23.5.2002 FI C 122/1 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
I
(Tiedonantoja)
EUROOPAN TALOUSALUE
EFTAN VALVONTAVIRANOMAISEN TIEDONANTO
Suuntaviivat vertikaalisista rajoituksista
(2002/C 122/01)
SISA ¨LTO¨
Kohdat Sivu
I JOHDANTO . . . ............................................................... 1 – 7 3
1. Suuntaviivojen tarkoitus . . ................................................. 1 – 4 3
2. ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltaminen vertikaalisiin sopimuksiin ........... 5 – 7 4
II ETA-SOPIMUKSEN 53 ARTIKLAN 1 KOHDAN SOVELTAMISALAN ULKOPUOLELLE
YLEENSA ¨JA¨A¨VA¨T VERTIKAALISET SOPIMUKSET . . ............................. 8–20 4
1. Vähämerkityksiset sopimukset ja pk-yritykset ................................. 8–11 4
2. Edustussopimukset . ....................................................... 12–20 5
III RYHMA ¨POIKKEUKSEN SOVELTAMINEN ........................................ 21–70 7
1. Ryhmäpoikkeukseen perustuva oikeusvarmuus . . ............................. 21–22 7
2. Ryhmäpoikkeuksen soveltamisala . . ......................................... 23–45 7
3. Erilaisten vertikaalisten rajoitusten arviointi . . ................................ 46–56 12
4. Ryhmäpoikkeusasetuksen mukaiset edellytykset . . ............................ 57–61 15
5. Ryhmäpoikkeuksen soveltamisalan ulkopuolelle jääminen ei merkitse lainvastai-
suutta ................................................................... 6 2 1 6
6. Ilmoitusta ei tarvitse tehdä varmuuden vuoksi ................................ 63–65 16
7. Rajoitusten irrottaminen sopimusyhteydestään . . ............................. 66–67 17
8. Erilaisten hyödykkeiden jakelu saman jakelujärjestelmän kautta ................. 68–69 17
9. Siirtymäaika .............................................................. 7 0 1 7
IV RYHMA ¨POIKKEUKSEN PERUUTTAMINEN JA SOVELTAMATTA JA ¨TTA¨MINEN . . . . . 71–87 17
1. Peruuttamismenettely ...................................................... 71–79 17
2. Ryhmäpoikkeuksen soveltamatta jättäminen . . . .............................. 80–87 19
C 122/2 FI 23.5.2002 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
V MARKKINOIDEN MA ¨A¨RITTELEMINEN JA MARKKINAOSUUKSIEN LASKEMINEN . . . 88–99 20
1. EFTAn valvontaviranomaisen tiedonanto merkityksellisten markkinoiden määritel-
mästä . ................................................................... 8 8 2 0
2. Ryhmäpoikkeusasetuksessa säädetyn 30 prosentin laskemisen kannalta merkityk-
selliset markkinaosuuden kynnysarvon markkinat ............................. 89–95 20
3. Merkitykselliset markkinat yksittäistapausten arvioinnin kannalta . .............. 9 6 2 1
4. Markkinaosuuden laskeminen ryhmäpoikkeusasetuksen mukaisesti . . . .......... 97–99 22
VI TA ¨YTA¨NTO¨O¨NPANOPOLITIIKKA YKSITTA ¨ISTAPAUKSISSA . . .................... 100–229 22
1. Arviointipuitteet . . ..................................................... 103–136 23
1.1. Vertikaalisten rajoitusten kielteiset vaikutukset ............................ 103–114 23
1.2. Vertikaalisten rajoitusten myönteiset vaikutukset . . ........................ 115–118 25
1.3. Yleissäännöt vertikaalisten rajoitusten arvioimista varten . .................. 1 1 9 2 7
1.4. Arviointimenetelmät . . ................................................. 120–136 28
1.4.1. 53 artiklan 1 kohdan nojalla tehtävän arvioinnin kannalta merkitykselliset
tekijät . ............................................................... 121–133 28
1.4.2. 53 artiklan 3 kohdan nojalla tehtävän arvioinnin kannalta merkitykselliset
tekijät . ............................................................... 134–136 30
2. Erilaisten vertikaalisten rajoitusten arviointi . . ............................. 137–229 31
2.1. Yhden tuotemerkin määräämistä koskevien rajoitusten ryhmä . . ............ 138–160 31
2.2. Yksinmyynti . . . ....................................................... 161–177 35
2.3. Yksinomaisten asiakkaiden määrääminen ................................. 178–183 38
2.4. Valikoiva jakelu . . ..................................................... 184–198 39
2.5. Luvakesopimukset ( franchising ) .......................................... 199–201 42
2.6. Yksinomainen toimitusvelvoite . . . ....................................... 202–214 44
2.7. Sitominen . ........................................................... 215–224 46
2.8. Ohjevähittäishinta ja enimmäishinta ..................................... 225–228 47
2.9. Muut vertikaaliset rajoitukset . ........................................... 2 2 9 4 8
23.5.2002 FI C 122/3 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
A. Tämä tiedonanto on annettu Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen (ETA-sopimus) ja
valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden sopimuksen(valvonta- ja tuomioistuinsopimus) määräysten nojalla.
B. Euroopan komissio on antanut tiedonannon ”Suuntaviivat vertikaalisista rajoituksista” (
1). Tämä
asiakirja, joka ei ole sitova, sisältää periaatteet, joita komissio noudattaa arvioidessaan vertikaalisia
sopimuksia EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan nojalla.
C. EFTAn valvontaviranomainen katsoo, että edellä mainittu asiakirja on ETA:n kannalta merkitykselli-
nen. Pitääkseen kilpailuolosuhteet tasapuolisina ja varmistaakseen ETA:n kilpailusääntöjen yhden-
mukaisen soveltamisen koko Euroopan talousalueella EFTAn valvontaviranomainen antaa tämän
tiedonannon sille valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen 5 artiklan 2 kohdan b alakohdassaannettujen valtuuksien nojalla. Se aikoo noudattaa tässä tiedonannossa annettuja periaatteita ja
sääntöjä soveltaessaan asian kannalta merkityksellisiä ETA:n sääntöjä yksittäisiin asioihin.
D. Tällä tiedonannolla korvataan EFTAn valvontaviranomaisen tiedonanto ETA-sopimuksen liitteen
XIV 2 ja 3 kohdassa tarkoitetuista säädöksistä (komission asetukset (ETY) N:o 1983/83 ja (ETY)N:o 1984/83), jotka koskevat ETA-sopimuksen 53 artiklan 3 kohdan soveltamista yksinmyynti- ja
ostosopimusten ryhmiin (
2).
– IV jaksossa (71–87 kohta) käsitellään ryhmäpoik-IJOHDANTOkeuksen peruuttamista ja sen soveltamatta jättä-
mistä koskevia periaatteita;
1. Suuntaviivojen tarkoitus
– V jaksossa (88–99 kohta) käsitellään markkinoiden
määrittelemiseen ja markkinaosuuksien laskemi-seen liittyviä seikkoja;
(1) Näissä suuntaviivoissa vahvistetaan periaatteet vertikaa-listen sopimusten arvioimiseksi ETA-sopimuksen 53 ar-
tiklan nojalla. Näissä suuntaviivoissa tarkoitetaan verti-
kaalisilla sopimuksilla ETA-sopimuksen 53 artiklan
3 kohdan soveltamista tiettyihin vertikaalisten sopimus-
– VI jaksossa (100–229 kohta) käsitellään arvioin- ten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin
nissa sovellettavia yleisiä puitteita sekä EFTAn koskevan ETA-sopimuksessa olevan liitteen XIV 2 koh-
valvontaviranomaisen täytäntöönpanopolitiikkaa dassa tarkoitetun säädöksen (asetus (ETY) N:o 2790/
vertikaalisten sopimusten yksittäistapauksissa. 99 (
3)) 2 artiklan 1 kohdassa määriteltyjä sopimuksia
(ryhmäpoikkeus, ks. 23–45 kohta). Nämä suuntaviivat
eivät rajoita ETA-sopimuksen 54 artiklan mahdollista
samanaikaista soveltamista vertikaalisiin sopimuksiin.Suuntaviivat on jäsennelty seuraavasti:
(2) Näissä suuntaviivoissa esitetty analyysi koskee ETA-
sopimuksen (4) soveltamisalaan kuuluvia tavaroita ja – II jaksossa (8–20 kohta) käsitellään 53 artiklan
palveluita, vaikka osaa vertikaalisista rajoituksista käyte- 1 kohdan soveltamisalan ulkopuolelle yleensä jää-
täänkin pääasiassa tavaroiden jakeluun. Vertikaalisia viä vertikaalisia sopimuksia;
sopimuksia voidaan tehdä väli- ja lopputuotteiden javäli- ja loppupalvelujen osalta. Jos ei toisin mainita,tekstissä esitetyt analyysit ja perustelut koskevat kaikkia – III jaksossa (21–70 kohta) käsitellään ryhmäpoik-
keuksen soveltamista; tavara- ja palvelulajeja ja kaikkia kaupan portaita. Käsite
”hyödyke” sisältää sekä tavarat että palvelut. Käsitteitä’toimittaja’ ja ’ostaja’ käytetään kaikilla kaupan portailla.
(1) EYVL C 291, 13.10.2000, s. 1.
(2) EYVL L 153, 18.6.1994, s. 13, ja EYVL:n ETA-täydennysosa
N:o 15, 18.6.1994, s. 12, sellaisena kuin se on muutettuna
EYVL:ssä L 186, 21.7.1994, s. 69, ja EYVL:n ETA-täydennysosassaN:o 22, 21.7.1994, s. 17. Ks. myös jäljempänä 70 kohta. (
4) On huomattava, että ETA-sopimuksen soveltamisala on rajattu
verrattuna EY:n perustamissopimukseen, sillä siitä puuttuu esimer- (3) EYVL L 336, 29.12.1999, s. 21, sellaisena kuin se otettiin osaksi
ETA-sopimusta ETA:n sekakomitean päätöksellä N:o 18/2000, kiksi tulliliitto ja sitä sovelletaan 8 artiklansa nojalla joihin
tuotteisiin vain rajallisesti. tehty 18. joulukuuta 2000, EYVL L 103, 12.4.2001, s. 36.
C 122/4 FI 23.5.2002 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
(3) Antamalla nämä suuntaviivat EFTAn valvontaviran- (7) Kilpailun suojeleminen on ETA:n kilpailupolitiikan tär-
kein tavoite, koska kilpailu lisää kuluttajien hyvinvointia omainen pyrkii auttamaan yrityksiä arvioimaan itse
vertikaalisia sopimuksia ETA:n kilpailusääntöjen nojalla. ja johtaa resurssien tehokkaaseen kohdentamiseen. So-
veltaessaan ETA:n kilpailusääntöjä EFTAn valvontavi- Suuntaviivoissa esitettyjä vaatimuksia on kuitenkin so-
vellettava tapauskohtaisesti. Niitä ei pidä soveltaa me- ranomainen noudattaa taloudelliset edellytykset huo-
mioon ottavaa lähestymistapaa, joka perustuu vaikutuk- kaanisesti. Jokainen tapaus on arvioitava sille ominaisten
tosiseikkojen perusteella. EFTAn valvontaviranomainen siin markkinoilla. Vertikaalisia sopimuksia on tutkittava
niiden oikeudellisessa ja taloudellisessa yhteydessä. soveltaa suuntaviivoja (5) kohtuullisella ja joustavalla
tavalla. EFTAn valvontaviranomaisen ei kuitenkaan edellytetä
arvioivan ryhmäpoikkeusasetuksen 4 artiklassa lueteltu-
jen, kilpailun rajoittamiseen tähtäävien sopimusten to-dellisia vaikutuksia markkinoilla. ETA-sopimusta sovel-
(4) Suuntaviivat eivät vaikuta tulkintoihin, joita EFTAn
lettaessa markkinoiden yhdentyminen on ETA:n kilpai- tuomioistuin, Euroopan yhteisöjen tuomioistuin ja en-
lupolitiikan lisätavoite (8). Yrityksiä on estettävä luomas- simmäisen oikeusasteen tuomioistuin ovat muodosta-
ta uudelleen yksityisiä esteitä ETA-sopimuksen neet EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan ja ETA-
soveltamisalaan kuuluvalle alueelle nyt kun julkiset sopimuksen 53 artiklan soveltamisesta vertikaalisiin
esteet on vihdoin onnistuttu poistamaan. sopimuksiin (6).
2. ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltaminen vertikaali-II ETA-SOPIMUKSEN 53 ARTIKLAN 1 KOHDAN SOVELTA-siin sopimuksiinMISALAN ULKOPUOLELLE YLEENSA ¨JA¨A¨VA¨T VERTI-
KAALISET SOPIMUKSET
(5) ETA-sopimuksen 53 artiklaa sovelletaan sellaisiin verti-
kaalisiin sopimuksiin, jotka ovat omiaan vaikuttamaan
maiden väliseen kauppaan ETA-sopimuksen soveltamis-
1. Vähämerkityksiset sopimukset ja pk-yritykset alaan kuuluvalla alueella ja jotka estävät, rajoittavat tai
vääristävät kilpailua (jäljempänä ”vertikaaliset rajoituk-
set”) (7). ETA-sopimuksen 53 artikla tarjoaa vertikaalis-
(8) Sopimukset, jotka eivät voi vaikuttaa tuntuvasti kaup- ten rajoitusten arvioinnille tarkoituksenmukaiset oikeu-
paan ETA-sopimuksen soveltamisalaan kuuluvalla alu- delliset puitteet, joissa tehdään ero kilpailunvastaisten
eella taikka joiden tarkoitus tai seuraus ei voi olla ja kilpailua edistävien vaikutusten välillä: 53 artiklan
kilpailun tuntuva rajoittaminen, eivät kuulu 53 artiklan 1 kohdassa kielletään sopimukset, jotka tuntuvasti ra-
1 kohdan soveltamisalaan. Ryhmäpoikkeusta sovelle- joittavat tai vääristävät kilpailua, ja 53 artiklan 3 koh-
taan vain 53 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan kuulu- dassa mahdollistetaan poikkeuksen myöntäminen sellai-
viin sopimuksiin. Nämä suuntaviivat eivät rajoita tällä sille sopimuksille, joiden tehokkuusedut ylittävät kilpai-
hetkellä voimassa olevan tai mahdollisen tulevan vähä- lunvastaiset vaikutukset.
merkityksisiä sopimuksia koskevan tiedonannon sovel-
tamista. (9)
(6) Useimmat vertikaaliset rajoitukset voivat aiheuttaa kil-
pailuongelmia vain, jos tuotemerkkien välinen kilpailu
(9) Jollei vähämerkityksisistä sopimuksista annetun tiedon- on riittämätöntä, eli jos esimerkiksi toimittajalla tai
annon 11, 18 ja 20 alakohdan ehdoista, jotka koskevat ostajalla taikka molemmilla on jonkin verran markkina-
vakavimpia rajoituksia ja kasautuvaa vaikutusta, muuta voimaa. Jos tuotemerkkien välinen kilpailu on riittämä-
johdu, 53 artiklan 1 kohtaa ei yleensä sovelleta vertikaa- töntä, sekä tuotemerkkien välisen että sisäisen kilpailun
lisiin sopimuksiin, jos sopimukset tehneiden yritysten suojeleminen muodostuu tärkeäksi.
markkinaosuudet merkityksellisillä markkinoilla ovat
enintään 10 prosenttia. Vaikka yritysten markkinaosuus
ylittää 10 prosentin kynnysarvon, niiden välisten verti-
kaalisten sopimusten ei automaattisesti oleteta rikkovan(5) Toimivalta ETA-sopimuksen 53 ja 54 artiklan soveltamisalaan53 artiklan 1 kohtaa. Yli 10 prosentin markkinaosuudenkuuluvien yksittäisten tapausten käsittelemiseen on jaettu EFTAn
valvontaviranomaisen ja komission välillä ETA-sopimuksen 56 ar-tiklan määräysten mukaisesti. Vain yksi viranomainen on toimival-tainen käsittelemään kutakin tapausta.
(6) Tällaisilla tuomioilla on vaikutusta valvontaviranomaisen käytän-
töihin ETA-sopimuksen 6 artiklan ja valvonta- ja tuomioistuinso- (8) Se, että ETA-sopimuksen soveltamisala on rajattu verrattuna EY:n
perustamissopimukseen, voi vaikuttaa EFTA-valtioiden välisen ja pimuksen 3 artiklan nojalla.
(7) Ks. muun muassa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomio EFTA-valtioiden ja yhteisön välisten markkinoiden yhdentymisen
arviointiin. yhdistetyissä asioissa 56/64 ja 58/64, Grundig-Consten v. komis-
sio (Kok. 1966, s. 299) ja asiassa 56/65, Technique Minière v. (9) Tiedonanto ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 kohdan soveltamis-
alaan kuulumattomista vähämerkityksisistä sopimuksista, EYVL Maschinenbau Ulm GmbH (Kok. 1966, s. 235) sekä ensimmäisen
oikeusasteen tuomioistuimen tuomio asiassa T-77/92, Parker Pen L 200, 16.7.1998, s. 55, ja EYVL:n ETA-täydennysosa N:o 28,
16.7.1998, s. 13. v. komissio (Kok. 1994, s. II-549).
23.5.2002 FI C 122/5 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
saavuttaneiden yritysten väliset sopimukset eivät välttä- 2. Edustussopimukset
mättä vaikuta olennaisesti kauppaan ETA-sopimuksensoveltamisalaan kuuluvalla alueella eivätkä välttämättä
rajoita kilpailua merkittävästi (
10). Sellaisia sopimuksia
(12) Tämän tiedonannon 12–20 kohdalla korvataan vuonna on arvioitava niiden oikeudellisessa ja taloudellisessa
1994 annettu tiedonanto kauppaedustajien kanssa teh- yhteydessä Yksittäisten sopimusten arviointiperusteet
dyistä yksinedustussopimuksista (13). Kyseisiä kohtia on esitetään 100–229 kohdassa.
tulkittava ETA-sopimuksen liitteen VII 30 kohdassa
tarkoitetun säädöksen nojalla (neuvoston direktiivi 86/
653/ETY jäsenvaltioiden itsenäisiä kauppaedustajia kos-
kevan lainsäädännön yhteensovittamisesta (14)). Edus-
tussopimukset kattavat tapaukset, joissa oikeushenkilöl-
le tai luonnolliselle henkilölle (kauppaedustajalle) anne-
taan valtuudet neuvotella sopimuksista ja/tai neuvotellaja tehdä sopimuksia toisen henkilön (päämies) lukuun
(10) Vähämerkityksisistä sopimuksista annetussa tiedonan-
joko kauppaedustajan omissa nimissä tai päämiehen nossa määriteltyjen vakavimpien kilpailunrajoitusten
nimissä, kun tarkoituksena on tapauksessa 53 artiklan 1 kohtaa sen sijaan voidaan
soveltaa myös 10 prosentin kynnysarvon alapuolella,
jos kauppaan ETA-sopimuksen soveltamisalueella ja
– tavaroiden tai palveluiden ostaminen päämiehen kilpailuun kohdistuu tuntuva vaikutus. Tässä yhteydessä
lukuun tai on otettava huomioon EFTAn tuomioistuimen, yhteisö-
jen tuomioistuimen ja ensimmäisen oikeusasteen tuo-mioistuimen oikeuskäytäntö (
11). Uuden hyödykkeen
markkinoille saattaminen ja pääsy uusille markkinoille – päämiehen toimittamien tavaroiden tai palveluiden
myynti. ovat erityistilanteita, joita käsitellään ksyeisissä suunta-
viivoissa (119 kohdan 10 alakohta).
(13) Aitojen edustussopimusten tapauksessa kauppaedusta-
jalle asetetut velvoitteet päämiehen lukuun neuvoteltu-
jen ja/tai tehtyjen sopimusten suhteen eivät kuulu53 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. Ratkaiseva tekijä
arvioitaessa, voidaanko 53 artiklan 1 kohtaa soveltaa,
on kauppaedustajan rahallinen tai kaupallinen riski
(11) EFTAn valvontaviranomainen katsoo lisäksi, että jollei
niiden toimintojen osalta, joita hoitamaan päämies on vakavimmista rajoituksista ja kumulatiivisesta vaikutuk-
kauppaedustajan nimittänyt. Arvioinnin kannalta ei sesta muuta johdu, 11. syyskuuta 1996 tehdyssä EFTAn
ole merkitystä sillä, onko kauppaedustajalla yksi vai valvontaviranomaisen päätöksessä N:o 112/96/COL (12)
useampi päämies. Muut kuin aidot edustussopimukset määritellyt pienten ja keskisuurten yritysten väliset
voivat kuulua 53 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, sopimukset tuskin vaikuttavat tuntuvasti ETA-sopimuk-
jolloin niihin sovelletaan ryhmäpoikkeusta ja näiden sen sopimuspuolten väliseen kauppaan tai rajoittavat
suuntaviivojen muita kohtia. tuntuvasti kilpailua ETA-sopimuksen 53 artiklan 1 koh-
dassa tarkoitetulla tavalla eivätkä siten yleensä kuulu
53 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. Jos tällaisetsopimukset kuitenkin täyttävät 53 artiklan 1 kohdan
(14) On kaksi rahallisen ja kaupallisen riskin lajia, joillasoveltamisedellytykset, EFTAn valvontaviranomainen eion merkitystä arvioitaessa edustussopimuksen aitouttayleensä aloita menettelyä, koska asiaan ei liity riittävää53 artiklan 1 kohdan nojalla. Ensimmäisen lajin muo-etua ETA-sopimuksen kannalta, ellei kyseisillä yrityksillädostavat riskit, jotka liittyvät suoraan sopimuksiin, jotkaole yhdessä tai erikseen määräävää markkina-asemaakauppaedustaja on tehnyt ja/tai neuvotellut päämiehenmerkittävällä osalla ETA-sopimuksen soveltamisalaanlukuun, esimerkiksi varaston rahoittamiseen liittyvätkuuluvia markkinoita.riskit. Toisen lajin muodostavat riskit, jotka liittyvät
markkinakohtaisiin investointeihin. Tällaisia ovat inves-toinnit, jotka ovat tarpeen sen toiminnan hoitamiseksi,
jota varten päämies on kauppaedustajan nimittänyt, eli
ne ovat tarpeen, jotta kauppaedustaja voisi tehdä ja/taineuvotella kyseisen sopimuksen. Tällaiset investoinnit
katsotaan yleensä uponneiksi, jos toiminnan loputtuainvestointia ei voida myydä ilman suuria tappioita.
(10) Ks. ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio asiassa
T-7/93, Langnese-Iglo Gmbh v. komissio, Kok. 1995, s. II-1533,98 kohta.
(
11) Ks. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomio asiassa 5/69,
Völk v. Vervaecke, (Kok. 1969, s. 295), asiassa 1/71, Cadillon v.
Höss (Kok. 1971, s. 351) ja asiassa C-306/96, Javico v. YvesSaint Laurent (Kok. 1998, s. I-1983, 16-17 kohta). (
13) EYVL L 153, 18.6.1994, s. 23, ja EYVL:n ETA-täydennysosa
N:o 15, 18.6.1994, s. 22. (12) EYVL L 42, 13.2.1997, s. 33. Päätös vastaa Euroopan komission
suositusta 96/280/EY, EYVL L 107, 30.4.1996, s. 4. (14) EYVL L 382, 31.12.1986, s. 25.
C 122/6 FI 23.5.2002 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
(15) Edustussopimusta pidetään aitona edustussopimuksena kauppaedustaja sitten ole vastuussa vahingosta (jos
se esimerkiksi ei ole ryhtynyt riittäviin turvatoimiin ja se jää näin ollen 53 artiklan 1 kohdan soveltamisalan
ulkopuolelle, jos kauppaedustajan riski päämiehen lu- estääkseen varaston menetyksen);
kuun tehtyjen ja/tai neuvoteltujen sopimusten osalta ja
kyseisen toiminnan lajin edellyttämien markkinakoh-taisten investointien osalta on olematon tai merkitykse- – luo ja/tai hoida kaupan jälkeisiä kunnossapito- tai
tön. Tällaisessa tapauksessa myynti- tai ostotoiminta on korjauspalveluita taikka takuupalvelua, ellei se saa
osa päämiehen toimintaa, vaikka kauppaedustaja onkin tästä päämieheltä täyttä korvausta;
erillinen yritys. Siten päämies vastaa rahallisista ja
kaupallisista riskeistä eikä kauppaedustaja harjoita itse-
näistä taloudellista toimintaa niiden toimintojen suh-– tee investointeja kyseisille markkinoille tyypillisiinteen, joihin päämies on nimittänyt sen kauppaedustajak-laitteisiin, tiloihin tai henkilöstön koulutukseen.seen. Päinvastaisessa tilanteessa edustussopimusta eiTällaisia ovat esimerkiksi polttoainetankit polttoai-pidetä aitona edustussopimuksena ja se saattaa kuuluaneen vähittäismyyntiä varten tai erityiset tietoko-53 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. Tässä tapauksessaneohjelmat vakuutusten myyntiä varten, jos ky-kauppaedustaja vastaa riskeistä ja häntä kohdellaanseessä on vakuutusasiamies;itsenäisenä kauppiaana, jonka on voitava vapaasti päät-
tää markkinointistrategiastaan saadakseen takaisin sopi-
mus- tai markkinakohtaiset investoinnit. Riskeillä, jotka– vastaa myydyn hyödykkeen kolmansille aiheutta-liittyvät kauppaedustajan palveluiden tarjoamiseen ylei-masta vahingosta (tuotevastuu), ellei se ole kaup-sesti, kuten riski, että kauppaedustajan tulot riippuvatpaedustajana vastuussa vahingosta;edustustoiminnan onnistumisesta tai esimerkiksi toimi-
tiloihin tai henkilöstöön tehdyistä investoinneista, ei ole
arvioinnin kannalta merkitystä.– ota vastuuta tapauksissa, joissa asiakas ei noudata
sopimusta, lukuun ottamatta kauppaedustajan
provision menetystä, ellei kauppaedustaja sitten
ole vastuussa vahingosta (jos se esimerkiksi ei olenoudattanut riittäviä turva- tai varkauden estotoi-
mia taikka ei ole ryhtynyt riittäviin toimenpiteisiin
ilmoittaakseen varkaudesta päämiehelle tai poliisil-
(16) Riski on arvioitava tapauskohtaisesti taloudellisten reali-le taikka ei ole välittänyt päämiehelleen kaikkeateettien eikä niinkään oikeudellisen muodon pohjalta.saatavissaan olevaa tarpeellista tietoa asiakkaanEFTAn valvontaviranomainen katsoo kuitenkin, ettätaloudellisesta luotettavuudesta).53 artiklan 1 kohtaa ei yleensä sovelleta kauppaedusta-
jalle asetettuihin velvoitteisiin päämiehen lukuun neuvo-teltujen ja/tai tehtyjen sopimusten osalta, jos ostettujen
tai myytyjen sopimustavaroiden omistusoikeus ei siirry
(17) Luettelo ei ole kattava. Jos kauppaedustajaan kohdistuukauppaedustajalle tai kauppaedustaja ei itse tarjoa sopi-yksi tai useampi edellä luetelluista riskeistä tai kustan-muspalveluita eikä kauppaedustajanuksista, 53 artiklan 1 kohtaa voidaan soveltaa kuten
mihin tahansa vertikaaliseen sopimukseen.
(18) Jos edustussopimus ei kuulu 53 artiklan 1 kohdan – osallistu sopimustavaroiden tai -palveluiden tarjoa-
soveltamisalaan, kaikki velvoitteet, joita kauppaedusta- miseen/ostoon liittyviin kustannuksiin, mukaan
jaan kohdistuu päämiehen lukuun tehtyjen ja/tai neuvo- lukien kuljetuskustannukset; tämä ei estä kauppa-
teltujen sopimusten nojalla, jäävät 53 artiklan 1 kohdan edustajaa suorittamasta kuljetuspalveluita, jos pää-
ulkopuolelle. Jäljempänä lueteltuja kauppaedustajaan mies vastaa niiden kustannuksista;
kohdistettuja velvoitteita voidaan yleensä pitää erotta-
mattomana osana edustussopimusta, koska jokainen
niistä koskee päämiehen mahdollisuutta päättää kaup-
paedustajan toiminnan laajuudesta sopimustavaroidentai -palveluiden suhteen, mikä on olennaista, jos pää-
– osallistu suoraan tai välillisesti myynninedistämi- mies vastaa riskeistä ja voi sen vuoksi päättää kaupalli-
seen, kuten päämiehen mainosbudjetteihin; sesta strategiasta. Nämä velvoitteet ovat seuraavat:
– sen alueen rajoittaminen, jolla kauppaedustaja saa
myydä kyseisiä tavaroita tai palveluita
– pidä sopimustavaroita varastossa omalla kustan-
nuksellaan tai riskillään, mukaan lukien varaston
terminoinnista ja varaston menetyksestä aiheutu- – niiden asiakkaiden rajoittaminen, joille kauppa-
edustaja voi myydä kyseisiä tavaroita tai palveluita vat kustannukset, ja voi palauttaa myymättä jää-
neen tavaran päämiehelle ilman korvausta, ellei ja
23.5.2002 FI C 122/7 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
– hinta ja ehdot, joilla kauppaedustajan on myytävä edellyttää, että ostajan markkinaosuus markkinoilla,
joilla se ostaa sopimustavaroita tai -palveluita, ei ylitä tai ostettava kyseiset tavarat tai palvelut.
30 prosentin kynnysarvoa. Markkinaosuuksia käsitel-
lään V jaksossa (88–99 kohta.)
(19) Sen lisäksi, että edustussopimuksissa määrätään ehdot,joilla kauppaedustaja myy tai ostaa sopimustavaroita
tai -palveluita päämiehen lukuun, sopimukset usein
(22) Taloudelliselta kannalta katsottuna vertikaalisella sopi- sisältävät kauppaedustajan ja päämiehen välistä suhdetta
muksella voi olla toimittajan ja ostajan välisten markki- koskevia määräyksiä. Edustussopimukset voivat erityi-
noiden lisäksi vaikutuksia myös ostotoimintaan myö- sesti sisältää määräyksen, joka estää päämiestä nimittä-
hemmässä markkinavaiheessa. Ryhmäpoikkeusasetuk- mästä muita kauppaedustajia hoitamaan tiettyä liiketoi-
sen yksinkertaistettu lähestymistapa, jossa otetaan huo- mintaa, asiakasta tai maantieteellistä aluetta (yksinoikeu-
mioon tapauksen mukaan vain toimittajan tai ostajan dellista edustusta koskevat määräykset), ja/tai määräyk-
markkinaosuus niiden välisillä markkinoilla, on perus- sen, joka estää kauppaedustajaa toimimasta päämiehen
teltu, koska vaikutukset myöhemmässä markkinavai- kanssa kilpailevien yritysten kauppaedustajana tai jakeli-
heessa ovat yleensä vähäiset, jos markkinaosuus jää alle jana (kilpailukieltomääräykset). Yksinoikeudellista edus-
30 prosentin kynnysarvon. Tarkastelussa on siis otettava tusta koskevat määräykset liittyvät vain tuotemerkin
huomioon vain toimittajan ja ostajan väliset markkinat, sisäiseen kilpailuun eivätkä ne yleensä johda kilpailun-
mikä helpottaa ryhmäpoikkeusasetuksen soveltamista vastaisiin vaikutuksiin. Kilpailukieltomääräykset, mu-
ja parantaa oikeusvarmuutta samalla kun mahdolliset kaan lukien sopimuksen voimassaoloajan päätyttyä jat-
ongelmat muilla lähimarkkinoilla voidaan korjata pe- kuvat kilpailukieltomääräykset, koskevat tuotemerkkien
ruuttamismenettelyn avulla (ks. 71–87 kohta). välistä kilpailua ja voivat rikkoa 53 artiklan 1 kohtaa,
jos ne sulkevat merkitykselliset markkinat, joilla sopi-
mustavaroita tai -palveluita myydään tai ostetaan (ks.
VI jakson 2.1 kohta).
(20) Jos edustussopimus helpottaa kilpailijoiden välistä kil- 2. Ryhmäpoikkeuksen soveltamisala
pailunvastaista yhteistyötä, se voi kuulua 53 artiklan
1 kohdan soveltamisalaan, vaikka päämies vastaisi kai-
kista merkityksellisistä rahallisista ja kaupallisista ris-keistä. Tällaisesta voi olla kyse, jos esimerkiksi useampi
päämies käyttää samoja kauppaedustajia ja samalla
yhdessä estää muita käyttämästä niitä tai käyttää kaup- (i) Vertikaalisten sopimusten määritelmä
paedustajia markkinointistrategiaa tai arkaluonteisten
markkinatietojen vaihtoa koskevaan kilpailunvastaiseen
yhteistyöhön.
(23) Vertikaaliset sopimukset määritellään ryhmäpoikkeusa-setuksen 2 artiklan 1 kohdassa sopimuksiksi tai yhden-mukaistetuiksi menettelytavoiksi, joihin sitoutuneet
kaksi tai useampaa yritystä toimivat sopimuksen kannal-
ta eri tuotanto- tai jakeluportaalla ja jotka koskevat
III RYHMA ¨POIKKEUKSEN SOVELTAMINENosapuolille asetettuja tiettyjen tavaroiden ja palveluiden
ostoon, myyntiin ja jälleenmyyntiin sovellettavia ehtoja.
1. Ryhmäpoikkeukseen perustuva oikeusvarmuus (24) Määritelmä sisältää seuraavat kolme keskeistä osaa:
– Sopimuksesta tai yhdenmukaistetusta menettelyta- (21) Ryhmäpoikkeusasetuksessa säädetään, että vertikaaliset
sopimukset oletetaan lainmukaisiksi toimittajan tai osta- vasta on sovittu kahden tai useamman yrityksen
välillä. Asetus ei kata vertikaalisia sopimuksia, jan markkinaosuuden perusteella. Ryhmäpoikkeusase-
tuksen 3 artiklan mukaisesti ryhmäpoikkeuksen sovel- jotka on tehty sellaisten kuluttajien kanssa, jotka
eivät ole yrityksiä. Kuluttajien kanssa tehdyt sopi- lettavuuden ratkaisee yleensä toimittajan markkina-
osuus markkinoilla, joilla se myy sopimustavaroita mukset eivät kuulu 53 artiklan 1 kohdan sovelta-
misalaan, koska kyseinen artikla koskee vain yritys- tai -palveluita. Jotta ryhmäpoikkeusta sovellettaisiin,
markkinaosuus ei saa ylittää 30 prosentin kynnysarvoa. ten välisiä sopimuksia, yritysten yhteenliittymien
päätöksiä ja yhdenmukaistettuja menettelytapoja. Jos sopimus kuitenkin sisältää ryhmäpoikkeusasetuksen
1 artiklan c alakohdassa määritellyn yksinomaisen toi- Tämä ei vaikuta ETA-sopimuksen 54 artiklan
mahdolliseen soveltamiseen. mitusvelvoitteen, ryhmäpoikkeuksen soveltaminen
C 122/8 FI 23.5.2002 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
– Sopimuksesta tai yhdenmukaistetusta menettelyta- 2–5 kohdassa jätetään tietyt vertikaaliset sopimukset
joko suoraan tai välillisesti ryhmäpoikkeuksen ulkopuo- vasta on sovittu kahden tai useamman, sopimuk-
sen kannalta eri tuotanto- tai jakeluportaalla toimi- lelle.
van yrityksen välillä. Tämä tarkoittaa esimerkiksi
sitä, että toinen yritys tuottaa raaka-ainetta, jotatoinen yritys käyttää tuotannossaan, tai että yksi
yrityksistä on valmistaja, toinen tukkukauppias ja
kolmas vähittäiskauppias. Tämä ei estä yritystätoimimasta useammalla tuotanto- tai jakelupor-
taalla.
(ii) Kilpailijoiden väliset vertikaaliset sopimukset
– Sopimukset tai yhdenmukaistetut menettelytavat
(26) Ryhmäpoikkeusasetuksen 2 artiklan 4 kohdassa jätetäänkoskevat ehtoja, joiden mukaisesti sopimuspuolet”kilpailevien yritysten väliset vertikaaliset sopimukset”eli toimittaja ja ostaja ”ostavat, myyvät tai jälleen-asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle. Kilpailevien yri-myyvät tiettyjä tavaroita tai palveluita”. Tämätysten välisiä vertikaalisia sopimuksia ja niihin liittyvääkuvastaa ryhmäpoikkeusasetuksen tarkoitusta kat-mahdollista salaista yhteistyötä käsitellään tulevissataa osto- ja jakelusopimukset. Kyseiset sopimuksetsuuntaviivoissa 53 artiklan soveltamisesta horisontaali-koskevat toimittajan toimittamien tavaroiden taiseen yhteistyöhön (16). Kyseisiin sopimuksiin liityviäpalveluiden osto-, myynti- tai jälleenmyyntiehtojavertikaalisia näkökohtia on kuitenkin arvioitava näidenja/tai ehtoja, joilla ostaja myy kyseiset tavarat taisuuntaviivojen mukaisesti. Ryhmäpoikkeusasetuksenpalvelut sisältäviä tavaroita tai palveluita. Ryhmä-1 artiklan a alakohdassa määritellään kilpailevat yrityk-poikkeusasetuksen soveltamisen kannalta sekä toi-set ”samoilla tuotemarkkinoilla toimiviksi todellisiksi taimittajan toimittamat tavarat tai palvelut että tulok-mahdollisiksi toimittajiksi” siitä riippumatta, ovatkosena olevat tavarat tai palvelut katsotaan sopimus-ne kilpailijoita samoilla maantieteellisillä markkinoilla.tavaroiksi tai -palveluiksi. RyhmäpoikkeusasetusKilpailevat yritykset ovat yrityksiä, jotka ovat sopimusta-kattaa kaikkia loppu- ja välituotteita ja -palveluitavaroiden tai -palveluiden taikka sopimustavaroita taikoskevat vertikaaliset sopimukset. Ainoa poikkeus-palveluita korvaavien hyödykkeiden todellisia tai mah-on autoala siihen saakka kun siihen sovelletaandollisia toimittajia. Mahdollinen toimittaja on yritys,erityistä ryhmäpoikkeusta, esimerkiksi ETA-sopi-joka ei tuota kilpailevaa hyödykettä, mutta voisi tuottaamuksen liitteen XIV 4 a kohdassa tarkoitetunsitä ja ilman sopimusta todennäköisesti tuottaisikin,säädöksen (asetus (EY) N:o 1475/95 (15)) nojallajos suhteellisissa hinnoissa tapahtuisi pieni ja pysyvämyönnettyä poikkeusta. Ostaja voi jälleenmyydäkorotus. Tämä merkitsee sitä, että yritys pystyisi toteut-toimittajan tarjoamat tavarat tai palvelut taikkatamaan ja todennäköisesti toteuttaisi tarvittavat lisäin-käyttää niitä omien tavaroidensa tai palvelujensavestoinnit ja alkaisi toimittaa markkinoille vuoden ku-tuottamiseen.luessa. Arvioinnin on perustuttava realistisiin odotuk-
siin; pelkkä teoreettinen mahdollisuus tulla markkinoille
ei riitä (17).
(25) Ryhmäpoikkeusta sovelletaan myös tavaroihin ja palve-
luihin, jotka on hankittu niiden vuokraamiseksi kolman-(16) Valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen 5 artiklan 1 kohdansille. Poikkeus ei kuitenkaan koske toimittajan ja ostajan b alakohdassa määrätään, että viranomaisen on ETA-lainsäädän-
välisiä vuokra- ja leasing-sopimuksia sellaisenaan, koska nön mukaisesti ja ETA-sopimuksen moitteettoman toiminnan
takaamiseksi varmistettava ETA:n kilpailusääntöjen soveltami- niissä toimittaja ei myy tavaraa tai palvelua ostajalle.
nen. Valvontaviranomaisen on annettava säädöksiä, jotka vastaa- Ryhmäpoikkeus ei myöskään kata sellaisia rajoituksia
vat Euroopan komission ETA-sopimuksen allekirjoittamisen jäl- tai velvoitteita, jotka eivät liity osto-, myynti- tai jälleen-
keen antamia säädöksiä, jotka eivät ole sitovia, jos ne ovat ETA:nmyyntiehtoihin, esimerkiksi osapuolten itsenäisen tutki-kannalta merkittäviä. Ennen omien tiedonantojensa julkaisemistamus- ja kehitystoiminnan estävät velvoitteet, vaan jotkavalvontaviranomainen aikoo soveltaa aihetta koskevissa komis-osapuolet ovat sisällyttäneet muuten vertikaaliseen sopi-sion tiedonannoissa esitettyjä periaatteita, muun muassa komis-mukseen. Lisäksi ryhmäpoikkeusasetuksen 2 artiklansion suuntaviivoja EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan sovel-tamisesta horisontaalista yhteistyötä koskeviin sopimuksiin(EYVL C 3, 6.1.2001, s. 2).
(
17) EFTAn valvontaviranomaisen tiedonanto merkityksellisten mark-
kinoiden määritelmästä Euroopan talousalueen (ETA) kilpailuoi-keuden kannalta (EYVL L 200, 16.7.1998, s. 48, ja EYVL:n ETA-täydennysosa N:o 28, 16.7.1998, s. 3, 224 kohta) ja Euroopan
komission päätös 90/410/ETY asiassa N:o IV/32.009, Elopak/Metal Box-Odin (EYVL L 209, 8.8.1990, s. 15). (
15) EYVL L 145, 29.6.1995, s. 25.
23.5.2002 FI C 122/9 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
(27) Vaikka yleissääntö on, että kilpailijoiden väliset sopi- johtaa päätelmään, että yritysten välinen yhteistyö osto-
jen tai myynnin alalla on hyväksyttävää, tarvitaan mukset jäävät ryhmäpoikkeuksen ulkopuolelle, tästä
voidaan poiketa kolmessa tapauksessa, jotka kaikki lisäarviointi, jossa tutkitaan yhteenliittymän toimitta-
jiensa tai yksittäisten jäsentensä kanssa tekemät vertikaa- määritellään asetuksen 2 artiklan 4 kohdassa ja koskevat
muita kuin vastavuoroisia sopimuksia. Muu kuin vasta- liset sopimukset. Jälkimmäisessä arvioinnissa noudate-
taan ryhmäpoikkeusasetuksen ja näiden suuntaviivojen vuoroinen tarkoittaa esimerkiksi sitä, että yhden valmis-
tajan tullessa toisen valmistajan hyödykkeiden jakelijak- sääntöjä. Esimerkiksi yritysten yhteenliittymän jäsenten
väliset horisontaaliset sopimukset tai yhteenliittymän si, tästä toisesta valmistajasta ei tule ensin mainitun
valmistajan hyödykkeiden jakelijaa. Ryhmäpoikkeusase- hyväksymät päätökset, kuten päätös, jolla velvoitetaan
jäsenet ostamaan yhteenliittymältä, tai päätös jakaa tus kattaa kilpailijoiden väliset muut kuin vastavuoroiset
sopimukset, kun 1) ostajan vuotuinen kokonaisliike- jäsenille yksinoikeuteen perustuvat alueet, on ensiksi
arvioitava horisontaalisena sopimuksena. Vain jos vaihto ei ylitä 100 miljoonaa EUR tai 2) toimittaja on
tavaroiden valmistaja ja jakelija, ja ostaja on tavaroiden tämän arvioinnin tulos on myönteinen, on arvioitava
myös yhteenliittymän ja sen jäsenten tai yhteenliittymän jakelija, joka ei valmista kilpailevia tavaroita taikka
3) toimittaja tarjoaa palveluita kaupan eri portailla, ja sen toimittajien väliset vertikaaliset sopimukset.
mutta ostaja ei tarjoa kilpailevia palveluita samallakaupan portaalla, jolta se ostaa sopimuksessa tarkoitetut
palvelut. Poikkeuksista toiseksi mainittu kattaa kaksois-
jakelun eli tilanteet, joissa tiettyjen tavaroiden valmistajatoimii myös niiden jakelijana kilpaillen saman tavaroi-
den riippumattomien jakelijoiden kanssa. Jos jakelija(iv) Teollis- ja tekijänoikeuksia koskevia määräyksiä si-antaa valmistajalle eritelmät tiettyjen tavaroiden valmis-sältävät vertikaaliset sopimuksettamiseksi jakelijan tuotenimellä, jakelijaa ei pidetä ky-
seisten omalla merkillä valmistettujen tavaroiden val-
mistajana. Kolmas poikkeus kattaa samanlaiset kaksois-jakelutilanteet palveluiden osalta, jolloin toimittaja on
(30) Ryhmäpoikkeusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan sovelta-palveluiden tarjoaja sillä kaupan portaalla, jolla ostajamisalaan kuuluvat vertikaaliset sopimukset, jotka sisäl-toimii.tävät määräyksiä teollis- ja tekijänoikeuksien luovutuk-
sesta ostajille tai ostajan omaa käyttöä koskevista eh-
doista. Siten kaikki muut teollis- ja tekijänoikeuksia
koskevia määräyksiä sisältävät vertikaaliset sopimuksetjäävät ryhmäpoikkeusasetuksen ulkopuolelle. Ryhmä-
poikkeusasetusta sovelletaan teollis- ja tekijänoikeuksia
koskevia määräyksiä sisältäviin vertikaalisiin sopimuk-(iii) Vähittäiskauppiaiden yhteenliittymätsiin, kun seuraavat viisi ehtoa täyttyvät:
– Teollis- ja tekijänoikeuksia koskevat määräykset
(28) Ryhmäpoikkeusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan sovelta-
ovat osa vertikaalista sopimusta eli esimerkiksi misalaan kuuluvat vain tietyt edellytykset täyttävien
sopimusta, johon sisältyy ehtoja, joiden nojalla yritysten yhteenliittymien tekemät vertikaaliset sopi-
sopimuspuolet voivat ostaa, myydä tai jälleenmyy- mukset. Kaikkien muiden yhteenliittymien tekemät ver-
dä tiettyjä tavaroita tai palveluita. tikaaliset sopimukset jäävät ryhmäpoikkeusasetuksen
ulkopuolelle. Ensinnäkin vertikaaliset sopimukset yh-
teenliittymän ja sen jäsenten välillä tai yhteenliittymän
ja sen toimittajien välillä kuuluvat ryhmäpoikkeusase-
– Teollis- ja tekijänoikeudet on luovutettava ostajalle tuksen soveltamisalaan vain, jos yhteenliittymän kaikki
tai ostajan käyttöön. jäsenet ovat tavaroiden (ei palveluiden) vähittäiskaup-
piaita ja jos minkään jäsenen liikevaihto ei ylitä 50 mil-
joonaa EUR. Vähittäiskauppiaat ovat jakelijoita, jotka
jälleenmyyvät tavaroita kuluttajille. Jos vain yhteenliitty-
– Teollis- ja tekijänoikeuksia koskevat määräykset män muutaman jäsenen liikevaihto ylittää jonkin verran
eivät saa muodostaa sopimuksen päätarkoitusta. mutta ei merkittävästi 50 miljoonan EUR:n kynnysar-
voa, tämä ei yleensä muuta 53 artiklan mukaistaarviointia.
– Teollis- ja tekijänoikeuksia koskevien määräysten
on liityttävä suoraan ostajan tai sen asiakkaan
suorittamaan tavaroiden tai palveluiden käyttöön,
myyntiin ja jälleenmyyntiin. Luvaketoiminnassa,
(29) Yritysten yhteenliittymässä voidaan tehdä sekä horison-taalisia että vertikaalisia sopimuksia. Horisontaaliset jossa teollis- ja tekijänoikeuksien käytön tarkoituk-
sena on markkinointi, tavaroiden ja palveluiden sopimukset on arvioitava noudattaen periaatteita, jotka
määritellään 53 artiklan soveltamisesta horisontaaliseen jakelusta huolehtii pääluvakkeensaaja tai luvak-
keensaajat. yhteistyöhön annettavissa suuntaviivoissa. Jos arviointi
C 122/10 FI 23.5.2002 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
– Teollis- ja tekijänoikeuksia koskevat määräykset sitä, että alihankinta, johon liittyy taitotiedon luovutta-
mista alihankkijalle (18), ei kuulu ryhmäpoikkeuksen eivät saa sopimustuotteisiin tai palveluihin liittyen
sisältää sellaisia kilpailunrajoituksia, joilla on sama soveltamisalaan. Ryhmäpoikkeusasetus kattaa kuitenkin
sellaiset vertikaaliset sopimukset, joiden perusteella os- tarkoitus tai seuraus kuin vertikaalisilla kilpailunra-
joituksilla, joille ei voida myöntää poikkeusta ryh- taja antaa toimittajalle vain eritelmät, joissa kuvataan
toimitettavat tavarat tai palvelut. mäpoikkeusasetuksen nojalla.
(31) Nämä ehdot varmistavat, että ryhmäpoikkeusasetusta
(34) Kuten kolmannesta ehdosta ilmenee, jotta sopimukseen sovelletaan vertikaalisiin sopimuksiin, joilla tavaroiden
voitaisiin soveltaa ryhmäpoikkeusta, teollis- ja tekijänoi- tai palveluiden käyttö, myynti tai jälleenmyynti voidaan
keuksien luovuttaminen tai lisensointi ei saa olla sen hoitaa tehokkaammin luovuttamalla tai siirtämällä teol-
päätarkoitus. Sopimuksen päätarkoituksena on oltava lis- ja tekijänoikeudet ostajan käytettäviksi. Toisin sa-
tavaroiden tai palveluiden osto tai jakelu, ja teollis- ja noen teollis- ja tekijänoikeuksien luovuttamista tai käyt-
tekijänoikeuksia koskevien määräysten on ainoastaan töä koskevat rajoitukset voivat kuulua ryhmäpoikkeuk-
tuettava vertikaalisen sopimuksen täytäntöönpanoa. sen piiriin, kun sopimuksen päätarkoitus on tavaroiden
tai palveluiden osto tai jakelu.
(35) Neljäs ehto edellyttää, että teollis- ja tekijänoikeuksia(32) Ensimmäinen ehto varmistaa, että teollis- ja tekijänoi-koskevat määräykset helpottavat ostajaa tai sen asiakkai-keuksia tarjotaan osana sopimusta, joka koskee tavaroi-ta käyttämään, myymään tai jälleenmyymään tavaroitaden tai palveluiden ostoa tai jakelua, muttei osanatai palveluita. Käyttöön tai jälleenmyyntiin tarkoitetutsopimusta, joka koskee teollis- ja tekijänoikeuksientavarat tai palvelut toimittaa yleensä käyttöluvan antaja,luovuttamista tai lisensointia tavaroiden valmistamistamutta käyttöluvan saaja voi ostaa ne myös kolmanneltavarten, eikä osana puhdasta käyttölupasopimusta. Ryh-toimittajalta. Teollis- ja tekijänoikeuksia koskevat mää-mäpoikkeusasetus ei esimerkiksi kataräykset koskevat yleensä tavaroiden tai palveluiden
markkinointia. Tästä on kyse esimerkiksi luvakesopi-
muksessa, jossa luvakkeenantaja myy luvakkeensaajalle
– sopimuksia, joilla toinen sopimuspuoli antaa toi- tavaroita jälleenmyyntiä varten ja lisäksi antaa tälle
selle valmistusohjeen ja lisenssin virvoitusjuoman käyttöluvan, jonka perusteella tämä voi käyttää luvak-
valmistamiseksi kyseisen valmistusohjeen avulla; keenantajan tavaramerkkiä ja taitotietoa tavaroiden
markkinoimiseksi. Asetus kattaa myös sellaisen tapauk-sen, jossa juomatiivisteen toimittaja antaa ostajalle käyt-
töluvan tiivisteen laimentamiseksi ja pullottamiseksi– sopimuksia, joilla toinen sopimuspuoli antaa toi-ennen lopullisen juoman myyntiä.selle matriisin tai ensikopion ja lisensioi tämän
valmistamaan ja jakelemaan kopioita;
(36) Viides ehto merkitsee erityisesti sitä, että teollis- ja
– tavaramerkin tai logon lisensointia puhtaasti tekijänoikeuksia koskevilla määräyksillä ei saa olla
myynninedistämistä varten; samaa tarkoitusta tai seurausta kuin ryhmäpoikkeusase-
tuksen 4 artiklassa luetelluilla vakavimmilla kilpailunra-
joituksilla tai ryhmäpoikkeusasetuksen 5 artiklalla ase-
tuksen soveltamisalan ulkopuolelle suljetuilla rajoituk-– sponsorointisopimuksia, jotka koskevat oikeuttasilla (ks. 46–61 kohta).mainostaa itseään jonkin tapahtuman virallisena
tukijana;
(37) Ryhmäpoikkeusasetuksen 2 artiklan 3 kohdassa tarkoi-– tekijänoikeuksien lisensointia, kuten tietyn tapah-tetut vertikaalisten sopimusten täytäntöönpanoa edistä-tuman nauhoitus- ja/tai lähetysoikeuksia koskeviaviksi katsottavat teollis- ja tekijänoikeudet koskevatsopimuksia.yleensä pääasiassa kolmea aluetta: tavaramerkit, tekijä-
noikeudet ja taitotieto.
(33) Toinen ehto merkitsee, että ryhmäpoikkeusasetusta ei
sovelleta ostajan antaessa teollis- ja tekijänoikeudet
toimittajalle, vaikka oikeudet koskisivat valmistus- taijakelutapaa. Sopimus, joka koskee teollis- ja tekijänoi-
keuksien siirtoa toimittajalle ja sisältää ehkä toimittajan (18) Ks. valvontaviranomaisen tiedonanto alihankinnasta, EYVL
harjoittamaa myyntiä koskevia rajoituksia, ei kuulu L 153, 18.6.1994, s. 30, ja EYVL:n ETA-täydennysosa N:o 15,
18.6.1994, s. 29. ryhmäpoikkeuksen soveltamisalaan. Tämä merkitsee
23.5.2002 FI C 122/11 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
Tavaramerkit (43) Luvakesopimuksiin sisältyvät käyttöluvat kuuluvat ryh-
mäpoikkeuksen soveltamisalaan, jos kaikki kohdas-sa 30 luetellut ehdot täyttyvät. Näin käy yleensä useim-
missa luvakesopimuksissa, mukaan lukien pääluvakeso-
(38) Jakelijalle myönnetty tavaramerkkilisenssi voi liittyä
pimukset, koska yleensä luvakkeenantaja tarjoaa luvak- lisenssin antajan hyödykkeiden jakeluun tietyllä alueella.
keensaajalle tavaroita ja/tai palveluita, erityisesti Jos kyseessä on yksinoikeuden antava käyttölupa, sopi-
kaupallista tai teknistä apua. Teollis- ja tekijänoikeudet muksesta on tuloksena yksinmyynti.
auttavat luvakkeensaajaa jälleenmyymään luvakkeenan-
tajan tai sen nimittämien toimittajien toimittamat hyö-
dykkeet taikka käyttämään kyseisiä hyödykkeitä ja myy-
mään tästä seuraavat tavarat tai palvelut. Jos luvakesopi- Tekijänoikeus
mus koskee vain tai pääasiassa pelkkää teollis- ja
tekijänoikeuksien lisensointia, se ei kuulu ryhmäpoik-
keusasetuksen soveltamisalaan, mutta sitä käsitellään(39) Tekijänoikeuden haltija voi velvoittaa jälleenmyyjät,
samalla tavalla kuin ryhmäpoikkeusasetuksen sovelta- jotka myyvät tekijänoikeuksien alaisia hyödykkeitä (kir-
misalaan kuuluvia luvakesopimuksia. joja, tietokoneohjelmia jne.), myymään niitä vain sillä
ehdolla, että ostaja, joko toinen jälleenmyyjä tai loppu-
käyttäjä, ei loukkaa tekijänoikeutta. Jos tällaiset jälleen-
myyjiä koskevat velvoitteet kuuluvat 53 artiklan
(44) Seuraavia teollis- ja tekijänoikeuksiin liittyviä velvoittei-1 kohdan soveltamisalaan, niihin sovelletaan ryhmä-ta pidetään yleensä välttämättöminä luvakkeenantajanpoikkeusta.teollis- ja tekijänoikeuksien suojelemiseksi, ja jos ne
kuuluvat 53 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan, ne
kuuluvat myös ryhmäpoikkeuksen soveltamisalaan:(40) Sopimukset, joiden mukaisesti tietokoneohjelman kir-
joitteet toimitetaan jälleenmyyntiä varten ja joissa jäl-
leenmyyjä ei saa käyttölupaa tietokoneohjelmaan liitty-
viin oikeuksiin vaan ainoastaan oikeuden myydä kirjoi-(a) luvakkeensaaja ei saa harjoittaa samanlaista liike-tetta, katsotaan ryhmäpoikkeusasetusta sovellettaessatoimintaa suoraan tai epäsuorasti;sopimuksiksi tavaroiden toimittamisesta jälleenmyyntiä
varten. Tämäntyyppisessä jakelussa ainoa käyttölupajär-jestely on tekijänoikeuden haltijan ja ohjelman käyttäjän
välillä. Käyttöluvan antaminen voidaan toteuttaa siten,(b) luvakkeensaaja ei saa hankkia kilpailevasta yrityk-että ohjelmapaketti sisältää myös käyttöä koskevatsestä pääomaosuuksia, joiden ansiosta sen voisiehdot ja avaamalla paketin loppukäyttäjä hyväksyyvaikuttaa kyseisen yrityksen taloudelliseen käyttäy-ehdot (niin kutsuttu shrink wrap -käyttölupa).tymiseen;
(41) Tekijänoikeuden haltija voi vaatia, että ostajat, joiden
ostama tietokonelaitteisto sisältää tekijänoikeuksilla(c) luvakkeensaaja ei saa paljastaa kolmansille tahoillesuojatun ohjelman, eivät loukkaa tekijänoikeutta eliluvakkeenantajalta saamaansa taitotietoa niinesimerkiksi eivät kopioi ja myy ohjelmaa tai eivät kopioikauan kuin kyseinen taitotieto ei ole yleisestiohjelmaa ja käytä sitä muissa tietokonelaitteistoissa. Jostunnettua;tällaiset käyttöä koskevat rajoitukset kuuluvat 53 artik-
lan 1 kohdan soveltamisalaan, niihin sovelletaan ryhmä-
poikkeusta.
(d) luvakkeensaajan on välitettävä luvakkeenantajalle
kaikki franchise-toiminnan hoitamisessa samaansa
kokemus ja myönnettävä tälle ja muille luvakkeen-
Taitotieto saajille yksinoikeudeton lisenssi kokemuksesta seu-
raavaan taitotietoon;
(42) Luvakesopimukset (lukuun ottamatta teollisia luvakeso-pimuksia) ovat selvin esimerkki tapauksesta, jossa osta-
jalle siirretään taitotietoa markkinointia varten. Luvake- (e) luvakkeensaajan on ilmoitettava luvakkeenantajal-
sopimukset sisältävät tavaramerkkeihin tai tunnuskuviin le lisensoitujen teollis- ja tekijänoikeuksien louk-
ja taitotietoon liittyviä teollis- ja tekijänoikeuksien käyt- kaamisesta, ryhdyttävä oikeustoimiin loukkaajia
tölupia tavaroiden tai palveluiden myyntiä ja jakelua vastaan tai autettava luvakkeenantajaa loukkaajia
varten. Teollis- ja tekijänoikeuksien lisenssin lisäksi vastaan aloitetuissa oikeusmenettelyissä;
luvakkeenantaja yleensä antaa luvakkeensaajalle sopi-
muksen voimassaoloajan kaupallista tai asiantuntija-apua, kuten hankintapalveluja, koulutusta, kiinteistö-
neuvontaa, rahoitussuunnittelua jne. Lisenssi ja apu ovat (f) luvakkeensaaja ei saa käyttää luvakkeenantajan
lisensoimaa taitotietoa muuhun kuin franchise- erottamaton osa luvakesopimuksen kohteena olevaa
liiketoimintaa. toiminnan harjoittamiseen;
C 122/12 FI 23.5.2002 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
(g) luvakkeensaaja ei saa luovuttaa luvakesopimuksen tus on selvä. Jälleenmyyntihinnan määrääminen voi-
daan kuitenkin toteuttaa myös epäsuorasti. Esimerkkejä mukaisia oikeuksia ja velvollisuuksia ilman luvak-
keenantajan suostumusta. tästä ovat sopimukset, joissa määrätään jakelukate tai
enimmäisalennus, jonka jakelija voi myöntää etukäteen
määrätystä hintatasosta, taikka joissa alennusten saami-nen tai myynninedistämiskustannusten takaisinsaanti
(v) Suhde muihin ryhmäpoikkeuksiin toimittajalta edellyttää määrätyn hintatason noudatta-
mista, kuten myös etukäteen määrätyn jälleenmyynti-hinnan sitominen kilpailijoiden jälleenmyyntihintoihin,
(45) Ryhmäpoikkeusasetuksen 2 artiklan 5 kohdassa tode-uhkaukset, pelottelut, varoitukset, sopimussakot, toi-taan, että ”asetusta ei sovelleta vertikaalisiin sopimuk-mitusten viivästyminen tai keskeyttäminen taikkasiin, joiden sisältö kuuluu muun ryhmäpoikkeusasetuk-sopimusten irtisanominen ellei tiettyä hintatasoa nou-sen soveltamisalaan”. Tämä merkitsee, että ryhmäpoik-dateta. Suorat tai epäsuorat keinot hinnan vahvistami-keusta ei sovelleta ETA-sopimuksen liitteen XIV 5 koh-seksi voivat olla tehokkaampia, jos ne yhdistetäändassa tarkoitetun, tekniikansiirtosopimuksista annetuntoimenpiteisiin, joilla pyritään saamaan selville hintojasäädöksen (komission asetus (EY) N:o 240/96 (19)), ETA-alentavat jakelijat, kuten hintaseurantajärjestelmän luo-sopimuksen liitteen XIV 4 a kohdassa tarkoitetun,minen tai vähittäiskauppiaiden velvoittaminen ilmoit-moottoriajoneuvojen jakelusta annetun säädöksen (ko-tamaan, jos jakeluverkon muut jäsenet poikkeavatmission asetus (EY) N:o 1475/1995 (20)), ETA-sopimuk-annetusta hintatasosta. Suoraa tai epäsuoraa hinnansen liitteen XIV 6 ja 7 kohdassa tarkoitettujen, poikkeuk-vahvistamista voidaan tehostaa yhdistämällä se toimen-sen myöntämisestä horisontaalisten sopimusten yhtey-piteisiin, jotka vähentävät ostajan halua alentaadessä tehtäville vertikaalisille sopimuksille annettujenjälleenmyyntihintaa. Tällaisesta on kyse, jos toimittajasäädösten (asetuksen (ETY) N:o 417/85 (21) ja (ETY)esimerkiksi painaa ohjevähittäishinnan valmiiksi hyö-N:o 418/85 (22)) tai muiden tulevaisuudessa ETA-sopi-dykkeeseen tai velvoittaa ostajan soveltamaan siihenmukseen sisällytettävien vastaavien säädösten sovelta-suosituimmuuslauseketta. Samanlaisten epäsuorien jamisalaan kuuluviin vertikaalisiin sopimuksiin.”kannustavien” toimenpiteiden avulla voidaan saada
enimmäishinnat tai ohjehinnat toimimaan kuten jäl-
leenmyyntihinnan määrääminen. Jos toimittaja antaaostajalle ohjehinnastot tai enimmäishinnastot, tämän
3. Ryhmäpoikkeusasetuksessa vakavimmiksi katsottavat ei yksinään katsota johtavan jälleenmyyntihinnan
rajoitukset määräämiseen.
(46) Ryhmäpoikkeusasetuksen 4 artikla sisältää luettelon
vakavimmista rajoituksista, jotka johtavat koko verti-
kaalisen sopimuksen sulkemiseen ryhmäpoikkeuksen
ulkopuolelle. Luetteloa vakavimmista rajoituksista so-velletaan vertikaalisiin sopimuksiin, jotka koskevat
kauppaa ETA-sopimuksen soveltamisalaan kuuluvalla
alueella. Vientiä ETA:n ulkopuolelle tai tuontia/jälleen-tuontia ETA:n ulkopuolelta koskevia vertikaalisia sopi-
muksia käsitellään asiassa Javico vastaan Yves Saint
(48) Edustussopimuksen tapauksessa päämies yleensä mää-Laurent annetussa tuomiossa (23). Yksittäispoikkeuksenrää myyntihinnan, koska kauppaedustajasta ei tulemyöntäminen tällaisia vakavimmiksi katsottavia rajoi-tavaroiden omistajaa. Jos edustussopimus kuuluutuksia sisältäville vertikaalisille sopimuksille on myös53 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan (ks.epätodennäköistä.12–20 kohta), velvoite, joka estää kauppaedustajaa
jakamasta provisiotaan tai rajoittaa sen jakamista
asiakkaan kanssa, olipa provisio sitten kiinteä tai(47) Ryhmäpoikkeusasetuksen 4 artiklan a alakohdassa mai-muuttuva, kuuluu ryhmäpoikkeusasetuksen 4 artiklannittu vakava rajoitus koskee jälleenmyyntihinnan mää-a alakohdassa tarkoitettuihin vakavimpiin kilpailurajoi-räämistä eli sopimuksia tai yhdenmukaistettuja menette-tuksiin. Kauppaedustajan on saatava vapaasti alentaalytapoja, joiden suorana tai epäsuorana tarkoituksenaasiakkaan maksamaa todellista hintaa tämän alenta-on määrätä kiinteä jälleenmyyntihinta tai vähimmäisjäl-matta päämiehen tuloja (24).leenmyyntihinta taikka kiinteä hinta- tai vähimmäishin-
tataso, jota ostajan on noudatettava. Jos kyseessä ovatsopimusmääräykset tai yhdenmukaistetut menettelyta-
vat, joissa selkeästi määrätään jälleenmyyntihinta, rajoi-
(19) EYVL L 31, 9.2.1996, s. 2.
(20) EYVL L 145, 29.6.1995, s. 25.
(21) EYVL L 53, 22.2.1985, s. 1.
(22) EYVL L 53, 22.2.1985, s. 5. (24) Ks. esimerkiksi komission päätös 91/562/ETY asiassa IV/32.737,
Eirpage, EYVL L 306, 7.11.1991, s. 22, erityisesti 6 kohta. (23) Ks. alaviite 11, s. 5.
23.5.2002 FI C 122/13 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
(49) sopimuksen soveltamisalaan kuuluvalla alueella. Toi- Ryhmäpoikkeusasetuksen 4 artiklan b alakohdassa mai-
mittaja voi yhdistää yksinmyyntialueen ja yksinoikeu- nittu vakava rajoitus koskee sopimuksia tai yhdenmu-
teen perustuvan asiakasryhmän esimerkiksi nimittämäl- kaistettuja menettelytapoja, joiden suorana tai epäsuora-
lä tietylle asiakasryhmälle tietyllä alueella yksinmyyjän. na tavoitteena on rajoittaa ostajan myyntiä, koska
Yksinmyyntialueen tai yksinoikeuteen perustuvan asia- rajoitukset koskevat alueita tai asiakkaita, joille ostaja
kasryhmän suojelun on kuitenkin mahdollistettava pas- voi myydä sopimuksessa tarkoitettuja tavaroita tai pal-
siivinen myynti kyseisille alueille tai asiakasryhmille. veluita. Tällainen vakava rajoitus liittyy markkinoiden
Ryhmäpoikkeusasetuksen 4 artiklan b alakohtaa sovel- jakamiseen alueittain tai asiakkaittain. Rajoitus voi joh-
taessaan EFTAn valvontaviranomainen tulkitsee aktiivi- tua suorista velvoitteista, kuten velvoitteesta olla myy-
sen ja passiivisen myynnin seuraavasti: mättä tietyille asiakkaille tai asiakkaille tietyillä alueilla
taikka velvoitteesta ohjata tällaisilta asiakkailta saaduttilaukset muille jakelijoille. Se voi johtua myös epäsuo-
rista toimenpiteistä, joilla jakelijaa kannustetaan ole-
maan myymättä tällaisille asiakkaille, ja joita ovatesimerkiksi kieltäytyminen myöntämästä bonuksia taialennuksia tai niiden vähentäminen, kieltäytyminentoimittamasta, toimitusmäärien vähentäminen tai nii- – ”aktiivisella myynnillä” tarkoitetaan aktiivista yh-
den rajoittaminen alueelle tai asiakasryhmälle johon teydenottoa yksittäisiin asiakkaisiin toisen jakelijan
yksinmyyntialueella tai yksinoikeuteen perustu- jakelijalla on yksinoikeus, sopimuksen irtisanomisella
vassa asiakasryhmässä esimerkiksi suoramainon- uhkaaminen tai velvoitteet siirtää osa voitosta toimitta-
nan tai asiakaskäyntien kautta, aktiivista yhteyde- jalle. Se voi myös perustua siihen, että toimittaja ei
nottoa johonkin asiakasryhmään tai asiakkaisiin tarjoa koko ETA:n kattavia takuuhuoltopalveluja vaan
toisen jakelijan yksinmyyntialueella harjoittamalla maksaa tästä palvelusta korvauksen jakelijoille, jolloin
mainontaa tiedotusvälineissä tai muuta myynnine- jakelijoiden on tarjottava takuuhuolto myös hyödykkeil-
distämistä, joka on suunnattu nimenomaan kysei- le, joita muut jakelijat ovat myyneet niiden alueelle.
selle asiakasryhmälle tai asiakkaille kyseisellä alu- Tällaisia käytäntöjä pidetään vielä varmemmin ostajan
eella, tai varaston tai myyntipisteen perustamista myynnin rajoittamisena, jos niihin yhdistyy toimittajan
toisen jakelijan yksinmyyntialueelle; valvontajärjestelmä, jolla pyritään varmistamaan toimi-
tettujen tavaroiden todellinen kohde, esimerkiksi erilais-ten pakkausmerkintöjen tai sarjanumerojen käyttö.Kaikkia jakelijoita koskevaa kieltoa olla myymättä tie-tyille loppukäyttäjille ei kuitenkaan pidetä vakavimpiinrajoituksiin kuuluvana, jos sille on objektiiviset perus-teet. Tällainen on esimerkiksi yleinen kielto olla myy-
– ”passiivisella myynnillä” tarkoitetaan vastaamista mättä vaarallisia aineita tietyille asiakkaille turvallisuus-
yksittäisten asiakkaiden omasta aloitteestaan teke- syistä tai terveydellisistä syistä. Tämä merkitsee sitä, että
miin tiedusteluihin, mukaan lukien tavaroiden tai myöskään toimittaja itse ei myy kyseisille asiakkaille.
palveluiden toimittaminen näille asiakkaille. Yleistä Toimittajan tuotenimen esillepanoon liittyviä jälleen-
mainontaa tai myynninedistämistä tiedotusväli- myyjän velvoitteita ei myöskään pidetä vakavimpiin
neissä tai Internetissä pidetään passiivisena myynti- rajoituksiin kuuluvina.
nä silloin kun se tavoittaa asiakkaat muiden jakeli-
joiden yksinmyyntialueilla tai niiden asiakasryh-
missä, mutta se on kohtuullinen keino tavoittaa
asiakkaat noiden myyntialueiden tai asiakasryh-mien ulkopuolella, esimerkiksi muualla kuin mui-
den jakelijoiden yksinmyyntialueilla tai omalla
alueellaan.
(50) Ryhmäpoikkeusasetuksen 4 artiklan b alakohdan vaka-
vimmista rajoituksista on neljä poikkeusta. Ensimmäi-nen poikkeus sallii toimittajan rajoittaa suorien osta-
(51) Jokaisen jakelijan on voitava vapaasti käyttää Internetiä
jiensa aktiivista myyntiä alueelle tai asiakasryhmälle, hyödykkeiden mainostamista tai myyntiä varten. Inter-
johon toisella ostajalla on yksinoikeus tai jonka toimitta- netin käytön rajoittaminen voi olla ryhmäpoikkeusase-
ja on varannut itselleen. Ostajalla on yksioikeus aluee- tuksen mukaista vain, jos myynninedistäminen Interne-
seen tai asiakasryhmään silloin kun toimittaja sopii tissä tai myynti Internetin kautta johtaa aktiiviseen
myyvänsä tuotettaan vain yhdelle jakelijalle myytäväksi myyntiin toisen jakelijan yksinmyyntialueelle tai asia-
tietyllä alueella tai tietylle asiakasryhmälle ja yksinmyyjä kasryhmille. Internetin käyttöä ei yleensä pidetä aktiivi-
on suojattu toimittajan ja muiden ostajien aktiiviselta sena myyntinä tällaisille alueille tai asiakasryhmille,
koska sitä pidetään kohtuullisena välineenä kaikkien myynniltä hänen alueelleen tai asiakasryhmälleen ETA-
C 122/14 FI 23.5.2002 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
asiakkaiden tavoittamiseksi. Se, että Internetin vaikutuk- ammattitoimintaa harjoittavia loppukäyttäjiä tai -kulut-
tajia. Tämä merkitsee sitä, että valikoivan jakelujärjestel- set voivat ulottua jakelijan oman myyntialueen tai
asiakasryhmän ulkopuolelle, johtuu teknologiasta eli män, sellaisena kuin se määritellään ryhmäpoikkeusase-
tuksen 1 artiklan d alakohdassa, kauppiaille ei voida siitä, että Internetiin on kaikkialta helppo pääsy. Jos
asiakas käy jakelijan verkkosivuilla ja ottaa yhteyttä asettaa rajoituksia sen suhteen, millaisille käyttäjille tai
käyttäjien hankinnoista vastaaville kauppaedustajille ne jakelijaan ja tämä johtaa myyntiin ja toimitukseen, tämä
katsotaan passiiviseksi myynniksi. Verkkosivuilla tai myyvät. Myös valikoivassa jakelujärjestelmässä kauppi-
aan olisi voitava mainostaa ja myydä Internetin kautta. yhteydenpidossa käytetyllä kielellä ei tavallisesti ole
merkitystä. Jos verkkosivuja ei ole ensisijaisesti suunnat- Valikoiva jakelu voidaan siten yhdistää yksinmyyntiin
edellyttäen, että aktiivista ja passiivista myyntiä ei tu tavoittamaan toiselle jakelijalle nimettyjen yksin-
myyntialueiden tai asiakasryhmien asiakkaita esimerkik- rajoiteta. Toimittaja voi siten sitoutua toimittamaan
vain yhdelle tai muutamalle kauppiaalle tietyllä alueella. si sijoittamalla mainospainikkeita tai linkkejä tällaisten
asiakkaiden saatavilla oleville palveluntarjoajan sivuille,
verkkosivuja ei pidetä aktiivisen myynnin muotona.
Sähköpostin lähettäminen yksittäisille asiakkaille tai
asiakasryhmille sen sijaan katsotaan aktiiviseksi myyn-niksi, jos asiakkaat eivät ole tätä pyytäneet. Sama
pätee postimyyntiin. Toimittaja voi kuitenkin asettaa
(54) Jos kyseessä on valikoiva jakelu, myyjän vapautta päät- tavaroidensa jälleenmyynnille Internetissä tietyt laatu-
tää toimipaikkansa sijainnista voidaan rajoittaa. Valtuu- vaatimukset, aivan kuten toimittaja voi vaatia laatuvaati-
tettuja jälleenmyyjiä voidaan estää harjoittamasta liike- musten noudattamista kaupassa tai mainonnassa ja
toimintaansa muusta toimipaikasta käsin tai avaamasta myynninedistämisessä yleensä. Viimeksi mainitulla voi
uutta myymälää muualla. Jos kauppiaan myyntipiste on olla merkitystä erityisesti valikoivassa jakelussa. Interne-
liikkuva (” shop on wheels ”), voidaan määrätä alue, jonka tin tai postimyynnin suoranainen kieltäminen edellyttää,
ulkopuolella kyseistä myyntipistettä ei saa käyttää. että tälle on objektiiviset perustelut. Toimittaja ei kuiten-
kaan voi varata itselleen oikeutta myydä ja/tai mainostaa
Internetin kautta.
(55) Ryhmäpoikkeusasetuksen 4 artiklan d alakohdassa tar-koitettu vakava rajoitus koskee valtuutettujen jälleen-
myyjien välisten ristiintoimitusten rajoittamista valikoi-
vassa jakelujärjestelmässä. Tällä tarkoitetaan sitä, että
sopimuksen tai yhdenmukaistetun käytännön suora taiepäsuora tarkoitus ei saa estää tai rajoittaa sopimushyö-
dykkeiden aktiivista tai passiivista myyntiä valtuutettu-
(52) Ryhmäpoikkeusasetuksen 4 artiklan b alakohdan vaka-
jen jälleenmyyjien välillä. Valtuutettujen jälleenmyyjien vimmista rajoituksista on kolme muutakin poikkeusta.
on voitava ostaa sopimushyödykkeitä vapaasti muilta Kaikki kolme poikkeusta mahdollistavat sekä aktiivisen
verkkoon kuuluvilta, joko samalla tai eri kaupan portaal- että passiivisen myynnin rajoittamisen. Siten on sallittua
la toimivilta valtuutetuilta jälleenmyyjiltä. Tämä merkit- kieltää tukkukauppiasta myymästä loppukäyttäjille, val-
see sitä, että valikoivaa jakelua ei voida yhdistää vertikaa- tuutettua jälleenmyyjää myymästä valikoivassa jakelu-
lisiin rajoituksiin, joilla pyritään pakottamaan jakelijat järjestelmässä muille kuin valtuutetuille jälleenmyyjille
hankkimaan sopimushyödykkeet yksinomaan tietystä kaupan portaasta riippumatta (markkinoilla joilla sellai-
lähteestä, esimerkiksi yksinostoon. Se merkitsee myös nen järjestelmä toimii) sekä ostajaa jälleenmyymästä
sitä, että valikoivassa jakeluverkossa ei voida asettaa toimittajan kilpailijoille komponentteja, jotka on tarkoi-
rajoituksia valtuutettujen tukkukauppiaiden oikeudelle tettu sisällytettäviksi hyödykkeisiin. Komponentilla tar-
myydä hyödykkeitä valtuutetuille vähittäiskauppiaille. koitetaan kaikkia välituotteita ja sisällyttämisellä tarkoi-
tetaan minkä tahansa tuotantopanoksen käyttöä hyö-
dykkeiden tuottamista varten.
(56) Ryhmäpoikkeusasetuksen 4 artiklan e alakohdassa tar-
koitettu vakava rajoitus koskee sopimuksia, joilla este-
tään tai rajoitetaan loppukäyttäjiä, itsenäisiä korjausliik-keitä tai palveluntarjoajia saamasta varaosia suoraan
niiden valmistajalta. Varaosien valmistajan ja kyseiset
varaosat omaan hyödykkeeseensä sisällyttävän (OEM-valmistaja eli original equipment manufacturer ) ostajan
(53) Ryhmäpoikkeusasetuksen 4 artiklan c alakohdassa tar-
koitettu vakava rajoitus koskee toimintaa, jolla rajoite- väliset sopimukset eivät saa suoraan tai epäsuorasti
estää tai rajoittaa valmistajan oikeutta myydä kyseisiä taan valikoivan jakelujärjestelmän jäsenten aktiivista tai
passiivista myyntiä loppukäyttäjille, olivat nämä sitten varaosia loppukäyttäjille, itsenäisille korjausliikkeille tai
23.5.2002 FI C 122/15 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
palveluntarjoajille. Epäsuorista rajoituksista voi olla antaa ostajalle lainan, kyseisen lainan takaisinmaksu ei
saisi estää ostajaa luopumasta kilpailukiellosta viiden kyse, jos varaosien toimittajaa estetään tarjoamasta
teknistä tietoa tai erityislaitteita, jotka ovat välttämättö- vuoden jälkeen. Takaisinmaksun on tapahduttava yhtä
suurina tai pienenevinä erinä, ei kasvavina erinä. Tämä miä, jotta käyttäjät, itsenäiset korjausliikkeet tai palve-
luntarjoajat voivat käyttää kyseisiä varaosia. ei estä lykkäämästä maksuja parina ensimmäisenä vuo-
tena, jos kyseessä esimerkiksi on uusi jakelupiste, jonka
myynti ei ole vielä ehtinyt saavuttaa tiettyä tasoa.
Ostajalla on oltava mahdollisuus maksaa jäljellä olevalaina takaisin, jos sitä on vielä jäljellä kilpailukiellon
voimassaolon päättyessä. Samoin jos toimittaja antaa Sopimuksessa voidaan kuitenkin asettaa rajoituksia va-
ostajan käyttöön laitteita, jotka eivät liity suoraan raosien toimittamiselle korjausliikkeille tai palveluntar-
toimittajan ja ostajan väliseen suhteeseen, ostajalla olisi joajille, jotka OEM-valmistaja on valtuuttanut hoita-
oltava mahdollisuus ostaa laitteet niiden käypään hin- maan sen tavaroiden korjaukset tai huollon. Toisin
taan kilpailukieltovelvoitteen päättyessä. sanoen OEM-valmistaja voi vaatia, että sen oma korjaus-
ja huoltoverkko ostaa varaosat siltä.
4. Ryhmäpoikkeusasetuksen mukaiset edellytykset
(59) Viiden vuoden kestorajoitusta ei sovelleta, jos ostaja
jälleenmyy tavaroita tai palveluita toimittajan omista-
mista tai toimittajan sellaiselta kolmannelta, joka ei ole (57) Ryhmäpoikkeusasetuksen 5 artiklan mukaisesti tietyt
ostajaan sidoksissa, vuokraamista tiloista ja kiinteistöltä velvoitteet jäävät ryhmäpoikkeuksen soveltamisalan ul-
käsin. Tällaisissa tapauksissa kilpailukieltovelvoite voi kopuolelle, vaikka markkinaosuuden kynnysarvo ei
olla voimassa yhtä kauan kuin ostaja toimii kyseisessä ylittyisikään. Ryhmäpoikkeusasetusta sovelletaan kui-
myyntipisteessä (ryhmäpoikkeusasetuksen 5 artiklan tenkin muuhun osaan vertikaalista sopimusta, jos tämä
a alakohta). Poikkeus perustuu siihen, että on tavallisesti osa voidaan irrottaa velvoitteista, joille poikkeusta ei
kohtuutonta odottaa toimittajan sallivan kilpailevien voida myöntää.
hyödykkeiden myynnin sen omistamista tiloista ja maa-
alasta käsin. Poikkeusta ei voida myöntää keinotekoisille
omistajaratkaisuille, joilla pyritään välttämään viiden
vuoden rajoitus.
(58) Ensimmäinen ulkopuolelle jäävä velvoite mainitaanryhmäpoikkeusasetuksen 5 artiklan a alakohdassa jakoskee kilpailukieltoja. Kilpailukiellot ovat velvoitteita,
joiden mukaisesti ostajan on hankittava yli 80 prosenttia
sopimustavaroiden tai -palveluiden tai niitä korvaavien
hyödykkeiden edellisvuoden ostoja vastaavasta määräs-
tä yhdeltä toimittajalta tai toimittajan nimeämältä toisel-ta yritykseltä (ks. määritelmä ryhmäpoikkeusasetuksen
1 artiklan b alakohdassa), minkä vuoksi ostaja ei voi
ostaa kilpailevia tavaroita tai palveluita tai tällaiset ostotrajoittuvat alle 20 prosenttiin kokonaisostoista. Jos
sopimuksen tekoa edeltävältä vuodelta ei ole käytettä-
(60) Ryhmäpoikkeusasetuksen 5 artiklan b alakohdassa sää-
detään toisesta asetuksen ulkopuolelle jäävästä velvoit- vissä luotettavia tietoja ostajan ostomääristä, on käytet-
tävä ostajan perusteltua arviota vuotuisista kokonaistar- teesta, joka koskee kilpailukieltovelvoitteita sopimus-
suhteen päätyttyä. Tällaiset velvoitteet eivät tavallisesti peistaan. Tällaiset kilpailukiellot eivät kuulu ryhmäpoik-
keuksen soveltamisalaan, jos niiden kesto on määrittä- kuulu ryhmäpoikkeusasetuksen soveltamisalaan, ellei
velvoite sitten ole välttämätön toimittajan ostajalle mätön tai ylittää viisi vuotta. Ryhmäpoikkeus ei
myöskään kata kilpailukieltoja, joiden voimassaolo jat- luovuttaman taitotiedon suojaamiseksi, rajoitu myynti-
pisteeseen, jossa myyjä on toiminut sopimuksen voi- kuu automaattisesti viiden vuoden jälkeen. Kilpailukiel-
lot kuuluvat asetuksen soveltamisalaan, jos niiden voi- massaoloaikana, ja ole rajattu kestoltaan yhteen vuoteen
sopimussuhteen päättymisestä. Ryhmäpoikkeusasetuk- massaolo on enintään viisi vuotta tai jos niiden jatkami-
nen viiden vuoden jälkeen edellyttää molempien osa- sen 1 artiklan f alakohdan määritelmän mukaan taitotie-
don on oltava ”olennaista”, mikä tarkoittaa, että ”taitotie- puolten suostumusta eikä mikään estä ostajaa
käytännössä luopumasta kilpailukiellon noudattamises- toon sisältyy tietoa, joka on välttämätöntä ostajalle
käytettäessä, myytäessä tai jälleenmyytäessä sopimuk- ta viiden vuoden jälkeen. Jos sopimuksessa esimerkiksi
määrätään viiden vuoden kilpailukiellosta ja toimittaja sessa tarkoitettuja tavaroita tai palveluja”.
C 122/16 FI 23.5.2002 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
(61) Ryhmäpoikkeusasetuksen 5 artiklan c alakohdassa sää- keen. Tämä tarkoittaa käytännössä sitä, että ilmoitusta
ei tarvitse tehdä varmuuden vuoksi. Jos asia johtaa detään kolmannesta asetuksen ulkopuolelle jäävästä
velvoitteesta, joka koskee kilpailevien hyödykkeiden riitaan, yritys voi vielä tehdä ilmoituksen ETA-sopimuk-
sen nojalla toimivaltaiselle viranomaiselle (27), jolloin myyntiä valikoivassa jakelujärjestelmässä. Ryhmäpoik-
keus kattaa valikoivan jakelujärjestelmän yhdistämisen EFTAn valvontaviranomainen voi myöntää vertikaalisel-
le sopimukselle poikkeuksen taannehtivasti sopimuksen kilpailukieltoon, millä estetään kauppiaita jälleenmyy-
mästä kilpailevia tuotemerkkejä yleensä. Jos toimittaja voimaantulopäivästä alkaen, jos 53 artiklan 3 kohdan
kaikki neljä edellytystä täyttyvät. Ilmoituksen tekijän kuitenkin suoraan tai epäsuorasti estää valtuutettuja
jälleenmyyjiään ostamasta tiettyjen kilpailevien toimit- ei tarvitse selittää, miksi sopimuksesta ei ilmoitettu
aikaisemmin, eikä taannehtivaa poikkeusta jätetä myön- tajien hyödykkeitä jälleenmyyntiä varten, velvoite ei voi
hyötyä ryhmäpoikkeusasetuksesta. Tällaisen velvoitteen tämättä vain sen vuoksi, että ilmoitusta ei tehty aikai-
semmin. Jokainen ilmoitus arvioidaan sen asiasisällön jättämisellä ryhmäpoikkeusasetuksen ulkopuolelle pyri-
tään välttämään tilanne, jossa joukko toimittajia, jotka perusteella. Valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöy-
täkirjan 4 II luvun 4 artiklan 2 kohdan muuttamisen käyttävät valikoivan jakelujärjestelmän samoja myynti-
pisteitä, estää tiettyä kilpailijaa tai tiettyjä kilpailijoita jälkeen asioita ei todennäköisesti enää saateta ilman
perusteita kansallisten tuomioistuinten käsiteltäviksi, käyttämästä kyseisiä myyntipisteitä hyödykkeidensä ja-
kelua varten (kilpailevan toimittajan sulkeminen mark- mikä lisää sopimusten täytäntöönpanomahdollisuuksia.
Muutoksessa otetaan myös huomioon tilanteet, joissa kinoilla, missä on kyseessä kollektiivisen boikotin eräs
muoto) (25). yritykset eivät tehneet ilmoitusta, koska ne olettivat
sopimuksen kuuluvan ryhmäpoikkeusasetuksen sovel-
tamisalaan.
5. Ryhmäpoikkeuksen soveltamisalan ulkopuolelle jäämi-
nen ei merkitse lainvastaisuutta
(64) Koska ilmoituksen päivämäärä ei enää rajoita mahdolli-suutta saada EFTAn valvontaviranomaiselta poikkeuslu-pa, kansallisten tuomioistuinten on arvioitava 53 artik-
(62) Ryhmäpoikkeuksen soveltamisalan ulkopuolelle jääviinlan 1 kohdan soveltamisalaan kuuluvien vertikaalistenvertikaalisiin sopimuksiin ei sovelleta olettamaa, jonkasopimusten osalta todennäköisyys, että 53 artiklanmukaan ne olisivat automaattisesti lainvastaisia, mutta3 kohtaa voidaan soveltaa niihin. Jos tämä on todennä-ne voidaan joutua tutkimaan erikseen. Yrityksiä rohkais-köistä, kansallisten tuomioistuinten olisi keskeytettävätaan tekemään arviointi itse ilman ilmoitusta. Jos komis-menettelynsä kunnes EFTAn valvontaviranomainen onsion erillinen tutkimus on tarpeen, EFTAn valvontavi-ilmaissut kantansa. Kansalliset tuomioistuimet voivatranomaisen velvollisuus on esittää todisteet siitä, ettäkuitenkin aloittaa väliaikaiset toimenpiteet odottaessaankyseinen sopimus rikkoo 53 artiklan 1 kohtaa. JosEFTAn valvontaviranomaisen arviointia 53 artiklantuntuvia kilpailunrajoituksia todistetaan esiintyvän, yri-3 kohdan sovellettavuudesta samalla tavalla kuin netykset voivat perustella niitä tehokkuudella ja selittää,tekevät siirtäessään kysymyksen EFTAn tuomioistuimel-miksi tietty jakelujärjestelmä todennäköisesti johtaale valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen 34 artiklanetuihin, jotka ovat merkityksellisiä 53 artiklan 3 kohdannojalla. Keskeyttäminen ei ole tarpeen, jos kyseessä onmukaisen poikkeuksen edellytysten kannalta.kilpailusääntöjen rikkomisen lopettamiseksi aloitettu
menettely, joiden osalta kansallisilla tuomioistuimilla on
oikeus arvioida 53 artiklan 3 kohdan sovellettavuuden
todennäköisyys (28).
6. Ilmoitusta ei tarvitse tehdä varmuuden vuoksi
(63) Valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen, sellaisena kuin se (65) Lukuun ottamatta kansallisissa tuomioistuimissa kesken
on viimeksi muutettuna EFTAn jäsenvaltioiden 11. tou- olevia menettelyitä ja kanteluita, vertikaalisia sopimuk-
kokuuta 2000 tekemällä sopimuksella (26), pöytäkir- sia koskevilla ilmoituksilla ei ele etusijaa valvontaviran-
jan 4 II luvun 4 artiklan 2 kohdan nojalla vertikaalisille omaisen täytäntöönpanopolitiikassa. Ilmoitukset yksin-
sopimuksille voidaan myöntää poikkeus 53 artiklan ään eivät merkitse, että sopimusta voidaan noudattaa
3 kohdan nojalla niiden voimaantulopäivästä lähtien, toistaiseksi. Jos yritykset eivät ole ilmoittaneet sopimuk-
vaikka niistä ilmoitettaisiin vasta kyseisen päivän jäl- sesta, koska ne olettivat vilpittömässä mielessä, että
ryhmäpoikkeusasetuksessa säädetty markkinaosuuden
kynnysarvo ei ylittynyt, valvontaviranomainen ei mää-
rää sakkoja.
(25) Esimerkki epäsuorista toimenpiteistä, joilla on tällainen poissul-
keva vaikutus, on komission päätöksessä N:o 92/428/ETY asiassaN:o IV/33.542, Parfum Givenchy(EYVL L 236, 19.8.1992, s. 11).
(26) EFTAn jäsenvaltioiden välinen sopimus valvontaviranomaisen ja
tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTAn jäsenvaltioiden (27) Ks. alaviite 5, s. 4.
(28) Ks. yhteisöjen tuomioistuimen tuomio asiassa C-234/89, Delimi- välisen sopimuksen pöytäkirjan 4 muuttamisesta, tehty 11. tou-
kokuuta 2000 (ei julkaistu). tis v. Henninger Bräu, Kok. 1991, s. I-935, 52 kohta.
23.5.2002 FI C 122/17 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
7. Rajoitusten irrottaminen sopimusyhteydestään tään siirtymäajan soveltamisesta jo ennen 1. kesäkuuta
2000 voimaan tulleisiin vertikaalisiin sopimuksiin, jotkaeivät täytä ryhmäpoikkeusasetuksessa poikkeuksen
myöntämiselle asetettuja edellytyksiä [ETA-sopimuksen
(66) Ryhmäpoikkeusasetuksessa säädetään poikkeuksen
liitteen XIV 2 ja 3 kohdissa tarkoitetut säädökset myöntämisestä vertikaalisille sopimuksille sillä ehdolla,
ennen ETA:n sekakomitean päätöksessä N:o 18/2000 että vertikaaliseen sopimukseen tai sopimuskäytäntöön
säädettyjen muutosten voimaantuloa 1. kesäkuuta 2000 ei sisälly 4 artiklassa tarkoitettuja vakavimmiksi katsot-
(komission asetukset (ETY) N:o 1983/83, (ETY) tuja rajoituksia. Jos vertikaaliseen sopimukseen sisältyy
N:o 1984/83 ja (ETY) N:o 4087/88)]. Näitä säädöksiä, yksi tai useampi vakavimmista rajoituksista, koko sopi-
joiden voimassaolo päättyy lähiaikoina, koskevan mus menettää ryhmäpoikkeuksesta johtuvan edun. Va-
EFTAn valvontaviranomaisen tiedonannon voimassaolo kavimpia rajoituksia ei irroteta muusta sopimuksesta.
lakkaa 31. toukokuuta 2000. Kyseiset vertikaaliset
sopimukset hyötyvät näistä asetuksista 31. joulukuuta
2001 asti. Sellaisten toimittajien, joiden markkinaosuu-(67) Ryhmäpoikkeusasetuksen 5 artiklan mukaisia velvoittei-det eivät ylitä 30 prosenttia, ostajiensa kanssa tekemätta voidaan kuitenkin käsitellä erillään sopimusyhteydes-yli viiden vuoden pituiset kilpailukieltosopimukset kuu-tä. Siten vertikaalinen sopimus menettää ryhmäpoik-luvat ryhmäpoikkeuksen soveltamisalaan, jos kyseistenkeusasetuksen soveltamisesta johtuvan edun ainoastaankilpailukieltosopimusten voimassaoloaikaa on 1. tam-niiltä osiltaan, jotka eivät täytä 5 artiklassa säädettyjämikuuta 2002 jäljellä enintään viisi vuotta.edellytyksiä.
8. Erilaisten hyödykkeiden jakelu saman jakelujärjestel-
män kautta
(68) Jos toimittaja käyttää samaa jakelusopimusta useidenIV RYHMA ¨POIKKEUKSEN PERUUTTAMINEN JA SOVELTA-tavaroiden/palveluiden jakeluun, markkinaosuudenMATTA JA ¨TTA¨MINENkynnysarvon vuoksi osa näistä voi kuulua ryhmäpoik-
keuksen soveltamisalaan, osa ei. Tällaisessa tapauksessa
ryhmäpoikkeusta sovelletaan niihin tavaroihin ja palve-luihin, jotka täyttävät soveltamista koskevat ehdot.
(69) Ryhmäpoikkeuksen ulkopuolelle jääviin tavaroihin japalveluihin sovelletaan tavanomaisia kilpailusääntöjä,
1. Peruuttamismenettely mikä merkitsee seuraavaa:
– Ryhmäpoikkeusta ei myönnetä mutta sopimusta
ei myöskään oleteta automaattisesti lainvastaiseksi.
(71) Ryhmäpoikkeusasetuksen tuoma oletus lainmukaisuu-
desta voidaan peruuttaa, jos vertikaalinen sopimus – Jos 53 artiklan 1 kohtaa rikotaan tavalla, jolle ei
tarkasteltuna joko erikseen tai yhdessä kilpailevien voida myöntää poikkeusta, tutkitaan, voidaanko
toimittajien tai ostajien noudattamien samanlaisten so- kilpailuongelma ratkaista asianmukaisin korjaus-
pimusten kanssa kuuluu 53 artiklan 1 kohdan sovelta- toimenpitein nykyisen jakelujärjestelmän puit-
misalaan eikä täytä 53 artiklan 3 kohdan edellytyksiä. teissa.
Näin voi käydä, jos toimittaja tai yksinomaisen toimitus-
velvoitteen tapauksessa ostaja, jonka markkinaosuus ei
– Jos tällaisia korjaustoimenpiteitä ei ole, toimittajan ole yli 30 prosenttia, tekee vertikaalisen sopimuksen,
on tehtävä muita jakelujärjestelyitä. josta ei seuraa sellaisia objektiivisia etuja, jotka korvaisi-
vat sopimuksesta kilpailulle aiheutuvan haitan. Näin voi
olla erityisesti silloin, kun kyseessä on tavaroiden jakelu Tällainen tilanne voi syntyä myös, jos osa hyödykkeistä
kuluttajille, jotka usein ovat paljon heikommassa ase- kuuluu 54 artiklan soveltamisalaan ja osa ei.
massa kuin välituotteiden ammattiostajat. Myytäessä
kuluttajille, vertikaalisen sopimuksen aiheuttamilla hai-toilla voi olla suurempi vaikutus kuin välituotteiden
myynnin ja oston tapauksessa. Kun 53 artiklan
9. Siirtymäaika 3 kohdan edellytykset eivät täyty, EFTAn valvontaviran-
omainen voi peruuttaa ETA-sopimuksen 56 artiklan
mukaisesti toimivaltaansa kuuluvissa tapauksissa ryh-
mäpoikkeuksesta johtuvan edun 6 artiklan nojalla ja
(70) Ryhmäpoikkeusasetusta sovelletaan 1. kesäkuuta 2000lähtien. Ryhmäpoikkeusasetuksen 12 artiklassa sääde- todeta, että on kyse 53 artiklan 1 kohdan rikkomisesta.
C 122/18 FI 23.5.2002 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
(72) Soveltaessaan peruuttamismenettelyä EFTAn valvonta- nojalla kansallinen kilpailuviranomainen voi soveltaa
ETA:n kilpailuoikeutta tai ainakin peruuttaa ryhmäpoik- viranomaisen velvollisuus on todistaa, että sopimus
kuuluu 53 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan eikä täytä keusasetuksesta johtuvan edun, se voi pyytää EFTAn
valvontaviranomaista aloittamaan tähän johtavan me- 53 artiklan 3 kohdan neljää edellytystä.
nettelyn.
(73) Edellytykset poikkeuksen myöntämiselle 53 artiklan
3 kohdan nojalla voivat jäädä täyttymättä erityisesti
silloin, jos pääsy merkityksellisille markkinoille tai kil-
(77) Tapausten käsittelyn jakautumista komission ja EFTAn pailu niillä rajoittuu merkittävästi kilpailevien toimitta-
valvontaviranomaisen kesken koskevan ETA-sopimuk- jien tai ostajien samankaltaisten vertikaalisten sopimus-
sen 56 artiklan mukaisesti komissio ja valvontaviran- ten rinnakkaisten verkostojen vuoksi. Vertikaalisten
omainen jakavat yksiomaisen toimivallan peruuttaa sopimusten rinnakkaisia verkostoja pidetään samankal-
ryhmäpoikkeus sellaisilta vertikaalisilta sopimuksilta, taisina, jos niiden sisältämien rajoitusten vaikutukset
jotka rajoittavat kilpailua yhtä ETA:an kuuluvaa maata markkinoilla ovat samanlaiset. Samanlainen vaikutus
laajemmilla merkityksellisillä maantieteellisillä markki- on yleensä, jos kilpailevien toimittajien tai ostajien
noilla. Jos merkitykselliset maantieteelliset markkinat käyttämät vertikaaliset rajoitukset kuuluvat yhteen
muodostuvat yhden ETA:an kuuluvan maan alueesta tai 104–114 kohdassa luetelluista neljästä ryhmästä. Tällai-
sen osasta, toimivalta peruuttaa ryhmäpoikkeus on sekä nen tilanne voi syntyä esimerkiksi, jos tietyt toimittajat
toimivaltaisella valvontaviranomaisella että kyseisellä käyttävät tietyillä markkinoilla puhtaasti laadullista vali-
ETA:an kuuluvalla maalla. Tällaisissa tapauksissa on koivaa jakelua ja muut toimittajat käyttävät määrällistä
usein tarkoituksenmukaista hajauttaa toimeenpano kan- valikoivaa jakelua. Tällaisessa tapauksessa arvioinnissa
sallisille viranomaisille. EFTAn valvontaviranomainen on otettava huomioon kummankin sopimusverkoston
varaa kuitenkin itselleen oikeuden ottaa käsiteltäväkseen kilpailunvastaiset vaikutukset. Tarvittaessa peruuttami-
sellaiset EFTA-pilariin kuuluvat asiat, jotka ovat erityisen nen voi kohdistua vain valtuutettujen jakelijoiden luku-
tärkeitä ETA-sopimuksen kannalta, esimerkiksi uuteen määrää koskeviin määrällisiin rajoituksiin. Muita ta-
oikeudelliseen ongelmaan liittyvät asiat. pauksia, joissa voidaan tehdä peruuttamispäätös, ovat
tilanteet, joissa ostajalla on esimerkiksi yksinomaisen
toimitusvelvoitteen tai yksinmyynnin yhteydessä mer-
kittävää markkinavoimaa merkityksellisten markkinoi-den myöhemmässä vaiheessa, jossa se myy tavaroita tai
(78) Kansalliset peruuttamispäätökset on tehtävä kansalli- tarjoaa palveluita.
sessa laissa säädettyjen menettelyiden mukaisesti, ja ne
ovat voimassa vain kyseisen ETA:an kuuluvan maanalueella. Kansallisten päätösten soveltaminen ei saa
(74) Vastuu kilpailunvastaisesta kumulatiivisesta vaikutuk-haitata ETA:n kilpailusääntöjen yhdenmukaista sovelta-sesta voidaan kohdistaa vain niille yrityksille, jotkamista ja näiden sääntöjen soveltamiseksi toteutettujenosallistuvat siihen tuntuvalla tavalla. Jos yritysten osuustoimenpiteiden vaikutuksia koko Euroopan talousalu-kasautuvasta vaikutuksesta on merkityksetön, niideneella. (30) Tämän periaatteen noudattaminen merkitsee,sopimukset eivät kuulu 53 artiklan 1 kohdassa määrätynettä kansalliset kilpailuviranomaiset tekevät arviointinsakiellon soveltamisalaan (29) eikä niihin siten sovelleta53 artiklan nojalla ottaen huomioon EFTAn tuomiois-peruuttamismenettelyä. Osallistuminen arvioidaantuimen, yhteisöjen tuomioistuimen ja ensimmäisen oi-137–229 kohdassa tarkoitettujen perusteiden mukai-keusasteen tuomioistuimen kehittämät arviointiperus-sesti.teet sekä komission ja EFTAn valvontaviranomaisen
tiedonannot ja aikaisemmat päätökset.
(75) Peruuttamispäätöksellä voi olla vain ex nunc -vaikutus,
mikä tarkoittaa sitä, että sopimuksille myönnetty poik-
keus on voimassa siihen asti kunnes peruuttaminen
tulee voimaan.(79) EFTAn valvontaviranomainen katsoo, että tiedonan-nossa kansallisten kilpailuviranomaisten ja EFTAn val-
vontaviranomaisen välisestä yhteistyöstä (
31) esitetyt
(76) Ryhmäpoikkeusasetuksen 7 artiklan nojalla ETA:an kuulemismenettelyt vähentävät ristiriitaisten päätösten
kuuluvan valtion toimivaltainen viranomainen voi pe- ja kaksinkertaisten menettelyiden riskiä.
ruuttaa ryhmäpoikkeusasetuksesta johtuvan edun sel-
laisten vertikaalisten rajoitusten osalta, joiden kilpailun-
vastaiset vaikutukset tuntuvat kyseisen valtion alueella
tai sellaisella osalla sitä, joka täyttää kaikki erillistenmaantieteellisten markkinoiden tunnuspiirteet. Jos
EFTAn jäsenvaltio ei ole antanut lainsäädäntöä, jonka
(30) Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio asiassa 14/68, Walt Wilhelm
ym. v. Bundeskartellamt, Kok. 1969, s. 1, 4 kohta, ja tuomioasiassa Delimitis.
(31) EYVL C 307, 12.12.2000, s. 6, ja EYVL:n ETA-täydennysosa
N:o 1, 12.12.2000, s. 5, 49–53 kohta. (29) Ks. alaviite 5, s. 4.
23.5.2002 FI C 122/19 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
2. Ryhmäpoikkeuksen soveltamatta jättäminen (84) Arvioidessaan, onko 8 artiklan soveltaminen tarpeen,
komissio harkitsee, olisiko ryhmäpoikkeuksen yksittäi-nen peruuttaminen sopivampi korjaustoimenpide.
Tämä riippuu erityisesti kumulatiiviseen vaikutukseen
markkinoilla myötävaikuttavien kilpailevien yritystenmäärästä tai siitä, kuinka moniin maantieteellisiin mark-
(80) Ryhmäpoikkeusasetuksen 8 artiklassa annetaan toimi- kinoihin vaikutus kohdistuu Euroopan talousalueella.
valtaiselle valvontaviranomaiselle mahdollisuus jättää
ryhmäpoikkeuksen ulkopuolelle samankaltaisten verti-
kaalisten rajoitusten verkostot, jos ne kattavat yli
50 prosenttia merkityksellisistä markkinoista. Tällainen
toimenpide ei kohdistu yksittäisiin yrityksiin vaan kos-
kee kaikkia yrityksiä, joiden sopimukset määritellään
(85) Jokaisessa 8 artiklan nojalla annettavassa säädöksessä on ryhmäpoikkeusasetuksen soveltamatta jättämisestä an-
määriteltävä selkeästi sen soveltamisala. Tämä merkitsee netussa säädöksessä.
ensinnäkin sitä, että valvontaviranomaisen on määritel-
tävä asian kannalta merkitykselliset tuotemarkkinat ja
maantieteelliset markkinat ja lisäksi sen on ilmoitettava,millaiseen vertikaaliseen rajoitukseen ryhmäpoikkeusta
ei enää sovelleta. Viimeksi mainitun osalta toimivaltai-
(81) Ryhmäpoikkeuksen peruuttaminen 6 artiklan nojalla nen valvontaviranomainen voi määrittää soveltamatta
merkitsee päätöstä siitä, että yksittäinen yritys on rikko- jättämistä koskevan säädöksen soveltamisalan sen mu-
nut 53 artiklaa, mutta 8 artiklan nojalla annettavan kaan, minkälaiseen kilpailuongelmaan on tarkoitus
säädöksen seuraus on ainoastaan se, että ryhmäpoik- puuttua. Yhden tuotemerkin määräämistä koskevien
keuksen soveltamisesta johtuva etu poistetaan kyseisten järjestelyiden arvioinnissa esimerkiksi otetaan huo-
rajoitusten ja markkinoiden osalta ja 53 artiklan 1 ja mioon kaikki rinnakkaiset verkot sen selvittämisek-
3 kohdan täysi soveltaminen palautetaan. Sen jälkeen si, kohdistuuko vaikutus 50 prosenttiin markkinoista,
kun on annettu säädös, jossa todetaan, että ryhmäpoik- mutta toimivaltainen valvontaviranomainen voi rajoit-
keusta ei sovelleta tiettyihin vertikaalisiin rajoituksiin taa ryhmäpoikkeuksen soveltamatta jättämisestä annet-
tietyillä markkinoilla, EFTAn tuomioistuimen, yhteisö- tavan asetuksen soveltamisalan vain tietyn keston ylittä-
jen tuomioistuimen ja ensimmäisen oikeusasteen tuo- viin kilpailukieltomääräyksiin. Tällöin lyhytkestoisem-
mioistuimen oikeuskäytännössä kehitetyt arviointipe- piin tai vähemmän rajoittaviin sopimuksiin ei ehkä
rusteet sekä EFTAn valvontaviranomaisen ja komission puututa, koska niistä aiheutuva markkinoiden sulkemi-
tiedonannot ja aikaisemmat päätökset ohjaavat 53 artik- nen on vähäisempää. Vastaavasti kun markkinoilla
lan soveltamista yksittäisiin sopimuksiin. Tarvittaessa harjoitetaan valikoivaa jakelua yhdessä lisärajoitusten
EFTAn valvontaviranomainen tekee yksittäisessä asiassa kanssa, kuten kilpailukieltojen tai ostajalle asetettujen
päätöksen, josta voi olla apua kaikille kyseisillä markki- määrällisten velvoitteiden kanssa, ryhmäpoikkeuksen
noilla toimiville yrityksille. soveltamatta jättämistä koskeva säädös voidaan kohdis-
taa pelkästään tällaisiin lisärajoituksiin. Tarvittaessa toi-
mivaltainen valvontaviranomainen voi myös määritellä
markkinaosuustason, jonka katsotaan olevan kyseisessämarkkinatilanteessa niin alhainen, ettei yksittäinen yri-
tys lisää kumulatiivista vaikutusta merkittävässä määrin.
(82) Kun lasketaan 50 prosentin suuruista markkinoidenkattavuusastetta, on otettava huomioon jokainen mark-
kinoilla samanlaisia vaikutuksia aiheuttava ja rajoituksiatai rajoitusten yhdistelmiä sisältävä vertikaalisten sopi-
musten verkosto. Samanlaisia vaikutuksia seuraa tavalli-
sesti, kun rajoitus kuuluu yhteen 104–114 kohdassaluetelluista neljästä ryhmästä.
(86) Ryhmäpoikkeusasetuksen 8 artiklan 2 kohdan nojallatoimivaltaisen valvontaviranomaisen on määrättävä vä-hintään kuuden kuukauden siirtymäaika, jonka pitäisi
taata yrityksille riittävästi aikaa muuttaa sopimuksiaan
ottaen huomioon ryhmäpoikkeusasetuksen soveltamat-ta jättämisestä annetun säädöksen soveltamisala.
(83) Asetuksen 8 artikla ei velvoita toimivaltaista valvontavi-
ranomaista toimimaan aina, kun 50 prosentin katta-
vuutta koskeva raja ylittyy. Yleensä soveltamatta jättämi-nen on tarpeen, jos pääsy markkinoille tai kilpailu niillä
todennäköisesti rajoittuu tuntuvasti. Näin voi käydä
erityisesti silloin, jos yli 50 prosenttia markkinoistakattavissa valikoivan jakelun rinnakkaisissa verkoissa
(87) Ryhmäpoikkeusasetuksen soveltumattomaksi tekevä
säädös ei peruuta sopimuksille myönnettyä poikkeusta käytetään valintaperusteita, joita tavaran ominaisuudet
eivät edellytä tai jotka syrjivät tiettyjä jakelumuotoja, ajalta, joka edelsi ryhmäpoikkeuksen soveltamatta jättä-
mistä koskevan säädöksen antamista. joiden avulla kyseisiä tavaroita voitaisiin myydä.
C 122/20 FI 23.5.2002 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
V MARKKINOIDEN MA ¨A¨RITTELEMINEN JA MARKKINA- (91) Sovellettaessa ryhmäpoikkeusasetusta toimittajan mark-
OSUUKSIEN LASKEMINEN kinaosuus on sen osuus niillä merkityksellisillä tuote-
markkinoilla ja maantieteellisillä markkinoilla, joilla se
myy ostajilleen. (33) Jäljempänä 92 kohdassa esitetyssä
esimerkissä markkinat A muodostavat kyseiset markki-nat. Tuotemarkkinat riippuvat ensi kädessä korvattavuu-
desta ostajan näkökulmasta. Kun toimitettavaa hyödy- 1. EFTAn valvontaviranomaisen tiedonanto merkityksel-
kettä käytetään muiden hyödykkeiden tuotantopanok- listen markkinoiden määritelmästä
sena eikä se yleensä näy lopputuotteessa, tuotemarkki-
nat määritellään tavallisesti suorien ostajien
mieltymysten mukaan. Ostajien asiakkailla ei yleensä
(88) EFTAn valvontaviranomaisen tiedonanto merkityksellis-ole voimakkaita mieltymyksiä ostajien käyttämien tuo-ten markkinoiden määritelmästä Euroopan talousalueentantopanosten suhteen. Yleensä tuotantopanoksen toi-(ETA) kilpailuoikeuden kannalta (32) selvennetään sään-mittajan ja ostajan sopimat vertikaaliset rajoituksettöjä, perusteita ja todisteita, joita EFTAn valvontaviran-koskevat vain välituotteen myyntiä ja ostoa eivätkäomainen käyttää pohtiessaan markkinoiden määrittele-siitä saatavan hyödykkeen myyntiä. Jos kyseessä onmiseen liittyviä seikkoja. Tiedonantoa ei käsitellä tässälopputuotteiden jakelu, loppukuluttajien mieltymyksetyhteydessä tämän tarkemmin, mutta se toimii perustanatavallisesti vaikuttavat siihen tai määräävät sen, mitkämääriteltäessä markkinoita. Näissä suuntaviivoissa käsi-ovat suoran ostajan kannalta korvaavia hyödykkeitä.tellään vain vertikaalisten rajoitusten yhteydessä ilmene-Toimiessaan jälleenmyyjänä jakelija ei voi olla ottamattaviä erityisiä seikkoja, joita ei käsitellä markkinoidenhuomioon loppukuluttajien mieltymyksiä ostaessaanmääritelmää koskevassa yleisessä tiedonannossa.lopputuotteita. Sitä paitsi jakelutasolla vertikaaliset ra-
joitukset useimmiten koskevat toimittajan ja ostajan
välisen hyödykkeiden myynnin lisäksi myös hyödykkei-
den jälleenmyyntiä. Koska erilaiset jakelumuodotyleensä kilpailevat keskenään, markkinoita ei yleensä
2. Ryhmäpoikkeusasetuksessa säädetyn 30 prosentin määritellä käytettävän jakelumuodon perusteella. Kun
markkinaosuuden kynnysarvon laskemisen kannalta toimittajat myyvät kokonaista tuotelajitelmaa, koko
merkitykselliset markkinat tuotelajitelma voi määrätä tuotemarkkinat, jos ostaja
pitää korvaavina hyödykkeinä koko tuotelajitelmaa eikä
yksittäisiä hyödykkeitä. Koska ostajat markkinoilla Aovat ammattilaisia, maantieteelliset markkinat ovat
(89) Ryhmäpoikkeusasetuksen 3 artiklan nojalla ryhmäpoik-
yleensä laajemmat kuin markkinat, joilla hyödykkeen keuksen soveltamisen kannalta ratkaiseva markkina-
jälleenmyynti loppukuluttajille tapahtuu. Tämä johtaa osuus on yleensä toimittajan markkinaosuus. Jos ky-
usein kansallisten markkinoiden tai laajempien maantie- seessä on vertikaalinen sopimus vähittäiskauppiaiden
teellisten markkinoiden määrittelemiseen. yhteenliittymän ja sen jäsenten välillä, yhteenliittymä
on toimittaja, ja sen on otettava huomioon markkina-
osuutensa toimittajana. Ainoastaan ryhmäpoikkeusase-
tuksen 1 artiklan c alakohdassa määritellyn yksinomai-sen toimitusvelvoitteen tapauksessa ryhmäpoikkeuksen
soveltamisen kannalta ratkaiseva ja ainoa huomioon
otettava markkinaosuus on ostajan markkinaosuus.
(90) Markkinaosuuden laskeminen edellyttää asian kannalta
merkityksellisten markkinoiden määrittelemistä. Tätä
varten on määriteltävä merkitykselliset maantieteelliset
markkinat ja merkitykselliset tuotemarkkinat. Merkityk-
selliset tuotemarkkinat käsittävät kaikki tavarat tai pal- (92) Yksinomaisen toimitusvelvoitteen tapauksessa ostajan
velut, joita ostaja pitää keskenään vaihdettavina niiden markkinaosuus on sen osuus kaikista ostoista merkityk-
ominaisuuksien, hinnan tai käyttötarkoituksen perus- sellisillä hankintamarkkinoilla (34). Seuraavassa esimer-
teella. Merkitykselliset maantieteelliset markkinat käsit- kissä myös nämä markkinat ovat markkinat A.
tävät alueen, jolla kyseiset yritykset tarjoavat tai kysyvät
merkityksellisiä tavaroita tai palveluita, jolla kilpailuolo-
suhteet ovat riittävän homogeeniset ja joka voidaan(33) Esimerkiksi kuorma-autojen ja bussien vararenkaiden markkinaterottaa ympäröivistä maantieteellisistä alueista erityi-Alankomaissa Micheliniä koskevassa asiassa (Asia 322/81, NVsesti sen vuoksi, että kilpailuedellytykset kyseisillä alueil-Nederlandsche Banden-Industrie Michelin v. komissio; Kok.la ovat selvästi erilaiset.1983, s. 3461) ja eri lihamarkkinat Tanskan teurastamoita
koskevassa asiassa: komission päätös 2000/42/EY asiassa IV/14.1313 (Danish Crown/Vestjyske Slagterier, EYVL L 20,25.1.2000, s. 1).
(34) Esimerkki hankintamarkkinoista, ks. komission päätös 1999/
674/ETY asiassa N:o IV/M.1221, Rewe/Meinl (EYVL L 274, (32) EYVL L 200, 16.7.1998, s. 48, ja EYVL:n ETA-täydennysosa
N:o 28, 16.7.1998, s. 3. 23.10.1999, s. 1).
23.5.2002 FI C 122/21 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
(93) Jos vertikaalisessa sopimuksessa on kolme osapuolta, (95) Jos vertikaalisiin sopimuksiin sisältyy sopimustavaran
toimittamisen lisäksi myös teollis- ja tekijänoikeuksia joista jokainen toimii kaupan eri portaalla, niiden
markkinaosuuksien on oltava kullakin portaalla alle – kuten toimittajan tavaramerkin käyttöä – koskevia
määräyksiä, jotka auttavat ostajaa markkinoimaan sopi- 30 prosentin markkinaosuuden kynnysarvon, jotta so-
pimus voi hyötyä ryhmäpoikkeuksesta. Jos esimerkiksi mustavaraa, ryhmäpoikkeusasetuksen soveltamisen
kannalta ratkaisevaa on toimittajan markkinaosuus valmistajan, tukkukauppiaan (tai vähittäiskauppiaiden
yhteenliittymän) ja vähittäiskauppiaan välisessä sopi- markkinoilla, joilla se myy sopimustavaraa. Kun luvak-
keenantaja ei toimita tavaroita jälleenmyyntiä varten muksessa sovitaan kilpailukiellosta, ei valmistajan eikä
tukkukauppiaan (tai vähittäiskauppiaiden yhteenliitty- vaan tarjoaa teollis- ja tekijänoikeuksiin yhdistetyn
palvelupaketin, joka kokonaisuudessaan muodostaa lu- män) markkinaosuus saa ylittää 30 prosenttia, jotta
ryhmäpoikkeusta voitaisiin soveltaa. vaketoiminnan kohteena olevan liiketoimintamallin, lu-
vakkeenantajan on otettava huomioon markkinaosuu-tensa kyseisen liiketoimintamallin tarjoajana. Tätä var-
ten luvakkeenantajan on laskettava markkinaosuutensa
markkinoilla, joilla liiketoimintamalli toteutetaan elimarkkinoilla, joilla luvakkeensaaja käyttää kyseistä liike-
toimintamallia tarjotakseen tavaroita tai palveluita lop-
pukäyttäjille. Tällaisilla markkinoilla kilpailijoita voivatolla muut franchising-toiminnan kohteena olevat liike-
(94) Jos toimittaja valmistaa sekä alkuperäistä laitetta ettätoimintamallit. Tällaisilla markkinoilla kilpailijoita voi-sen korjaus- tai varaosia, se on usein ainoa tai suurinvat olla muut luvaketoiminnan kohteena olevat liiketoi-toimittaja kyseisten korjaus- tai varaosien jälkimarkki-mintamallit mutta myös sellaisia korvaavia tavaroitanoilla. Näin voi käydä myös, jos toimittaja (OEM-tai palveluita tarjoavat toimijat, jotka eivät harjoitatoimittaja) antaa korjaus- tai varaosien valmistamisenluvaketoimintaa. Markkinoiden määritelmästä riippu-alihankkijalle. Ryhmäpoikkeusasetuksen soveltamisenmatta esimerkiksi pikaruokapalveluiden markkinoillakannalta merkitykselliset markkinat voivat muodostuatoimivan luvakkeenantajan on laskettava markkina-alkuperäisen laitteen markkinoiden ja jälkimarkkinoi-osuutensa kyseisillä markkinoilla niillä toimivien luvak-den mukaan eri tekijöistä, kuten kyseisen kilpailunrajoi-keensaajiensa myyntilukujen perusteella. Kun luvakkee-tuksen vaikutuksista, laitteen elinkaaresta sekä korjaus-nantaja liiketoimintamallin lisäksi toimittaa myös joitaintai korvauskustannusten suuruudesta (35).tuotantopanoksia, kuten lihaa ja mausteita, sen on
lisäksi laskettava markkinaosuutensa kyseisten tavaroi-
den myyntimarkkinoilla.
(35) Ks. esimerkiksi asia Pelican/KyoceraXXV kilpailukertomuksessa,3. Merkitykselliset markkinat yksittäistapausten arvioin-87 kohta, sekä komission päätös 91/595/ETY asiassa IV/M.12,nin kannalta Varta/Bosch(EYVL L 320, 22.11.1991, s. 26), komission päätös
asiassa IV/M.1094, Caterpillar/Perkins Engines(EYVL C 94,28.3.1998, s. 23), ja komission päätös asiassa IV/M.768, Lucas/Varity(EYVL C 266, 13.9.1996, s. 6). Ks. myös Eastman Kodakv.(96)
Ryhmäpoikkeusasetuksen ulkopuolelle jäävien vertikaa-Image Technical Services, Inc ym., Yhdysvaltain korkein oikeus,
listen rajoitusten arvioimiseksi voi olla tarpeen tutkia N:o 90 1029. Ks. myös komission tiedonanto merkityksellisten
myös muut markkinat kuin ryhmäpoikkeusasetuksen markkinoiden määritelmästä yhteisön kilpailuoikeuden kannalta,
56 kohta. soveltamisen kannalta merkitykselliset markkinat. Verti-
C 122/22 FI 23.5.2002 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
kaalisella sopimuksella voi olla vaikutusta toimittajan kinoilla yleensä vähentää mahdollisia kilpailunvas-
taisia vaikutuksia jälkimarkkinoilla. ja ostajan välisten markkinoiden lisäksi myös näitä
myöhempään kaupan portaaseen. Arvioitaessa vertikaa-
lisia sopimuksia tapauskohtaisesti on tutkittava markki-
nat kaikilla kaupan portailla, joihin sopimuksen rajoi-tukset vaikuttavat.
4. Markkinaosuuden laskeminen ryhmäpoikkeusasetuksen
mukaisesti
(97) Markkinaosuuden laskemisen on pääsääntöisesti perus-
tuttava myynnin arvoa koskeviin lukuihin. Jos tätä(i) Ostajan omiin tavaroihinsa tai palveluihinsa sisäl-koskevia tietoja ei ole saatavilla, voidaan tehdä perustel-lyttämien ”välituotteiden tai -palveluiden” osaltatuja arvioita. Arviot voivat perustua muihin luotettaviinvertikaalisilla rajoituksilla on yleensä vaikutustamarkkinatietoihin kuten myynnin määriin (ks. ryhmä-vain toimittajan ja ostajan välisiin markkinoihin.poikkeusasetuksen 9 artiklan 1 kohta).Ostajalle asetettu kilpailukieltovelvoite voi esimer-
kiksi sulkea muut toimittajat pois markkinoilta,mutta ei vähennä kilpailua myöhemmällä portaalla
(98) Yrityksen sisäisellä tuotannolla eli välituotteen valmista-eli myymälöissä. Yksinomaisen toimitusvelvoitteenmisella omaan käyttöön voi olla suurta merkitystätapauksessa ostajan asemalla myöhemmällä kau-kilpailuanalyysin kannalta, koska se voi muodostaapan portaalla on merkitystä, koska kilpailijat mark-kilpailunrajoituksen tai sitä voidaan käyttää yrityksenkinoilta sulkevalla ostajan käyttäytymisellä voi ollamarkkina-aseman vahvistamiseen. Määriteltäessä väli-tuntuvaa kielteistä vaikutusta ainoastaan, jos sillätuotteiden ja -palveluiden markkinoita ja laskettaessaon markkinavoimaa kyseisellä portaalla.markkinaosuutta sisäistä tuotantoa ei kuitenkaan oteta
lukuun.
(99) Lopputuotteiden kaksoisjakelussa eli kun lopputavaran
valmistaja toimii myös jakelijana markkinoilla markki-
(ii) ”Lopputuotteiden” tapauksessa toimittajan ja osta- noiden määrittelyssä ja markkinaosuuden laskemisessa
jan välisiin markkinoihin keskittyvä analyysi ei on kuitenkin otettava huomioon valmistajan myymien
todennäköisesti riitä, koska vertikaalisten rajoitus- tavaroiden lisäksi tavarat, joita sen kilpailijat myyvät
ten kielteiset vaikutukset voivat ilmetä tuotemerk- integroitujen jakelijoittensa ja kauppaedustajiensa kaut-
kien välisen ja/tai tuotemerkin sisäisen kilpailun ta (ks. ryhmäpoikkeusasetuksen 9 artiklan 2 kohdan
vähenemisenä jälleenmyyntimarkkinoilla eli osta- b alakohta). Integroidut jakelijat ovat ryhmäpoikkeus-
jasta seuraavassa markkinavaiheessa. Yksinmyynti asetuksen 11 artiklassa tarkoitettuja sidossuhteessa ole-
esimerkiksi ei johda ainoastaan sulkevaan vaiku- via yrityksiä.
tukseen toimittajan ja ostajan välisillä markkinoilla,
vaan se voi ennen kaikkea vähentää tuotemerkin
sisäistä kilpailua jakelijoiden jälleenmyyntialueilla.Jälleenmyyntimarkkinoilla on erityisesti merkitys-
tä, jos ostaja on loppukuluttajille myyvä vähittäis-
VI TA¨YTA¨NTO ¨O¨NPANOPOLITIIKKA YKSITTA ¨ISTAPAUK-kauppias. Valmistajan ja tukkukauppiaan sopimaSISSAkilpailukielto voi estää muita valmistajia käyttä-
mästä kyseistä tukkukauppiasta, mutta kilpailun
häviäminen myymälöiden hyllyiltä ei ole kovin
(100) Vertikaalisia rajoituksia pidetään yleensä vähemmän todennäköistä tukkukaupan tasolla. Samanlainen
haitallisina kuin horisontaalisia. Vertikaalisiin rajoituk- sopimus vähittäiskauppiaan kanssa voi kuitenkin
siin suhtaudutaan suvaitsevammin kuin horisontaalisiin johtaa tuotemerkkien välisen kilpailun häviämi-
pääasiassa sen vuoksi, että jälkimmäisissä voi olla seen myymälöistä jälleenmyyntimarkkinoilla.
kyse samanlaisia tai korvaavia tavaroita tai palveluita
tuottavien kilpailijoiden välisistä sopimuksista. Tällais-
ten horisontaalisten suhteiden tapauksessa yhden yrityk-sen käyttämä markkinavoima (hyödykkeen korkeampi
hinta) voi hyödyttää sen kilpailijoita. Tämä puolestaan
voi kannustaa kilpailijoita houkuttelemaan toisiaan kil-pailunvastaiseen käyttäytymiseen. Vertikaalisissa suh- (iii) Arvioitaessa tapauskohtaisesti ”jälkimarkkinoita”
merkitykselliset markkinat voivat olla alkuperäisen teissa toisen tuotos on toisen tuotannontekijä. Tämä
merkitsee sitä, että aiemmalla tai myöhemmällä kaupan laitteen markkinat tai sen jälkimarkkinat tapauksen
mukaan. Arvioitaessa tilannetta erillisillä jälki- portaalla toimivan yrityksen käyttämä markkinavoima
yleensä haittaa toisen yrityksen hyödykkeen kysyntää. markkinoilla otetaan tilanne alkuperäisen laitteen
markkinoilla joka tapauksessa huomioon. Vähem- Sopimuspuolina olevilla yrityksillä on siten kannustin
estää toisiaan käyttämästä markkinavoimaa. män merkittävä asema alkuperäisen laitteen mark-
23.5.2002 FI C 122/23 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
(101) Tätä itsehillitsevää vaikutusta ei kuitenkaan ole syytä (104) Kielteiset vaikutukset voivat johtua erilaisista vertikaali-
sista rajoituksista. Muodoltaan erilaisilla sopimuksilla yliarvioida. Jos yrityksellä ei ole markkinavoimaa, se voi
yrittää lisätä voittoaan vain optimoimalla valmistus- ja voi olla sisällöllisesti samanlainen vaikutus kilpailuun.
Mahdollisten kielteisten vaikutusten arvioimiseksi verti- jakeluprosessinsa vertikaalisten rajoitusten avulla tai
ilman niitä. Jos sillä taas on markkinavoimaa, se voi kaaliset rajoitukset on jaettava neljään ryhmään: yhden
tuotemerkin määrääminen, jakelun rajoittaminen, jäl- yrittää lisätä voittoaan sekä välittömien kilpailijoittensa
kustannuksella nostamalla niiden kustannuksia että os- leenmyyntihinnan määrääminen ja markkinoiden jaka-
minen. Eri ryhmiin kuuluvilla vertikaalisilla rajoituksilla tajiensa ja lopulta kuluttajien kustannuksella yrittämällä
saada itselleen osan niille muodostuneesta lisäarvosta. on suunnilleen samanlaiset kielteiset vaikutukset kilpai-
luun. Näin voi käydä, jos kaksi tuotantoketjun eri vaiheessa
toimivaa yritystä jakaa ylimääräisen voiton tai jostoinen niistä käyttää vertikaalista rajoitusta saadakseen
ylimääräisen voiton kokonaan itselleen.
(105) Jako neljään ryhmään perustuu vertikaalisten rajoitustenperustunnusmerkkeihin. Näitä neljää ryhmää arvioidaan
(102) Arvioidessaan yksittäistapauksia, jotka kuuluvat sen 103–136 kohdassa. Vertikaalisia sopimuksia arvioidaan
lainkäyttövaltaan, EFTAn valvontaviranomainen sovel- 137–229 kohdassa sen mukaan, miten niitä sovelletaan
taa vertikaalisiin rajoituksiin 53 artiklaa ja tarkastelee käytännössä, koska monet vertikaaliset sopimukset si-
niitä taloudellisten näkökohtien kannalta. Tämä rajoit- sältävät useammanlaisia rajoituksia.
taa 53 artiklan soveltamisen yrityksiin, joilla on tietty
määrä markkinavoimaa, jolloin tuotemerkkien välinen
kilpailu voi olla riittämätöntä. Tällaisissa tapauksissatuotemerkin sisäisen ja tuotemerkkien välisen kilpailun
suojeleminen on tärkeää, jotta varmistettaisiin tehok-
kuusedut ja kuluttajien hyötyminen.
Yhden tuotemerkin määräämistä koskevien rajoitusten ryhmä
1. Arviointipuitteet
(106) Yhden tuotemerkin määräämistä koskevien rajoitusten
ryhmään kuuluvat sopimukset, joiden tunnusmerkki
on se, että ostajaa kannustetaan keskittämään tiettyähyödykettä koskevat tilauksensa yhdelle toimittajalle.
Tämä piirre esiintyy muun muassa kilpailukielloissa ja 1.1. Vertikaalisten rajoitusten kielteiset vaikutukset
ostajalle asetetuissa määrällisissä velvoitteissa, joissa
ostajan on toimittajan ja ostajan sopiman velvoitteen
tai kannustinjärjestelyn vuoksi ostettava tietty hyödyke
(103) Vertikaalisista rajoituksista voi aiheutua markkinoilla
ja sitä korvaavat hyödykkeet vain tai pääasiassa yhdeltä seuraavat kielteiset vaikutukset, joita ETA:n kilpailuoi-
toimittajalta. Sama piirre esiintyy myös sitomisessa, keudella pyritään ehkäisemään:
jossa velvoite tai kannustinjärjestely koskee hyödykettä,
joka ostajan on ostettava voidakseen ostaa toisen,erillisen hyödykkeen. Ensimmäistä hyödykettä kutsu-(i) muut toimittajat tai ostajat suljetaan pois markki-taan ”sidotuksi” hyödykkeeksi ja toista ”sitovaksi” hyö-noilta luomalla esteitä markkinoille pääsylle;dykkeeksi.
(ii) tuotemerkkien välinen kilpailu vähenee markki-
noilla toimivien yritysten välillä ja toimittajien taiostajien salainen yhteistyö helpottuu; ’kilpailunvas-
(107) Kilpailuun kohdistuvat neljä tärkeintä kielteistä vaiku-taisella yhteistyöllä’ tarkoitetaan sekä erikseen so-tusta ovat seuraavat: 1) Muut toimittajat kyseisillävittua yhteistyötä että hiljaiseen hyväksyntään pe-markkinoilla eivät voi myydä tietyille ostajille, mikärustuvaa yhteistyötä (tietoisesti samanlainen käyt-voi johtaa markkinoiden sulkemiseen, tai sitomisentäytyminen);tapauksessa sidotun hyödykkeen markkinoiden sulke-
miseen. 2) Markkinaosuudet ovat joustamattomia, mikä
voi helpottaa kilpailunvastaista yhteistyötä, jos järjeste-
(iii) tuotemerkin sisäinen kilpailu vähenee saman tuo- lyyn osallistuu useampi toimittaja. 3) Lopputuotteiden
temerkin jakelijoiden välillä; jakelun osalta tuotemerkkien välinen kilpailu häviää
myymälöistä, koska vähittäiskauppiaat myyvät vain
yhtä tuotemerkkiä. 4) Sitomisen tapauksessa ostaja voijoutua maksamaan sidotusta hyödykkeestä korkeam- (iv) luodaan markkinoiden yhdentymistä haittaavia es-
teitä, ennen kaikkea rajoituksia, jotka kohdistuvat man hinnan kuin muussa tapauksessa. Kaikki vaikutuk-
set voivat johtaa tuotemerkkien välisen kilpailun vähe- kuluttajien vapauteen ostaa tavara tai palvelu ha-
luamastaan ETA:an kuuluvasta maasta. nemiseen.
C 122/24 FI 23.5.2002 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
(108) Tuotemerkkien välisen kilpailun vähenemistä voi tasa- Jälleenmyyntihinnan määräämistä koskevien rajoitusten ryhmä
painottaa toimittajien välisen kilpailun kiristyminentuotemerkin yksinedustuksen takaavan sopimuksen saa-
miseksi, mutta mitä pitkäaikaisempi kilpailukieltovel-
voite on, sitä todennäköisempää on, että tämä vaikutusei riitä korvaamaan tuotemerkkien välisen kilpailun
(111) Jälleenmyyntihintasopimusten tunnusmerkki on, että vähenemistä.
ostajaa kielletään jälleenmyymästä alle tai yli tietyn
hinnan taikka ostajan on jälleenmyytävä tiettyyn hin-
taan, tai ostajaa kannustetaan tällaiseen toimintaan.
Ryhmä sisältää vähimmäishinnan, kiinteän hinnan ja
enimmäishinnan määräämisen sekä ohjevähittäishinnat.Jakelun rajoittamista koskeva ryhmäVaikka enimmäishinnat ja ohjevähittäishinnat eivät
yleensä ole vakavimpia kilpailunrajoituksia, ne voivat
silti johtaa kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin.
(109) Jakelun rajoittamista koskevaan ryhmään kuuluvat sopi-mukset, joiden tunnusmerkki on, että valmistaja myy
vain yhdelle tai muutamalle ostajalle. Tavoite voi ollarajoittaa ostajien määrää tietyllä maantieteellisellä alu-
eella tai tietyssä asiakasryhmässä tai valita tietty ostaja-
(112) Jälleenmyyntihinnan määräämisestä kilpailulle aiheutu- tyyppi. Tämä ominaisuus löytyy muun muassa seuraa-
vat kaksi tärkeintä kielteistä vaikutusta ovat seuraavat: vista järjestelyistä:
1) tuotemerkin sisäisen hintakilpailun väheneminen ja
2) lisääntynyt hintojen läpinäkyvyys. Vähimmäishinnan
ja kiinteän hinnan määräämisen tapauksissa jakelijat– yksinmyynti ja yksinomaisten asiakkaiden määrää-eivät enää voi kilpailla tuotemerkin hinnalla, mikäminen, jolloin toimittaja myy tietyllä alueella vainjohtaa tuotemerkin sisäisen hintakilpailun täydelliseenyhdelle ostajalle tai tietylle asiakasryhmälle;häviämiseen. Enimmäishinta tai ohjevähittäishinta voi-
vat toimia jälleenmyyjille kiintopisteenä, joka johtaa
kyseisen hintatason enemmän tai vähemmän yhdenmu-
kaisen soveltamiseen. Hintojen ja vastuun niiden muu- – yksinomainen toimitusvelvoite ja toimittajalle ase-
toksista muuttuminen läpinäkyvimmäksi helpottaa val- tettu määrällinen velvoite, jolloin toimittaja ja
mistajien tai jakelijoiden välistä horisontaalista kilpai- ostaja ovat sopineet velvoitteesta tai kannustinjär-
lunvastaista yhteistyötä ainakin keskittyneillä markki- jestelystä, jonka vuoksi toimittaja myy vain tai
noilla. Koska tuotemerkin sisäisen hintakilpailun pääasiassa yhdelle ostajalle;
väheneminen vähentää myös paineita alentaa hyödyk-
keen hintaa, sen epäsuora vaikutus voi olla tuotemerk-
kien välisen kilpailun väheneminen.
– valikoiva jakelu, jolloin valtuutetuille jälleenmyyjil-
le asetetut tai niiden kanssa sovitut ehdot yleensä
rajoittavat jälleenmyyjien määrää;
– myynnin rajoittaminen jälkimarkkinoilla rajoitta-
malla komponenttitoimittajan myyntimahdolli-
suuksia.Markkinoiden jakamista koskevien rajoitusten ryhmä
(110) Kilpailuun kohdistuvat kolme tärkeintä kielteistä vaiku-
tusta ovat seuraavat: 1) osa kyseisillä markkinoilla
toimivista ostajista ei voi enää ostaa tietyltä toimittajalta,mikä voi johtaa etenkin yksinomaisen toimitusvelvoit-
(113) Markkinoiden jakaminen käsittää sopimukset, joiden
tunnusmerkki on, että ostajaan kohdistetaan rajoituksia teen tapauksessa hankintamarkkinoiden sulkemiseen,
2) jos useat tai kaikki kilpailevat toimittajat rajoittajat sen suhteen, mistä se hankkii tietyn tuotteen tai kenelle
se ne jälleenmyy. Tämä piirre ilmenee yksinostossa, vähittäiskauppiaiden määrää, kilpailunvastainen yhteis-
työ joko jakelijan tasolla tai toimittajan tasolla voi jossa toimittajan ja ostajan sopima velvoite tai kannus-
tinjärjestely pakottaa ostajan ostamaan tietyn hyödyket- helpottua, ja 3) tuotemerkin sisäinen kilpailu vähenee,
koska harvempi jakelija tarjoaa kyseistä hyödykettä. Jos tä, esimerkiksi olutmerkin X, ainoastaan kyseiseltä toi-
mittajalta, mutta jättää ostajalle vapauden ostaa ja yksinoikeudelliset maantieteelliset alueet ovat suuria
tai yksinoikeudellisten asiakkaiden nimeäminen yleistä, myydä myös kilpailevia hyödykkeitä, kuten esimerkiksi
kilpailevia olutmerkkejä. Ryhmään kuuluu myös jälleen- tuloksena voi olla tuotemerkin sisäisen kilpailun häviä-
minen kokonaan. Tuotemerkin sisäisen kilpailun vähe- myynnin alueellinen rajoittaminen ja ensisijaisen vas-
tuualueen määrääminen sekä jakelijan sijoittautumista neminen puolestaan voi johtaa tuotemerkkien välisen
kilpailun heikkenemiseen. ja jälleenmyyntiasiakkaita koskevat rajoitukset.
23.5.2002 FI C 122/25 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
(114) Tärkein kilpailuun kohdistuva kielteinen vaikutus on tietoja ja toiseen ostamaan hyödykettä. Lisäksi
edellytetään, että toimittajan ei kannata tehdä tuotemerkin sisäisen kilpailun väheneminen, mikä voi
auttaa toimittajaa jakamaan markkinat ja siten estää jokaisen ostajan kanssa erikseen sopimusta myyn-
tiä edeltävästä tehokkaasta palvelusta. niiden yhdentymisen. Tämä voi helpottaa hintasyrjintää.
Jos useimmat tai kaikki kilpailevat toimittajat rajoittavatostajiensa hankinta- tai jälleenmyyntimahdollisuuksia,
tämä voi helpottaa kilpailunvastaista yhteistyötä joko
jakelijoiden tasolla tai toimittajien tasolla.
Myös toimittajien välinen vapaamatkustajuus ra-
joittuu tiettyihin tilanteisiin eli tapauksiin, joissa
myynninedistäminen tapahtuu ostajan tiloissa ja
on yleistä eikä merkkikohtaista.
1.2. Vertikaalisten rajoitusten myönteiset vaikutukset
(115) On tärkeää muistaa, että vertikaalisilla rajoituksilla on
usein myös myönteisiä vaikutuksia. Ne esimerkiksi
edistävät kilpailemista muulla kuin hinnalla ja palvelui- (2) Uusien markkinoiden avaaminen tai niille pääsy.
den laadun paranemista. Jos yrityksellä ei ole markkina- Jos valmistaja haluaa päästä uusille maantieteellisil-
voimaa, se voi yrittää lisätä voittojaan vain optimoimalla le markkinoille esimerkiksi aloittamalla viennin
valmistus- tai jakeluprosessinsa. Tällaisissa tapauksissa toiseen maahan, tämä voi edellyttää jakelijalta
vertikaalisista rajoituksista on usein hyötyä, koska ta- erityisiä ”alkuinvestointeja” tuotemerkin vakiinnut-
vanomaiset riippumattomien toimittajien ja ostajien tamiseksi markkinoilla. Jotta paikallinen jakelija
väliset puhtaasti kaupalliset järjestelyt, joissa sovitaan suostuisi toteuttamaan tällaiset investoinnit, sille
vain hinnoista ja määristä, voivat johtaa investointien ja voidaan joutua lupaamaan alueellinen suoja, jotta
myynnin jäämiseen alle optimaalisen tason. se voi periä väliaikaisesti korkeampaa hintaa saa-
dakseen sijoituksensa takaisin. Lisäksi muille mark-kinoille sijoittautuneita jakelijoita on estettävä
myymästä vähään aikaan kyseille uusille markki-
noille. Tämä on edellä 1 kohdassa kuvaillun vapaa-
(116) Vaikka näissä suuntaviivoissa pyritään antamaan mah- matkustajaongelman erityistapaus.
dollisimman tasapuolinen kuvaus vertikaalisten rajoi-tusten perusteluista, sen ei väitetä olevan lopullinen taityhjentävä. Vertikaalisten rajoitusten käyttöä voidaan
perustella seuraavilla syillä:
(1) Vapaamatkustajaongelman ratkaiseminen. Jakelija
voi joskus saada ilmaista hyötyä toisen jakelijan (3) Vapaamatkustajuuden perustelu laatusyillä (certifi-
cation free rider argument). Joillakin aloilla tietyt myynninedistämisponnisteluista. Tämä ongelma
on yleisin tukku- ja vähittäiskaupan tasolla. Vapaa- vähittäiskauppiaat ovat kuuluisia siitä, että ne
pitävät myytävänä vain ’laatu’hyödykkeitä. Tällai- matkustajuutta voidaan yrittää estää yksinmyynnin
kaltaisten rajoitusten avulla. Vapaamatkustajuutta sessa tapauksessa myynti kyseisten kauppiaiden
kautta voi olla uuden hyödykkeen lanseeraamisen voi esiintyä myös toimittajien välillä, kun toimittaja
yleensä vähittäiskaupan tasolla investoi ostajan kannalta ratkaisevaa. Jos valmistaja ei alkuvai-
heessa pysty rajoittamaan hyödykkeen myyntiä tiloissa tapahtuvaan myynninedistämiseen, joka
voi houkutella asiakkaita myös sen kilpailijoille. parhaisiin myymälöihin, on mahdollista, että hyö-
dyke poistetaan valikoimasta ja siten sen tuonti Kilpailukiellon kaltaisista rajoituksista voi olla apua
tämänkaltaisen vapaamatkustajuuden estämisessä. markkinoille epäonnistuu. Tämä merkitsee, että
voi olla syytä sallia rajoitus, kuten yksinmyynti tai Jollei ole todellista vapaamatkustajuutta, ei myös-
kään ole ongelmaa. Ostajien välistä vapaamatkus- valikoiva jakelu, rajoitetun ajanjakson ajan. Ajan
tulee olla riittävän pitkä uuden hyödykkeen käyt- tajuutta voi esiintyä vain myyntiä edeltävien palve-
luiden kohdalla, ei myynnin jälkeisen. Hyödykkeen töönoton onnistumiseksi, mutta ei niin pitkä, että
estettäisiin sen laajamittainen leviäminen. Tällaiset on yleensä oltava suhteellisen uusi tai teknisesti
monimutkainen, koska muuten asiakas voi aiem- edut ovat todennäköisempiä ”kokemusperäisten”
hyödykkeiden (’experience’ goods) tai monimut- pien hankintojensa perusteella tietää hyvinkin tark-
kaan, mitä haluaa. Hyödykkeen on myös oltava kaisten hyödykkeiden osalta, joissa on kyse loppu-
kuluttajan kannalta suhteellisen suuresta hankin- suhteellisen arvokas, koska muuten asiakkaan ei
kannata mennä yhteen myymälään hankkimaan nasta.
C 122/26 FI 23.5.2002 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
(4) Tietyistä investoinneista pidättyminen (hold-up (6) Mittakaavaedut jakelussa. Hyödyntääkseen mitta-
kaavaetuja ja alentaakseen niiden avulla hyödyk- problem). Toisinaan toimittajan tai ostajan on
tehtävä asiakaskohtaisia investointeja muun keensä vähittäishintaa valmistaja ehkä haluaa kes-
kittää hyödykkeensä jälleenmyynnin muutamalle muassa erikoislaitteisiin tai koulutukseen. Esimer-
kiksi laitevalmistajan on rakennettava uusia konei- jakelijalle. Tätä varten se voi sopia yksinmyynnistä
tai määrätä ostajan ostamaan tietyn määrän hyödy- ta ja työkaluja vastatakseen asiakkaan tarpeisiin.
Valmistaja ei ehkä suostu toteuttamaan tarvittavia kettä asettamalla tälle vähimmäisostovelvoitteen
tai sopimalla tällaisen velvoitteen sisältävästä vali- investointeja, ennen kuin on päästy sopimukseen
tulevista toimituksista. koivasta jakelusta tai yksinostosta.
Kuten muissa vapaamatkustajuustapauksissa, täs-
säkin tapauksessa on useita ehtoja, joiden ontäytyttävä, ennen kuin riski investointien toteutta-
matta jättämisestä on todellinen tai merkittävä. (7) Epätäydellisesti toimivat pääomamarkkinat. Ta-
Ensinnäkin investoinnin on liityttävä määrättyyn vanomaiset rahoittajat (pankit, osakemarkkinat)
sopimussuhteeseen. Toimittajan tekemää inves- eivät ehkä myönnä pääomaa parhain mahdollisin
tointia pidetään määrättyyn sopimussuhteeseen markkinaehdoin, jos niiden tiedot lainaajasta ovat
liittyvänä, jos sopimuksen päättymisen jälkeen puutteelliset tai lainalle ei ole riittäviä takuita.
toimittaja ei voi käyttää investointia toimittaakseen Ostaja tai toimittaja voi olla paremmin perillä
muille asiakkaille ja investoinnin myynnistä aiheu- asioista ja voi puolestaan yksinoikeuden ansiosta
tuu huomattavia tappioita. Ostajan tekemää inves- saada paremman takuun investoinnilleen. Jos toi-
tointia pidetään määrättyyn sopimussuhteeseen mittaja lainaa ostajalle, tämä voi johtaa kilpailukiel-
liittyvänä, jos sopimuksen päättymisen jälkeen lon tai määrällisen velvoitteen asettamiseen ostajal-
ostaja ei voi käyttää investointia hankintoihin ja/ le. Jos ostaja lainaa toimittajalle, tämä voi oikeuttaa
tai toisten toimittajien toimittamien hyödykkeiden yksinomaisen toimitus- tai määrävelvoitteen aset-
käyttöön ja investoinnin myynnistä aiheutuu huo- tamiseen toimittajalle.
mattavia tappioita. Investointi on siten sopimus-
suhdekohtainen, jos sitä voidaan käyttää esimer-
kiksi vain merkkikohtaisen osan tuottamiseen taitietyn tuotemerkin varastointiin, eikä sitä voida
käyttää kannattavasti vaihtoehtoisten hyödykkei-
den tuotantoon tai jälleenmyyntiin. Toiseksi ky-seessä on oltava pitkäaikainen investointi, joka ei
maksa itseään takaisin lähitulevaisuudessa. Kol-(8) Yhdenmukaisuus ja laatunormit. Jakelijoihin koh-manneksi investoinnin on oltava epäsymmetrinen,distettavan yhdenmukaisuusvaatimuksen ja laatu-eli toinen sopimuspuoli investoi enemmän kuinvaatimusten kautta vertikaalinen rajoitus voi auttaatoinen. Jos nämä ehdot täyttyvät, vertikaalisetlisäämään myyntiä luomalla hyödykkeelle tuoteku-rajoitukset ovat yleensä perusteltuja niin kauan kunvan ja siten lisätä hyödykkeen houkuttelevuuttainvestoinnista tehdään poistoja. Jos investoinninloppukuluttajien kannalta. Tätä esiintyy esimerkik-tekee toimittaja, sopiva rajoitus on kilpailukiellonsi valikoivassa jakelussa ja luvaketoiminnassa.tai määrävelvoitteen tyyppinen; jos sen tekee osta-
ja, yksinmyynnin, yksinomaisten asiakkaiden mää-
räämisen tai yksinomaisen toimitusvelvoitteen kal-
tainen rajoitus on sopiva.
(5) Tietyistä investoinneista pidättymiseen liittyvä on-
(117) Edellä kohdassa 116 esitetyt kahdeksan esimerkkiä
osoittavat, että tietyin edellytyksin vertikaaliset sopi- gelma merkittävän taitotiedon siirron yhteydessä.
Sen jälkeen kun taitotieto on siirretty, sitä ei voida mukset todennäköisesti lisäävät tehokkuutta ja uusien
markkinoiden kehittymistä, mikä voi tasoittaa niiden ottaa takaisin eikä sen luovuttaja ehkä halua, että
taitotietoa käytetään sen kilpailijoiden hyväksi tai kielteisiä vaikutuksia. Tämä pätee parhaiten lyhytkestoi-
siin vertikaalisiin rajoituksiin, jotka helpottavat uusien niiden toimesta. Jos taitotieto ei ollut yleisesti
ostajan käytettävissä ja jos se on merkittävää ja monimutkaisten hyödykkeiden käyttöönottoa tai tur-
vaavat sopimussuhdekohtaiset investoinnit. Vertikaali- sopimuksen toiminnan kannalta välttämätöntä,
voi kilpailukiellon kaltainen rajoitus olla perusteltu nen rajoitus on joskus välttämätön niin kauan kuin
toimittaja myy hyödykettään ostajalle (ks. 116 kohdan ja jää yleensä 53 artiklan 1 kohdan soveltamisalan
ulkopuolelle. 1, 5, 6 ja 8 alakohdassa esitetyt erityistilanteet).
23.5.2002 FI C 122/27 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
(118) Erilaisten vertikaalisten rajoitusten keskinäinen korvat- sia, jos ne sulkevat markkinat tehokkaammilta tai
muita jakelumuotoja käyttäviltä jakelijoilta. Tämä tavuus on runsasta. Tämä merkitsee sitä, että sama
tehottomuusongelma voidaan ratkaista erilaisten verti- voi vähentää innovointia jakelun alalla ja viedä
kuluttajilta kyseisten jakelijoiden tarjoaman palve- kaalisten rajoitusten avulla. Esimerkiksi jakeluun liittyviä
mittakaavaetuja voidaan saavuttaa yksinmyynnin, vali- lun tai hinta-laatu -suhteen.koivan jakelun, määrällisten velvoitteiden tai yksinoston
avulla. Tämä on tärkeää, koska kilpailuun kohdistuvat
kielteiset vaikutukset voivat vaihdella vertikaalisten ra-joitusten mukaan. Tämä otetaan huomioon, kun käsitel-
lään tuotteen korvaamattomuutta 53 artiklan 3 kohdan
nojalla.
(4) Yksinoikeuksia sisältävät järjestelyt ovat yleensä
kilpailun kannalta vakavampia kuin muunlaiset
järjestelyt. Sopimuksen sanamuodon ja sen käytän-nön vaikutusten vuoksi yksinoikeuksia sisältävät
1.3. Yleissäännöt vertikaalisten rajoitusten arvioimista järjestelyt velvoittavat yhden sopimuspuolen teke-
varten mään kaikki tai lähes kaikki ostonsa toiselta sopi-
muspuolelta. Esimerkiksi kilpailukielto merkitsee
sitä, että ostaja ostaa vain yhtä tuotemerkkiä,
kun taas määrälliset velvoitteet jättävät ostajalle
jonkinlaisen mahdollisuuden ostaa myös kilpaile-
(119) Vertikaalisten rajoitusten arvioimiseksi kilpailupolitii-via tavaroita. Tämän vuoksi markkinoiden sulke-kan näkökulmasta voidaan muotoilla muutama yleinenmisaste määrällisten rajoitusten kohdalla voi ollasääntö.pienempi.
(1) Useimmat vertikaaliset rajoitukset voivat aiheuttaa
kilpailuongelmia vain, jos tuotemerkkien välinen
kilpailu on riittämätöntä, jos esimerkiksi toimitta-
jan tai ostajan tasolla taikka molemmilla tasoillaon jonkin verran markkinavoimaa. Käsitteenä
markkinavoima tarkoittaa mahdollisuutta nostaa(5) Muita kuin merkkitavaroita ja -palveluja koskevathinta ainakin joksikin aikaa kilpailukykyisen tasonvertikaaliset rajoitukset ovat yleensä vähemmänyläpuolelle tavanomaista suurempien voittojenhaitallisia kuin merkkitavaroiden ja -palvelujensaamiseksi. Yrityksillä voi olla markkinavoimaa,jakeluun vaikuttavat rajoitukset. Merkin luominenvaikka niillä ei olisikaan määräävää markkina-yleensä lisää hyödykkeen erottumiskykyä ja vähen-asemaa, joka on 54 artiklan soveltamisen edellytys.tää sen korvattavuutta, mikä puolestaan vähentääJos markkinat eivät ole keskittyneet ja niillä kilpai-kysynnän joustoa ja parantaa mahdollisuuksia nos-lee useita yrityksiä, voidaan olettaa, että vähemmäntaa hintaa. Merkkitavaroiden tai -palveluiden javakavilla vertikaalisilla rajoituksilla ei ole tuntuviamuiden tavaroiden ja palveluiden välinen ero vas-kielteisiä vaikutuksia. Markkinat eivät ole keskitty-taa usein välituotteiden ja -palveluiden ja loppu-neet, jos HHI-indeksi eli kaikkien merkityksellisillätuotteiden ja -palveluiden välistä eroa. Välituotteitamarkkinoilla toimivien yritysten markkinaosuuk-ja -palveluita myydään yrityksille käytettäviksi tuo-sien neliöiden summa on alle 1 000.tantopanoksena muiden tavaroiden ja palveluiden
tuotannossa eivätkä ne yleensä ole enää tunnistet-
tavissa lopputuotteissa tai -palveluissa. Välituottei-
den ostajat ovat yleensä asioista hyvin perillä olevia(2) Tuotemerkkien välistä kilpailua vähentävät verti-asiakkaita, pystyvät arvioimaan laadun eivätkäkaaliset rajoitukset ovat yleensä haitallisempia kuinsiten ole yhtä riippuvaisia tuotemerkistä ja tuoteku-tuotemerkin sisäistä kilpailua vähentävät rajoituk-vasta. Lopputuotteet myydään suoraan tai epäsuo-set. Esimerkiksi kilpailukiellolla on todennäköisestiraan loppukuluttajille, jotka usein luottavat enem-enemmän kielteisiä nettovaikutuksia kuin yksin-män tuotemerkkiin ja tuotekuvaan. Koska jakelijoi-myynnillä. Ensin mainittu voi sulkea markkinatden (vähittäis- ja tukkukauppiaiden) on vastattavamuilta tuotemerkeiltä ja siten estää niiden pääsynloppukuluttajien kysyntään, kilpailu voi kärsiämarkkinoille. Jälkimmäinen rajoittaa tuotemerkinenemmän, jos jakelijoita estetään myymästä yhtäsisäistä kilpailua, mutta ei estä hyödykkeitä saavut-tai useampaa tuotemerkkiä, kuin jos välituotteidentamasta loppukuluttajaa.ostajia estetään hankkimasta kilpailevia tuotteita
tietyistä lähteistä. Välituotteita ostavilla yrityksillä
on yleensä erityiset osastot tai neuvonantajat, jotkaseuraavat kehitystä tarjontamarkkinoilla. Koska (3) Jos tuotemerkkien välinen kilpailu ei ole riittävää,
jakelun rajoittamisesta aiheutuvat vertikaaliset ra- toimitettavat määrät ovat suuria, sopivien välituot-
teiden etsimisestä aiheutuvilla kustannuksilla ei joitukset voivat merkittävästi rajoittaa kuluttajien
valintamahdollisuuksia. Ne ovat erityisen haitalli- yleensä ole merkitystä. Tuotemerkin sisäisen kilpai-
C 122/28 FI 23.5.2002 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
lun vähenemisellä on siten vähemmän merkitystä uuden hyödykkeen kokeilu rajoitetulla alueella
tai rajoitetussa asiakasryhmässä, uutta hyödykettä välituotteiden tasolla.
kokeilumarkkinoilla myymään nimettyjen jakeli-
joiden aktiivista myyntiä kokeilumarkkinoiden ul-
kopuolelle voidaan rajoittaa enintään 1 vuodenajan tämän olematta 53 artiklan 1 kohdan vas-(6) Vertikaalisten rajoitusten yhdistäminen toisiinsataista.yleensä pahentaa niiden kielteisiä vaikutuksia. Tiet-
tyjen vertikaalisten rajoitusten yhdistäminen on
kuitenkin kilpailun kannalta parempi kuin niidenkäyttö toisistaan erillään. Esimerkiksi yksinmyynti- 1.4. Arviointimenetelmät
järjestelmässä jakelija voi tuntea houkutusta nostaa
hyödykkeiden hintaa, koska tuotemerkin sisäistä
(120) Vertikaalisen vaikutuksen arviointi sisältää yleensä seu-kilpailua on vähennetty. Määrällisten velvoitteidenraavat neljä vaihetta:tai enimmäisjälleenmyyntihintojen asettaminen
voi rajoittaa tällaisia hinnankorotuksia.
(1) Mukana olevien yritysten on määriteltävä merki-
tykselliset markkinat, jotta saataisiin selville verti-
kaalisen rajoituksen mukaan joko toimittajan tai
ostajan markkinaosuus (ks. 88–99 kohta, erityisesti(7) Vertikaalisten rajoitusten mahdolliset kielteiset vai-89–95 kohta).kutukset vahvistuvat, jos useat toimittajat ja ostajat
järjestävät kauppansa samalla tavalla. Nämä niin(2) Jos merkityksellinen markkinaosuus ei ylitäkutsutut kumulatiiviset vaikutukset ovat ongelma30 prosentin kynnysarvoa, vertikaalinen sopimusmonella alalla.kuuluu ryhmäpoikkeusasetuksen soveltamisalaan,
jollei kyseessä ole vakavimpiin kuuluva rajoitus ja
jollei asetuksessa säädetyistä edellytyksistä muutajohdu.
(8) Mitä enemmän vertikaalinen rajoitus liittyy taito-
tiedon siirtoon, sitä enemmän voidaan olettaa(3) Jos merkityksellinen markkinaosuus ylittää 30 pro-tehokkuusetuja ja sitä välttämättömämpi vertikaa-sentin kynnysarvon, on arvioitava, kuuluuko verti-linen rajoitus voi olla siirretyn taitotiedon taikaalinen sopimus 53 artiklan 1 kohdan soveltamis-syntyneiden investointikustannusten suojelemi-alaan.seksi.
(4) Jos vertikaalinen sopimus kuuluu 53 artiklan
1 kohdan soveltamisalaan, on tutkittava, täyttääköse poikkeuksen myöntämiselle 53 artiklan 3 koh-(9) Mitä enemmän vertikaalinen rajoitus liittyy tietystädassa määrätyt edellytykset.sopimussuhteesta johtuvaan investointiin, sitä pe-
rustellumpia tietyt vertikaaliset rajoitukset ovat.
Rajoituksen oikeutettu kesto riippuu siitä, kuinka1.4.1. 5 3 a r t i k l a n 1 k o h d a n n o j a l l a t e h t ä v ä nkauan investoinnin poistaminen kestää.arvioinnin kannalta merkitykselliset
tekijät
(121) Arvioidessaan tapauksia, joissa markkinaosuudelle ase-(10) Jos kyseessä on uusi hyödyke tai hyödyke, jotatettu 30 prosentin kynnysarvo ylittyy, EFTAn valvonta-aletaan myydä ensimmäistä kertaa uusilla maantie-viranomainen tekee täydellisen kilpailuanalyysin. Seu-teellisillä markkinoilla, yrityksen voi olla vaikearaavassa luetellut tekijät ovat tärkeimpiä arvioitaessa,määritellä markkinoita tai sen markkinaosuus voijohtaako vertikaalinen rajoitus 53 artiklan 1 kohdassaolla hyvin suuri. Tämä ei kuitenkaan ole isotarkoitettuun tuntuvaan kilpailunrajoitukseen:ongelma, koska uusien tuote- tai maantieteellisten
markkinoiden avaamiseen liittyvät vertikaaliset ra-
(a) toimittajan markkina-asema joitukset eivät yleensä rajoita kilpailua.
(b) kilpailijoiden markkina-asema
Tämä sääntö pätee yrityksen markkinaosuudesta
riippumatta kaksi vuotta siitä kun hyödyke on (c) ostajan markkina-asema
tuotu ensimmäisen kerran markkinoille. Sitä sovel-
letaan kaikkiin paitsi vakavimpiin vertikaalisiin(d) markkinoille pääsyn esteetrajoituksiin. Uusilla maantieteellisillä markkinoilla
sääntöä sovelletaan rajoituksiin, jotka koskevat(e) markkinoiden kypsyystoimittajan muilla markkinoilla toimivien suorien
ostajien aktiivista ja passiivista myyntiä uusillamarkkinoilla toimiville välittäjille. Jos kyseessä on (f) kaupan porras
23.5.2002 FI C 122/29 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
(g) hyödykkeen ominaisuudet ovat jakelun rajoittamista ja markkinoiden jakamista
koskevat rajoitukset, kuten yksinomainen toimitusvel-voite, yksinmyynti ja määrällinen valikoiva jakelu.(h) muut tekijät
(122) Yksittäisten tekijöiden merkitys voi vaihdella tapauskoh-
taisesti ja riippuu aina kaikista muista tekijöistä. Esimer-
kiksi toimittajan suuri markkinaosuus on yleensä selväMarkkinoille pääsyn esteetosoitus markkinavoimasta, mutta jos markkinoille pää-
syn esteet ovat alhaiset, näin ei välttämättä olekaan.
Tämän vuoksi ei ole mahdollista antaa tiukkoja sääntöjä,mitä tulee yksittäisten tekijöiden merkitykseen. Voidaan
(126) Markkinoille pääsyn esteitä mitataan sen perusteella,kuitenkin esittää seuraavat huomautukset:miten vakiintuneet yritykset voivat nostaa hintansa
yli kilpailukykyisen tason, yleensä yli keskimääräistenkokonaiskustannusten alarajan ja saavuttaa tavanomais-
ta suuremman voiton tämän houkuttelematta muita Toimittajan markkina-asema
yrityksiä markkinoille. Jollei esteitä ole, nopea ja helppo
pääsy markkinoille vie tällaiset voitot. Jos tavanomaista
(123) Toimittajan markkina-aseman arviointi perustuu ennen suuremmat voitot estävä tai syövä tehokas markkinoille
kaikkea sen markkinaosuuteen merkityksellisillä tuote- pääsy on todennäköistä 1–2 vuoden kuluessa, esteiden
ja maantieteellisillä markkinoilla. Mitä suurempi mark- voidaan katsoa olevan vähäiset.
kinaosuus on, sitä suurempi on todennäköisesti myös
markkinavoima. Toimittajan markkina-asema vahvistuuentisestään, jos sillä on kustannusetuja kilpailijoihinsa
nähden. Tällaiset kilpailuedut voivat johtua siitä, että
(127) Markkinoille pääsyn esteet voivat johtua erilaisista teki-
toimittaja aloitti toiminnan ensimmäisenä (sai parhaan jöistä, kuten mittakaavaeduista ja laajasta valikoimasta
sijainnin jne.), sillä on tärkeitä patentteja, ylivoimainen sekä valtion sääntelystä, jos ne liittyvät erityisesti yksin-
teknologia, johtava tuotemerkki tai paras tuotevali- oikeuksiin, valtiontukeen, tuontitulleihin, teollis- ja teki-
koima. jänoikeuksiin, sellaisten resurssien omistukseen, joiden
tarjonta on vähäistä esimerkiksi luonnollisten rajoitus-
ten vuoksi (36), välttämättömiin tiloihin ja laitteisiin,
toiminnan ensimmäisenä aloittavan yrityksen saamaanKilpailijoiden markkina-asemaetuun sekä vahvan mainonnan synnyttämään merkkius-
kollisuuteen. Vertikaaliset rajoitukset ja vertikaalinen
integraatio voivat toimia pääsyn esteinä myös vaikeutta- (124) Samat osoittimet eli markkinaosuus ja mahdolliset
malla markkinoille tuloa ja sulkemalla (mahdolliset) kilpailuedut kuvaavat myös kilpailijoiden markkina-
kilpailijat markkinoilta. Pääsyn esteitä voi olla joko asemaa. Mitä vahvempia vakiintuneet kilpailijat ovat ja
pelkästään toimittajien tai ostajien tasolla tai molempien mitä enemmän niitä on, sitä pienempi on riski, että
tasolla. toimittaja tai ostaja voi yksinään sulkea markkinat, ja
sitä pienempi on myös riski, että tuotemerkkien välinen
kilpailu vähenee. Jos kilpailijoiden määrä kuitenkin
laskee suhteellisen pieneksi ja niiden markkina-asemat
(128) Se, onko kaikkia näitä tekijöitä pidettävä pääsyn esteinä,(koko, kustannukset, T&K-mahdollisuudet jne.) ovatriippuu siitä, liittyvätkö ne uponneisiin kustannuksiin.melko samanlaiset, tämä markkinarakenne voi lisätäUponneet kustannukset ovat kustannuksia, joita mark-salaisen yhteistyön vaaraa. Epävakaat tai nopeasti muut-kinoille pääsy tai aktiivinen toiminta niillä edellyttää,tuvat markkinaosuudet ovat yleensä osoitus ankarastamutta joita ei saada takaisin, jos toiminta markkinoillakilpailusta.lopetetaan. Asiakasuskollisuuden luomisesta aiheutu-
neet mainoskustannukset ovat yleensä uponneita kus-
tannuksia, ellei markkinoilta poistuva yritys onnistu
Ostajan markkina-asema myymään tuotemerkkiään tai voi käyttää sitä muualla
ilman tappioita. Mitä enemmän uponneita kustannuksia
on, sitä tarkempaan mahdollisten tulijoiden on punnit-(125) Ostovoima perustuu ostajan markkina-asemaan. Osta-tava markkinoille tuloon liittyvät riskit ja sitä uskotta-jan markkinaosuus hankintamarkkinoilla on ostovoi-vammin markkinoille vakiintuneet yritykset voivatman ensimmäinen indikaattori. Osuus kuvastaa sitä,uhata vastaavansa uuteen kilpailuun, koska uponneetkuinka tärkeää ostajan kysyntä on sen mahdollisillekustannukset tekevät markkinoilta poistumisen vakiin-toimittajille. Muut indikaattorit liittyvät ostajan markki-
na-asemaan jälleenmyyntimarkkinoilla, ja niihin kuulu-
vat sen myyntipisteiden maatieteellinen levinneisyys,
ostajan/jakelijan omat tuotemerkit ja yrityskuva loppu-kuluttajien keskuudessa. Ostovoiman vaikutus kilpai-
lunvastaisten vaikutusten todennäköisyyteen vaihteleeeri vertikaalisten rajoitusten mukaan. Ostovoima voi
(36) Ks. komission päätös 97/26/EY (asia IV/M.619 – Gencor/Lonrho;
EYVL L 11, 14.1.1997, s. 30). erityisesti pahentaa kielteisiä vaikutuksia, jos kyseessä
C 122/30 FI 23.5.2002 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
tuneille yrityksille kalliiksi. Jos esimerkiksi jakelijat on puolia), sääntely-ympäristö ja -käyttäytyminen, joka voi
viitata kilpailunvastaiseen yhteistyöhön tai helpottaa sidottu valmistajaan kilpailukiellon avulla, markkinat
sulkeva vaikutus on merkittävämpi, jos oman jakeluver- sitä, esimerkiksi hintajohtajuus, hintamuutosten ilmoit-
taminen etukäteen ja keskustelut ”oikeasta” hinnasta, koston luomisesta aiheutuu tulijalle uponneita kustan-
nuksia. hintajäykkyys ylikapasiteettitilanteessa, hintasyrjintä ja
aiempi kilpailunvastainen yhteistyö.
(129) Markkinoille tulo edellyttää yleensä uponneita kustan-nuksia, joskus vähäisiä, joskus merkittäviä. Tämän vuok-
si todellinen kilpailu on yleensä tehokkaampaa, ja1.4.2. 5 3 a r t i k l a n 3 k o h d a n n o j a l l a t e h t ä v ä nsillä on asian arvioinnissa enemmän merkitystä kuinarvioinnin kannalta merkityksellisetpotentiaalisella kilpailulla.tekijät
(134) 53 artiklan 3 kohdan soveltamisella on neljä kumulatii- Markkinoiden kypsyys
vistä ehtoa:
(130) Kypsät markkinat ovat sellaiset, jotka ovat olleet ole-
massa jo jonkin aikaa, joilla käytetty tekniikka tunnetaan – vertikaalisen sopimuksen on tehostettava tuotan-
hyvin ja on laajalle levinnyt eikä muutu kovin paljon, toa tai jakelua taikka edistettävä teknistä tai talou-
tuotemerkkejä ei erityisesti innovoida ja kysyntä on dellista kehitystä;
suhteellisen vakaa tai laskeva. Tällaisilla markkinoilla
kielteiset vaikutukset ovat todennäköisempiä kuin dy-
naamisemmilla markkinoilla. – vertikaalisen sopimuksen on jätettävä kuluttajille
kohtuullinen osuus näin saatavasta hyödystä;
Kaupan eri portaat– vertikaalinen sopimus ei saa asettaa asianomaisille
yrityksille vertikaalisia rajoituksia, jotka eivät olevälttämättömiä odotetun hyödyn saavuttamiseksi;
(131) Kaupan eri portaat liittyvät välituotteiden/-palveluidenja lopputuotteiden/-palveluiden väliseen eroon. Kuten
edellä mainittiin, kielteiset vaikutukset ovat yleensä
– vertikaalinen sopimus ei saa antaa asianomaisille vähemmän todennäköisiä välituotteiden ja -palveluiden
yrityksille mahdollisuutta poistaa kilpailua merkit- tasolla.
tävältä osalta kysymyksessä olevia hyödykkeitä.
Hyödykkeen ominaisuudet
(135) Viimeksi mainittu kriteeri, joka koskee kilpailun poista-
mista merkittävältä osalta kysymyksessä olevia hyödyk-keitä, liittyy määräävään markkina-asemaan. Jos yritys
(132) Hyödykkeen ominaisuuksilla on merkitystä erityisestion määräävässä asemassa tai saavuttamassa määräävänarvioitaessa sekä todennäköisiä kielteisiä että todennä-aseman vertikaalisen sopimuksen seurauksena, vertikaa-köisiä hyödyllisiä vaikutuksia lopputuotteiden kannalta.liselle rajoitukselle, jolla on tuntuvia kilpailunvastaisiaArvioitaessa todennäköisiä kielteisiä vaikutuksia tärkeäävaikutuksia, ei periaatteessa voida myöntää poikkeusta.on se, ovatko hyödykkeen homogeenisiä vai heterogee-Vertikaalinen sopimus voi kuitenkin jäädä 53 artiklannisiä, onko hyödyke kallis ja vie siten suuren osan1 kohdan soveltamisalan ulkopuolelle, jos se on puolu-kuluttajan budjetista vai onko se halpa, ja onko hyödykeeettomasti katsoen perusteltu, esimerkiksi sopimussuh-kertaostos vai ostetaanko sitä toistuvasti. Yleensä josdekohtaisten investointien suojelemiseksi tai merkittä-hyödyke on pikemminkin heterogeeninen, halpa javän taitotiedon siirtämiseksi, jota ilman tiettyjen tavaroi-ennemminkin kertaostos, sitä todennäköisemmin verti-den tai palveluiden toimittaminen tai ostaminen ei ehkäkaalisilla rajoituksilla on kielteisiä vaikutuksia.toteudu.
(136) Jos toimittaja ja ostaja eivät ole määräävässä markkina- Muut tekijät
asemassa, muut kolme perustetta muodostuvat tärkeik-
si. Ensimmäinen peruste, joka koskee tuotannon tai
jakelun tehostamista ja teknisen tai taloudellisen kehi- (133) Arvioitaessa eri rajoituksia voidaan joutua ottamaanhuomioon myös muita tekijöitä. Tällaisia tekijöitä voivat tyksen edistämistä, tarkoittaa 115–118 kohdassa esitet-
tyjä tehokkuusetuja. Etujen on oltava huomattavia ja olla muiden vastaavanlaisten sopimusten kasautuva
vaikutus eli niiden piiriin kuuluvien markkinoiden laa- niiden nettovaikutuksen on oltava myönteinen. Speku-
latiivisia väitteitä vapaamatkustajuuden estämisestä tai juus, sopimusten kesto, onko sopimus ”pakotteenomai-
nen” (rajoitukset tai velvoitteet koskevat pääasiassa vain yleisluonteisia toteamuksia kustannussäästöistä ei hy-
väksytä. Myöskään ei hyväksytä kustannussäästöjä, jotka yhtä sopimuspuolta) vai onko siitä sovittu yhdessä
(rajoitukset tai velvoitteet koskevat molempia sopimus- perustuvat pelkästään markkinavoiman käyttöön tai
23.5.2002 FI C 122/31 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
kilpailunvastaiseen käyttäytymiseen. Toinen peruste (139) Yhden tuotemerkin määräämiselle myönnetään ryhmä-
poikkeusasetuksen mukaisesti poikkeus 30 prosentin edellyttää, että taloudellisista eduista on koiduttava
hyötyä sopimuspuolten lisäksi myös kuluttajille. Hyö- markkinaosuuteen asti edellyttäen, että kilpailukieltovel-
voitteen voimassaoloaika ei ylitä viittä vuotta. Jos mark- dyn siirtyminen kuluttajille riippuu yleensä kilpailun
intensiteetistä merkityksellisillä markkinoilla. Kilpailu- kinaosuuden kynnysarvo tai viiden vuoden voimassa-
oloaika ylittyy, yksittäisten tapausten arvioinnissa nou- paineet varmistavat yleensä, että kustannussäästöt näky-
vät alhaisempina hintoina tai että yrityksillä on kannus- datetaan seuraavia periaatteita.
tin tuoda uusia hyödykkeitä markkinoille mahdollisim-man nopeasti. Jos markkinoilla säilyy riittävästi kilpai-
lua, joka tehokkaasti hillitsee sopimuspuolia, kilpailu
tavallisesti varmistaa, että kuluttajat saavat kohtuullisenosan taloudellisesta hyödystä. Kolmannella kriteerillä
(140) Toimittajan markkina-asema on kilpailukiellon mahdol- on merkitystä sen varmistamiseksi, että myönteisten
listen kilpailunvastaisten vaikutusten arvioinnin kannal- vaikutusten saavuttamiseksi valitaan vähiten kilpailua
ta tärkein tekijä. Yleensä tämänkaltaista velvoitetta vaatii haittaava rajoitus.
toimittaja ja sillä on vastaavanlaisia sopimuksia muiden-
kin ostajien kanssa.
(141) Toimittajan markkina-aseman lisäksi merkitystä onmyös sillä, missä laajuudessa ja kuinka kauan se soveltaa
kilpailukieltoa. Mitä suurempi toimittajan sidottu mark-2. Erilaisten vertikaalisten rajoitusten arviointikinaosuus (eli yhden tuotemerkin määräämisen piiriin
kuuluva markkinaosuus) ja mitä pitempään kilpailukiel-
to on voimassa, sitä täydellisempää markkinoiden sulke-minen todennäköisesti on. Muiden kuin määräävässä
markkina-asemassa olevien yritysten välisten alle vuo-
den pituisten kilpailukieltovelvoitteiden ei yleensä katso-
(137) Vertikaalisissa sopimuksissa voi yhdistyä kaksi taita johtavan tuntuviin kilpailunvastaisiin vaikutuksiin taiuseampi 103–114 kohdassa esitetyistä vertikaalisistakielteisiin nettovaikutuksiin. Muiden kuin määräävässärajoituksista. Seuraavassa tarkastellaan yleisimpiä verti-markkina-asemassa olevien yritysten väliset 1–5 vuodenkaalisia rajoituksia ja niiden yhdistelmiä käyttäenpituiset kilpailukiellot edellyttävät yleensä kilpailua edis-120–136 kohdassa esiteltyä menetelmää.tävien vaikutusten ja kilpailunvastaisten vaikutusten
huolellista tasapainottamista, ja yli viisi vuotta kestäviä
kilpailukieltoja pidetään useimpien investointien tehok-
kuusetujen kannalta tarpeettoman pitkinä tai tehokkuu-sedut eivät riitä korvaamaan velvoitteista aiheutuvaa
markkinoiden sulkemista. Määräävässä asemassa olevat
yritykset eivät saa asettaa ostajilleen kilpailukieltovel-voitteita, jollei tällainen kaupallinen käytäntö ole
54 artiklan mukaisesti objektiivisesti perusteltavissa.2.1. Yhden tuotemerkin määräämistä koskevien rajoi-
tusten ryhmä
(142) Kilpailijoiden markkina-asemalla on merkitystä toimit-tajan markkinavoiman arvioinnissa. Niin kauan kilpaili-
joita on riittävän monta ja ne ovat riittävän vahvoja,
(138) Kilpailukieltojärjestely perustuu velvoitteeseen tai kan-nustinjärjestelyyn, jonka vuoksi ostaja tekee kaikki tuntuvia kilpailunvastaisia vaikutuksia ei ole odotetta-
vissa. On todennäköistä, että kilpailevat toimittajat hankintansa tietyillä markkinoilta vain yhdeltä toimitta-
jalta. Tämä ei tarkoita sitä, että ostaja voi ostaa suoraan voidaan sulkea pois markkinoilta vain siinä tapauksessa,
että ne ovat kilpailukieltovelvoitteen asettavaa toimitta- vain tältä toimittajalta, vaan että ostaja ei osta, jälleen-
myy eikä sisällytä hyödykkeisiinsä kilpailevia tavaroita jaa paljon pienempiä. Ei ole kovin todennäköistä, että
kilpailijat suljetaan markkinoilta, jos niillä on samanlai- tai palveluja. Kilpailuun mahdollisesti kohdistuvat riskit
ovat kilpailevien ja mahdollisten toimittajien sulkemi- set markkina-asemat ja jos ne voivat tarjota yhtä
houkuttelevia hyödykkeitä. Tällaisissa tapauksissa mark- nen pois markkinoilta, toimittajien välisen kilpailunvas-
taisen yhteistyön helpottuminen, jos rajoitusten käyttö kinoiden sulkeminen voi vaikuttaa ainoastaan mahdolli-
siin markkinoille tulijoihin, jos useampi iso toimittaja kasautuu, ja tuotemerkkien välisen kilpailun häviäminen
myymälöistä, jos ostaja on loppukuluttajille myyvä tekee merkityksellisillä markkinoilla kilpailukieltosopi-
muksia merkittävän ostajamäärän kanssa (vaikutusten vähittäiskauppias. Jokaisella näistä kolmesta rajoitukses-
ta on suora vaikutus tuotemerkkien väliseen kilpailuun. kasautuminen). Tällaisessa tapauksessa kilpailukieltoso-
C 122/32 FI 23.5.2002 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
pimukset voivat myös helpottaa kilpailevien toimittajien määräävä asema on, sitä suurempi on myös riski
kilpailijoiden sulkemisesta markkinoilta. välistä kilpailunvastaista yhteistyötä. Jos ryhmäpoik-
keusasetus kattaa kyseiset toimittajat yksinään, sen
peruuttaminen voi olla tarpeen, jos kielteiset vaikutukset
kumuloituvat. Alle viiden prosentin sidottu markkina-osuus ei yleensä edistä merkittävästi markkinoilta pois-
sulkevaa kasautuvaa vaikutusta.
(147) Jos sopimus koskee lopputuotteen toimittamista tukku-
kaupassa, kilpailuongelman syntymisen todennäköisyys
ilman määräävää markkina-asemaa riippuu suurelta
(143) Yksittäinen tai kasautuva kilpailunvastainen vaikutus eiosin tukkukaupan lajista ja markkinoille pääsyn esteistäole todennäköinen, jos suurimman toimittajan markki-tukkukaupassa. Markkinoiden sulkemisesta ei ole todel-naosuus (CR, kattavuusaste) on alle 30 prosenttia jalista vaaraa, jos valmistajat voivat helposti aloittaa omanviiden suurimman toimittajan markkinaosuus (CR5) ontukkumyynnin. Markkinoille pääsyn esteiden merkitysalle 50 prosenttia. Jos mahdollinen markkinoille tulijariippuu osittain tukkukaupan lajista, eli voivatko tukku-ei saavuta riittävää markkinaosuutta, tämä johtuu silloinkauppiaat toimia tehokkaasti, jos ne käyvät kauppaatodennäköisesti muista tekijöistä kuin kilpailukielloista,vain sopimushyödykkeellä (esimerkiksi jäätelöllä) vaiesimerkiksi kuluttajien mieltymyksestä. Kilpailuongel-olisiko tehokkaampaa tarjota täydellistä tuotelajitelmaama on epätodennäköinen, jos esimerkiksi 50 yritystä,(esimerkiksi pakasteita). Jälkimmäisessä tapauksessajoilla yhdelläkään ei ole merkittävää markkinaosuutta,vain yhtä hyödykettä myyvän valmistajan ei kannatakilpailee markkinoilla ankarasti.perustaa omaa tukkumyymälää. Tällaisessa tapauksessa
kilpailunvastaisia vaikutuksia voi syntyä, vaikka ky-
seessä ei olisikaan määräävä asema. Ongelma vaikutus-ten kasautumisesta voi syntyä myös, jos useampi toimit-
taja sitoo useimmat tukkukauppiaat.
(144) Markkinoille pääsyn esteillä on merkitystä sen selvittä-
miseksi, onko markkinat todella suljettu. Jos kilpailevientoimittajien on suhteellisen helppo saada hyödykkeelle
uusia tai vaihtoehtoisia ostajia, markkinoiden sulkemi-
nen ei todennäköisesti ole todellinen ongelma. Useinmarkkinoille pääsyn esteitä kuitenkin löytyy sekä val-
mistus- että jakeluportaalta.
(148) Lopputuotteiden osalta markkinoiden sulkeminen onyleensä todennäköisempää vähittäiskaupassa ottaen
huomioon merkittävät pääsyesteet, joiden vuoksiuseammat valmistajat eivät voi perustaa vähittäismyy-
mälöitä vain omille hyödykkeilleen. Lisäksi kilpailukiel-
(145) Tasapainottavalla voimalla on merkitystä, koska vahvojatosopimukset voivat vähentää tuotemerkkien välistäostajia ei ole helppo estää käyttämästä kilpailevienkilpailua myymälöissä juuri vähittäiskaupan tasolla.tavaroiden tai palveluiden toimittajia. Riski muuhunNäistä syistä ja kaikkien muiden merkittävien tekijöidenkuin tehokkuusetuihin perustuvasta ja loppukäyttäjillevuoksi lopputuotteiden vähittäiskaupassa voi syntyävahingollisesta markkinoiden sulkemisesta on todelli-merkittäviä kilpailunvastaisia vaikutuksia, jos toimittajanen pääasiassa tilanteessa, jossa ostajat ovat hajallaan.sitoo 30 prosenttia tai enemmän merkityksellisistäJos kilpailukieltosopimukset tehdään tärkeimpien osta-markkinoista, vaikka sillä ei olisikaan määräävää mark-jien kanssa, tällä voi olla vahva markkinat sulkevakina-asemaa. Jos toimittaja on määräävässä markkina-vaikutus.asemassa, jopa pieni sidottu markkinaosuus voi helposti
johtaa merkittäviin kilpailunvastaisiin vaikutuksiin. Mitä
merkittävämpi määräävä asema on, sitä suurempi on
myös riski kilpailijoiden sulkemisesta markkinoilta.
(146) Kaupan portaalla on myös merkitystä markkinoidensulkemisen kannalta. Sulkeminen on vähemmän toden-näköistä, kun kyseessä on välituote. Kun välituotteen
toimittaja ei ole määräävässä markkina-asemassa, kilpai-
leville toimittajille jää vielä huomattava osuus ”vapaata”kysyntää. Määräävän markkina-aseman alapuolella to-
dellisiin tai mahdollisiin kilpailijoihin voi kuitenkin
(149) Markkinat sulkeva kumulatiivinen vaikutus on mahdol-
linen myös vähittäiskaupassa. Kun kaikkien yritysten kohdistua vakavia markkinoilta poissulkevia vaikutuk-
sia, jos kyseessä on kasautuva vaikutus. Vakava kumula- markkinaosuudet jäävät alle 30 prosentin, markkinat
sulkeva kasautuva vaikutus on epätodennäköinen, jos tiivinen vaikutus on epätodennäköinen niin kauan kuin
alle 50 prosenttia markkinoista on sidottu. Jos toimittaja koko sidottu markkinaosuus jää alle 40 prosentin, ja
ryhmäpoikkeuksen peruuttaminen on siten epätoden- on määräävässä markkina-asemassa, velvollisuus ostaa
tuotteita vain tai pääasiassa määräävässä asemassa ole- näköistä. Luku voi olla korkeampikin, kun otetaan
huomioon muut tekijät kuten kilpailijoiden määrä, valta toimittajalta voi helposti johtaa vakaviin markki-
noilta poissulkeviin vaikutuksiin. Mitä merkittävämpi markkinoille pääsyn esteet jne. Jos kaikkien yritysten
23.5.2002 FI C 122/33 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
markkinaosuudet eivät jää alle ryhmäpoikkeusasetuksen ta pidättymiseen liittyvät ongelmat) ja 7 (epätäydellisesti
toimivat pääomamarkkinat) alakohdassa. kynnysarvon, mutta yksikään yritys ei ole määräävässä
markkina-asemassa, markkinat sulkeva kasautuva vai-
kutus on epätodennäköinen, jos koko sidottu markkina-
osuus jää alle 30 prosentin.
(154) Ostajalle asetettu määrällinen velvoite voi olla
116 kohdan 1, 4, ja 7 alakohdassa esitetyn kaltaisen
tehokkuuden kannalta vähemmän rajoittava vaihtoehto.
(150) Kun ostaja toimii toimittajan omistamista tai toimittajanKilpailukielto voi olla ainoa toimiva vaihtoehto saavut-kolmannelta, ostajasta riippumattomalta, taholta vuok-taa 116 kohdan 5 alakohdassa esitetty tehokkuuseturaamista tiloista ja maa-alasta käsin, mahdollisuudet(tietyistä investoinneista pidättymistä koskeva ongelmamäärätä tehokkaita korjaustoimenpiteitä markkinat sul-taitotiedon siirron yhteydessä).kevan vaikutuksen varalta ovat vähäiset. Tällaisessa
tapauksessa on epätodennäköistä, että EFTAn valvonta-
viranomainen puuttuu asiaan, jollei kyseessä ole mää-räävä markkina-asema.
(155) Toimittajan tekemän tiettyyn sopimussuhteeseen liitty-
vän investoinnin tapauksessa (ks. 116 kohta, tehokkuu-
setu 4) kilpailukieltoa tai määrällistä velvoitetta koskevasopimus, joka on voimassa niin kauan kuin investoin-
(151) Joillain aloilla voi olla erittäin vaikeaa myydä enempäänista tehdään poistoja, täyttää yleensä 53 artiklankuin yhtä tuotemerkkiä yhdestä myyntipisteestä, jolloin3 kohdan edellytykset. Jos tällaiset sopimussuhdekohtai-markkinoiden sulkemisongelma voidaan poistaa parem-set investoinnit ovat suuret, yli viiden vuoden pituinenmin rajoittamalla sopimusten kestoa.kilpailukielto voi olla perusteltu. Sopimussuhdekohtai-
sessa investoinnista on kyse, jos toimittaja esimerkiksiasentaa laitteen tai tekee siihen muutoksia, minkä
jälkeen kyseistä laitetta voidaan käyttää vain tietyn
ostajan komponenttien valmistamiseen. Yleiset tai
(152) Niin kutsutulla englantilaisella lausekkeella (Englishmarkkinakohtaiset investoinnit (lisä)kapasiteettiin eivätclause), jonka mukaisesti ostajan on kerrottava kaikistatavallisesti ole sopimussuhdekohtaisia investointeja. Josparemmista tarjouksista ja se voi hyväksyä tällaisentoimittaja kuitenkin perustaa uutta kapasiteettia, jokatarjouksen vain, jos toimittaja ei pysty vastaavaan,on sidottu tietyn ostajan toimintaan (esimerkiksi metal-voidaan olettaa olevan samanlainen vaikutus kuin kil-litölkkejä tuottava yritys perustaa uutta kapasiteettiapailukiellolla, erityisesti jos ostajan on paljastettavavalmistaakseen tölkkejä elintarviketuottajan tölkitysti-paremman tarjouksen tekijä. Lisäksi se voi helpottaaloissa tai niiden yhteydessä), kyseinen uusi kapasiteettitoimittajien välistä kilpailunvastaista yhteistyötä lisää-voi olla taloudellisesti elinkelpoista vain tuotettaessamällä läpinäkyvyyttä markkinoilla. Englantilainen lause-kyseiselle asiakkaalle, jolloin investointia pidetään sopi-ke voi myös toimia ostajalle asetetun määrällisen vel-mussuhdekohtaisena.voitteen tavoin. Ostajalle asetettu määrällinen velvoite
on kilpailukiellon lievempi muoto, jossa ostajan on sen
ja toimittajan sopimien kannustimien tai velvoitteiden
vuoksi keskitettävä ostonsa suurelta osin yhdelle toimit-tajalle. Määrällinen velvoite voi esimerkiksi muodostua
(156) Jos toimittaja antaa ostajalle lainan tai antaa tämän vähimmäisostovaatimuksesta tai vaihtelevasta hinnoit-
käyttöön muita kuin sopimussuhdekohtaisia laitteita, telusta kuten määräalennuksista, kanta-asiakasalennuk-
tämä ei tavallisesti yksinään riitä perusteluksi, miksi sista tai kaksiosaisesta hinnastosta (kiinteä maksu plus
markkinat sulkevalle vaikutukselle olisi myönnettävä kappalekohtainen hinta). Ostajalle asetetulla määrällisel-
poikkeus. Epätäydellisesti toimivien pääomamarkkinoi- lä velvoitteella on samanlainen mutta lievempi sulkeva
den tapaukset, jolloin on tehokkaampaa, että lainan vaikutus kuin kilpailukiellolla. Erilaisten rajoitusten arvi-
antaa hyödykkeen toimittaja kuin pankki, ovat harvinai- ointi riippuu niiden vaikutuksesta markkinoihin. Lisäksi
sia (ks. 116 kohta, tehokkuusetu 7). Vaikka hyödykkeen 54 artikla nimenomaan estää määräävässä asemassa
toimittaja olisikin tehokkaampi pääoman lähde, lainaa olevia yrityksiä käyttämästä englantilaista lauseketta tai
voidaan käyttää kilpailukieltovelvoitteen perusteluna asiakasuskollisuuteen perustuvia alennusohjelmia.
ainoastaan, jos ostajaa ei estetä luopumasta kilpailukiel-
lon noudattamisesta ja maksamasta jäljellä olevaa laina-
määrää takaisin milloin tahansa ja ilman sopimussakko-
ja. Tämä merkitsee sitä, että lainan takaisinmaksu tapah-tuu yhtä suurina tai pienenevinä erinä eikä kasvavina
(153) Kun tuntuvien kilpailunvastaisten vaikutusten olemas-
saolo on todettu, 53 artiklan 3 kohdan mukainen erinä ja ostajalla on mahdollisuus saada toimittajan
tarjoamat laitteet haltuunsa niiden käypään hintaan. poikkeus saattaa olla sovellettavissa niin kauan kuin
toimittaja ei ole määräävässä asemassa. Kilpailukielto- Tämä ei estä lykkäämästä takaisinmaksua alkuvaiheessa
vuodella tai kahdella, jos kyseessä on esimerkiksi uusi velvoitteen kannalta merkitystä voi olla erityisesti tehok-
kuuseduilla, jotka estietään 116 kohdan 1 (toimittajien jakelupiste, jonka myynti ei ole vielä saavuttanut tiettyä
tasoa. välinen vapaamatkustajuus), 4, 5 (tietyistä investoinneis-
C 122/34 FI 23.5.2002 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
(157) Olennaisen taitotiedon siirto (116 kohta, tehokkuus- taitotietoa eivätkä ole merkkikohtaisia. Tämän vuoksi
on epätodennäköistä, että poikkeuksen edellytykset etu 5) oikeuttaa yleensä kilpailukieltoon, joka on voi-
massa niin kauan kuin toimitussopimuskin, kuten luva- täyttyvät.
ketoiminnassa tapahtuu.
(158) Jos yrityksellä ei ole määräävää markkina-asemaa, kilpai-lukiellon yhdistäminen yksinmyyntiin voi oikeuttaa
kilpailukiellon jatkumiseen yhtä kauan kuin toimitusso-
(160) Esimerkki määrällisestä velvoitteesta:pimus. Tässä tapauksessa kilpailukielto todennäköisesti
lisää yksinoikeudellisen jakelijan jakeluponnisteluitaalueellaan (ks. 161–177 kohta).
Tuottaja, jolla on 40 prosentin markkinaosuus, myy
80 prosenttia tuotteistaan sopimuksin, joissa määrätään
(159) Esimerkki kilpailukiellosta:jälleenmyyjä tekemään vähintään 75 prosenttia kyseisen
tuotteen hankinnoistaan X:ltä. X puolestaan tarjoaa
rahoitusta ja laitteita edullisesti. Sopimusten pituus on
viisi vuotta, jonka kuluessa laina on tarkoitus maksaatakaisin tasaerinä. Ensimmäisen kahden vuoden aikanaHeräteostoksiin houkuttelevan kulutustavaran kansalli-ostajilla on kuitenkin mahdollisuus irtisanoa sopimussella markkinajohtajalla on 40 prosentin markkina-kuuden kuukauden irtisanomisajalla, jos ne maksavatosuus, ja se myy suurimman osan (90 %) tuotteistaanjäljellä olevan lainan ja ostavat laitteet niiden käypäänsidottujen vähittäiskauppiaiden kautta (sidottu markki-hintaan. Viiden vuoden jälkeen laitteista tulee ostajannaosuus 36 %). Sopimukset velvoittavat vähittäiskaup-omaisuutta. Kilpailevia tuottajia on yhteensä 12, joistapiaat tekemään hankintansa yksinomaan markkinajoh-suurin osa on pieniä. Suurimman markkinaosuus ontajalta vähintään neljän vuoden ajan. Markkinajohtajalla20 prosenttia, ja kaikilla on vastaavanlaisia eripituisiaon erityisen vahva edustus tiheään asutuilla alueillatoimitussopimuksia. Niillä tuottajilla, joiden markkina-kuten pääkaupungissa. Sillä on kymmenen kilpailijaa,osuus on alle kymmenen prosenttia, on usein pitempiai-joista osa toimii vain paikallisesti ja joilla kaikillakaisia sopimuksia, joiden irtisanomisehdot eivät oleon paljon pienemmät markkinaosuudet. Suurimmanyhtä edulliset. Tuottajan X toimitussopimukset jättävätmarkkinaosuus on 12 prosenttia. Kyseiset kymmenen25 prosenttia kysynnästä kilpailijoiden vapaasti toimi-kilpailijaa myyvät sidottujen myymälöidensä kauttatettavaksi. Kolmen viime vuoden aikana markkinoillemäärän, joka vastaa yhteensä kymmenen prosentinon tullut kaksi uutta tuottajaa, jotka ovat saaneetmarkkinaosuutta. Tuotemerkit ja tuotteet ovat pitkälleyhteensä noin kahdeksan prosentin markkinaosuudenerilaistettuja. Markkinajohtajalla on vahvimmat merkit.osittain ottamalla vastattavakseen jälleenmyyjien lainojaSe on ainoa, joka järjestää säännöllisesti kansallisianiiden kanssa tekemiensä sopimusten vastineeksi.mainoskampanjoita. Se toimittaa vähittäismyyjilleen eri-
tyiset varastokaapit hyödykkeensä varastointia varten.
Tästä seuraa, että yhteensä 46 prosenttia (36 % + 10 %) Tuottajan X sidottu markkinaosuus on 24 prosenttia
(0,75 × 0,80 × 40 %). Muiden tuottajien sidottu markkinoista on suljettu mahdollisilta uusilta tulijoilta
ja vakiintuneilta kilpailijoilta, joilla ei ole sidottuja markkinaosuus on noin 25 prosenttia. Siten yhteensä
noin 49 prosenttia markkinoista on suljettu mahdollisil- myymälöitä. Markkinoille pääsy on uusien tulijoiden
kannalta erityisen hankalaa tiheään asutuilla alueilla, ta uusilta tulijoilta ja vakiintuneilta kilpailijoilta, joilla ei
ole sidottuja myymälöitä. Markkinat osoittavat, että joilla sulkemisaste on tätäkin korkeampi ja joilla ne
nimenomaan haluaisivat päästä markkinoille. Vahvan jälleenmyyjillä on usein vaikeuksia saada lainoja pankeil-
ta ja ne ovat liian pieniä saadakseen pääomaa muilla tuotemerkin ja erilaistumisen sekä hyödykkeen hintaan
vaikuttavien korkeiden etsintäkustannusten vuoksi tuo- tavoin, kuten osakeannin kautta. Tuottaja X kykenee
lisäksi osoittamaan, että myynnin keskittäminen muuta- temerkkien välisen myymäläkilpailun puuttuminen joh-
taa kuluttajien kannalta hyödyn menetykseen. Sidottu- malle jälleenmyyjälle mahdollistaa sen paremman suun-
nittelun ja säästöt kuljetuskustannuksissa. Tuottaja X:n jen myymälöiden tehokkuusedut, joita markkinajohtaja
väittää saavutettavan kuljetuskustannusten alenemisen asettama 75 prosentin määrällinen velvoite todennäköi-
sesti täyttää poikkeuksen saamiselle asetetut ehdot, sekä säilytyskaapeista aiheutuvan hold-up -tilanteen
kautta, ovat rajallisia eivätkä korvaa kilpailuun kohdistu- koska 25 prosenttia sen sopimuksista on jätetty sitomat-
ta, sopimukset voidaan irtisanoa ennen niiden voimassa- via kielteisiä vaikutuksia. Tehokkuusedut ovat vähäisiä,
koska kuljetuskustannukset on sidottu määrään eikä olon päättymistä, markkinoille on tullut hiljattain uusia
tuottajia ja noin puolta jälleenmyyjistä ei ole sidottu. yksinoikeuteen eivätkä säilytyskaapit sisällä erityistä
23.5.2002 FI C 122/35 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
2.2. Yksinmyynti mät. Moninkertaiset yksinmyynti- oikeudet eli se, että
useat toimittajat nimittävät saman yksinmyyjän tietyllealueelle, voi edelleen lisätä kilpailunvastaisen yhteistyön
riskiä. Jos jälleenmyyjälle myönnetään yksinoikeus jaella
kahta tai useampaa tärkeää ja kilpailevaa tuotemerkkiäsamalla alueella, kyseisten tuotemerkkien välinen kilpai-
lu todennäköisesti rajoittuu merkittävästi. Mitä suurem-
(161) Yksinmyyntisopimuksessa toimittaja suostuu myymäänpi jakelijan myymien tuotemerkkien yhdistetty markki-hyödykkeensä tietyllä alueella vain yhdelle jakelijallenaosuus on, sitä suurempi on kilpailunvastaisen yhteis-jälleenmyyntiä varten. Samanaikaisesti jakelijan mah-työn riski ja sitä enemmän tuotemerkkien välinendollisuuksia myydä aktiivisesti oman alueensa ulkopuo-kilpailu vähenee. Tämänkaltaisten vaikutusten kasautu-lisille yksinmyyntialueille tavallisesti rajoitetaan. Mah-minen voi johtaa ryhmäpoikkeusasetuksesta johtuvandollisia kilpailuun kohdistuvia riskejä ovat pääasiassaedun peruuttamiseen myös toimittajien markkina-tuotemerkin sisäisen kilpailun vähentyminen ja markki-osuuksien jäädessä ryhmäpoikkeusasetuksessa säädetynnoiden jakaminen, mikä voi helpottaa erityisesti hinta-kynnysarvon alle.syrjintää. Kun kaikki tai useimmat toimittajat käyttävät
yksinmyyntiä, tämä voi helpottaa kilpailunvastaista yh-
teistyötä sekä toimittajien että jakelijoiden tasolla.
(165) Markkinoille pääsyn esteet, jotka voivat estää toimittajia(162) Ryhmäpoikkeusasetusta sovelletaan yksinmyyntiin, kunsaamasta uusia tai vaihtoehtoisia jakelijoita, eivät oletoimittajan markkinaosuus on enintään 30 prosenttia,yhtä tärkeitä arvioitaessa yksinmyynnin mahdollisiavaikka yksinmyyntiin yhdistyisi muita kuin vakavimpiakilpailunvastaisia vaikutuksia. Muita toimittajia ei suljetavertikaalisia rajoituksia kuten enintään viiden vuodenmarkkinoilta niin kauan kuin yksinmyyntiin ei yhdistykilpailukielto, määrällisiä velvoitteita tai yksinostorajoi-yhden tuotemerkin määrääminen.tuksia. Ryhmäpoikkeusasetusta sovelletaan yksinmyyn-
nin ja valikoivan jakelun yhdistelmään, jos aktiivista
myyntiä muille alueille ei rajoiteta. Kun 30 prosentinmarkkinaosuuden kynnysarvo ylittyy, yksinmyyntiä ar-
vioidaan yksittäisissä tapauksissa seuraavien periaattei-
den mukaisesti.
(166) Muiden jakelijoiden sulkeminen pois markkinoilta ei ole
ongelma, jos yksinmyyntijärjestelmää ylläpitävä toimit-
taja nimittää useita yksinmyyjiä samoille markkinoille
eikä yksinmyyjiä estetä myymästä muille kuin valtuute-
(163) Eniten merkitystä on toimittajan ja sen kilpailijoiden tuille jälleenmyyjille. Muiden jakelijoiden sulkemisesta
markkina-asemalla, koska tuotemerkin sisäisen kilpai- markkinoilta voi kuitenkin tulla ongelma silloin, kun
lun häviäminen voi olla ongelmallista ainoastaan silloin, myöhemmässä markkinavaiheessa on ostovoimaa ja
kun tuotemerkkien välistä kilpailua on vähän. Mitä markkinavoimaa, erityisesti kun myyntialueet ovat erit-
vahvempi on toimittajan asema, sitä vakavampaa on täin suuret ja yksinmyyjästä tulee niillä myös yksinostaja
tuotemerkin sisäisen kilpailun häviäminen. Kun 30 pro- koko markkinoille. Esimerkki tällaisesta on supermar-
sentin markkinaosuuden kynnysarvo ylittyy, riskinä kettiketju, josta tulee johtavan tuotemerkin ainoa jakelija
voi olla tuotemerkin sisäisen kilpailun huomattava elintarvikkeiden kansallisilla vähittäismarkkinoilla. Mo-
vähentyminen. Poikkeuksen saaminen edellyttää, että ninkertaiset yksinmyyntioikeudet voivat vielä lisätä mui-
tämän vastapainona on todellisia tehokkuusetuja. den jakelijoiden sulkemista markkinoilta. Vaikka ryhmä-
poikkeusasetusta sovelletaankin tällaisiin tapauksiin niin
kauan kuin jokaisen toimittajan markkinaosuus on alle
30 prosenttia, seurauksena voi olla ryhmäpoikkeuksenperuuttaminen.
(164) Kilpailijoiden asemalla voi olla merkitystä kahdessa
mielessä. Vahvat kilpailijat merkitsevät tavallisesti sitä,
että tuotemerkin sisäisen kilpailun väheneminen voi-daan tasoittaa riittävällä tuotemerkkien välisellä kilpai-
lulla. Jos kilpailijoiden lukumäärä on kuitenkin melko
pieni ja niiden markkina-asemat ovat markkinaosuuden,kapasiteetin ja jakeluverkon osalta melko samanlaiset,
(167) Kysyntävoima voi lisätä ostajien salaisen yhteistyön
riskiä, kun yksinmyyntijärjestelyjä yhdeltä tai useam- on olemassa salaisen yhteistyön riski, jota tuotemerkin
sisäisen kilpailun häviäminen voi lisätä, erityisesti silloin malta toimittajalta vaativat ostajat ovat suuria ja mah-
dollisesti sijoittautuneet eri alueille. kun useilla toimittajilla on samantapaiset jakelujärjestel-
C 122/36 FI 23.5.2002 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
(168) Markkinoiden kypsyydellä on merkitystä, koska tuote- (172) Yksinmyynnin yhdistäminen yksinostoon lisää tuote-
merkin sisäisen kilpailun vähenemiseen ja markkinoiden merkin sisäisen kilpailun häviäminen ja hintasyrjintä
voivat olla vakava ongelma kypsillä markkinoilla toisin jakamiseen liittyviä kilpailuriskejä, mikä voi helpottaa
erityisesti hintasyrjintää. Yksinmyynti rajoittaa asiakkai- kuin markkinoilla, joilla kysyntä kasvaa, tekniikka kehit-
tyy ja markkina-asemat muuttuvat. den mahdollisuuksia arbitraasiin, koska se rajoittaa
jakelijoiden määrää ja tavallisesti myös niiden aktiivista
myyntiä. Yksinosto, jossa yksinmyyjien on ostettava
tietty merkkituote suoraan valmistajalta, vie lisäksiyksinoikeudellisilta jakelijoilta arbitraasimahdollisuudet
estämällä niitä ostamasta järjestelmässä toimivilta muil-
ta jakelijoilta. Tämä lisää toimittajan mahdollisuuksia
(169) Kaupan tasolla on merkitystä, koska mahdolliset kieltei-
rajoittaa tuotemerkin sisäistä kilpailua erilaisia myynti- set vaikutukset voivat olla erilaisia tukkukaupan ja
ehtoja käyttäen. Sen vuoksi on epätodennäköistä, että vähittäiskaupan tasolla. Yksinmyyntiä sovelletaan pää-
yksinmyynnin ja yksinoston yhdistelmälle myönnettäi- asiassa lopputuotteiden ja -palvelujen jakelussa. Tuote-
siin poikkeus, jos toimittajan markkinaosuus on yli merkin sisäisen kilpailun häviäminen on erityisen toden-
30 prosenttia, jollei yhdistelmä johda selviin ja merkittä- näköistä vähittäiskaupassa, jos myyntialueet ovat suuret,
viin tehokkuusetuihin, jotka laskevat kaikkien loppuku- koska tällöin loppukuluttajille voi olla tärkeän tuotemer-
luttajien hintoja. Tehokkuusetujen puuttuminen voi kin jakelussa vähän valinnanvaraa korkean hinta- ja
johtaa ryhmäpoikkeuksen peruuttamiseen myös toimit- palvelutason tarjoavan jakelijan ja alhaisen hinta- ja
tajan markkinaosuuden ollessa alle 30 prosenttia. palvelutason tarjoavan jakelijan välillä.
(173) Tuotteen laadulla ei ole paljon merkitystä arvioitaessa
(170) Kun valmistaja valitsee yksinmyyjäkseen tukkukauppi-yksinmyynnin mahdollisia kilpailunvastaisia vaikutuk-aan, myyntialue on yleensä suuri, esimerkiksi ETA:ansia. Sillä on kuitenkin merkitystä tarkasteltaessa mahdol-
kuuluva maa kokonaisuudessaan. Jos tukkukauppias saalisia tehokkuusetuja sen jälkeen kun tuntuva kilpailun-myydä hyödykettä ilman rajoituksia vähittäiskauppiail-vastainen vaikutuson todettu.le, tuntuvia kilpailuvaikutuksia ei todennäköisesti esiin-
ny, jos valmistaja ei ole määräävässä asemassa. Mahdolli-
nen tuotemerkin sisäisen kilpailun vähentyminen tukku-kaupan tasolla voidaan helposti tasoittaa esimerkiksi
logistiikassa ja myynninedistämisessä saavutetuilla te-
(174) Yksinmyynti voi johtaa tehokkuusetuihin silloin, kun hokkuuseduilla, erityisesti silloin kun valmistaja sijaitsee
jakelijoiden on tehtävä investointeja tuotekuvan suojele- eri maassa. Alueen muiden tukkukauppiaiden sulkemi-
miseksi tai luomiseksi. Yleensä tehokkuusedut ovat nen markkinoilta ei ole todennäköistä, koska yli 30 pro-
suurimpia, kun on kyse uusista tai monimutkaisista sentin markkinaosuuden omaavalla toimittajalla on
hyödykkeistä, hyödykkeistä, joiden laatua on vaikea tavallisesti niin hyvä neuvotteluasema, ettei sen tarvitse
määritellä ennen kulutusta (niin sanotut kokemusperäi- valita vähemmän tehokasta tukkukauppiasta. Monin-
set hyödykkeet, experience goods) tai hyödykkeistä, kertaisten yksinmyyntioikeuksien aiheuttamat riskit
joiden laatua on vaikea määritellä vielä kulutuksen tuotemerkkien väliselle kilpailulle ovat kuitenkin suu-
jälkeenkin (niin sanotut luottamukseen perustuvat hyö- remmat tukkukaupan tasolla kuin vähittäiskaupan ta-
dykkeet, credence goods). Yksinmyynti voi lisäksi johtaa solla.
säästöihin logistiikkakustannuksissa kuljetukseen ja ja-
keluun liittyvien mittakaavaetujen ansiosta.
(171) Yksinmyynnin yhdistäminen yhden tuotemerkin mää-räämiseen voi pahentaa ongelmaa, joka aiheutuu mark-
(175) Esimerkki yksinmyynnistä tukkukaupan tasolla:kinoiden sulkemisesta muilta toimittajilta, erityisesti
silloin kun on tiheä verkosto yksinmyyjiä, joiden alueet
ovat pieniä, tai vaikutukset kumuloituvat. Tämä voiedellyttää edellä yhden tuotemerkin määräämisen koh-
dalla esitettyjen periaatteiden soveltamista. Jos yhdistel- Erään kestokulutushyödykkeen markkinoilla yritys A
on markkinajohtaja. A myy tuotettaan yksinmyyntioi- mä ei johda markkinoiden merkittävään sulkemiseen,
yksinmyynnin yhdistäminen yhden tuotemerkin mää- keuden omaavien tukkukauppiaiden kautta. Tukku-
kauppiaiden vastuualueena on pienissä ETA:an kuulu- räämiseen voi edistää kilpailua lisäämällä yksinmyyjän
motivaatiota keskittää ponnistelunsa tiettyyn tuote- vissa maissa koko maa ja suuremmissa tietty alue.
Yksinmyyjät hoitavat myynnin kaikille alueensa vähit- merkkiin. Kun yksinmyynnin ja kilpailukiellon yhdistel-
mä ei sulje markkinoita, sille voidaan myöntää poik- täiskauppiaille. Ne eivät myy kuluttajille. Tukkukaup-
piaat vastaavat myynninedistämisestä markkinoillaan. keuslupa sopimuksen koko voimassaoloajaksi erityisesti
tukkukaupan tasolla. Tähän sisältyy paikallisten tapahtumien sponsorointi ja
23.5.2002 FI C 122/37 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
lisäksi uusien tuotteiden esittely ja mainostaminen alu- viisi prosenttia kansallisista markkinoista. Paikalliset
tuottajat myyvät tuotteitaan yleensä muiden vähittäis- een vähittäiskauppiaille. Tekniikka ja tuoteinnovaatiot
kehittyvät markkinoilla melko nopeasti, ja myyntiä kauppiaiden kautta, koska neljän suurimman toimitta-
jan yksinmyyjät eivät yleensä osoita suurta kiinnostusta edeltävän palvelun tarjoaminen vähittäiskauppiaille ja
kuluttajille on tärkeää. Tukkukauppiaiden ei tarvitse vähemmän tunnettujen ja halvempien tuotemerkkien
myymiseen. Tuotemerkkien ja tuotteiden differointi ostaa kaikkia toimittaja A:n tuotemerkkiin kuuluvia
tuotteita valmistajalta, ja arbitraasi on mahdollista tuk- on markkinoilla selvää. Neljällä markkinajohtajalla on
suuret kansalliset mainoskampanjat ja voimakkaat tuo- kukauppiaille tai vähittäiskauppiaille, koska kuljetuskus-
tannukset ovat suhteellisen alhaiset verrattuna tuotteen tekuvat, kun taas pienemmät tuottajat eivät mainosta
tuotteitaan kansallisella tasolla. Markkinat ovat melko arvoon. Tukkukauppiaihin ei sovelleta kilpailukieltoa.
Vähittäiskauppiaat myyvät myös useita kilpailevien toi- kypsät, kysyntä on vakaata eikä tuotteita ja tekniikkaa
koskevia innovaatioita juurikaan esiinny ja tuote on mittajien tuotemerkkejä eikä vähittäiskaupan tasolla ole
yksinmyyntisopimuksia tai valikoivaa jakelua koskevia melko yksinkertainen.
sopimuksia. Tukkukauppiaille kohdistuvan myynnin
Euroopan talousalueen markkinoilla A:n markkina-
osuus on noin 50 prosenttia. Sen markkinaosuus eri
Kyseisillä oligopolistisilla markkinoilla on riski neljän kansallisilla markkinoilla vaihtelee 40:n ja 60 prosentin
markkinajohtajan välisestä kilpailunvastaisesta yhteis- välillä. A:lla on kaikilla kansallisilla markkinoilla 6–10
työstä. Moninkertaiset yksinmyyntioikeudet lisäävät ris- kilpailijaa: B, C ja D ovat suurimmat kilpailijat, jotka
kiä. Alueelliset yksinmyyntioikeudet rajoittavat tuote- myös toimivat kaikilla kansallisilla markkinoilla ja joi-
merkin sisäistä kilpailua. Neljän johtavan tuotemerkin den markkinaosuudet vaihtelevat 20 ja 5 prosentin
välinen kilpailu on vähentynyt vähittäiskaupan tasolla, välillä. Loput tuottajista ovat kansallisia tuottajia, joiden
koska yksi jälleenmyyjä päättää kaikkien neljän tuote- markkinaosuudet ovat pienemmät. B:n, C:n ja D:n
merkin hinnoista kullakin alueella. Moninkertainen yk- jakeluverkostot ovat samankaltaiset, paikalliset tuottajat
sinmyyntioikeus merkitsee sitä, että jos yksi tuottaja puolestaan myyvät tuotteensa yleensä suoraan vähittäis-
laskee tuotemerkkinsä hintaa, vähittäiskauppias ei ole kauppiaille.
halukas siirtämään hinnanalennusta loppukäyttäjille,
koska tämä laskisi sen muiden tuotemerkkien myyntiä
ja voittoja. Tämä vähentää tuottajien halukkuutta hinta-
kilpailuun. Tuotemerkkien välistä hintakilpailua on pää- Edellä esitetyillä tukkumarkkinoilla tuotemerkin sisäisen
asiassa pienempien tuottajien tuotekuvaltaan vaatimat- kilpailun vähentymisen ja hintasyrjinnän riski on pieni.
tomien tuotteiden kesken. Perustelut (yhteisten) yksin- Arbitraasia ei ole estetty, ja tuotemerkin sisäisen kilpai-
myyjien käytöstä saatavista tehokkuuseduista ovat hei- lun puuttumisella ei ole paljon merkitystä tukkukauppa-
kot, koska tuote on suhteellisen yksinkertainen, tasolla. Vähittäiskaupan tasolla ei ole estetty tuotemer-
jälleenmyynti ei edellytä erityisiä investointeja tai koulu- kin sisäistä eikä tuotemerkkien välistä kilpailua. Yksin-
tusta ja mainonnasta vastaa pääasiassa tuottaja. myyntijärjestelyt eivät juurikaan vaikuta tuotemerkkien
väliseen kilpailuun tukkukaupan tasolla. Tästä syystä on
todennäköistä, että poikkeuksen edellytykset täyttyvä,vaikka kilpailunvastaisia vaikutuksia ilmenisi.Vaikka kunkin markkinajohtajan markkinaosuus jää
alle kynnysarvon, perusteita 53 artiklan 3 kohdan
mukaiselle poikkeukselle ei ehkä ole ja ryhmäpoikkeuk-sen peruuttaminen voi olla tarpeellista.
(176) Esimerkki moninkertaisista yksinmyyntioikeuksista oli-
gopolistisilla markkinoilla:
(177) Esimerkki yksinmyynnin ja yksinoston yhdistelmästä:
Erään lopputuotteen kansallisilla markkinoilla on neljä
markkinajohtajaa, joista kunkin markkinaosuus on noin
20 prosenttia. Nämä neljä markkinajohtajaa myyvät Valmistaja A on suurikokoisen kestokulutushyödykkeen
markkinajohtaja Euroopan talousalueella. Sen markki- tuotettaan vähittäiskaupassa yksinmyyjien kautta. Vähit-
täiskauppiaat saavat yksinmyyntialueen, joka vastaa naosuus on 40–60 prosenttia useimmilla kansallisilla
vähittäismarkkinoilla. Sillä on jokaisessa ETA:an kuulu- sitä kaupunkia tai suurten kaupunkien kohdalla sitä
kaupunginosaa, jossa ne toimivat. Useimmilla alueilla vassa maassa noin seitsemän kilpailijaa, joiden markki-
naosuudet ovat paljon pienemmät, suurimman kilpaili- neljä markkinajohtajaa ovat antaneet yksinmyyntioikeu-
den samalle vähittäiskauppiaalle (moninkertainen yksin- jan kymmenen prosenttia. Kilpailijat toimivat vain yksil-
lä tai kaksilla kansallisilla markkinoilla. A myy tuotet- myyntioikeus), joka yleensä toimii keskeisellä paikalla
ja on erikoistunut tuotteeseen. Loput 20 prosenttia taan omien kansallisten tytäryhtiöidensä kautta
vähittäiskaupan yksinmyyjilleen, joiden se ei salli myydä kansallisista markkinoista muodostuu pienistä paikalli-
sista tuottajista, joista suurimpien markkinaosuus on aktiivisesti toistensa alueille. Vähittäiskauppiaiden on
C 122/38 FI 23.5.2002 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
ostettava kaikki A:n valmistamat tuotteet sen kansallisel- (179) Ryhmäpoikkeusta sovelletaan yksinomaisten asiakkai-
den määräämiseen, jos toimittajan markkinaosuus on ta tytäryhtiöltä omassa maassaan. A:n valmistamaa
tuotemerkkiä myyvät vähittäiskauppiaat ovat alueillaan enintään 30 prosenttia, myös silloin kun tähän yhdistyy
muita kuin vakavia vertikaalisia rajoituksia. Tällaisia tämän tuotetyypin pääasialliset jälleenmyyjät. Ne myy-
vät kilpailevia merkkejä, mutta vaihtelevalla menestyk- ovat kilpailukielto, määrälliset velvoitteet tai yksinosto.
Yksinomaisten asiakkaiden määräämisen ja valikoivan sellä ja innostuksella. A soveltaa markkinoiden välillä
10–15 prosentin hintaeroja, ja markkinoiden sisällä erot jakelun yhdistelmä kuuluu tavallisesti vakavimpiin rajoi-
tuksiin, koska siinä valtuutetut jälleenmyyjät eivät ovat pienempiä. Tämä johtaa pienempiin hintaeroihin
vähittäiskaupan tasolla. Markkinat ovat suhteellisen yleensä saa myydä aktiivisesti loppukäyttäjille. Kun
30 prosentin markkinaosuuden kynnysarvo ylittyy, yk- vakaat kysyntä- ja tarjontapuolella eikä merkittäviä
teknisiä muutoksia ole. sinomaisten asiakkaiden määräämistä arvioidaan sovel-
tuvin osin 161–177 kohdassa annettujen ohjeiden
mukaisesti. Seuraaviin seikkoihin on kuitenkin kiinnitet-
tävä huomiota:
Alueellisesta yksinmyyntioikeudesta vähittäiskaupassa
seuraavaa tuotemerkin sisäisen kilpailun häviämistä
pahentaa kyseisillä markkinoilla vielä vähittäiskauppiail-
le asetettu yksinostovelvoite. Yksinostovelvoite auttaalisäksi pitämään markkinat ja alueet erillään tekemällä
yksinmyyjien välisen arbitraasin mahdottomaksi. Yksin-
myyjät eivät myöskään voi myydä aktiivisesti toistensaalueille ja käytännössä ne pyrkivät välttämään toimitta-
(180) Asiakkaiden määrääminen vaikeuttaa tavallisesti asiak-
mista oman alueensa ulkopuolelle. Tämä mahdollistaa kaiden mahdollisuuksia arbitraasiin. Koska valtuutetuilla
hintasyrjinnän. Kuluttajien tai riippumattomien kaup- jälleenmyyjillä on oma asiakasryhmänsä, muiden jäl-
piaiden arbitraasi on vähäistä tuotteen koon vuoksi. leenmyyjien voi olla vaikeaa saada hyödykettä. Tämä
vähentää muiden kuin valtuutettujen jakelijoiden arbit-
raasimahdollisuuksia. Jos ryhmäpoikkeusasetuksessasäädetty 30 prosentin markkinaosuuden kynnysarvo
Järjestelmän mahdolliset tehokkuusedut, jotka liittyvät ylittyy, yksinomaisten asiakkaiden määräämiselle ei to-
kuljetuksissa ja vähittäiskauppiaiden myynninedistämi- dennäköisesti myönnetä poikkeusta, elleivät tehokkuu-
sessä saavutettaviin mittakaavaetuihin, eivät todennä- sedut ole selviä ja tuntuvia.
köisesti tasoita hintasyrjinnän ja tuotemerkin sisäisen
kilpailun vähenemisen kielteistä vaikutusta. Tämän
vuoksi on epätodennäköistä, että poikkeuksen edelly-tykset täyttyvät.
(181) Yksinomaisten asiakkaiden määräämistä sovelletaanpääasiassa välituotteisiin ja lopputuotteiden osalta tuk-kukauppaan, kun voidaan erottaa erilaisia vaatimuksia
hyödykkeelle asettavat asiakasryhmät.
2.3. Yksinomaisten asiakkaiden määrääminen
(182) Yksinomaisten asiakkaiden määrääminen voi johtaa
tehokkuusetuihin erityisesti silloin, kun jakelijoiden onasiakasryhmänsä vaatimuksiin sopeutuakseen tehtävä
(178) Yksinomaisten asiakkaiden määräämisestä tehdyssä so-
pimuksessa toimittaja suostuu myymään hyödykkeitään investointeja esimerkiksi erikoislaitteisiin, -osaamiseen
tai taitotietoon. Yksinomaisten asiakkaiden määräämi- ainoastaan yhdelle jakelijalle, joka puolestaan jälleen-
myy niitä tietylle asiakasryhmälle. Samalla rajoitetaan nen on perusteltua niin kauan kuin näistä investoinneis-
ta tehdään poistoja. Yleensä tehokkuusedut tulevat jakelijan mahdollisuuksia myydä hyödykettä aktiivisesti
muille erikseen nimetyille asiakasryhmille. Mahdollisia voimakkaimmin esille, kun hyödykkeet ovat uusia tai
monimutkaisia ja kun hyödykkeet on mukautettava kilpailuun kohdistuvia riskejä ovat pääasiassa tuotemer-
kin sisäisen kilpailun vähentyminen ja markkinoiden yksittäisten asiakkaiden tarpeiden mukaan. Erilaiset tar-
peet ovat todennäköisempiä välituotteiden eli erilaisille jakaminen, mikä voi helpottaa erityisesti hintasyrjintää.
Kun kaikki tai useimmat toimittajat määräävät yksin- ammattiostajille myytävien hyödykkeiden alalla. Lopul-
listen asiakkaiden määrääminen ei todennäköisesti omaisia asiakkaita, seurauksena voi olla kilpailunvastai-
sen yhteistyön helpottuminen sekä toimittajien että johda tehokkuusetuihin ja poikkeusluvan myöntäminen
sille on epätodennäköistä. jakelijoiden tasolla.
23.5.2002 FI C 122/39 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
(183) Esimerkki yksinomaisten asiakkaiden määräämisestä: (185) Mahdollisia kilpailuriskejä ovat tuotemerkin sisäisen
kilpailun väheneminen ja erityisesti vaikutusten kumu-loituessa tietynlaisten jälleenmyyjien sulkeminen mark-
kinoilta ja toimittajien tai ostajien välisen salaisen
yhteistyön helpottuminen. Arvioitaessa valikoivan jake-Yritys on kehittänyt uudenaikaisen sprinklerilaitteiston.lun mahdollisia kilpailunvastaisia vaikutuksia 53 artik-Yrityksen markkinaosuus sprinklerilaitteistojen markki-lan 1 kohdan mukaisesti on tehtävä ero puhtaastinoilla on tällä hetkellä 40 prosenttia. Alkaessaan myydälaadullisen valikoivan jakelun ja määrällisen valikoivanuudenaikaista sprinkleriä yrityksellä oli 20 prosentinjakelun välillä. Puhtaasti laadullisessa valikoivassa jake-markkinaosuus aikaisemmalla tuotteellaan. Uudenlaisenlussa myyjät valitaan ainoastaan hyödykkeen ominai-sprinklerin asentaminen riippuu rakennuksesta, johonsuuksien edellyttämien objektiivisten kriteerien perus-se asennetaan, ja rakennuksen käyttötarkoituksesta (toi-teella kuten myyntihenkilöstön koulutus, myyntihetkel-misto, kemianteollisuuden tehdas, sairaala jne.). Yrityslä tarjottava palvelu, myytävä tuotevalikoima jne (
37).valtuutti useita jakelijoita myymään ja asentamaanTällaisia kriteerejä soveltamalla ei aseteta suoraan rajaasprinklerilaitteistoja. Jokaisen jakelijan oli järjestettävämyyjien lukumäärälle. Jos puhtaasti laadullisella valikoi-työntekijöilleen koulutusta niistä erityisvaatimuksista,valla jakelulla ei ole kilpailunvastaisia vaikutuksia, senjoita liittyy sprinklerilaitteistojen asentamiseen tietyillekatsotaan yleensä jäävän 53 artiklan 1 kohdan sovelta-asiakasryhmille. Varmistaakseen jakelijoiden erikoistu-misalan ulkopuolelle, jos seuraavat kolme ehtoa täytty-misen yritys nimesi kullekin jakelijalle yksinomaisenvät. Hyödykkeen on ensinnäkin edellytettävä valikoivaaasiakasryhmän ja kielsi myynnin toisten jakelijoidenjakelujärjestelmää siten, että hyödykkeen ominaisuuk-yksinomaisille asiakkaille. Viiden vuoden kuluttua kaik-sien vuoksi järjestelmä on oikeutettu hyödykkeen laadunki yksinmyyjät saavat myydä aktiivisesti kaikille asiakas-turvaamiseksi ja sen oikean käytön varmistamiseksi.ryhmille, jolloin yksinomaisten asiakkaiden määräämi-Jälleenmyyjät on lisäksi valittava käyttäen laadullisianen päättyy. Siinä vaiheessa toimittaja voi myös aloittaaobjektiivisia perusteita, jotka koskevat samalla tavallauusille jakelijoille myymisen. Markkinat ovat suhteelli-kaikkia mahdollisia jälleenmyyjiä ja joita ei sovelletasen dynaamiset, niille on viime aikoina tullut kaksisyrjivällä tavalla. Kriteerien avulla ei myöskään saauutta yritystä ja tekniikka on kehittynyt paljon. Myösasettaa ankarampia vaatimuksia kuin on välttämätön-kilpailijat, joiden markkinaosuudet ovat 25 ja 5 prosen-tä (38). Määrällinen valikoiva jakelu tuo valintaan lisäkri-tin välillä, tekevät parannuksia tuotteisiinsa.teerejä, jotka rajoittavat suorempaan jälleenmyyjien
lukumäärää esimerkiksi edellyttämällä tiettyä vähim-
mäis- tai enimmäismyyntimäärää, määräämällä jälleen-Koska yksinoikeuden kesto on rajoitettu ja se auttaamyyjien lukumäärän jne.varmistamaan, että jakelijat voivat saada takaisin inves-
tointinsa ja keskittää myyntitoimintansa aluksi tiettyyn
asiakasryhmään oppiakseen tuntemaan alan, ja koska
mahdolliset kilpailunvastaiset vaikutukset näyttävät ole-van dynaamisilla markkinoilla vähäisiä, poikkeuksen
edellytykset todennäköisesti täyttyvät.
2.4. Valikoiva jakelu
(186) Ryhmäpoikkeusasetusta sovelletaan laadulliseen ja mää-
rälliseen valikoivaan jakeluun markkinaosuuden ollessa
alle 30 prosenttia, vaikka siihen yhdistyisikin kilpailu-
kiellon tai yksinmyynnin kaltaisia muita kuin vakavim-
pia vertikaalisia rajoituksia edellyttäen, että valtuutettu-
(184) Valikoivaa jakelua koskevat sopimukset rajoittavat yk- jen jälleenmyyjien oikeutta aktiiviseen myyntiin toisil-
sinmyyntisopimusten tavoin yhtäältä valtuutettujen jäl- leen ja loppukäyttäjille ei rajoiteta. Ryhmäpoikkeusase-
leenmyyjien lukumäärää ja toisaalta jälleenmyyntimah- tuksella myönnetään poikkeus valikoivalle jakelulle
dollisuuksia. Valikoiva jakelu eroaa yksinmyynnistä hyödykkeen ominaisuuksista riippumatta. Jos hyödyk-
siten, että jälleenmyyjien lukumäärää ei rajoiteta aluei- keen ominaisuudet eivät kuitenkaan edellytä valikoivaa
den lukumäärän perusteella, vaan siinä käytetään valin-
taperusteita, jotka liittyvät ensi sijassa hyödykkeen omi-
naisuuksiin. Toinen ero yksinmyyntiin verrattuna on se,(37) Ks. esimerkiksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuo-että jälleenmyynnin rajoittaminen ei merkitse aktiivisenmio asiassa T-88/92, Groupement d’achat E ´douard Leclerc v.myynnin rajoittamista vain tietylle alueelle, vaan val-komissio (Kok. 1996, s. II-1961).tuuttamattomille jälleenmyyjille suuntautuvan myynnin(38) Ks. yhteisöjen tuomioistuimen tuomio asiassa 31/80, L’Oréal v.yleistä rajoittamista, jolloin mahdollisia ostajia ovatPVBA (Kok. 1980, s. 3775, 15 ja 16 kohta). Asia 26/76, Metro I
ainoastaan valtuutetut jälleenmyyjät ja loppuasiakkaat. (Kok. 1977, s. 1875, 20 ja 21 kohta), asia 107/84, AEG (Kok.
Valikoivaa jakelua käytetään lähes aina, jos lopputuot- 1983, s. 3151) 35 kohta, ja asia T 33/-19, Vichy v. komissio
(Kok. 1992, s. II-415, 65 kohta). teet ovat merkkituotteita.
C 122/40 FI 23.5.2002 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
jakelua, tällaisella jakelujärjestelmällä ei yleensä ole (189) Kun ryhmäpoikkeus koskee valikoivan jakelun yksittäi-
siä verkostoja, kasautuvien vaikutusten tapauksessa riittäviä tehokkuutta lisääviä vaikutuksia, jotka korvaisi-
vat tuotemerkin sisäisen kilpailun merkittävän vähene- voidaan harkita ryhmäpoikkeuksen peruuttamista tai
soveltamatta jättämistä. Ongelmaa vaikutusten kasau- misen. Jos tuntuvia kilpailunvastaisia vaikutuksia esiin-
tyy, ryhmäpoikkeusasetuksesta johtuva etu todennäköi- tumisesta tuskin esiintyy, jos se osa markkinoista,
jonka valikoiva jakelu kattaa, on alle 50 prosenttia. sesti peruutetaan. Seuraavassa annetaan ohjeita valikoi-
van jakelun arvioimiseksi yksittäistapauksissa, jotka Ongelma on epätodennäköinen myös siinä tapauk-
sessa, että markkinoiden kattavuusaste (CR) on yli eivät kuulu ryhmäpoikkeusasetuksen soveltamisalaan,
tai tapauksissa, jossa vaikutukset kumuloituvat valikoi- 50 prosenttia, mutta viiden suurimman toimittajan
yhteenlaskettu markkinaosuus (CR5) on alle 50 pro- van jakelun rinnakkaisten verkostojen vuoksi.
senttia. Kun sekä CR5 että valikoivan jakelun katta-vuusaste ylittävät 50 prosenttia, arviointi vaihtelee sen
mukaan, käyttävätkö kaikkia viisi suurinta toimittajaa
valikoivaa jakelua. Mitä vahvempi on niiden kilpailijoi-
den asema, jotka eivät käytä valikoivaa jakelua, sitä
epätodennäköisempää on, että muut jakelijat suljetaanmarkkinoilta. Jos viisi suurinta toimittajaa käyttää
valikoivaa jakelua, kilpailuongelmia voi aiheutua sellai-
(187) Toimittajan ja sen kilpailijoiden markkina-asema on sista sopimuksista, joissa käytetään määrällisiä valinta-
tärkeimmällä sijalla arvioitaessa mahdollisia kilpailun- perusteita rajoittamalla suoraan valtuutettujen jälleen-
vastaisia vaikutuksia, koska tuotemerkin sisäisen kilpai- myyjien määrää. Yleensä 53 artiklan 3 kohdan
lun häviäminen voi olla ongelmallista ainoastaan silloin, edellytykset eivät täyty, jos tarkasteltavat valikoivan
kun tuotemerkkien välinen kilpailu on vähäistä. Mitä jakelun järjestelmät estävät markkinoille tulon uusilta
vahvempi on toimittajan asema, sitä vakavampaa on jakelijoilta, kuten alennusmyymälöiltä, jotka pystyisivät
tuotemerkin sisäisen kilpailun häviäminen. Toinen tär- riittävän tehokkaasti myymään kyseisiä hyödykkeitä.
keä tekijä on samoilla markkinoilla toimivien valikoivan Siten kyseiset järjestelmät rajoittavat myyntiä olemassa
jakelun verkostojen määrä. Kun valikoivaa jakelua käyt- olevien myyntikanavien eduksi ja loppukäyttäjien
tää markkinoilla vain yksi toimittaja, joka ei ole määrää- tappioksi. Määrällisen valikoivan jakelun epäsuorem-
vässä asemassa, määrällinen valikoiva jakelu ei tavalli- mat muodot, jotka johtuvat esimerkiksi puhtaasti
sesti johda kielteisiin nettovaikutuksiin, jos sopimusta- laadullisten valintaperusteiden yhdistämisestä jälleen-
varat ominaisuuksiensa vuoksi edellyttävät valikoivaa myyjille asetettuun velvoitteeseen ostaa vuodessa tietty
jakelua ja käytetyt valintaperusteet ovat välttämättömiä vähimmäismäärä, eivät yhtä todennäköisesti johda
kyseisten tavaroiden tehokkaan jakelun varmistamisek- kielteisiin nettovaikutuksiin, jos kyseinen määrä ei
si. Todellisuudessa vaikuttaa kuitenkin siltä, että valikoi- muodosta merkittävää osaa jälleenmyyjän kyseisillä
vaa jakelua käyttää markkinoilla tavallisesti useampi hyödykkeillä saavuttamasta vuotuisesta liikevaihdosta
toimittaja. eikä ylitä määrää, joka on tarpeen, jotta toimittaja saisi
takaisin sopimussuhteeseen liittyvän investointinsa ja/tai saavuttaisi jakelussa mittakaavaetuja. Toimittajan,
jonka markkinaosuus on alle viisi prosenttia, ei
yleensä katsota merkittävästi edistävän kumulatiivista
vaikutusta.
(188) Kilpailijoiden asemalla voi olla merkitystä kahdessa
mielessä ja varsinkin silloin, kun vaikutukset kumuloitu-vat. Vahvat kilpailijat merkitsevät tavallisesti sitä, että
tuotemerkin sisäisen kilpailun väheneminen tasoittuu
helposti riittävällä tuotemerkkien välisellä kilpailulla.Kun suurin osa tärkeimmistä toimittajista soveltaa vali-
koivaa jakelua, tuotemerkin sisäistä kilpailua katoaa
runsaasti, tietynlaiset jälleenmyyjät voidaan sulkea myö-hemmän markkinavaiheen markkinoilta ja riski tär-
keimpien toimittajien välisestä kilpailunvastaisesta yh-
teistyöstä kasvaa. Tehokkaampien toimittajien markki-noilta sulkemisen riski on aina suurempi valikoivassa
jakelussa kuin yksinmyynnissä, koska valikoivassa jake-
(190) Markkinoille pääsyn esteillä on pääasiassa merkitystä
silloin, kun markkinat suljetaan valtuuttamattomilta lussa rajoitetaan myyntiä muille kuin valtuutetuille
jälleenmyyjille. Tämän tarkoituksena on tehdä valikoi- jälleenmyyjiltä. Yleensä markkinoille pääsyn esteet ovat
huomattavia, koska valikoivaa jakelua soveltavat tavalli- vasta jakelujärjestelmästä suljettu, mikä tekee toimitus-
ten saannin valtuuttamattomien jälleenmyyjien kannalta sesti merkkituotteiden valmistajat. Omien tuotemerk-
kien saanti markkinoille tai kilpailevien toimitusten mahdottomaksi. Siten valikoivan jakelun avulla voidaan
erityisen hyvin estää paineet, joita alennusmyymälöistä saaminen muualta vaatii jakelujärjestelmän ulkopuolisil-
ta jälleenmyyjiltä yleensä paljon aikaa ja huomattavia aiheutuu valmistajan ja valtuutettujen jälleenmyyjien
katteisiin. investointeja.
23.5.2002 FI C 122/41 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
(191) Ostovoima voi lisätä jälleenmyyjien välisen kilpailun- (195) Valikoiva jakelu voi olla tehokasta, kun se johtaa
kuljetuksissa saavutettavien mittakaavaetujen ansiosta vastaisen yhteistyön riskiä ja siten muuttaa huomatta-
vasti arviota valikoivan jakelun mahdollisista kilpailun- säästöihin logistiikkakustannuksissa, mikä voi olla mah-
dollista hyödykkeen ominaisuuksista riippumatta vastaisista vaikutuksista. Markkinat voidaan sulkea te-
hokkaammilta vähittäiskauppiailta, jos esimerkiksi (116 kohta, tehokkuusetu 6 ). Tämä on kuitenkin
ainoastaan vähäinen tehokkuusetu valikoivissa jakelu- vahva jälleenmyyjäorganisaatio asettaa toimittajalle va-
lintaperusteet, joilla pyritään rajoittamaan jakelu organi- järjestelmissä. Jakelijoiden välisen vapaamatkustajaon-
gelman ratkaisemisen (116 kohta, tehokkuusetu 1) tai saation jäsenten kannalta edullisella tavalla.
tuotekuvan luomisen (116 kohta, tehokkuusetu 8 )
helpottamisen kannalta hyödykkeen ominaisuuksilla on
paljon merkitystä. Yleensä tehokkuusedut ovat suurim-pia, kun on kyse uusista tai monimutkaisista hyödyk-
keistä, hyödykkeistä, joiden laatua on vaikea määritellä
ennen kulutusta (niin sanotut kokemushyödykkeet) tai
(192) Ryhmäpoikkeusasetuksen 5 artiklan c alakohdan mu-hyödykkeistä, joiden laatua on vaikea määritellä vieläkaisesti toimittaja ei saa asettaa välittömiä tai välillisiäkulutuksen jälkeenkin (niin sanotut luottamukseen pe-velvoitteita, jotka johtavat siihen, että valtuutetut jälleen-rustuvat hyödykkeet). Jos valikoivan jakelun ja yksin-myyjät eivät myy tiettyjen kilpailevien toimittajienmyynnin yhdistelmää käyttävän toimittajan markkina-merkkejä. Tällä ehdolla pyritään erityisesti estämäänosuus ylittää 30 prosenttia tai jos vaikutukset kasautu-horisontaalinen kilpailunvastainen yhteistyö, jonka ul-vat, yhdistelmä todennäköisesti rikkoo 53 artiklaa,kopuolelle jätetään tietyt merkit perustamalla johtavienvaikka aktiivinen myynti alueiden välillä olisi vapaata.toimittajien valikoitujen tuotemerkkien kerho. Jos CR5Yhdistelmä voi poikkeuksellisesti täyttää 53 artiklanon 50 prosenttia tai enemmän, tällaiselle velvoitteelle ei3 kohdan edellytykset, jos se on välttämätön valtuutettu-todennäköisesti myönnetä poikkeuslupaa, paitsi jolleijen jälleenmyyjien tekemien huomattavien ja sopimus-yksikään velvoitteen asettavista toimittajista kuulusuhdekohtaisten investointien suojelemiseksimarkkinoiden viiden suurimman toimittajan joukkoon.(116 kohta, tehokkuusetu 4).
(196) Sen varmistamiseksi, että valitaan vähiten kilpailunvas- (193) Muiden toimittajien sulkeminen markkinoilta ei tavalli-
tainen rajoitus, on tärkeää tutkia, voidaanko samat sesti ole ongelma niin kauan kuin nämä voivat käyttää
tehokkuusedut saavuttaa vastaavin kustannuksin esi- samoja jälleenmyyjiä, eli niin kauan kuin valikoivaan
merkiksi yksinomaan palveluvaatimusten avulla. jakeluun ei yhdistetä yhden tuotemerkin määräämistä.
Silloin kun valtuutettujen jälleenmyyjien verkko on
tiheä tai kun vaikutukset kasautuvat, valikoivan jakelunja kilpailukiellon yhdistelmä voi luoda riskin, että muut
toimittajat suljetaan markkinoilta. Tällaisessa tapauk-
sessa sovelletaan edellä yhden tuotemerkin määräämi-
(197) Esimerkki määrällisestä valikoivasta jakelusta: sen kohdalla määriteltyjä periaatteita. Vaikka valikoi-
vaan jakeluun ei yhdistyisi kilpailukieltoa, markkinoiden
sulkeminen kilpailevilta toimittajilta voi edelleen olla
ongelma, jos johtavat toimittajat puhtaasti laadullisten
valintaperusteiden lisäksi asettavat jälleenmyyjilleen lisä-Kestokulutushyödykkeiden markkinoilla markkinajoh-velvoitteita, kuten velvoitteen varata niiden hyödykkeilletaja (tuotemerkki A), jonka markkinaosuus on 35 pro-vähintään tietty hyllytila tai varmistaa, että niidensenttia, myy tuotettaan loppukäyttäjille valikoivan jake-hyödykkeiden myynti muodostaa vähintään tietyn pro-luverkon kautta. Jakeluverkkoon pääsylle on useitasenttiosuuden jälleenmyyjän vuotuisesta liikevaihdosta.perusteita: myymälän täytyy palkata koulutettua henki-Tällainen ongelma on epätodennäköinen, jos valikoivalökuntaa ja tarjota myyntiä edeltäviä palveluita, myymä-jakelu kattaa alle 50 prosenttia markkinoista, tai tämänlässä on oltava erityinen tila tuotteen ja samanlaistenylittyessä viiden suurimman toimittajan markkinaosuushuipputekniikan tuotteiden myyntiä varten ja myymä-on alle 50 prosenttia.län on myytävä laajaa valikoimaa toimittajan malleja ja
asetettava ne näytteille houkuttelevalla tavalla. Lisäksiverkkoon otettavien vähittäismyyjien lukumäärä on
rajoitettu asettamalla yläraja niiden enimmäismäärälle
asukasta kohti maakunnassa tai kaupungissa. Valmista-ja A:lla on kuusi kilpailijaa näillä markkinoilla. Suurim-
mista kilpailijoista B:n markkinaosuus on 25 prosenttia,
(194) Markkinoiden kypsyydellä on merkitystä, koska tuote-
merkin sisäisen kilpailun häviäminen ja toimittajien tai C:n 15 prosenttia ja D:n kymmenen prosenttia, kun taas
muiden valmistajien markkinaosuudet ovat pienemmät. jälleenmyyjien mahdollinen sulkeminen markkinoilta
voivat olla vakava ongelma kypsillä markkinoilla toisin A on ainoa valikoivaa jakelua käyttävä valmistaja.
Tuotemerkin A jakelijat myyvät aina muutamia kilpaile- kuin markkinoilla, joilla kysyntä kasvaa, tekniikka kehit-
tyy ja markkina-asemat muuttuvat. via tuotemerkkejä. Kilpailevia tuotemerkkejä on kuiten-
C 122/42 FI 23.5.2002 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
kin runsaasti saatavilla myös myymälöissä, jotka eivät tarjonnan että kysynnän osalta vakaat, ja tuotekuva sekä
tuotteen erilaistuminen ovat vahvat. Viidellä markkina- kuulu A:n valikoivaan jakeluverkkoon. On olemassa
monenlaisia jakelukanavia: esimerkiksi tuotemerkkejä johtajalla on vahva tuotekuva, jonka ne ovat luoneet
mainonnan ja sponsoroinnin avulla, kun taas kahden B ja C myydään lähes kaikissa A:n jakeluverkkoon
kuuluvissa myymälöissä, mutta myös muissa korkealaa- pienemmän valmistajan strategia perustuu halvempiin
tuotteisiin, joilla ei ole vahvaa tuotekuvaa. tuista palvelua tarjoavissa myymälöissä ja hypermarke-
teissa. Tuotemerkkiä D myydään pääasiassa korkean
palvelutason myymälöissä. Tekniikka markkinoilla ke-hittyy melko nopeasti, ja tärkeimmät toimittajat ylläpitä-
Näillä markkinoilla viittä johtavaa tuotemerkkiä ei anne- vät laadullisesti korkeaa tuotekuvaa mainonnan avulla.
ta alennusmyymälöiden myytäväksi. Vaatimus, että ky-
seisen tyyppisen tuotteen on muodostettava vähintään30 prosenttia jälleenmyyjän myynnistä, sekä tuotteen
esille asettamista ja myyntiä edeltävää palvelua koskevat
vaatimukset sulkevatkin lähes kaikki alennusmyymälät Valikoiva jakelu kattaa 35 prosenttia markkinoista.
valtuutettujen jälleenmyyjien verkon ulkopuolelle. Tuotemerkin A sisäinen kilpailu voi vähentyä, mutta
Tämän seurauksena kuluttajilla ei ole muuta mahdolli- kuluttajien käytettävissä on laadultaan A:ta vastaavien
suutta kuin ostaa viittä johtavaa tuotemerkkiä korkean tuotemerkkien B ja C vähittäismyyjiä, joiden palvelu- ja
palvelu- ja hintatason myymälöistä. Tämä johtaa viiden hintataso on alhainen. Korkean palvelutason vähittäis-
johtavan tuotemerkin välisen kilpailun vähenemiseen. myyjät ovat myös muiden tuotemerkkien käytettävissä,
Se, että kahta pienintä tuotemerkkiä voidaan ostaa koska valtuutettujen jälleenmyyjien mahdollisuuksia
alhaisen palvelu- ja hintatason kaupoista, ei korvaa tätä myydä kilpailevia merkkejä ei ole rajoitettu vaan tuote-
kokonaan, koska viiden markkinajohtajan tuotekuva merkin A jälleenmyyjien lukumäärä on rajoitettu, jolloin
on paljon vahvempi. Tuotemerkkien välistä kilpailua muut korkean palvelutason vähittäismyyjät voivat
rajoittavat myös moninkertaiset yksinmyyntioikeudet. myydä kilpailevia merkkituotteita. Palveluvaatimusten
Vaikka tuotemerkin sisäistä kilpailua onkin jonkin ver- ja niiden aikaansaamien tehokkuusetujen sekä tuote-
ran eikä jälleenmyyjien lukumäärää rajoiteta suoraan, merkin sisäiselle kilpailulle aiheutuvan vähäisen vaiku-
jakelujärjestelmään pääsyn perusteet ovat niin tiukat, tuksen vuoksi A:n valikoiva jakeluverkko todennäköi-
että viiden johtavan tuotemerkkien jälleenmyyjien luku- sesti täyttää poikkeusluvalle asetetut edellytykset.
määrä eri alueilla pysyy pienenä.
Määrällisiin valikoiviin jakelujärjestelmiin yhdistetyt te-
hokkuusedut ovat pieniä: tuote ei ole kovin monimut-
kainen eikä edellytä näin korkeaa palvelutasoa. Jolleivät
valmistajat pysty todistamaan, että niiden valikoivaan
(198) Esimerkki valikoivasta jakelusta kasautuvin vaikutuksin:jakeluverkkoon liittyy tehokkuusetuja, on todennäköis-
tä, että ryhmäpoikkeus on peruutettava kasautuvien
vaikutusten vuoksi, jotka johtavat kuluttajien valinta-mahdollisuuksien pienentymiseen ja hintojen nousuun.
Tietyn urheilutuotteen markkinoilla on seitsemän val-
mistajaa, joiden markkinaosuudet ovat 25, 20, 15, 15,
10, 8 ja 7 prosenttia. Viisi suurinta valmistajaa jakeleetuotteitaan määrällistä valikoitua jakelua käyttäen, ja
kaksi pienintä puolestaan käyttää erilaisia jakelujärjestel-
miä, mikä johtaa valikoivan jakelun 85 prosentin katta- 2.5. Luvakesopimukset (franchising)
vuusasteeseen. Valmistajien asettamat perusteet valikoi-
vaan jakeluverkkoon pääsemiselle ovat hämmästyttävän
samanlaiset: myymälöillä on oltava koulutettua henkilö-kuntaa ja niiden on tarjottava myyntiä edeltäviä palvelu-
ja, myymälässä on oltava tuotteen myynnille omistettu
erityinen alue, jonka vähimmäiskoko on määritelty.
(199) Luvakesopimukset sisältävät tavaroiden ja palveluidenkäyttöä ja jakelua varten erityisesti tavaramerkkeihin tai Tuotemerkin valikoiman myymälässä on oltava laaja
ja tuote on asetettava esille houkuttelevalla tavalla, tunnuskuviin ja taitotietoon liittyviä immateriaalioi-
keuksia koskevia käyttölupia. Näiden käyttölupien lisäk- myymälän on sijaittava kauppakadulla ja tuotteen on
vastattava vähintään 30 prosentista myymälän koko- si luvakkeenantaja yleensä tarjoaa luvakkeensaajalle
sopimuksen voimassaoloaikana kaupallista tai teknistä naisliikevaihdosta. Yleensä sama jälleenmyyjä nimite-
tään kaikkien viiden tuotemerkin jakelijaksi. Niitä kahta apua. Käyttölupa ja siihen liittyvä apu ovat olennainen
osa luvakesopimuksen kohteena olevaa liiketoiminta- tuotemerkkiä, joiden myynti ei perustu valikoivaan
jakeluun, myydään tavallisesti sellaisten jälleenmyyjien menetelmää. Luvakkeensaaja maksaa yleensä luvakkee-
nantajalle luvakemaksun liiketoimintamenetelmän käyt- kautta, jotka eivät ole erikoistuneet yhtä pitkälle ja
joiden palvelutaso on alhaisempi. Markkinat ovat sekä töoikeudesta. Luvakesopimusten avulla luvakkeenantaja
23.5.2002 FI C 122/43 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
voi luoda pienellä investoinnilla yhtenäisen verkoston laatu ja tuoreus ovat erittäin tärkeitä hyvien makeisten
hyödykkeidensä jakelua varten. Liiketoimintamenetel- valmistamiseksi. Valmistaja teki makeisistaan menestys-
män tarjoamisen lisäksi luvakesopimukset sisältävät tuotteen useissa omissa vähittäiskaupoissaan, jotka kaik-
yleensä erilaisten tuotteen jakelua koskevien vertikaalis- ki käyttävät samaa toiminimeä ja joilla on yhtenäinen
ten rajoitusten yhdistelmän, erityisesti valikoivan jake- imago (myymälöiden layout, yhteinen mainonta jne.).
lun ja/tai kilpailukiellon ja/tai yksinmyynnin tai niiden Myyntiä lisätäkseen valmistaja aloitti luvakejärjestelmän.
heikompien muotojen yhdistelmän. Luvakkeensaajien on ostettava makeiset, nesteet ja vär-
jäyskoneet valmistajalta, myymälöiden imagon on olta-va samanlainen ja luvakkeensaajien on lisäksi käytettävätoiminimeä, maksettava luvakemaksua, osallistuttavayhteiseen mainontaan ja pidettävä luvakkeenantajan
laatimat käyttö- ja valmistusohjeet salaisina. Lisäksi
(200) Luvakesopimuksiin sisältyvien teollis- ja tekijänoikeuk-
luvakkeensaajat saavat myydä ainoastaan hyväksytyistä sien käyttölupien kuulumista ryhmäpoikkeuksen sovel-
tiloista, ainoastaan loppukäyttäjille tai muille luvakkeen- tamisalaan käsitellään 23–45 kohdassa. Ryhmäpoik-
saajille eivätkä ne saa myydä muita makeisia. Luvak- keusasetus koskee luvakesopimukseen sisältyviä tavaroi-
keenantaja ei saa nimittää toista luvakkeensaajaa kysei- den ja palveluiden ostoa, myyntiä ja jälleenmyyntiä
sellä sopimusalueella tai pitää siellä itse vähittäismyymä- koskevia vertikaalisia rajoituksia kuten valikoivaa jake-
lää. Luvakkeenantajan on myös pidettävä tuotteensa, lua, kilpailukieltoa tai yksinmyyntiä niin kauan kuin
myymälöidensä ulkoasu sekä käyttö- ja valmistusohjeet luvakkeenantajan tai sen nimeämän toimittajan markki-
ajan tasalla ja kehitettävä niitä edelleen sekä annettava naosuus on enintään 30 prosenttia (39). Näistä rajoituk-
nämä parannukset kaikkien luvakkeensaajien käyttöön. sista edellä annetut ohjeet soveltuvat myös luvakesopi-
Luvakesopimukset tehdään kymmeneksi vuodeksi. muksiin, jollei seuraavista erityisistä huomautuksista
muuta johdu.
1) Yleisen säännön 8 mukaisesti (ks. 119 kohta)
vertikaaliset rajoitukset täyttävät edellytykset poik-keuksen myöntämiselle sitä helpommin, mitä tär-Makeisten vähittäiskauppiaat ostavat makeiset kansalli-keämpää taitotiedon siirtäminen on.silta markkinoilta joko kotimaisilta tuottajilta, jotka
ottavat huomioon kansalliset makutottumukset, tai tuk-kukauppiailta, jotka sekä tuovat ulkomaisten tuottajienmakeisia että myyvät kotimaisten tuottajien makeisia.2) Luvakkeensaajan ostamia tavaroita tai palveluitaNäillä markkinoilla luvakkeenantajan tuotteet kilpaile-koskeva kilpailukielto jää 53 artiklan 1 kohdanvat muiden makeistuotemerkkien kanssa. Luvakkeenan-soveltamisalan ulkopuolelle, kun kilpailukielto ontajan markkinaosuus on 30 prosenttia vähittäismyyjillevälttämätön luvakeverkoston yhteisen identiteetinmyytävien makeisten markkinoilla. Kilpailijoina on usei-ja maineen säilyttämiseksi. Tällaisissa tapauksissata kotimaisia ja kansainvälisiä tuotemerkkejä, joidenkilpailukiellon kesto on 53 artiklan 1 kohdanvalmistajat ovat joissakin tapauksissa suuria monipuoli-kannalta merkityksetön, kunhan se ei ylitä itsesia elintarvikealan yrityksiä. Makeisille on olemassaluvakesopimuksen kestoa.useita mahdollisia myyntipaikkoja kuten tupakkakau-
pat, sekatavarakaupat, kahvilat ja makeiskaupat. Vär-jäyskoneiden markkinoilla luvakkeenantajan markkina-osuus on alle kymmenen prosenttia.
(201) Esimerkki luvakesopimuksesta:
Valmistaja on kehittänyt uuden tavan myydä makeisia
niin sanotuissa huvikaupoissa, joissa makeiset voidaan
värjätä asiakkaan toiveiden mukaisesti. Makeisten val- Useimpia luvakesopimusten sisältämiä velvoitteita voi-
mistaja on kehittänyt myös makeisten värjäyksessä daan pitää välttämättöminä immateriaalioikeuksien suo-
käytettävät koneet ja valmistaa värjäysnesteet. Nesteen jelemiseksi tai luvakeverkoston yhteisen identiteetin ja
maineen ylläpitämiseksi, ja ne jäävätkin 53 artiklan1 kohdan soveltamisalan ulkopuolelle. Myyntitoimintaakoskevat rajoitukset (sopimusalue ja valikoiva jakelu)kannustavat luvakkeensaajia sijoittamaan värjäyskonee-seen ja liikeideaan, ja vaikka ne eivät ehkä ole yhtenäisen
identiteetin kannalta välttämättömiä, ainakin auttavat(39) Ks. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomio asiassa 107/82,säilyttämään sen ja tasoittanut siten tuotemerkin sisäisen AEG (Kok. 1983, s. 3151, 35 kohta), ja asia T 33/-19, Vichy v.
kilpailun häviämistä. Kilpailukieltolauseke, jolla estetään komissio (Kok. 1992, s. II-415, 65 kohta). Ks. myös 89–95
kohta, erityisesti 95 kohta. muiden makeistuotemerkkien ottaminen tuotevalikoi-
C 122/44 FI 23.5.2002 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
maan sopimuksen aikana, mahdollistaa luvakkeenanta- mässä markkinavaiheessa ylittää 30 prosenttia. Tällai-
sessa tapauksessa ryhmäpoikkeus voidaan joutua pe- jalle myymälöiden yhtenäisyyden säilyttämisen ja estää
kilpailijoita hyötymästä sen toiminimestä. Lauseke ei ruuttamaan. Silloin kun yritys on määräävässä asemassa
myöhemmässä markkinavaiheessa, velvoite toimittaa johda vakavaan markkinoiden sulkemiseen, koska mui-
den makeisvalmistajien käytössä on lukuisia mahdollisia hyödykkeitä ainoastaan tai pääasiassa määräävässä ase-
massa olevalle ostajalle voi helposti aiheuttaa merkittä- myymälöitä. Tämän luvakkeenantajan luvakesopimuk-
set todennäköisesti täyttävät poikkeusluvan edellytykset viä kilpailunvastaisia vaikutuksia.
53 artiklan 3 kohdan nojalla, jos sopimuksen sisältämätehdot kuuluvat 53 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan.
(205) Ostajan markkina-asemalla aikaisemmassa ja myöhem-mässä markkinavaiheessa on merkitystä, samoin kuinsillä, kuinka laajasti ja kauan ostaja soveltaa yksinomai-2.6. Yksinomainen toimitusvelvoitesta toimitusvelvoitetta. Mitä suurempi sidottujen toimi-
tusten osuus on ja mitä kauemmin yksinomainentoimitusvelvoite kestää, sitä merkittävämpää markkinoi-
den sulkeminen todennäköisesti on. Muiden kuin mää-
(202) Ryhmäpoikkeusasetuksen 1 artiklan c alakohdassa mää- räävässä markkina-asemassa olevien yritysten väliset alle
ritelty yksinomainen toimitusvelvoite on rajoitetun jake- viiden vuoden pituiset sopimukset edellyttävät yleensä
lun äärimuoto, mitä tulee ostajien lukumäärän rajoitta- kilpailua edistävien vaikutusten ja kilpailunvastaisten
miseen. Sopimuksen perusteella toimittaja saa myydä vaikutusten tasapainottamista, ja yli viisi vuotta kestäviä
tiettyä lopputuotetta ainoastaan yhdelle ostajalle Euroo- sopimuksia ei pidetä useimpien investointien tehokkuu-
pan talousalueella. Välituotteiden tai -palveluiden ta- setujen saavuttamisen kannalta välttämättöminä tai te-
pauksessa yksinomainen toimitusvelvoite tarkoittaa sitä, hokkuusedut eivät riitä korvaamaan tällaisista pitkäai-
että Euroopan talousalueella on vain yksi ostaja tai että kaisista, yksinomaisen toimitusvelvoitteen sisältävistä
siellä on vain yksi ostaja, joka ostaa hyödykkeen tiettyyn sopimuksista aiheutuvaa markkinoiden sulkemista.
tarkoitukseen. Välituotteiden tai -palveluiden kohdalla
yksinomaista toimitusvelvollisuutta kutsutaan myös toi-
mittamiseksi teolliseen tarkoitukseen (industrial supply).
(206) Kilpailevien ostajien markkina-asemalla aiemmassa
markkinavaiheessa on merkitystä, koska on todennä-
köistä, että kilpailevat ostajat suljetaan markkinoilta (203) Ryhmäpoikkeusasetusta sovelletaan yksinomaiseen toi-
kilpailunvastaisista syistä, toisin sanoen tarkoituksena mitusvelvoitteeseen sellaisena kuin se määritellään ryh-
on nostaa niiden kustannuksia, jos ne ovat merkittävästi mäpoikkeusasetuksen 1 artiklan c alakohdassa on poik-
pienempiä kuin ostaja, joka sulkee ne markkinoilta. keus ryhmäpoikkeusasetuksen 2 artiklan 1 kohdasta
ottaen huomioon myös 3 artiklan 2 kohta, kun ostajanmarkkinaosuus on enintään 30 prosenttia, vaikka siihen
yhdistyisi kilpailukiellon tapaisia muita vertikaalisia ra-
joituksia, jotka eivät kuulu vakavimpiin kilpailunrajoi-tuksiin. Markkinaosuudelle asetetun rajan ylityttyä yk- Kilpailevien ostajien sulkeminen markkinoilta ei ole
sinomaista toimitusvelvoitetta arvioidaan yksittäisissä kovin todennäköistä, jos niiden ostovoima on yhtä suuri
tapauksissa seuraavien periaatteiden mukaisesti. ja ne voivat tarjota toimittajille samanlaiset myynti- tai
jakelumahdollisuudet. Tällöin markkinoilta sulkeminen
on mahdollista ainoastaan mahdollisten markkinoilletulijoiden osalta, jotka eivät ehkä pysty turvaamaan
toimituksia, jos useat suuret ostajat tekevät yksinomai-
(204) Yksinomaisesta toimitusvelvoitteesta aiheutuva suurin
sen toimitusvelvollisuuden sisältäviä sopimuksia useim- kilpailuriski liittyy muiden ostajien sulkemiseen markki-
pien toimittajien kanssa markkinoilla. Tällainen kasau- noilta. Ostajan markkinaosuus edeltävillä hankinta-
tuva vaikutus voi johtaa ryhmäpoikkeuksesta koituvan markkinoilla on ilman muuta tärkeä, kun arvioidaan
edun peruuttamiseen. ostajan mahdollisuutta ”asettaa” yksinomainen toimi-
tusvelvoite, joka vie toimitukset muilta ostajilta. Ostajan
merkitys myöhemmässä markkinavaiheessa on kuiten-kin kilpailuongelman syntymisen kannalta ratkaiseva
tekijä. Jos ostajalla ei ole markkinavoimaa myöhem-
mässä vaiheessa, tuntuvia kielteisiä vaikutuksia kulutta-
(207) Markkinoille pääsyn esteet toimittajan tasolla ovat mer-kityksellisiä arvioitaessa, onko markkinoilta sulkeminen jille ei ole odotettavissa. Kielteisiä vaikutuksia voidaan
kuitenkin odottaa, kun ostajan markkinaosuus ylittää todellista. Jos kilpailevat ostajat pystyvät tarjoamaan
tavaran tai palvelun tehokkaasti itse integroitumalla 30 prosenttia sekä edeltävillä hankintamarkkinoilla että
myöhemmillä tarjontamarkkinoilla. Vaikka ostajan vertikaalisesti edeltävään jakeluportaaseen, markkinoilta
sulkeminen ei todennäköisesti ole todellinen ongelma. markkinaosuus edeltävässä markkinavaiheessa ei ylitä
30 prosenttia, merkittäviä sulkemisvaikutuksia voi silti Usein on kuitenkin merkittäviä markkinoille pääsyn
esteitä. syntyä, varsinkin jos ostajan markkinaosuus myöhem-
23.5.2002 FI C 122/45 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
(208) Toimittajien tasapainottava voima on tärkeä tekijä, (212) Kun on kyse tietyistä investoinneista pidättymiseen
liittyvästä ongelmasta ja varsinkin kun on kyse mittakaa- koska vahvoja toimittajia ei helposti estetä toimittamas-
ta vaihtoehtoisille ostajille. Markkinoilta sulkeminen on vaeduista jakelussa, toimittajalle asetetut määrälliset
velvoitteet, kuten vähimmäistoimitukset, voivat hyvin sen vuoksi riski pääasiassa toimittajien ollessa heikkoja
ja ostajien vahvoja. Kun toimittajat ovat vahvoja, yksin- olla vähemmän kilpailua rajoittava vaihtoehto.omainen toimitusvelvollisuus voi esiintyä yhdessä kil-
pailukiellon kanssa. Yhdistelmä kilpailukiellon kanssa
johtaa yhden tuotemerkin määräämistä (single bran-ding) koskevien sääntöjen soveltamiseen. Kun molem-
mat osapuolet tekevät sopimussuhdekohtaisia inves-
tointeja (hold up -ongelma), yksinomaisen toimitusvel-
(213) Esimerkki yksinomaisesta toimitusvelvoitteesta:vollisuuden ja kilpailukiellon yhdistelmä (eli vastavuo-
roinen yksinoikeus teollisissa toimitussopimuksissa) on
tavallisesti oikeutettu määräävään markkina-asemaan
asti.
Tiettyjen komponenttien markkinoilla (välituotteiden
markkinat) toimittaja A sopii ostajan B kanssa kehittä-
vänsä oman taitotietonsa avulla ja B:n toimittamieneritelmien perusteella erilaisen version komponentista,
mikä edellyttää A:lta huomattavia investointeja uusiin
(209) Kaupan portaalla ja hyödykkeen ominaisuuksilla onkoneisiin. B:n on tehtävä huomattavia investointejamyös merkitystä markkinoilta sulkemisen kannalta.uuden komponentin integroimiseksi tuotantoonsa. So-Markkinoilta sulkeminen ei ole yhtä todennäköistäpimuksen mukaan A toimittaa uutta komponenttiasilloin, kun kyseessä on välituote tai tuotteet ovatainoastaan B:lle viiden vuoden ajan komponentin tuo-homogeenisiä. Ensinnäkin markkinoilta suljetulla, tiet-misesta markkinoille ensimmäistä kertaa. B:n on ostetta-tyä tuotantotekijää käyttävällä valmistajalla on tavalli-va uutta komponenttia ainoastaan A:lta saman viidensesti enemmän joustovaraa vastatessaan asiakkaidensavuoden ajan. Sekä A että B voivat jatkaa komponentinkysyntään verrattuna tukkukauppiaaseen/vähittäiskaup-muiden versioiden myyntiä ja ostoa muualta. B:n mark-piaaseen, jonka on vastattava tuotemerkkejä mahdolli-kinaosuus ostajana komponenttimarkkinoilla ja myyjä-sesti hyvin tärkeinä pitävien loppukäyttäjien kysyntään.nä lopputuotteiden markkinoilla on 40 prosenttia.Toiseksi mahdollisen toimituslähteen menettämisellä onKomponenttitoimittaja A:n markkinaosuus on 35 pro-vähemmän merkitystä markkinoilta suljetuille ostajille,senttia. Markkinoilla toimii kaksi muuta komponentti-jos hyödykkeet ovat homogeenisiä, verrattuna erityyppi-toimittajaa, joiden markkinaosuudet ovat noinsiin ja -laatuisiin heterogeenisiin hyödykkeisiin.20–25 prosenttia, ja useita pieniä toimittajia.
Huomattavien investointien vuoksi sopimus todennä-
köisesti täyttää poikkeuksen edellytykset, koska se joh-(210) Kun on kyse homogeenisistä välituotteista, kilpailunvas-taa tehokkuusetuihin ja sen markkinoilta sulkeva vaiku-taisille vaikutuksille myönnetään todennäköisesti poik-tus on vähäinen. Muiden ostajien sulkeminen tuotteenkeus, jos määräävää markkina-asemaa ei ole. Jos loppu-tietyn version markkinoilta koskee ainoastaan 35 pro-tuote on merkkituote tai välituote on erilaistettu jasenttia markkinoista, ja on muita komponenttituottajia,markkinoille pääsylle on esteitä, yksinomaisella toimi-jotka pystyisivät kehittämään samanlaisia uusia tuottei-tusvelvollisuudella voi olla huomattavia kilpailunvastai-ta. Ostaja B:n kysynnän osittainen sulkeminen muiltasia vaikutuksia silloin, kun kilpailevat ostajat ovattoimittajilta koskee enintään 40 prosenttia markki-suhteellisen pieniä sopimuspuolena olevaan ostajaannoista.verrattuna, vaikka tämä ei olisikaan määräävässä ase-
massa myöhemmässä markkinavaiheessa.
(214) Yksinomainen toimitusvelvoite perustuu toimittajallesuoraan tai välillisesti asetettuun velvollisuuteen, joka
(211) Kun tuntuvien kilpailunvastaisten vaikutusten olemas-saolo on todettu, poikkeus 53 artiklan 3 kohdan aiheuttaa sen että toimittaja myy ainoastaan yhdelle
ostajalle. Toimittajalle asetettu määrällinen velvoite pe- nojalla on mahdollinen niin kauan kuin yritys ei ole
määräävässä asemassa. Tehokkuusetuja voidaan odottaa rustuu toimittajan ja ostajan sopimiin kannustimiin,
joiden ansiosta toimittaja keskittää myyntinsä pääasi- silloin, kun kyse on tietyistä investoinneista pidättymi-
seen liittyvästä ongelmasta (116 kohdan 4 ja 5 alakohta). assa yhdelle ostajalle. Toimittajalle asetetulla määrällisel-
lä velvoitteella voi olla samantapainen mutta lievempi Tämä on todennäköisempää välituotteiden kuin loppu-
tuotteiden kohdalla. Muut tehokkuusedut eivät ole yhtä vaikutus kuin yksinomaisella toimitusvelvoitteella. Mää-
rällisten velvoitteiden arviointi riippuu siitä, missä mää- todennäköisiä. Mahdolliset jakeluun liittyvät mittakaa-
vaedut (116 kohdan 6 alakohta) eivät todennäköisesti rin ne sulkevat edeltävän markkinavaiheen muilta osta-
jilta. oikeuta yksinomaisen toimitusvelvoitteen asettamista.
C 122/46 FI 23.5.2002 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
2.7. Sitominen sitominen voi johtaa myös korkeisiin markkinoille
pääsyn esteisiin sekä sitovan että sidotun hyödykkeenmarkkinoilla.
(215) Sitomisesta on kyse, kun toimittaja asettaa tietyn hyö-dykkeen myynnin ehdoksi sen, että ostaja hankkii
toimittajalta tai sen nimeämältä myyjältä myös toisen,
erillisen hyödykkeen. Ensimmäistä hyödykettä kutsu-
(218) Poikkeus sitomisesta, jos toimittajan markkinaosuus ei taan sitovaksi hyödykkeeksi ja toista sidotuksi hyödyk-
ylitä 30 prosenttia sidotun hyödykkeen markkinoilla keeksi. Jos sitominen ei ole hyödykkeen ominaisuuksien
eikä sitovan hyödykkeen markkinoilla, myönnetään tai kaupallisen käyttötarkoituksen vuoksi puolueetto-
ryhmäpoikkeusasetuksen 2 artiklan 1 kohdalla huo- masti perusteltua, menettelytavassa voi olla kyse ETA-
mioon ottaen 3 artikla. Sitominen voidaan yhdistää sopimuksen 54 artiklassa tarkoitetusta väärinkäytös-
muihin, muunlaisiin kuin vakavimpiin kilpailurajoituk- tä (40). ETA-sopimuksen 53 artiklaa voidaan soveltaa
siin, kuten kilpailukieltoon tai sitovaa hyödykettä koske- kilpailevien toimittajien välisiin horisontaalisiin sopi-
viin määrällisiin velvoitteisiin taikka yksinostoihin. Seu- muksiin tai yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin,
raavassa neuvotaan, miten arvioida sitomista yksittäista- joissa tavaran tai palvelun myynnin ehdoksi asetetaan
pauksissa. toisen, erillisen tavaran tai palvelun osto. Sitominen voi
myös muodostaa 53 artiklan soveltamisalaan kuuluvan
vertikaalisen rajoituksen, jos se johtaa sidotun hyödyk-
keen osalta yhden tuotemerkin määräämisen kaltaiseen
velvoitteeseen (ks. 138–160 kohta). Näissä suuntavii-voissa käsitellään vain viimeksi mainittua tilannetta.
(219) Toimittajan markkina-asema sitovan hyödykkeen mark-kinoilla on tietenkin tärkein, kun arvioidaan mahdollisiakilpailunvastaisia vaikutuksia. Yleensä toimittaja vaatii
tämänkaltaisen sopimuksen tekemistä. Toimittajan
(216) Se, mikä katsotaan erilliseksi hyödykkeeksi, riippuuasema sitovan hyödykkeen markkinoilla on pääsyynäennen kaikkea ostajien kysynnästä. Hyödykkeet ovatsiihen, miksi ostajan voi olla vaikea kieltäytyä sitovastaostajan näkökulmasta erillisiä, jos ostajat hankkivatvelvoitteesta.hyödykkeet eri markkinoilla, silloin kun sitomista ei
ilmene. Koska asiakkaat haluavat esimerkiksi ostaa
nauhakenkiä, kenkävalmistajien kaupalliseksi käytän-nöksi on muodostunut laittaa kenkiin nauhat. Tämän
vuoksi nauhakenkien myynnissä ei ole kysymys sitomi-
sesta. Usein erilaisista yhdistelmistä on tullut hyväksytty
(220) Toimittajan markkinavoiman arvioinnin kannalta sen
käytäntö, koska hyödykkeen ominaisuuksien vuoksi kilpailijoiden markkina-asemalla sitovan hyödykkeen
on teknisesti vaikeaa toimittaa yhtä hyödykettä ilman markkinoilla on merkitystä. Niin kauan kuin kilpailijoita
toista. on riittävän paljon ja ne ovat riittävän vahvoja, kilpai-
lunvastaisia vaikutuksia ei ole odotettavissa, koska osta-jilla on tarpeeksi vaihtoehtoisia mahdollisuuksia hank-
kia sitova hyödyke ilman sidottua hyödykettä, paitsi
(217) Sitomisesta kilpailulle aiheutuva suurin kielteinen vaiku-jos muutkin toimittavat käyttävät sitomista. Sitovantus on se, että se voi johtaa sidotun hyödykkeenhyödykkeen markkinoille pääsyn esteillä on myös mer-markkinoiden sulkemiseen. Sitominen merkitsee sitä,kitystä määritettäessä toimittajan markkina-asemaa.että ostajaan kohdistuu sidotun hyödykkeen osaltaKun sitominen yhdistyy sitovaa hyödykettä koskevaanainakin jonkinlainen määrällinen velvoite. Jos sidotunkilpailukieltoon, tämä vahvistaa huomattavasti toimitta-hyödykkeen osalta sovitaan lisäksi kilpailukieltovelvoit-jan asemaa.teesta, tämä lisää mahdollisia sulkevia vaikutuksia sido-
tun hyödykkeen markkinoilla. Sitominen voi myös
johtaa kilpailukykyiset hinnat ylittäviin hintoihin erityi-sesti kolmessa tapauksessa. Ensimmäinen tapaus: sitova
ja sidottu hyödyke ovat ostajan kannalta osittain toi-
(221) Ostovoimalla on merkitystä, koska tärkeitä ostajia ei ole sensa korvaavia. Toinen tapaus: sitominen mahdollistaa
helppo pakottaa hyväksymään sitominen, elleivät ne saa hintasyrjinnän sen mukaan, miten asiakas käyttää sito-
ainakin osaa mahdollisista tehokkuuseduista. Sitomi- vaa hyödykettä, esimerkiksi värikasettien sitominen
nen, joka ei perustu tehokkuuteen, on siten ongelma kopiokoneiden myyntiin. Kolmas tapaus: kun kyseessä
pääasiassa sellaisten ostajien osalta, joilla ei ole merkittä- ovat pitkäaikaiset sopimukset tai pitkäikäisen alkuperäi-
vää ostovoimaa. sen laitteen jälkimarkkinat, asiakkaiden on hankala
arvioida sitomisen seurauksia. Lopuksi todettakoon, että
(222) Kun tuntuvien kilpailunvastaisten vaikutusten olemas-saolo on todettu, poikkeus voi vielä olla mahdollinen
(40) Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio asiassa C-333/94, P Tetrapak
v. komissio (Kok. 1996, s. I-5951, 37 kohta). 53 artiklan 3 kohdan nojalla niin kauan kuin yritys ei
23.5.2002 FI C 122/47 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
ole määräävässä asemassa. Sitomisvelvoitteet voivat (224) Jos sitomisesta ei seuraa tehokkuusetua tai kyseiset
tehokkuusedut eivät siirry kuluttajille, ryhmäpoikkeuk- auttaa saavuttamaan tehokkuusetua yhteisen tuotan-
non tai yhteisen jakelun ansiosta. Jos toimittaja ei sen peruuttaminen on todennäköistä (ks. 222 kohta).
Peruuttaminen on todennäköistä myös, jos kyseessä on valmista sidottua hyödykettä, tehokkuutta voidaan
saavuttaa myös siten, että toimittaja ostaa suuren kasautuva vaikutus, jossa suurin osa toimittajista käyttää
samanlaisia sitomisjärjestelyitä eikä mahdollinen tehok- määrän sidottua hyödykettä. Jotta sitomiselle voitaisiin
myöntää poikkeus, on osoitettava, että vähintään osa kuus välity kuluttajille edes osittain.
kustannussäästöistä siirretään kuluttajille. Sitomiselle eitavallisesti myönnetä poikkeusta, jos vähittäiskauppias
pystyy saamaan saman tai vastaavan hyödykkeen
säännöllisiä toimituksia samoin tai paremmin ehdoinkuin sitomista harjoittavan toimittajan ehdot. Tehok-
kuusedusta voi olla kyse myös, jos sitominen auttaa
varmistamaan tietynlaisen yhtenäisyyden ja laatuvaati-2.8. Ohjevähittäishinta ja enimmäishintamukset (ks. 116 kohta, tehokkuusetu 8). On kuitenkin
osoitettava, että myönteisiä vaikutuksia ei saavutetayhtä tehokkaasti, jos ostajaa vaaditaan käyttämään tai
jälleenmyymään laadulliset vähimmäisnormit täyttäviä
hyödykkeitä vaatimatta sitä hankkimaan näitä toimitta-jalta tai joltain tämän nimeämältä myyjältä. Laadullisia
(225) Jälleenmyyntihinnan suositteleminen jälleenmyyjälle tai
vähimmäisnormeja koskevat vaatimukset eivät tavalli- jälleenmyyjän vaatiminen noudattamaan enimmäishin-
sesti kuulu 53 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. taa kuuluu ryhmäpoikkeusasetuksen soveltamisalaan,
Jos sitovan hyödykkeen toimittaja määrää, miltä jos toimittajan markkinaosuus ei ylitä 30 prosentin
toimittajilta ostajan on hankittava sidottu hyödyke, kynnysarvoa eikä jälleenmyyntihinnan määräämisestä
esimerkiksi koska laadullisten vähimmäisnormien laati- 46–56 kohdassa esitetyistä huomautuksista muuta
minen ei ole mahdollista, tämä voi myös jäädä johdu. Seuraavat ohjeet koskevat tapauksia, joissa mark-
53 artiklan 1 kohdan soveltamisalan ulkopuolelle, kinaosuuden kynnysarvo ylittyy ja ryhmäpoikkeus pe-
varsinkin jos sitovan hyödykkeen toimittaja ei saa ruutetaan.
sidotun hyödykkeen toimittajien nimeämisestä suoraa
(rahallista) hyötyä.
(226) Enimmäishinnoista ja ohjevähittäishinnoista aiheutuva
mahdollinen kilpailuriski on ensinnäkin se, että enim-
mäishinnoista ja ohjevähittäishinnoista muodostuu jäl-
leenmyyjille vertailukohta, jota useimmat tai kaikkialkavat noudattaa. Toinen uhka kilpailulle on se, että
enimmäishinnat tai ohjevähittäishinnat voivat helpottaa
toimittajien välistä kilpailunvastaista yhteistyötä.
(227) Enimmäishintojen ja ohjevähittäishintojen kilpailunvas-taisten vaikutusten arvioinnin kannalta tärkein tekijä
on toimittajan markkina-asema. Mitä vahvempi on
toimittajan markkina-asema, sitä suurempi on riski, ettäenimmäishinta tai ohjevähittäishinta johtaa siihen, että
jälleenmyyjät soveltavat kyseisestä hintatasoa enemmän
tai vähemmän yhteneväisesti, koska ne voivat käyttää
(223) Kilpailukyiset hinnat ylittävien hintojen vaikutustasitä vertailukohtana. Jälleenmyyjien voi olla vaikea poi-pidetään kilpailunvastaisena. Sulkemisaste riippuu siitä,keta hinnoista, jotka ne tulkitsevat merkittävän toimitta-kuinka suuri on sidotun myynnin prosenttiosuusjan suosittamiksi vähittäishinnoiksi. Tällaisessa tilan-kokonaismyynnistä sidotun hyödykkeen markkinoilla.teessa enimmäishinnan tai ohjevähittäishinnan määrää-Kysymykseen, mikä muodostaa 53 artiklan 1 kohdanminen voi rikkoa 53 artiklan 1 kohtaa, jos se johtaamukaisesti tuntuvan sulkemisen, voidaan soveltaayhtenäiseen hintatasoon.yhden tuotemerkin määräämisessä käytettävää analyy-
sia. Jos 30 prosentin markkinaosuuden kynnysarvo
ylittyy, poikkeuksen myöntäminen sitomiselle on
epätodennäköistä ellei esiinny huomattavia tehokkuus-etuja, jotka siirtyvät ainakin osittain kuluttajille.Poikkeuksen myöntäminen on vieläkin epätodennäköi-
(228) Enimmäishintojen ja ohjevähittäishintojen kilpailunvas-
sempää silloin, jos sitomiseen yhdistyy kilpailukielto taisten vaikutusten arvioinnin kannalta toiseksi tärkein
tekijä on kilpailijoiden markkina-asema. Varsinkin jos joko sidotun tai sitovan hyödykkeen osalta.
C 122/48 FI 23.5.2002 Euroopan yhteiso ¨jen virallinen lehti
kyseessä on vain muutaman toimittajan, enimmäishin- 2.9. Muut vertikaaliset rajoitukset
tojen tai ohjevähittäishintojen käyttäminen tai julkaise-minen voi helpottaa toimittajien välistä kilpailunvastais-
(229) Edellä kuvaillut vertikaaliset rajoitukset ja niiden yhdis- ta yhteistyötä, jossa ne vaihtavat tietoja parhaasta hinta-
telmät ovat vain esimerkkejä. On olemassa muita rajoi- tasosta, ja vähentää alhaisempien vähittäishintojen to-
tuksia ja yhdistelmiä, joiden suhteen ei anneta suoria dennäköisyyttä. Menettelytapa, jossa enimmäishintojen
neuvoja näissä suuntaviivoissa. Niitä arvioidaan kuiten- tai ohjevähittäishintojen määrääminen johtaa tällaisiin
kin samojen periaatteiden mukaisesti käyttäen apuna vaikutuksiin, voi sekin rikkoa 53 artiklan 1 kohtaa.
samoja yleisiä sääntöjä ja painottaen samalla tavoin
niiden vaikutusta markkinoilla.