FI Euroopan unionin virallinen lehti L 105/32

EFTAn VALVONTAVIRANOMAISEN PÄÄTÖS

N:o 788/08/KOL,

tehty 17 päivänä joulukuuta 2008,

valtiontukea koskevien menettelysääntöjen ja aineellisten sääntöjen muuttamisesta 67. kerran muuttamalla viite- ja diskonttokorkoja ja takauksina myönnettyjä valtiontukia koskevia lukuja sekä lisäämällä sääntöjenvastaisen ja yhteismarkkinoille soveltumattoman valtiontuen takaisinperintää, elokuville ja muille audiovisuaalisille teoksille myönnettävää valtiontukea ja rautatieyrityksille myönnettävää valtiontukea koskevat uudet luvut

EFTAN VALVONTAVIRANOMAINEN (1), joka

OTTAA HUOMIOON Euroopan talousalueesta (2) tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 61–63 artiklan sekä pöytäkirjan 26,

OTTAA HUOMIOON EFTA-valtioiden sopimuksen valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta (3) ja erityisesti sen 24 artiklan ja 5 artiklan 2 kohdan b alakohdan,

VARMISTAA valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen 24 artiklan nojalla ETA-sopimuksen valtiontukea koskevien määräysten soveltamisen,

KATSOO, että valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen 5 artiklan 2 kohdan b alakohdan nojalla valvontaviranomaisen on annettava ilmoituksia tai suuntaviivoja asioista, joita ETA-sopimus koskee, jos kyseisessä sopimuksessa tai valvonta- ja tuomioistuinsopimuksessa nimenomaisesti näin määrätään tai jos valvontaviranomainen pitää sitä tarpeellisena,

KATSOO, että valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 (4) olevan I osan 1 artiklan nojalla valvontaviranomaisen on seurattava jatkuvasti kaikkia EFTA-valtioissa olevia tukijärjestelmiä ja tehtävä ehdotuksia ETA-sopimuksen asteittaisen kehittämisen tai toiminnan edellyttämistä aiheellisista toimenpiteistä,

PALAUTTAA mieleen valtiontukea koskevat menettelysäännöt ja aineelliset säännöt, jotka se hyväksyi 19 päivänä tammikuuta 1994 (5),

EUROOPAN komissio antoi 15 päivänä marraskuuta 2007 tiedonannon sääntöjenvastaisen ja yhteismarkkinoille soveltumattoman valtiontuen takaisinperintää edellyttävien komission päätösten tehokkaasta täytäntöönpanosta jäsenvaltioissa (6),

EUROOPAN komissio antoi 19 päivänä tammikuuta 2008 tiedonannon viite- ja diskonttokorkojen määrittämisessä sovellettavan menetelmän tarkistamisesta (7),

EUROOPAN komissio antoi 16 päivänä kesäkuuta 2008 tiedonannon tietyistä elokuviin ja muihin audiovisuaalisiin teoksiin liittyvistä oikeudellisista näkökohdista vuonna 2001 annetun komission tiedonannon seurannasta annetun tiedonannon soveltamisen jatkamisesta (8),

EUROOPAN komissio antoi 20 päivänä kesäkuuta 2008 tiedonannon EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta valtiontukiin takauksina (9),

EUROOPAN komissio antoi 22 päivänä heinäkuuta 2008 tiedonannon rautatieyrityksille myönnettäviä valtiontukia koskevista yhteisön suuntaviivoista (10),

KATSOO, että kyseiset tiedonannot ovat merkityksellisiä myös Euroopan talousalueen kannalta,

KATSOO, että ETA:n valtiontukisääntöjen yhtenäinen soveltaminen on varmistettava koko Euroopan talousalueella,

KATSOO, että ETA-sopimuksen liitteen XV lopussa olevan luvun ”Yleistä” II kohdan mukaan valvontaviranomaisen on komissiota kuultuaan annettava säädökset, jotka vastaavat komission antamia säädöksiä,

ON kuullut komissiota,

VALVONTAVIRANOMAINEN muistuttaa kuulleensa EFTA-valtioita Islannille, Liechtensteinille ja Norjalle lähetetyillä kirjeillä,

ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Muutetaan valtiontuen suuntaviivojen viite- ja diskonttokorkoja koskevaa lukua. Uusi luku on tämän päätöksen liitteenä I.

2 artikla

Muutetaan valtiontuen suuntaviivojen valtiontakauksia koskevaa lukua. Uusi luku on tämän päätöksen liitteenä II.

3 artikla

Muutetaan valtiontuen suuntaviivoja sisällyttämällä niihin rautatieyrityksille myönnettävää valtiontukea koskeva uusi luku. Uusi luku on tämän päätöksen liitteenä III.

4 artikla

Muutetaan valtiontuen suuntaviivoja sisällyttämällä niihin sääntöjenvastaisen ja yhteismarkkinoille soveltumattoman valtiontuen takaisinperintää koskeva uusi luku. Uusi luku on tämän päätöksen liitteenä IV.

5 artikla

Muutetaan valtiontuen suuntaviivoja sisällyttämällä niihin elokuvien ja muiden audiovisuaalisten teosten tukemista koskeva uusi luku. Uusi luku on tämän päätöksen liitteenä V.

6 artikla

Poistetaan kanteluja koskeva valtiontuen suuntaviivojen luku ”Lomake oletettua sääntöjenvastaista valtiontukea koskevien kantelujen tekemiseksi”.

7 artikla

Ainoastaan englanninkielinen teksti on todistusvoimainen.

Tehty Brysselissä 17 päivänä joulukuuta 2008. EFTAn valvontaviranomaisen puolesta Per SANDERUD Puheenjohtaja Kristján A. STEFÁNSSON Kollegion jäsen

(1) Jäljempänä ’valvontaviranomainen’.

(2) Jäljempänä ’ETA-sopimus’.

(3) Jäljempänä ’valvonta- ja tuomioistuinsopimus’.

(4) Jäljempänä ’pöytäkirja 3’.

(5) Suuntaviivat ETA-sopimuksen 61 ja 62 artiklan sekä valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan 1 artiklan soveltamista ja tulkitsemista varten, valvontaviranomainen hyväksynyt ja antanut 19 päivänä tammikuuta 1994 (EYVL L 231, 3.9.1994, s. 1, ja ETA-täydennysosa N:o 32, 3.9.1994, s. 1). Suuntaviivoja on muutettu viimeksi 8 päivänä lokakuuta 2008. Jäljempänä ’valtiontuen suuntaviivat’. Valtiontuen suuntaviivojen ajantasaistettu versio on saatavilla valvontaviranomaisen verkkosivuilla: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/.

(6) EUVL C 272, 15.11.2007, s. 4.

(7) EUVL C 14, 19.1.2008, s. 6.

(8) EUVL C 134, 16.6.2007, s. 5.

(9) EUVL C 155, 20.6.2008, s. 10.

(10) EUVL C 184, 22.7.2008, s. 13.

LIITE I VIITE- JA DISKONTTOKOROT (1) Valvontaviranomainen käyttää viite- ja diskonttokorkoja valtiontukien valvonnan puitteissa. Viite- ja diskonttokorkoja käytetään markkinakorkojen kuvaajina, ja niitä sovelletaan erityisesti useassa erässä maksetun tuen avustusekvivalentin määrittämiseen ja korkotukiohjelmista myönnettyjen tukien määrän laskemiseen. Niitä käytetään myös tarkistamaan, että tuki on vähämerkityksistä tukea koskevan säännön ja ryhmäpoikkeusasetusten mukainen. Valvontaviranomainen on hyväksynyt seuraavan menetelmän, jota sovelletaan viitekorkojen määrittelyssä: — Laskentaperusta: 12 kuukauden IBOR Peruskorko perustuu 12 kuukauden rahamarkkinakorkoihin. Valvontaviranomainen varaa itselleen oikeuden käyttää tietyissä tapauksissa lyhyempiä tai pidempiä maksuaikoja. Jos kyseisiä korkotietoja ei ole saatavilla, käytetään kolmen kuukauden rahamarkkinakorkoja. Jos vastaavia tai riittävän luotettavia tietoja ei ole, valvontaviranomainen voi poikkeustapauksissa tiiviissä yhteistyössä asianomais(t)en EFTA-valtio(ide)n kanssa ja pääsääntöisesti asianomaisesta keskuspankista saatujen tietojen perusteella määrittää muun laskentaperustan. — Marginaalit Sovelletaan periaatteessa seuraavia marginaaleja ottaen huomioon asianomaisen yrityksen luokitus ja tarjotut vakuudet (2). Lainojen marginaalit peruspisteinä Luokitus Vakuudet Hyvä Tavanomainen Heikko Erittäin hyvä (AAA-A) 60 75 100 Hyvä (BBB) 75 100 220 Tyydyttävä (BB) 100 220 400 Heikko (B) 220 400 650 Huono / Yritys taloudellisissa vaikeuksissa (CCC tai huonompi) 400 650 1 000 (3) Peruskorkoon lisätään yleensä 100 peruspistettä. Kyseessä ovat lainat yrityksille, joilla on joko i) tyydyttävä luottoluokitus ja hyvät vakuudet tai ii) hyvä luottoluokitus ja tavanomaiset vakuudet. Jos lainanottajasta ei ole käytettävissä luottotietoja tai luokitus tehdään taseeseen perustuvalla menetelmällä (esimerkiksi tietyt erityistä tarkoitusta varten perustetut yritykset ja toimintansa vasta käynnistäneet yritykset), peruskorkoon on käytettävissä olevista vakuuksista riippuen lisättävä vähintään 400 peruspistettä. Marginaali ei myöskään voi koskaan olla alempi kuin emoyhtiöön sovellettava marginaali. Luottoluokituksia ei myöskään ole välttämätöntä hankkia erikoistuneilta luokituslaitoksilta vaan yhtä hyvin voidaan soveltaa kansallisia luokitusjärjestelmiä tai pankkien käyttämiä maksuhäiriöriskiä ennustavia luokitusjärjestelmiä (4). Edellä mainittuja marginaaleja voidaan tarkistaa ajoittain markkinatilanteen huomioon ottamiseksi. — Tarkistus Viitekorkoa tarkistetaan kerran vuodessa. Peruskorko lasketaan edellisen vuoden syys-, loka- ja marraskuussa voimassa olleen 12 kuukauden IBOR-koron perusteella. Näin määritetty peruskorko on voimassa 1. päivästä tammikuuta. Jotta voidaan ottaa huomioon merkittävät ja äkkinäiset vaihtelut, korkoa tarkistetaan aina kun kolmen edellisen kuukauden ajalta laskettu keskikorko poikkeaa voimassa olevasta korosta yli 15 prosenttia. Uusi korko tulee voimaan laskennassa käytettyjä kuukausia seuraavan toisen kuukauden ensimmäisenä päivänä. — Diskonttokorko: nykyarvon laskeminen Viitekorkoa käytetään myös diskonttokorkona laskettaessa nykyarvoja. Diskonttokorkona käytetään periaatteessa peruskorkoa, johon on lisätty 100 peruspisteen kiinteä marginaali. — Tätä menetelmää sovelletaan 1. päivästä tammikuuta 2009. (1) Tämä luku vastaa komission tiedonantoa viite- ja diskonttokorkojen määrittämisessä sovellettavan menetelmän tarkistamisesta (EUVL C 14, 19.1.2008, s. 6); http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri = OJ:C:2008:014:0006:0009:FI:PDF. (2) Tavanomaisina vakuuksina pidetään vakuuksia, jotka rahoituslaitokset yleensä vaativat myöntämiensä lainojen vakuudeksi. Vakuustasoa voidaan mitata tappio-osuudella (loss given default, LGD), joka on prosenttiosuutena ilmaistu odotettu tappio velallisen velasta, kun otetaan huomioon vakuuksista ja konkurssipesän varoista saatavat määrät; näin ollen tappio-osuus on käänteisesti verrannollinen vakuuksien laatuun. Tässä luvussa oletetaan, että ”hyvien” vakuuksien tappio-osuus on enintään 30 prosenttia, ”tavanomaisten” 31–59 prosenttia ja ”heikkojen” vakuuksien vähintään 60 prosenttia. Lisätietoja tappio-osuuden käsitteestä, ks. Basel II: International Convergence of Capital Measurement and Capital Standards: A Revised Framework – Comprehensive Version, joka on saatavissa seuraavassa Internet-osoitteessa: http://www.bis.org/publ/bcbs107.htm. (3) Tämä ei rajoita valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annettuihin suuntaviivoihin (EUVL L 97, 15.4.2005, s. 41) sisältyvien pelastamis- ja rakenneuudistustukea koskevien määräysten soveltamista, eikä varsinkaan suuntaviivojen 24 kohdan a alakohdan soveltamista, jonka mukaan ”lainasta on perittävä korkoa, joka on vähintään yhtä korkea kuin vakaassa taloudellisessa tilanteessa olevilta yrityksiltä lainoista perittävä korko ja ainakin yhtä korkea kuin valvontaviranomaisen vahvistama viitekorko”. Näin pelastamistukitapauksissa sovelletaan 12 kuukauden IBOR-korkoa, johon on lisätty vähintään 100 peruspistettä. (4) Yleisimmin käytettyjä luottoluokitusmenetelmiä vertaillaan muun muassa Kansainvälisen järjestelypankin (BIS) valmisteluasiakirjan (working paper) N:o 207 taulukossa 1: http://www.bis.org/publ/bcbs107.htm.