintaa ei enää rahoitettu valtion tuella vaan ne harjoittivat tavanomaista liiketoimintaa. Näin ollen niitä kohdeltiin tavanomaisina voittoa tavoittelevina yrityksinä ja ne kuuluivat normaalin yritysverotuksen piiriin.

Vuoteen 1998 asti Norsk Film AS ja Schibsted ASA omistivat kumpikin 50 prosenttia ScanCam AS:n osakkeista. ScanCam AS ei siten ollut kiinteä osa Norsk Film AS:n liiketoimintaa. Joulukuusta 1998 lähtien ScanCam AS:n omisti kokonaan Norsk Film AS ja vuodesta 1999 lähtien Norsk FilmStudio AS (joka oli Norsk Film AS:n kokonaan omistama tytäryhtiö). Kyseisen muutoksen jälkeen veroviranomaiset katsoivat, että ScanCam AS oli kiinteä osa Norsk Film AS:n liiketoimintaa ja sen tulisi voida hyötyä samasta suotuisasta verojärjestelystä 1998–2000 vuosien osalta. ScanCam AS tuotti voittoa vuosina 1998, 1999, 2000 ja 2001. (6)

Arvioinnissaan veroviranomaiset katsoivat, että kyseiset yritykset voisivat hyötyä voittoa tavoittelemattoman yrityksen asemasta seuraavien seikkojen nojalla: Norsk Film AS:n yhtiöjärjestyksen mukaan yritys on voittoa tavoittelematon, valtio ja kunnat omistivat 97,7 prosenttia yrityksen osakkeista ja yrityksen toimintaa rahoitettiin pääasiassa valtion tuella.

Veroviranomaiset totesivat lisäksi, että verovapautus oli myönnetty sillä ehdolla, että mahdolliset voitot on käytettävä täysimääräisesti yrityksen voittoa tavoittelemattoman toiminnan tavoitteiden saavuttamiseen. Norsk FilmStudio AS -tytäryhtiön katsottiin olevan kiinteä osa Norsk Film AS:n liiketoimintaa, ja siten myös siihen sovellettiin samaa verovapautusta. Norjan viranomaiset ovat ilmoittaneet, että Norsk FilmStudio AS ei tuottanut voittoa vuosina 1995–2001, ja siten suotuisaa verojärjestelyä ei sovellettu käytännössä.

Kaikki kyseiset yritykset kuuluvat nykyään yritysverotuksen piiriin.

Valvontaviranomainen totesi päätöksessään N:o 491/09/KOL, että se ei ollut vakuuttunut siitä, että yritysverosta vapautus, sellaisena kuin sitä sovellettiin Norsk Film -ryhmään kuuluviin yrityksiin, on perusteltavissa sillä, että kyseinen vapautus myönnetään voittoa tavoittelemattomille yrityksille.

Yritysverovapautuksen muodossa annettu tuki on toimintatukea. Kyseistä tukea voidaan myöntää vain erityistilanteessa ja etenkin tilanteissa, jotka täyttävät valvontaviranomaisen ohjesäännöissä asetetut ehdot (esimerkiksi tietyntyyppisten ympäristötukien ja aluetukien kohdalla). Tämän vuoksi valvontaviranomainen ei ollut vakuuttunut siitä, että erityiset verosäännöt, sellaisina kuin niitä sovellettiin joihinkin Norsk Film -ryhmään kuuluviin yrityksiin, olivat ETA-sopimuksen valtiontukimääräysten mukaisesti perusteltavissa.

4. Norjan viranomaisten huomautukset

4.1 Kolmenkymmenenkuuden miljoonan Norjan kruunun avustus

4.1.1 Avustus ei ole valtiontukea

Norjan viranomaiset katsovat, että 36 miljoonan Norjan kruunun avustus ei ollut valtiontukea.

Norjan viranomaisten mukaan seurausten näkökulmasta katsottuna tutkittavana oleva avustus ei tuottanut taloudellista etua tuensaajalle.

Norjan viranomaiset katsovat, että yksikään asianomainen yritys ei saanut taloudellista etua Filmparkenin parantamiseen ja uudenaikaistamiseen myönnetyn tuen johdosta. Norsk FilmStudio AS:n tehtävänä oli vuokrata tiloja kaikille norjalaisille tuotantoyhtiöille. Norsk Film -ryhmän elokuvatuotantoon ja tuotantotilojen vuokraamiseen liittyvät toimet oli selkeästi ja oikeudellisesti erotettu toisistaan. Tuotantotilojen käyttöoikeus myönnettiin kaikille norjalaisille tuotantoyhtiöille (Norsk Film AS mukaan lukien) samoin käyttöehdoin. Vuokraustoiminta ei tuottanut voittoa vaan tappioita Norsk FilmStudio AS:lle.

Norjan viranomaiset katsovat, että avustustoimen ei voida katsoa antaneen Norsk Film -ryhmälle taloudellista etua, koska näin ei selvästikään tapahtunut käytännössä. Toimenpiteen tarkoitus oli tarjota tuotantotiloja norjalaisille elokuvatuottajille. Norjan viranomaiset korostavat, että se, että Norsk FilmStudio AS oli ainoa toimija, joka vuokrasi tietyn pituisten ja tietyn laatuisten elokuvien kuvaamiseen soveltuvia studiotiloja, johtui markkinoiden toimimattomuudesta. Yhtiö harjoitti kyseistä toimintaa kaikkien tuottajien eduksi eikä saanut toiminnasta taloudellista etua.

4.1.2 Toimenpide on joka tapauksessa voimassa olevaa tukea

Norjan viranomaiset katsovat, että vaikka 36 miljoonan Norjan kruunun avustuksen katsottaisiin olevan valtiontukea, se on joka tapauksessa voimassa olevaa tukea.

Norjan viranomaisten näkemyksen mukaan 36 miljoonan Norjan kruunun avustus on osa voimassa olevaa tukijärjestelmää, jonka puitteissa maksettiin vuotuisia avustuksia.

Norjan viranomaiset toteavat, että se, että avustus maksettiin talousarviossa eri määrärahoista kuin vuotuiset avustukset, ei ole riittävä peruste, jotta avustusta voitaisiin pitää erillisenä ja uutena toimenpiteenä. Heidän mukaansa kyseisen vuosina 1998–1999 myönnetyn avustuksen maksaminen eri määrärahoista oli ”pelkästään sattumaa ja johtui teknisistä seikoista. Kyseinen 36 miljoonan Norjan kruunun avustus olisi voitu myöntää talousarviossa myös elokuvarahoitukselle varatuista määrärahoista ja jakaa kymmenen vuoden ajanjaksolle, jolloin se olisi ’sulautunut’ Norsk Film -ryhmälle maksettuihin vuotuisiin avustuksiin, jotka sisälsivät sekä toimintatukea että investointitukea. Avustuksen maksaminen vuosina 1998–1999 talousarvion eri kohdasta johtui uudesta menettelystä, joka koski [valtion] talousarviossa kansallisten rakennusten rakentamiseen varattujen määrärahojen järjestelyä.” Lisäksi Norjan viranomaiset katsovat, että merkittävää asiassa on se, että avustus oli osa järjestelmällisesti ja jatkuvasti samalle tuensaajalle maksettuja avustuksia ja että tuen luonne ei muuttunut. Kyseinen järjestely on aina sisältänyt sekä investointitukea että toimintatukea.

Parannus- ja uudenaikaistamisprosessi oli jatkunut jo pidempään, ja siihen liittyvien kustannusten oli arvioitu nousseen 13 miljoonaan Norjan kruunuun vuosiin 1998–1999 mennessä. Kyseinen summa sisälsi Norjan valtion voimassa olevan tukijärjestelmän kautta 1970-luvulta lähtien myöntämät avustukset. Vuonna 1997 kävi kuitenkin ilmi, että 13 miljoonaa Norjan kruunua ei ollut riittänyt töiden loppuun saattamiseen, ja sen vuoksi päätettiin myöntää 36 miljoonan Norjan kruunun lisäavustus parannustöiden viimeistelyyn.

Norjan viranomaiset toimittivat valvontaviranomaiselle tietoja, jotka osoittivat, että elokuvatuotannon edellytysten ylläpitämiseksi tarvittavan infrastruktuurien parantamiseen ja uudenaikaistamiseen oli myönnetty ja varattu määrärahoja myös aiemmin.

Lopuksi Norjan viranomaiset myös katsovat, että avustussumman merkittävästi suuremman määrän verrattuna aiemmin myönnettyihin vuotuisiin avustuksiin ei voida katsoa tarkoittavan, että toimenpide oli uutta tukea. Norjan viranomaiset viittaavat Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomioon asiassa Namur-Les Assurances (7): ”Uuden tuen muodostumista tai voimassa olevan tuen muuttumista ei voida arvioida tuen laajuuden perusteella tai etenkään sen rahallisen määrän perusteella yrityksen elinaikana, mikäli tuki on myönnetty aiemmin voimassa olleiden lakisääteisten määräysten nojalla, joita ei myöhemmin ole muutettu.”

4.1.3 Uusi tuki on joka tapauksessa yhteensopivaa

Norjan viranomaiset katsovat, että vaikka valvontaviranomainen katsoisi toimenpiteen olevan uutta tukea, kyseinen tuki olisi joka tapauksessa yhteensopivaa ETA-sopimuksen kanssa. Heidän näkemyksensä mukaan kyseinen toimenpide olisi yhteensopivaa ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan kanssa, koska avustuksen tarkoitus oli kulttuurin säilyttäminen ja se oli oikeasuhteinen kyseisen tavoitteen saavuttamisen kannalta.

Norjan viranomaiset toteavat, että elokuvatuotanto on merkittävä kulttuurisen ilmaisun muoto ja osa kansallista perintöä. Ilman asianmukaisia tuotantotiloja elokuvatuotanto ei olisi mahdollista. Lisäksi avustus oli tarvittava ohjauskeino, koska markkinat eivät vastanneet tarpeeseen. Norjan viranomaiset myös korostavat, että valvontaviranomainen on hyväksynyt audiovisuaalialan tukijärjestelyt, joita ei voida toteuttaa, mikäli audiovisuaalisten teosten tuottamiseen tarvittavaa infrastruktuuria ei ole olemassa.

4.2 Verotusta koskeva etuuskohtelu

4.2.1 Verotusta koskevan etuuskohtelun soveltaminen ei ole valtiontukea

Ensiksi Norjan viranomaiset korostavat, että valvontaviranomainen ei ilmaissut päätöksessään N:o 491/09/KOL epäilyksiä verojärjestelystä, jossa voittoa tavoittelemattomille yrityksille annetaan verovapautus yritysveron maksamisesta, vaan tarkasteli kyseisen järjestelyn soveltamista tiettyihin Norsk Film -ryhmään kuuluviin yrityksiin. Näin ollen tarkastelun kohteena on kyseisen verojärjestelyn tosiasiallinen soveltaminen tiettyihin yrityksiin.

Toiseksi Norjan viranomaiset katsovat, että ne eivät ole harkinneet, onko verolain 2 pykälän 32 kohtaa sovellettu asianmukaisesti Norsk Film -ryhmään kuuluviin yrityksiin, sillä kukaan niistä ei ole verotuksen arvioinneista vastaava viranomainen.

Norjan viranomaiset kuitenkin toteavat seuraavaa: ”Jos veroviranomainen virheellisesti soveltaa yleistä verosäännöstä veronmaksajan eduksi, tätä ei katsota valtiontueksi. […] Jos kansallista verosäännöstä sovelletaan virheellisesti, kyseisen virheen korjaaminen on ensisijaisesti veroviranomaisten tehtävä tai sen tekee oikeusistuin asiaankuuluvan kansallisen lainsäädännön nojalla. […] Mikäli kansallisen verosäännöksen virheellinen soveltaminen tietyn veronmaksajan perusteettomaksi eduksi katsottaisiin valtiontueksi, tilannetta olisi mahdoton selvittää.”

Norjan viranomaiset korostavat, että koska virheellisen verotuksen seuraukset saattavat vaihdella (jos kyseessä ei ole säännösten jatkuva virheellinen soveltaminen), korjaavat toimenpiteet on toteutettava kansallisen lainsäädännön nojalla eikä niitä pitäisi arvioida ETA:n valtiotukisääntöjen puitteissa.

4.2.2 Verotusta koskevan etuuskohtelun soveltaminen on joka tapauksessa voimassa olevaa tukea

Norjan viranomaiset myös katsovat, että jo ennen ETA-sopimuksen voimaantuloa voimassa olleen verosäännöksen soveltamisen ei missään tapauksessa voida katsoa olevan uutta tukea vaan ainoastaan voimassa olevan tukijärjestelmän soveltamista.

Viranomaisilla on seuraavanlainen näkemys: ”Yleisen säännöksen tavanomainen soveltaminen ja sen arviointi, voidaanko sitä soveltaa tiettyyn tapaukseen, ei missään tapauksessa ole uutta tukea eikä siten edellytä ilmoituksen tekemistä valvontaviranomaiselle. Mikäli voimassa olevan tukijärjestelmän yksittäiset soveltamistapaukset olisivat uutta tukea, kyseinen käytäntö laajentaisi kohtuuttomasti uudeksi tueksi katsottavien toimien alaa ja kaventaisi voimassa olevan tuen kanssa yhteensopiviksi katsottavien tukitoimien alaa valtiontukisääntöjen osalta.”

II. ARVIOINTI

1. Valtiontuen olemassaolo

ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa todetaan seuraavaa:

”Jollei tässä sopimuksessa toisin määrätä, EY:n jäsenvaltion tai EFTA-valtion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu tämän sopimuksen toimintaan, siltä osin kuin se vaikuttaa sopimuspuolten väliseen kauppaan.”

1.1 Valtion varojen olemassaolo

Tuen on oltava valtion myöntämää tai valtion varoista myönnettyä.

1.1.1 Kolmenkymmenenkuuden miljoonan Norjan kruunun avustus

Kolmenkymmenenkuuden miljoonan Norjan kruunun avustus myönnettiin valtion talousarviossa kansallisille kulttuurirakennuksille varatuista määrärahoista.

Valvontaviranomainen näin ollen katsoo, että valtion varojen käyttöä koskeva ehto täyttyy.

1.1.2 Verotusta koskeva etuusjärjestely

Norsk Film AS:lle ja sen tytäryhtiölle Norsk FilmStudio AS:lle myönnettiin verovapautus vuosina 1995–2001. Bærumin kunnan verotoimisto myönsi 18 päivänä maaliskuuta 1996 päivätyllä kirjeellään verovapautuksen verovuodeksi 1995 sillä edellytyksellä, että mahdolliset tuotot käytettäisiin täysimääräisesti yrityksen voittoa tavoittelemattoman toiminnan tavoitteiden saavuttamiseen.

ScanCam AS:lle (elokuvakameroiden vuokraustoimintaa harjoittava tytäryhtiö) myönnettiin verovapautus vuosina 1998–2001 samoin perustein.

Suotuisan verojärjestelyn johdosta valtio ei saanut verotuloja, jotka se olisi tavanomaisesti saanut kyseisiltä yrityksiltä. Kyseisten varojen puuttuminen oli rasite valtiolle, joka yleensä kohdistui yritysten talousarvioihin verojen muodossa. (8)

Sillä seikalla, että arvioinnin suoritti kunnallinen veroviranomainen, ei ole vaikutusta siihen, että toimenpiteen rahoitukseen käytettiin valtion varoja. (9)

1.2 Jonkin yrityksen tai tuotannonalan suosiminen

1.2.1 Kolmenkymmenenkuuden miljoonan Norjan kruunun avustus

Ensiksi kyseisen toimenpiteen on täytynyt tuottaa etua Norsk FilmStudio AS/Filmparken AS:lle siinä mielessä, että sen ei tarvinnut maksaa talousarvioonsa tavanomaisesti sisältyviä veroja. Tuensaajat saivat 36 miljoonan Norjan kruunun avustuksesta sellaista taloudellista hyötyä, jota ne eivät olisi saaneet tavanomaisen liiketoiminnan puitteissa. Siten avustus vahvisti Norsk FilmStudio AS/Filmparken AS:n taloudellista asemaa muihin elokuvatuotannon alalla ETA-alueella toimiviin yrityksiin nähden.

Toiseksi tukitoimenpide on valikoiva siinä mielessä, että se suosii ”jotakin yritystä tai tuotannonalaa”.

Valvontaviranomainen katsoo, että studiotilojen parantamiseen myönnetty 36 miljoonan Norjan kruunun avustus oli valikoivaa, koska se osoitettiin tietylle tuensaajalle.

1.2.2 Verotusta koskeva etuusjärjestely

Joillekin Norsk Film -ryhmään kuuluville yrityksille myönnettiin vapautus tavanomaisesti niihin sovellettavan yritysverotuksen maksamisesta, ja näin ollen niiden ei tarvinnut maksaa tavanomaisesti niiden talousarvioon sisältyviä veroja. Ne eivät olisi saaneet kyseistä etua tavanomaisen liiketoiminnan puitteissa.

Valvontaviranomainen kuitenkin ottaa huomioon, että Euroopan unionin tuomioistuin ja EFTAn tuomioistuin ovat useaan otteeseen todenneet, että tietyille tuensaajille etua tuottavat toimenpiteet eivät ole valikoivia, jos niiden toteuttaminen voidaan perustella sen järjestelyn luonteella ja tarkoituksella, jonka piiriin ne kuuluvat.

Lisäksi valvontaviranomaisen suuntaviivoissa valtiontukisäännösten soveltamisesta yritysten välittömään verotukseen säädetään erityisesti seuraavalla tavalla: ”On selvää, että voitoista ei voida kantaa veroa, jos toiminnasta ei saada voittoa. On näin ollen verojärjestelmän luonteen mukaisesti perusteltua, että säätiöiden tai yhdistysten kaltaiset voittoa tavoittelemattomat yritykset on nimenomaisesti vapautettu tuloverosta, jos niiden toiminnasta ei saada varsinaista voittoa.”

Valvontaviranomainen ei epäillyt päätöksessään N:o 491/09/KOL, että verotusta koskevaa etuusjärjestelyä voitaisiin perustella järjestelyn luonteen tai toimintaperiaatteen perusteella. Sen sijaan sen epäilykset koskivat järjestelyn soveltamista kyseisiin yrityksiin. Yrityksille oli myönnetty vapautus yritysveron maksamisesta 18 päivänä elokuuta 1911 annetun entisen verolain N:o 8:n 26 pykälän 1 kohdan k alakohtaa soveltamalla, joka sittemmin on korvattu 26 päivänä maaliskuuta annetulla verolailla N:o 14. Kyseinen järjestely antaa vapautuksen yritysveron maksamisesta tietyt ehdot täyttäville yrityksille. Kyseiset ehdot liittyvät pääasiassa yritysten voittoa tavoittelemattomaan toimintaan.

Norjan viranomaisten toimittamien tietojen mukaan Norsk Film AS, Norsk FilmStudio AS ja ScanCam AS saivat verovapautuksen sillä perusteella, että kyseiset yritykset eivät tavoitelleet voittoa. Valvontaviranomainen ei arviointia suorittaessaan voi asettautua Norjan kunnallisen veroviranomaisen asemaan. Sille toimitettujen tietojen perusteella valvontaviranomainen katsoo, että sillä ei ole riittävästi todisteita siitä, että etuusjärjestelyä olisi sovellettu virheellisesti kyseiseen kolmeen yritykseen ja että toimenpidettä näin ollen voitaisiin pitää valikoivana.

Tämän takia valvontaviranomainen ei voi päätellä, että verotusta koskevan etuusjärjestelyn soveltaminen Norsk FilmStudio AS/Filmparken AS/ScanCam AS:ään alun perin vuoden 1911 verolaissa säädettyjen kriteerien perusteella sisältäisi valtiontukea.

1.3 Kilpailun vääristyminen ja vaikutus sopimuspuolten väliseen kauppaan

Ainoastaan jollekin yritykselle myönnettävää valtiontukea pidetään kilpailua vääristävänä ja sopimuspuolten väliseen kauppaan vaikuttavana, jos tuensaaja harjoittaa sopimuspuolten väliseen kauppaan liittyvää taloudellista toimintaa. Elokuvia voidaan tuottaa myös muualla ETA-alueella. Siten elokuvatuotanto liittyy ETA-sopimuksen sopimuspuolten väliseen kauppaan. Elokuvatuotantoa harjoittavalle ja studiopalveluja tarjoavalle yritykselle myönnetty tuki voi näin ollen muuttaa elokuvatuotantoon keskittyvien alueiden välistä kilpailua. Tarkasteltavan toimenpiteen voidaan siten katsoa vääristävän kilpailua ja vaikuttavan sopimuspuolten väliseen kauppaan.

1.4 Päätelmät

Edellä tarkasteltujen seikkojen perusteella valvontaviranomainen päättelee, että 36 miljoonan Norjan kruunun avustus oli valtiontukea ja että Norsk FilmStudio AS / Filmparken AS / ScanCam AS:lle myönnetty suotuisa verokohtelu ei sisältänyt valtiontukea.

Tämän takia valvontaviranomainen käsittelee jäljempänä ainoastaan 36 miljoonan Norjan kruunun avustuksen maksamista.

2. Menettely

Uutta tukea koskevasta menettelystä on säädetty pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdassa. Jos valvontaviranomainen epäilee tukitoimen yhteensopivuutta, se aloittaa pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 2 kohdassa ja II osan 4 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun muodollisen tutkintamenettelyn.

Voimassa olevaan tukeen sovelletaan erillistä pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 1 kohdan menettelyä. Kyseisen säännöksen nojalla valvontaviranomainen seuraa jatkuvasti EFTA-valtioiden kanssa niiden voimassa olevia tukijärjestelmiä. Se tekee EFTA-valtioille ehdotuksia ETA-sopimuksen asteittaisen kehittämisen tai sen toiminnan kannalta aiheellisiksi toimenpiteiksi.

Arviot, jotka sisältyvät muodollisen tutkintamenettelyprosessin aloittamista koskevaan päätökseen siitä, onko tukitoimenpide uutta vai voimassa olevaa tukea, ovat luonteeltaan alustavia. Vaikka valvontaviranomainen päättäisi käytettävissään olevien tietojen perusteella aloittaa muodollisen tutkintamenettelyn pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 2 tai 3 kohdan nojalla, se voi silti menettelyn lopettavassa päätöksessään todeta, että toimenpide onkin voimassa olevaa tukea. (10) Jos tuki on voimassa olevaa tukea, valvontaviranomaisen on noudatettava voimassa olevaa tukea koskevaa menettelyä. (11) Vastaavasti kyseisessä tapauksessa valvontaviranomaisen olisi lopetettava muodollinen tutkintamenettely ja tapauksen mukaan aloitettava pöytäkirjassa 3 olevan II osan 17–19 artiklassa säädetty voimassa olevaa tukea koskeva menettely. (12)

Muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevan päätöksen tekohetkeen mennessä valvontaviranomaiselle toimitettujen tietojen perusteella ei voitu päätellä, että kyseinen tuki on voimassa olevaa tukea. Näin ollen valvontaviranomainen käsitteli kyseisiä tukitoimia uuteen tukeen sovellettavien määräysten puitteissa.

Valvontaviranomainen antaa päätöksensä uusien tukitoimien olemassaolosta ja yhteensopivuudesta muodollisen tutkintamenettelyn nojalla. Mikäli tutkintamenettelyn kohteena olevat kaksi sittemmin lakkautettua tukitoimenpidettä ovat voimassa olevaa tukea, valvontaviranomainen lopettaa niitä koskevan muodollisen tutkintamenettelyn avaamatta voimassa olevaa tukea koskevaa menettelyä, sillä kyseisellä tutkintamenettelyllä ei olisi kohdetta.

3. Kolmenkymmenenkuuden miljoonan Norjan kruunun avustus – voimassa olevaa tukea

Pöytäkirjassa 3 olevan II osan 1 artiklan b kohdan i alakohdan nojalla voimassa olevaa tukea ovat ”tuet, jotka olivat olemassa ennen ETA-sopimuksen voimaantuloa kyseisessä EFTA-valtiossa, eli tukiohjelmat ja yksittäiset tuet, jotka on otettu käyttöön ennen ETA-sopimuksen voimaantuloa ja joita voidaan soveltaa edelleen ETA-sopimuksen voimaantulon jälkeen”. Kyseisiin tukiin tehtävät muutokset ovat uutta tukea 1 artiklan c kohdan nojalla.

Norjan viranomaiset toimittivat lisätietoja päätöstä N:o 491/09/KOL koskevien huomautustensa yhteydessä (ks. 4.1.2 kohta edellä).

Valvontaviranomainen toteaa päätöksessään N:o 491/09/KOL, että Norjan valtion 1970-luvulta lähtien maksamat vuotuiset avustukset Norsk FilmStudio AS / Filmparken AS:lle elokuvien tuotantoa ja elokuvatuotannossa tarvittavan infrastruktuurin ylläpitämistä varten perustuivat voimassa olevaan tukijärjestelmään.

Valvontaviranomainen katsoo, että 36 miljoonan Norjan kruunun avustus maksettiin voimassa olevan tukijärjestelmän puitteissa.

Ensiksi useiden vuosien aikana maksettuihin vuotuisiin avustuksiin sisältyi sekä investointitukea että toimintatukea. (13) Norjan viranomaiset ovat ilmoittaneet, että parannus- ja uudenaikaistamisprosessi oli jo aloitettu ja sen kustannukset olivat 1998–1999 mennessä nousseet 13 miljoonaan Norjan kruunuun, mikä katettiin vuotuisilla avustuksilla. Norjan viranomaiset toimittivat otteita talousarvioehdotuksista, jotka osoittivat, että Norsk Film AS:lle oli useaan otteeseen myönnetty huomattavia summia elokuvatuotannon harjoittamiseen vaadittavan infrastruktuurin parantamiseen ja uudenaikaistamiseen. (14) Vaikka erityinen määräraha oli varattu Jarissa sijaitsevien toimitilojen parantamiseen, kyseisen toimenpiteen ei voida katsoa muuttaneen voimassa olevaa tukijärjestelmää.

Toiseksi se, että avustus maksettiin talousarviossa eri määrärahoista kuin vuotuiset avustukset, on merkityksetöntä tämän tapauksen kannalta, sillä tämä johtui ainoastaan talousarvioon liittyvistä teknisistä seikoista sekä talousarvion järjestämistä koskevasta uudesta menettelystä.

Lopuksi se, että myönnetty avustus oli merkittävästi suurempi kuin vuotuiset avustukset olivat siihen mennessä olleet, ei tarkoita, että avustus olisi uutta tukea. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on todennut seuraavaa: ”Uuden tuen muodostumista tai voimassa olevan tuen muuttumista ei voida arvioida tuen laajuuden perusteella tai etenkään sen rahallisen määrän perusteella yrityksen elinaikana, mikäli tuki on myönnetty aiemmin voimassa olleiden lakisääteisten määräysten nojalla, joita ei myöhemmin ole muutettu.” (15)

Valvontaviranomainen päättelee näin ollen edellisten seikkojen valossa, että 36 miljoonan Norjan kruunun avustus oli osa voimassa olevaa tukijärjestelmää, joka lakkautettiin vuonna 2006,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

EFTAn valvontaviranomainen katsoo, että 36 miljoonan Norjan kruunun avustus oli osa voimassa olevaa tukijärjestelmää. Uuteen tukeen sovellettava muodollinen tutkintamenettely lopetetaan näin ollen.

2 artikla

EFTAn valvontaviranomainen katsoo, että verotusta koskevan etuuskohtelun soveltaminen Norsk Film AS:ään, Norsk FilmStudio AS:ään ja ScanCam AS:ään ei ole Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.

3 artikla

Tämä päätös on osoitettu Norjan kuningaskunnalle.

4 artikla

Ainoastaan tämän päätöksen englanninkielinen teksti on todistusvoimainen.

Tehty Brysselissä 29 päivänä kesäkuuta 2011. EFTAn valvontaviranomaisen puolesta Per SANDERUD Puheenjohtaja Sabine MONAUNI-TÖMÖRDY Kollegion jäsen

(1) EUVL C 174, 1.7.2010, ja ETA-täydennysosa N:o 34, 1.7.2010.

(2) Chimney Pot Oslo AS, Dagslys AS, Egg & Bacon AS, Grip Teknikk AS, Bob Aas Carho ENK, Kamerautleien AS, Lydhodene AS, Megaphon AS ja Krypton Film AS.

(3) Ks. alaviite 1.

(4) Kyseisessä järjestelyssä myönnetään vapautus yritysverosta ns. ideaalisille yrityksille.

(5) Norjan verolain 2 pykälän 32 kohdan 2 alakohdassa säädetään, että yrityksen tuloista peritään yritysveroa, jos kaupallisen toiminnan vuotuinen liikevaihto ylittää 70 000 Norjan kruunua tai 140 000 Norjan kruunua tapauksen mukaan.

(6) Ks. Norjan viranomaisten 11 päivänä elokuuta 2006 päivätty kirje (tapahtuma nro 383774).

(7) Asia C-44/93, Namur-Les Assurances du Crédit SA v. Office National du Ducroire ja Belgian valtio, tuomio 9.8.1994 (Kok., s. I-3829, 28 kohta).

(8) Asia C-156/98, Saksa v. komissio, tuomio 19.9.2000 (Kok., s. I-6857, 26 kohta).

(9) Asia C-248/84, Saksa v. komissio, tuomio 14.10.1987 (Kok., s. I-4013, 17 kohta).

(10) Asia C-400/99, Italia v. komissio, tuomio 10.5.2005 (Kok., s. I-3657, 47, 54 ja 55 kohta).

(11) Asia T-190/00, Regione Siciliana v. komissio, tuomio 27.11.2003 (Kok., s. II-5015, 48 kohta).

(12) Asia C-312/90, Espanja v. komissio, tuomio 30.6.1992 (Kok., I-4117, 14–17 kohta) ja asia C-47/91, Italia v. komissio, tuomio 30.6.1992 (Kok., s. I-4145, 22–25 kohta).

(13) Ks. Norjan viranomaisten huomautukset EFTAn valvontaviranomaisen päätöksestä aloittaa muodollinen tutkintamenettely asiassa N:o 67377 – Norsk Film -ryhmään kuuluville yrityksille myönnetty väitetty valtiontuki (tapahtuma nro 545244).

(14) Ks. talousarvioehdotus N:o 1 (1976–77): 1 313 000 Norjan kruunua; talousarvioehdotus N:o 1 (1977–78): 4 miljoonaa Norjan kruunua; talousarvioehdotus N:o 1 (1978–79): 3,9 miljoonaa Norjan kruunua.

(15) Asia C-44/93, Namur-Les Assurances du Crédit SA v. Office National du Ducroire ja Belgian valtio, tuomio 9.8.1994 (Kok., s. I-3829, 28 kohta).