FI Euroopan unionin virallinen lehti L 157/12

EFTAn VALVONTAVIRANOMAISEN PÄÄTÖS

N:o 492/09/KOL,

tehty 2 päivänä joulukuuta 2009,

Norsk Lotteridrift ASA:n kantelusta, joka koskee väitettyä Norsk Tipping AS:lle myönnettyä valtiontukea (NORJA)

EFTAN VALVONTAVIRANOMAINEN (1), joka

ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen (2) ja erityisesti sen 61–63 artiklan sekä pöytäkirjan 26,

ottaa huomioon EFTAn jäsenvaltioiden sopimuksen valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta (3) ja erityisesti sen 24 artiklan,

ottaa huomioon valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 (4) olevassa I osassa olevan 1 artiklan 3 kohdan,

ottaa huomioon valvontaviranomaisen suuntaviivat ETA-sopimuksen 61 ja 62 artiklan soveltamisesta ja tulkinnasta (5),

SEKÄ KATSOO SEURAAVAA:

I TOSISEIKAT

1. Menettely

Valvontaviranomainen sai 12 päivänä lokakuuta 2004 Norsk Lotteridrift ASA:lta kantelun, joka koski Norsk Tipping AS:n hyväksi myönnettyä väitettyä valtiontukea (tapahtuma nro 295765).

Valvontaviranomainen pyysi 22 päivänä lokakuuta 2004 päivätyllä kirjeellä (tapahtuma nro 296715) kantelijaa toimittamaan tiettyjä näkökohtia koskevia lisätietoja.

Kantelija toimitti 15 päivänä marraskuuta 2004 päivätyllä kirjeellä (tapahtuma nro 299345) valvontaviranomaiselle vastaukset tämän esittämiin kysymyksiin.

Valvontaviranomainen toimitti 8 päivänä joulukuuta 2004 päivätyllä kirjeellä (tapahtuma nro 300861) Norjan viranomaisille jäljennöksen kantelusta ja pyysi näitä toimittamaan huomautuksensa sekä lisätietoja.

Norjan viranomaiset toimittivat 10 päivänä helmikuuta 2005 päivätyllä kirjeellä (tapahtuma nro 308469) valvontaviranomaiselle huomautuksensa sekä lisätietoja.

Kirjeenvaihtoa ei ole käyty tämän jälkeen.

Kantelijaa edustava lakimies ilmoitti 12 päivänä maaliskuuta 2008 päivätyllä kirjeellä (tapahtuma nro 469510) valvontaviranomaiselle, että Norsk Lotteridrift ASA oli purettu ja ettei kantelija tämän vuoksi halunnut enää jatkaa kantelun käsittelyä, joten kantelu peruutettiin.

2. Kantelun perusteet

Norsk Lotteridrift ASA oli Norjan suurin Amusement with Prize -pelikonetoimintaa (jäljempänä ”AWP-pelikoneet”) harjoittava yritys. Norsk Tipping AS on Norjan suurin peliyritys, ja se on kokonaan Norjan valtion omistuksessa. Norsk Tipping AS ei ennen vuotta 2003 toiminut AWP-pelikoneiden markkinoilla.

Norjassa annettiin kesäkuussa 2003 laki, joka antoi Norsk Tipping AS:lle yksinoikeuden tällaisen pelikonetoiminnan harjoittamiseen. Norsk Tipping AS on 1 päivästä tammikuuta 2006 ollut ainoa AWP-pelitoiminnan harjoittaja Norjassa.

Vuoden 2003 kesäkuusta vuoden 2006 tammikuun 1 päivään kestäneellä siirtymäkaudella Norsk Tipping AS otti käyttöön ensimmäiset AWP-pelikoneensa samalla kun markkinoilla jo olevat toimijat joutuivat vetäytymään niiltä sitä mukaa kuin niiden AWP-pelitoimintalupien voimassaolo päättyi. Norsk Lotteridrift ASA ja Norsk Tipping AS kilpailivat siirtymäkaudella näin samoilla markkinoilla. Norsk Tipping AS:llä on nykyisin yksinoikeus AWP-pelitoiminnan harjoittamiseen Norjassa (6).

Norsk Lotteridrift ASA väitti kantelussaan, että tilanteessa, jossa Norsk Tipping AS kilpaili muiden AWP-pelitoiminnan harjoittajien kanssa, Norsk Tipping AS hyötyi kahdesta toimenpiteestä, jotka vääristivät kilpailua ja vaikuttivat sopimuspuolten väliseen kauppaan.

Kantelija viittasi seuraaviin toimenpiteisiin:

— Norsk Tipping AS ei maksanut yhtiöveroa, kun taas yksityiset toimijat joutuivat maksamaan kyseisen veron (2.1).

— Kantelija väitti lisäksi, että Norsk Tipping AS pystyi paljon muita toimijoita joustavammin päättämään, minkä osuuden tuloistaan se osoitti hyväntekeväisyyteen, koska se maksoi nämä osuudet nettovoitostaan, kun taas yksityisten toimijoiden oli osoitettava hyväntekeväisyyteen 40 prosenttia kunkin pelikoneen tuotosta (2.2).

2.1 Vapautus yhtiöverosta

Maaliskuun 26 päivänä 1999 annetun Norjan verolain nro 14 2–30 §:n g alakohdan 3 alakohdassa (entinen 5 alakohta) säädetään, että Norsk Tipping AS on vapautettu yhtiöverosta. Tätä säännöstä on tulkittava yhdessä 28 päivänä elokuuta 1992 rahapeleistä annetun lain nro 103 (jäljempänä ”rahapelilaki”) kanssa. Kyseisessä laissa Norsk Tipping AS velvoitetaan maksamaan kaikki voittonsa sen jälkeen kun investointirahastoon osoitettava osuus on maksettu (7).

Kantelija, joka oli velvollinen maksamaan yhtiöveroa, väitti, että edellä kuvattu Norsk Tipping AS:lle myönnetty poikkeus oli valtiontukea.

2.2 Norsk Tipping AS:n mahdollisuus määrittää omat voittonsa

Syyskuun 22 päivänä 2000 annetussa asetuksessa nro 960, joka koskee AWP-pelitoiminnan harjoittamiseen tarvittavan luvan myöntämistä, säädetään, että kyseinen lupa voidaan myöntää seuraavien edellytysten täyttyessä: kunkin pelikoneen tuottamasta voitosta vähintään 40 prosenttia osoitetaan hyväntekeväisyyteen, enintään 20 prosenttia maksetaan pelikoneen sijoitustilan omistajalle ja enintään 40 prosenttia jää pelikonetoiminnan harjoittajalle. Asetusta ei sovellettu Norsk Tipping AS:ään (8).

Norsk Tipping AS:n toimintaan sovellettiin rahapelilakia, jonka mukaan Norsk Tipping AS:n voitto rahastosiirtojen jälkeen oli osoitettava hyväntekeväisyyteen.

Kantelijan mukaan Norsk Tipping AS:llä oli paljon enemmän joustovaraa kuin kilpailijoillaan. Kantelussa väitettiin, että tilanne, jossa osa yrityksen kaikkien toimintojen nettovoitoista osoitetaan hyväntekeväisyyteen, on täysin erilainen kuin tilanne, jossa kunkin pelikoneen tuottamasta voitosta kiinteä prosenttiosuus osoitetaan hyväntekeväisyyteen riippumatta yrityksen yleisestä kannattavuudesta. Norsk Lotteridrift ASA katsoi, että Norsk Tipping AS:llä oli huomattavasti enemmän joustovaraa päättäessään budjetistaan ja etenkin päättäessään uusien investointien tekemisestä tilanteessa, jossa ne olivat tarpeen. Lainsäädännössä ei asetettu rajoituksia investointirahaston koolle eikä hyväntekeväisyyteen osoitettavien varojen vähimmäismäärää. Norsk Tipping AS:llä oli mahdollisuus siirtää tarvittavat varat investointirahastoon, kun taas sen kilpailijoilla, esimerkiksi Lotteridrift ASA:lla, vastaavanlaisia mahdollisuuksia oli vähemmän.

Kantelija katsoi, että edellä kuvattu etu oli ETA-sopimuksen 61 artiklassa tarkoitettua valtiontukea.

II ARVIOINTI

1. Valtiontuen olemassaolo

ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohta kuuluu seuraavasti:

”Jollei tässä sopimuksessa toisin määrätä, EY:n jäsenvaltion tai EFTA-valtion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu tämän sopimuksen toimintaan, siltä osin kuin se vaikuttaa sopimuspuolten väliseen kauppaan.”

Valvontaviranomainen tarkastelee kantelun arvioinnissaan molempia perusteita erikseen.

2. Vapautus yhtiöverosta

Tukitoimenpiteen on oltava valtion myöntämä tai valtion varoista myönnetty.

Valvontaviranomainen katsoo, että myöntäessään vapautuksen Norjan valtio luopui verotulosta, jonka se olisi muutoin saanut. Näiden tulojen saamatta jääminen vähentää valtion tuloja maksuista, joita yrityksiltä yleensä kannetaan niiden budjettien perusteella (9). Verotulojen menetys vastaa verotustukiin käytettyjen valtion varojen määrää (10). Valvontaviranomainen katsoo sen vuoksi, että Norsk Tipping AS:n vapauttaminen tuloverosta on lähtökohtaisesti valtion varojen käyttöä

Toimenpiteen on lisäksi oltava valikoiva toimenpide, joka suosii ”tiettyjä yrityksiä tai tiettyjä tuotannonaloja”. Arvioidessaan toimenpiteen valikoivuutta valvontaviranomainen selvittää, tarjoaako se määrätyn oikeusjärjestelmän puitteissa tietylle yritykselle etua suhteessa muihin tosiasiallisesti ja oikeudellisesti vertailukelpoisessa asemassa oleviin yrityksiin. Tätä varten on ensin tarpeen määrittää sovellettavan verojärjestelmän mukainen tavanomainen tilanne, joka muodostaa vertailukohdan.

Valvontaviranomainen katsoo, että valikoivuutta arvioitaessa vertailukohdaksi on otettava Norjan verolaki, jota ei kyseisen lain 2–30 §:n g alakohdan 3 alakohdassa säädetyn nimenomaisen poikkeuksen mukaan sovelleta Norsk Tipping AS:ään.

Valvontaviranomaisen on tämän jälkeen arvioitava ja selvitettävä, onko käsiteltävänä olevalla verotustoimenpiteellä myönnetty etu mahdollisesti valikoiva, siten että se ottaa lähtökohdaksi edellä tarkoitetun tavanomaisen verojärjestelmän, ja osoitettava, että toimenpide poikkeaa kyseisestä järjestelmästä sikäli, että se johtaa erilaiseen kohteluun sellaisten taloudellisten toimijoiden välillä, jotka ovat kyseisen EFTA-valtion verojärjestelmälle asetetun päämäärän kannalta samanlaisessa tosiasiallisessa ja oikeudellisessa tilanteessa.

Valvontaviranomainen katsoo lähtökohtaisesti, että vapautus verosta näyttää olevan valikoiva, koska se on myönnetty vain Norsk Tippingille.

Kuten edellä on todettu, Norsk Tipping AS:ään ja kaikkeen pelitoimintaan sovelletaan Norjassa erityislainsäädäntöä. Rajoituksia on asetettu sille, kuka voi tarjota pelitoimintaan liittyviä palveluja, miten palvelut tuotetaan ja miten pelitoiminnan tuotto käytetään. Tällä hetkellä tietyntyyppisiä pelejä voi tarjota ainoastaan Norsk Tipping AS, koska sillä on yksinoikeus kyseisen rahapelitoiminnan harjoittamiseen. Yhteisöjen tuomioistuin ja Eftan tuomioistuin ovat hyväksyneet tällaisia sekä markkinoille pääsyä että palvelujen tarjontaa koskevia lakisääteisiä rajoituksia moraaliin, uskontoon ja kulttuuriin liittyvistä syistä sekä yksilöille ja yhteiskunnalle pelitoiminnasta aiheutuvien moraalisesti ja taloudellisesti vahingollisten seurausten vuoksi (11).

Ennen kuin AWP-pelitoimintaan liittyvä yksinoikeusoikeusjärjestely otettiin käyttöön, kantelijana oleva Norsk Lotteridrift ASA ja muut yksityiset pelikonetoiminnan harjoittajat toimivat markkinoilla ja maksoivat normaalia tuloveroa. Lisäksi niihin sovellettiin AWP-pelitoimintaa koskevaa erityissääntelyä, jonka mukaan ne saivat pitää enintään 40 prosenttia kunkin pelikoneen tuottamasta voitosta (12).

Muunlaiseen pelitoimintaan liittyvien palvelujen tarjoajiin, kuten Norsk Rikstotoon, joka harjoittaa hevosvedonlyöntitoimintaa, sekä hyväntekeväisyysjärjestöihin, jotka järjestävät erilaisia arpajaisia, sovelletaan muita säännöksiä. Tällaisille muunlaisen pelitoiminnan harjoittajille on yhteistä se, että periaatteessa kaikki pelien tuottamat voitot on ohjattava erikseen määriteltyyn hyväntekeväisyystarkoitukseen. Aikaisempi AWP-pelitoiminta poikkesi sen vuoksi kaikesta muusta pelitoiminnasta siinä, että sitä harjoittavat yksityiset toimijat saivat pitää osan rahapelien tuottamasta voitosta.

Lain mukaan Norsk Tipping AS:n voitot peritään yritykseltä ja osoitetaan urheiluun ja kulttuuriin liittyviin tarkoituksiin, ja vuodesta 2006 alkaen niitä on osoitettu myös humanitaarisiin ja sosiaalisiin tarkoituksiin (ks. 28 päivänä elokuuta 1992 annetun uhkapelilain nro 103 (lov om pengespill) 10 §). Norsk Tipping AS:n vapautus tavanomaisesta tuloverosta korvattiin näin velvoitteella maksaa toisentyyppistä ”veroa”.

Tämän vuoksi vaikka Norsk Tipping on vapautettu tuloverosta, sen voittoihin kohdistuu toisentyyppinen rasite, jonka seurauksena se ei saa pitää voittoja itsellään. Valvontaviranomainen katsoo, että kun otetaan huomioon tarkasteltavana olevaan asiaan liittyvät olosuhteet, Norsk Tippingin erilainen kohtelu on perusteltua syistä, jotka liittyvät valtion monopolin asemassa olevan peliyrityksen voittojen uudelleenjaossa noudatettavaan järjestelyyn.

Tämän vuoksi valvontaviranomainen katsoo pelitoimintaan liittyvien palvelujen erityisluonteen ja niihin sovellettavan erityissääntelyn perusteella, että Norsk Tipping AS ei ole tosiasiallisesti ja oikeudellisesti vertailukelpoisessa asemassa tavanomaista tuloveroa maksaviin yrityksiin nähden, joihin kuuluvat sekä entiset yksityiset pelikonetoiminnan harjoittajat että muun tyyppiset kaupalliset yritykset. Sen vuoksi Norsk Tipping AS:n vapauttaminen tavanomaisesta tuloverosta ei ole ETA-sopimuksen 61 artiklassa tarkoitettua valtiontukea.

3. Norsk Tipping AS:n mahdollisuus määrittää omat voittonsa

Toinen kantelussa esille tuoduista seikoista oli, että Norsk Tipping AS saattoi yksityisiä AWP-pelikonetoiminnan harjoittajia vapaammin päättää omista voitoistaan. Yksityisten toiminnanharjoittajien oli osoitettava 40 prosenttia kunkin AWP-pelikoneen tuottamasta voitosta hyväntekeväisyyteen, kun taas Norsk Tipping AS:n oli osoitettava kaikki voittonsa hyväntekeväisyyteen. Norsk Tipping AS:n voittojen määrä riippui kuitenkin pitkälti siitä, miten paljon varoja se päätti siirtää investointirahastoon, sekä siitä, miten se yleensä käytti varojaan. Kantelija väitti tämän vuoksi, että yksityisillä toiminnanharjoittajilla ei ollut vastaavaa päätösvapautta, koska niiden hyväntekeväisyyteen osoittaman osuuden määrittämisessä ei ollut joustavuutta.

Valvontaviranomainen ei katso, että asiaan liittyy ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja valtion varoja. Yhteisöjen tuomioistuimen asiassa Preussen Elektra (13) tekemän ratkaisun mukaisesti valvontaviranomainen katsoo, että velvoite osoittaa tietty osuus tuloista hyväntekeväisyyteen on Norsk Tipping AS:n rahastoista 8 päivänä kesäkuuta 1998 Norjassa annettuun asetukseen (14) nro 797 perustuva valtion toimenpide, joka ei kuitenkaan johda valtion tulojen menettämiseen. Tässä yhteydessä pätevät lisäksi edellä tarkastellut valikoivuuteen liittyvät näkökohdat, joihin kuuluu myös se, ettei Norsk Tipping AS ole verrattavissa muihin yksityisiin pelikonetoiminnan harjoittajiin.

4. Päätelmä

Edellä esitetyn perusteella valvontaviranomainen katsoo, että Norsk Tipping AS:n vapauttaminen tavanomaisesta tuloverosta ja sen mahdollisuus määrittää omat voittonsa eivät ole ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea,

ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Norjan verolain 2–30 §:n g alakohdan 3 alakohdassa säädetty Norsk Tipping AS:n vapauttaminen verosta ja Norsk Tipping AS:n mahdollisuus määrittää omat voittonsa eivät ole ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.

2 artikla

Tämä päätös on osoitettu Norjan kuningaskunnalle.

3 artikla

Ainoastaan englanninkielinen teksti on todistusvoimainen.

Tehty Brysselissä 2 päivänä joulukuuta 2009. EFTAn valvontaviranomaisen puolesta Per SANDERUD Puheenjohtaja Kristján A. STEFÁNSSON Kollegion jäsen

(1) Jäljempänä ”valvontaviranomainen”.

(2) Jäljempänä ”ETA-sopimus”.

(3) Jäljempänä ”valvonta- ja tuomioistuinsopimus”.

(4) Jäljempänä ”pöytäkirja 3”.

(5) Suuntaviivat ETA-sopimuksen 61 ja 62 artiklan sekä valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan 1 artiklan soveltamista ja tulkitsemista varten, valvontaviranomainen hyväksynyt ja antanut 19 päivänä tammikuuta 1994 (EYVL L 231, 3.9.1994, s. 1, ja ETA-täydennysosa N:o 32, 3.9.1994, s. 1), jäljempänä ”valtiontuen suuntaviivat”. Valtiontuen suuntaviivojen päivitetty versio on saatavilla valvontaviranomaisen internetsivuilla: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/

(6) Yksinoikeuden käyttöönotto vahvistetaan Eftan tuomioistuimen asiassa E-1/06, Eftan valvontaviranomainen v. Norja, antamassa tuomiossa, Eftan oikeustapauskokoelma 2007, s. 20.

(7) Investointirahastolla varmistetaan, että yrityksellä on investointeihin tarvittava pääoma.

(8) Asetusta on kantelun tekemisen jälkeen merkittävästi muutettu. Valvontaviranomainen ei kuitenkaan katso, että kyseisten muutosten kuvaaminen on tässä yhteydessä tarpeen.

(9) Asia C-156/98, Saksa v. komissio, Kok. 2000, s. I-6857, 26 kohta.

(10) Ks. esim. valtiontuen suuntaviivojen 3 jakson 3 kohta, jossa käsitellään valtiontukisääntöjen soveltamista yritysten välittömään verotukseen.

(11) Ks. edellä oleva viittaus asiaan E-1/06 Eftan valvontaviranomainen v. Norja, 29 kohta lisäviitteineen.

(12) Jäljelle jäävästä 60 prosentin osuudesta osa osoitettiin hyväntekeväisyyteen ja osa maksettiin pelikoneen sijoitustilan haltijalle, kuten edellä kohdassa ”Tosiseikat” on selvitetty.

(13) Asia C-379/98, Preussen Elektra v. Schleswag, Kok. 2001, s. I-2099, 54–67 kohta.

(14) Tämän asetuksen oikeusperusta on uhkapelilain 10 §.