VALTIONTUKI

(99-002 Islanti)

Valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan 1 artiklan 2 kohdan mukainen EFTAn valvontaviranomaisen ilmoitus muille EFTA-valtioille, EY:n jäsenvaltioille sekä muille asianomaisille osapuolille valtiontuesta Islannissa tuotettujen elokuvien kustannusten väliaikaisen korvaamisen muodossa (tuki N:o 99-002)

(1999/C 223/12)

EFTAn valvontaviranomainen on 4 päivänä kesäkuuta 1999 tehdyllä päätöksellä N:o 114/99/COL, jonka olennaiset kohdat esitetään jäljempänä, aloittanut valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan 1 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn. Jäljennös päätöksestä on toimitettu Islannin hallitukselle tiedoksi.

"I. TOSISEIKAT

1. Ilmoittaminen

Islannin viranomaiset ilmoittivat valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytökirjassa 3 olevan 1 artiklan 3 kohdan mukaisesti 10 päivänä maaliskuuta 1999 päivätyllä teollisuus- ja kauppaministeriön lähettämällä kirjeellä, jonka valvontaviranomainen kirjasi saapuneeksi 7 päivänä huhtikuuta 1999 (asiak. N:o 99-2531-A), tietyistä Islannissa tapahtuvan elokuvatuotannon hyväksi toteutettavista toimenpiteistä. Kirjeessä ilmoitettiin, että Islannin viranomaiset eivät olleet varmoja, edellyttääkö kulttuuritoiminnalle, tässä tapauksessa elokuvatuotannolle, myönnetty valtiontuki ilmoittamista. Kirjeen liitteenä oli Islannissa tuotettujen elokuvien tuotantokustannusten väliaikaista korvaamista koskeva laki.

Valvontaviranomainen on saanut myöhemmin tietää, että Islannin parlamentti hyväksyi 11 päivänä maaliskuuta 1999 samaa asiaa koskevan lain (säädös N:o 43/1999).

2. Yleinen kuvaus toimenpiteistä

Islannin uuden lain ensimmäisen artiklan mukaan toimenpiteiden tavoitteena on houkutella ulkomaisia ryhmiä tuottamaan elokuvia ja televisio-ohjelmia Islannissa korvaamalla niille tietty prosenttiosuus Islannissa aiheutuneista tuotantokustannuksista. Laki on luonteeltaan väliaikainen: tukea ei myönnetä elokuville, joiden tuotanto alkaa vuoden 2005 jälkeen.

Islannin laissa tarkoitetaan 'tuotantokustannuksilla' kaikkia liiketoimintaan liittyviä kuluja ja korvauksia, jotka voidaan vähentää tuloista yritystulon verotusta koskevan lain mukaisesti. Ehtona on kuitenkin, että kulut ovat aiheutuneet Islannissa ja että palkat ja alihankkijoille suoritetut maksut ovat Islannissa verotettavia.

Kulujen korvaamista koskevat hakemukset on toimitettava teollisuusministeiölle ennen hankkeen aloittamista. Teollisuusministerin on määrä nimittää valiokunta, joka käsittelee hakemukset ja tekee ehdotukset kussakin tapauksessa myönnettäväksi tueksi.

Voidakseen tulla hyväksytyksi hakemuksen on täytettävä seuraavat ehdot:

a) yrityksen on sijoittauduttava Islantiin elokuvan tuotantoa varten;

b) tuotantokustannuksista ja niiden rahoituksesta on tehtävä yksityiskohtainen suunnitelma;

c) kelpuutettavien elokuvien tuotantokustannusten on oltava pääsääntöisesti vähintään 80 miljoonaa Islannin kruunua;

d) elokuvan valmistuttua tilintarkastajan on vahvistettava tuotantokustannukset;

e) elokuvan tuotannon on valmistuttava kolmen vuoden kuluessa tuotantokustannusten korvaamisesta.

Jos edellä mainitut ehdot eivät täyty, korvaushakemus voidaan hylätä.

Tuotantokustannukset korvataan seuraavasti:

Vuosina 1999-2002: 12 %

Vuosina 2003-2005: 9 %.

Jos tuotantokustannusten määrä on 80-100 miljoonaa Islannin kruunua, korvausprosentti puolitetaan. Elokuvista, joiden tuotantokustannukset ovat 101-120 miljoonaa Islannin kruunua,edellä mainittuja prosentteja alennetaan neljänneksellä. Näin ollen korvausta sovelletaan täysimääräisenä vain elokuviin, joiden tuotantokustannukset ovat vähintään 121 miljoonnaa Islannin kruunua, ja jos elokuvan tuotantokustannukset jäävät alle 80 miljoonan Islannin kruunun, korvausta ei myönnetä.

Korvauspäätökset tekee teollisuusministeri. Päätösten on perustuttava tilintarkastajan vahvistamiin tuotantokustannuksiin. Sovellettava prosenttiosuus määräytyy sen vuoden perusteella, jona tuotanto on aloitettu.

Korvausta ei suoriteta, ennen kuin tuotanto on valmistunut ja elokuvan tuotantoa varten perustettu yritys purettu. Kaikki valtiolle tai kunnille maksamatta jääneet verot ja maksut vähennetään tuesta.

Jos hakija on saanut Islannin elokuvasäätiöltä ('Kvikmyndasjóður Íslands') apurahan saman elokuvan tuotantoa varten, korvausta ei makseta kyseisten toimenpiteiden osalta.

Teollisuusministerillä on valtuudet antaa asetus lain täytäntöönpanosta.

Ministeriö toteaa kirjeessä, jossa se ilmoittaa tukijärjestelmästä, että sen tavoitteena on monipuolista ja lisätä Islannin elokuva- ja televisiosarjatuotantoa. Kirjeessä korostetaan myös, että lakiluonnos ei sisällä kansallisuutta tai kieltä koskevia vaatimuksia.

Lain perusteluissa sanotaan muun muassa, että vaikka korvaukset suoritetaan vasta elokuvien valmistuttua, ministeriö päättää ennen hankkeen aloittamista hakemuksen perusteella, onko elokuva korvauskelpoinen. Jos päätös on myönteinen, ministeriö antaa tuottajalle lupauksen siitä, että tietty prosenttiosuus Islannissa aiheutuneista tuotantokustannuksista korvataan tuotannon valmistuttua.

II. ARVIOINTI

1. Valtiontuen käsite ja toteutuminen

ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa määrätään seuraavaa: 'Jollei tässä sopimuksessa toisin määrätä, EY:n jäsenvaltion tai EFTA-valtion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu tämän sopimuksen toimintaan, siltä osin kuin se vaikuttaa sopimuspuolten väliseen kauppaan.'

Tämä tarkoittaa sitä, että ollakseen valtiontukea toimenpiteen on täytettävä kaikki neljä kumulatiivista ehtoa. Toimenpiteen on: 1) merkittävä taloudellista etua yritykselle tai yrityksille, 2) oltava valtion myöntämä tai myönnetty valtion varoista, 3) oltava luonteeltaan valikoiva ja 4) oltava omiaan vääristämään kilpailua ja vaikuttamaan ETA:n sisäiseen kauppaan.

Aluksi on todettava, että elokuvatuotanto on kokonaan ETA-sopimuksen soveltamisalaan kuuluva toimiala, eikä 8 artiklassa määrätty sopimuksen rajoitus koske sitä.

Toimenpide, jolla tiettyjen elokuvien tuotantokustannuksia tuetaan Islannissa toimivien elokuvatuottajien tekemien hakemusten perusteella, merkitsee tietyille yrityksille myönnettävää taloudellista etua ja on myös luonteeltaan valikoiva. Toimenpide, joka on valtion suoraa tukea, on myös selvästi valtion myöntämä. Näin ollen kolme ensimmäistä ehtoa täyttyvät.

Tukitoimenpiteet vaikuttavat yleisesti kilpailuun ja ETA-sopimuksen osapuolten väliseen kauppaan, jos tukea saavat yritykset harjoittavat taloudellista toimintaa, joka sisältää sopimuspuoltenvälistä kauppaa, ja jos tuki vahvistaa yrityksen asemaa sen kanssa kilpailevien yritysten asemaan verrattuna, Tämä sääntö ei koske vain vientiä harjoittavia yrityksiä, vaan myös tuonnin alalla kilpailevia yrityksiä. Koska ETA-maiden markkinat ovat lisäksi riippuvaisia toisistaan, sama sääntö koskee todennäköisesti myös tuensaajia, jotka aikovat viedä käytännöllisesti katsoen koko tuotantonsa ETA:n ulkopuolisille markkinoille.

Elokuvien ja televisiosarjojen tuotannolle tarkoitettujen tukitoimenpiteiden vaikutukset kilpailuun riippuvat muun muassa siitä, minkä tyyppisiä elokuvia tuetaan, ja kyseisten elokuvien kohdeyleisöstä. Tarkasteltavana olevassa tapauksessa tukitoimenpiteet eivät mainittuja perusteita käyttäen millään tavoin rajoita tai määritä tukikelpoisten elokuvien ja televisiosarjojen tyyppejä.

Kuten edellä on todettu, lain tavoitteena on houkutella ulkomaisia ryhmiä tuottamaan elokuvia ja televisio-ohjelmia Islannissa. Lain liitteeksi kirjoitetun valtiovarainministeriön lausunnon mukaan näyttää hyvin todennäköiseltä, että kyseinen tavoite todella saavutetaan. Valtiovarainministeriö arvioi, että lain vuotuisiksi kustannuksiksi talousarviossa tulee noin 100-300 miljoonaa Islannin kruunua, joista vain 20-30 miljoonaa Islannin kruunua myönnettäisiin kotimaisille elokuville. Siksi valvontaviranomainen päättelee, että toimenpiteet vääristävät kilpailua ja vaikuttavat merkittävästi ETA-sopimuksen osapuolten väliseen kauppaan. Näin ollen toimenpiteet ovat ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.

2. Menettelyä koskevat velvoitteet

Valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan 1 artiklan 3 kohdassa määrätään, että EFTA-valtioiden on annettava valvontaviranomaiselle tieto kaikista tuen myöntämistä tai muuttamista koskevista suunnitelmista hyvissä ajoin, niin että valvontaviranomainen voi tehdä asiassa päätöksensä, eivätkä ne saa toteuttaa ehdottamiaan toimenpiteitä, ennen kuin EFTAn valvontaviranomaisen menettely on johtanut lopulliseen päätökseen. Vahvistettuun oikeuskäytäntöön perustuvien, valtiontukea koskevien valvontaviranomaisen suuntaviivojen II osassa määräajoista annettujen määräysten mukaisesti 'hyvissä ajoin' merkitsee tässä yhteydessä kahta kuukautta siitä päivästä, jona valvontaviranomainen on vastaanottanut täydellisen ilmoituksen.

Teollisuus- ja kauppaministeriö ilmoitti tarkasteltavana olevista toimenpiteistä 10 päivänä maaliskuuta 1999 päivätyllä kirjeellä, jonka valvontaviranomainen vastaanotti 7 päivänä huhtikuuta 1999. Viranomaisen käytettävissä olevien tietojen mukaan näyttää kuitenkin siltä, että Islannin parlamentti hyväksyi ilmoituksen liitteenä olevan lain 11 päivänä maaliskuuta 1999, eli vain päivää myöhemmin kuin kirje oli päivätty ja ennen sen saapumista EFTAn valvontaviranomaiselle. Lain nojalla teollisuusministeri saa valtuudet soveltaa sitä ilman muita täytäntöönpanon edellyttämiä toimenpiteitä. Siksi valvontaviranomainen päättelee, että ilmoittamalla toimenpiteistä liian myöhään ja toeuttamalla ne EFTAn valvontaviranomaisen päätöstä odottamatta Islannin viranomaiset ovat laiminlyöneet menettelyä koskevien velvoitteidensa noudattamisen. Siksi toimenpiteet ovat menettelytapasäännösten perusteella sääntöjenvastaisia.

3. Asiaa koskevien valtiontukisääntöjen soveltaminen

Lain nojalla toteutetut tukitoimenpiteet suosivat tiettyä alaa ja ovat myös toimintatukea. Valvontaviranomainen suhtautuu toimintatukeen periaatteellisin varauksin ja hyväksyy sen vain poikkeuksellisissa olosuhteissa. On kuitenkin myönnettävä, että Euroopan komissio on suhtautunut myönteisesti elokuvateollisuudelle annettuun tukeen, vaikka se sisältäisikin toimintatukea, jos tuki on tarpeen kulttuurin edistämiseksi ja kansanperinteen säilyttämiseksi ja jos tuki noudattaa tiettyjä EY:n perustamissopimuksessa määrättyjä perussääntöjä, kuten kaikenlaisen kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän kieltoa, ja kunnioittaa tavaroiden, palvelujen, henkilöiden ja pääoman vapaan liikkuvuuden periaatetta ETA-alueella.

Huomattakoon, että ETA-sopimuksen tätä aluetta koskevat keskeiset säännöt eivät ole yhtenevät EY:n perustamissopimuksen sääntöjen kanssa. Tämä johtuu siitä, että osana Maastrichtin sopimusta EY:n perustamissopimukseen liitettiin uusi poikeusmääräys, 92 artiklan 3 kohdan d alakohta, joka antaa mahdollisuuden myöntää 'tukea kulttuurin ja kulttuuriperinnön edistämiseen, jos tuki ei muuta kaupankäynnin ja kilpailun edellytyksiä yhteisössä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla'. Tätä poikkeusta ei ole liitetty ETA- sopimukseen. Valvontaviranomainen voi siksi käyttää perusteena vain ETA-sopimuksessa määrättyjä poikkeuksia, erityisesti 61 artiklan 3 kohdan c alakohtaa. Ei kuitenkaan vaikuta siltä, että komission tätä aluetta koskevat päätökset olisivat toistaiseksi merkinneet kovin suurta politiikan muutosta. Valvontaviranomainen katsoo, että se voi päätöksissään ottaa huomioon komission ennen poikkeuksen voimaantuloa tekemät päätökset, eli päätökset, jotka perustuvat EY:n perustamissopimuksen 92 artiklan 3 kohdan c alakohtaan, ja sellaiset myöhemmät päätökset, jotka perustuvat 92 artiklan 3 kohdan d alakohtaan mutta eivät poikkea aikaisemmasta politiikasta ja jotka olisi voitu tehdä c alakohdan nojalla.

EY:n komissio tai EFTAn valvontaviranomainen eivät ole toistaiseksi antaneet elokuvateollisuudelle myönnettävää tukea koskevia suuntaviivoja. Siksi kyseistä tukea on arvioitava vain valtiontukea koskevien perussääntöjen, ennakkotapausten ja kummankin valvontaelimen aiempien päätösten mukaisesti.

Jos tukea maksetaan paikallisille televisio-ohjelmille tai elokuville, jotka on tehty pienen kielialueen kielellä kuten islanniksi, jota ei puhuta lajasti maan rajojen ulkopuolella, ja jos myös kyseisten elokuvien aihealueet ovat suhteellisen 'kapeita' ja kiinnostavat pääasiassa vain paikallisia ihmisiä, kyseinen tuki vaikuttaa tavallisesti kilpailuun vain rajallisesti, ja kyseisten elokuvien rahoittaminen yksinomaan markkinaedellytyksin on todennäköisesti vaikeaa. Tämä oikeuttaa tavallisesti myöntämään tukea kyseisille elokuville. Toisaalta, jos tukea myönnetään jollakin maailmankielellä tehtäville elokuville joiden aiheet kiinnostavat katsojia laajalti heidän kansallisuudestaan riippumatta, tuki vaikuttaa todennäköisesti sopimuspuolten väliseen kauppaan samalla tavoin kuin mikä tahansa muu tuki, jota myönnetään herkille kaupan aloille.

On jälleen todettava, että tarkasteltavana oleva Islannin laki ei millään tavoin rajoita tai määritä tukikelpoisten elokuvien tyyppejä, eli se ei ota huomioon tukikelpoisten elokuvien aiheita, kohdemarkkinoita, -yleisöä tms. Tämä vastaa lain 1 artiklassa säädettyä tavoitetta eli ulkomaisten elokuvatuottajien houkuttelmista Islantiin. Laki ei itse asiassa millään tavoin rajoitu tukemaan mitään tiettyjä kulttuuriarvoja sisältäviä elokuvia ja televisio-ohjelmia, ja sitä voitaisiin yhtä hyvin käyttää puhtaasti viihteellisten elokuvien tukemiseen. Kyseisten elokuvien markkinat ovat maailmanlaajuiset. Tuki ei yleensä ole tarpeen tällaisten elokuvien tekemiseen, mutta todennäköisempää on, että tuki voi sen sijaan vaikuttaa elokuvan tuottamispaikan valintaan.

Siksi valvontaviranomainen epäilee vakavasti, ettei tarkasteltavana olevassa Islannin laissa tarkoitetun kaltaiseen elokuvateollisuudelle myönnettävään valtiontukeen voida soveltaa ETA-sopimuksen 61 artiklan 2 tai 3 kohdan poikkeusmääräyksiä. Siksi sen on aloitettava valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan 1 artiklan 2 kohdan mukainen menettely. Tämä kanta ei kuitenkaan vaikuta valvontaviranomaisen asiassa tekemään luopulliseen päätökseen. Valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan 1 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn tarkoituksena on varmistaa, että tapaus tutkitaan perusteellisesti, ja antaa kaikille asianomaisille osapuolille oikeus tulla kuulluksi."

EFTAn valvontaviranomainen kehottaa EFTA-valtioita, EU:n jäsenvaltioita sekä muita asianomaisia osapuolia lähettämään kyseisiä toimenpiteitä koskevat huomautuksensa kuukauden kuluessa tämän ilmoituksen julkaisemisesta seuraavaan osoitteeseen: EFTA Sureveillance Authority Rue de Trèves 74 B - 1040 Bruxelles/Brussel.

Huomautukset annetaan tiedoksi Islannin hallitukselle.