FI Euroopan unionin virallinen lehti L 145/25

EFTAn VALVONTAVIRANOMAISEN PÄÄTÖS

N:o 218/03/KOL,

tehty 12 päivänä marraskuuta 2003,

alueellisesti eriytettyjen sosiaaliturvamaksujen muodossa myönnettävästä valtiontuesta – Norja

EFTAn VALVONTAVIRANOMAINEN, joka

OTTAA HUOMIOON Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen (1) ja erityisesti sen 61–63 artiklan sekä pöytäkirjan 26,

OTTAA HUOMIOON EFTAn jäsenvaltioiden välisen valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamista koskevan sopimuksen (2) ja erityisesti sen 24 artiklan ja pöytäkirjan 3,

OTTAA HUOMIOON valvontaviranomaisen suuntaviivat (3) ETA-sopimuksen 61 ja 62 artiklan soveltamisesta ja tulkinnasta,

OTTAA HUOMIOON valvontaviranomaisen päätöksen (4) ehdottaa Norjalle aiheellisia toimia,

OTTAA HUOMIOON ETA:n sekakomitean 25 päivänä kesäkuuta 2002 tekemän päätöksen N:o 88/2002 (5), jolla EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta vähämerkityksiseen tukeen 12 päivänä tammikuuta 2001 annettu komission asetus (EY) N:o 69/2001 (6) otetaan osaksi ETA-sopimuksen liitettä XV,

ON mainittujen artiklojen (7) mukaisesti KEHOTTANUT asianomaisia esittämään huomautuksensa,

KATSOO, ETTÄ Norjan viranomaiset ilmoittivat 26 päivänä maaliskuuta 2003 päivätyllä kirjeellä valvontaviranomaiselle alueellisesti eriytettyihin sosiaaliturvamaksuihin sovellettavasta kolmen vuoden siirtymäajasta sekä uudesta suorasta kuljetustukijärjestelmästä,

KATSOO, ETTÄ tämä päätös koskee vain alueellisesti eriytettyihin sosiaaliturvamaksuihin sovellettavasta kolmen vuoden siirtymäajasta ilmoittamista eikä uudesta suorasta kuljetustukijärjestelmästä ilmoittamista,

ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1) Valtiontuki, jonka Norja aikoo toteuttaa alueellisesti eriytettyjä sosiaaliturvamaksuja varten ilmoitetun siirtymäajan muodossa alueilla 3 ja 4, hyväksytään ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla.

2) Tämä päätös on osoitettu Norjan kuningaskunnalle.

3) Tämä päätös on todistusvoimainen englannin kielellä.

Tehty Brysselissä 12 päivänä marraskuuta 2003. EFTAn valvontaviranomaisen puolesta Einar M. BULL Puheenjohtaja Hannes HAFSTEIN Kollegion jäsen

(1) Jäljempänä ’ETA-sopimus’.

(2) Jäljempänä ’valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamista koskeva sopimus’.

(3) EFTAn valvontaviranomaisen 19 päivänä tammikuuta 1994 hyväksymät ja antamat valtiontukea koskevat menettelysäännöt ja aineelliset säännöt (valtiontuen suuntaviivat). Julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä L 231, 3.9.1994, s. 1. Suuntaviivoja on viimeksi muutettu 5 päivänä marraskuuta 2003 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

(4) EFTAn valvontaviranomaisen päätös N:o 172/02/KOL (EUVL C 52, 6.3.2003, s. 16) sekä ETA-täydennysosa nro 13, 16.3.2003, s. 1.

(5) EYVL L 266, 3.10.2002, s. 56, sekä ETA-täydennysosa nro 49, 3.10.2002, s. 42.

(6) EYVL L 10, 13.1.2001, s. 30.

(7) EFTAn valvontaviranomaisen päätös N:o 141/03/KOL, tehty 16 päivänä heinäkuuta 2003 (EUVL C 216, 11.9.2003, s. 3) sekä ETA-täydennysosa nro 45, 11.9.2003, s. 1.

(8) EFTAn valvontaviranomaisen päätös N:o 141/03/KOL, tehty 16 päivänä heinäkuuta 2003 (EUVL C 216, 11.9.2003, s. 3) sekä ETA-täydennysosa nro 45, 11.9.2003, s. 1.

(9) EFTAn valvontaviranomaisen päätös N:o 228/99/KOL (EYVL C 3, 6.1.2000, s. 3) sekä ETA-täydennysosa nro 1, 6.1.2000.

(10) EYVL L 244, 14.9.2001, s. 32.

(11) Päätös N:o 172/02/KOL.

(12) EFTA-valtioiden pysyvä komitea päätti 1 päivänä heinäkuuta 2003 (päätös N:o 2/2003/SC), että alueella 5 nykyisin sovellettava järjestelmä soveltuu alueen poikkeuksellisten olojen vuoksi ETA-sopimuksen toimintaan (ks. edellä oleva 1 kohta).

(13) ”En analyse av regionale virkninger av omlegging av differensiert arbeidsgiveravgift”. Møreforskning, arbeidsrapport M 0309. Ks. www.mfm.no

(14) EFTAn tuomioistuimen asia E-6/98, Norjan hallitus v. EFTAn valvontaviranomainen, EFTAn tuomioistuimen raportti vuodelta 1999, s. 74.

(15) Päätös N:o 228/99/KOL (EYVL C 3, 6.1.2000, s. 3) sekä ETA-täydennysosa nro 1, 6.1.2000.

(16) Komission asetus (EY) N:o 69/2001, annettu 12 päivänä tammikuuta 2001, EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta vähämerkityksiseen tukeen (EYVL L 10, 13.1.2001, s. 30), sellaisena kuin se on otettu osaksi ETA-sopimusta 25 päivänä kesäkuuta 2002 tehdyllä ETA:n sekakomitean päätöksellä N:o 88/2002 (EYVL L 266, 3.10.2002, sekä ETA-täydennysosa nro 49, 3.10.2002). Kasautumasäännöt estävät sen, että de minimis -tuen kokonaismäärä ei ylitä 100 000 euron kynnystä kolmen vuoden aikana (ks. komission asetus (EY) N:o 69/2001).

(17) Ks. esimerkiksi ETA-sopimuksen 8 artiklan 3 kohta, 20 artikla ja pöytäkirjat 3 ja 9 sekä valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamista koskevan sopimuksen 24 artikla.

(18) Valvontaviranomainen huomautti, että komissio myös hyväksyi siirtymäjärjestelyt. Ks. esimerkiksi komission päätös N:o 88/318/ETY, tehty 2 päivänä maaliskuuta 1988, tuesta Mezzogiornolle 1 päivänä maaliskuuta 1986 annetusta laista N:o 64 (EYVL L 143, 10.6.1988, s. 37), sekä valtiontuki N 586/2002 ”Aluelakiin nro 9/98 perustuvat tukitoimet köysiratojen asennuksia varten”, Italia (Lombardia).

(19) Asia C-24/95, Land Rheinland-Pfalz v. Alcan Deutschland GmbH, yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 20.3.1997 (Kok. 1997, s. I–1591).

(20) Valvontaviranomainen pysyy näkemyksessään, jonka se esitti 16 päivänä heinäkuuta 2003 tekemänsä päätöksen 3.1 kohdassa ja joka koskee Norjan viranomaisten väitettä siitä, että valvontaviranomainen ei ollut lähettänyt ”selvää tietoa”.

(21) Valtiontuen suuntaviivojen 25.4 jakso.