EFTAN valvontaviranomaisen suositus,

annettu 5 päivänä maaliskuuta 2002,

yhteensovitetusta yhteisön valvontaohjelmasta vuodeksi 2002 viljojen sekä tiettyjen kasviperäisten tuotteiden torjunta-ainejäämien enimmäismäärien noudattamisen varmistamiseksi

(2002/C 216/06)

EFTAN VALVONTAVIRANOMAINEN, joka

OTTAA HUOMIOON Euroopan talousalueen perustamisesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 109 artiklan 1 kohdan,

OTTAA HUOMIOON EFTA-valtioiden sopimuksen valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta ja erityisesti sen pöytäkirjassa 1 olevan 5 artiklan 2 kohdan b alakohdan,

OTTAA HUOMIOON ETA-sopimuksen liitteessä II olevan XII luvun 38 kohtaan lisätyn säädöksen (viljojen torjunta-ainejäämien enimmäismääristä 24 päivänä heinäkuuta 1986 annetun neuvoston direktiivin 86/362/ETY(1)), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna, ja erityisesti sen 7 artiklan 2 kohdan b alakohdan,

OTTAA HUOMIOON ETA-sopimuksen liitteessä II olevan XII luvun 54 kohtaan lisätyn säädöksen (torjunta-ainejäämien enimmäismäärien vahvistamisesta tietyille kasvikunnasta peräisin oleville tuotteille, mukaan lukien hedelmät ja vihannekset, 27 päivänä marraskuuta 1990 annetun neuvoston direktiivin 90/642/ETY(2)), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna, ja erityisesti sen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan,

ON KUULLUT EFTAn valvontaviranomaista avustavaa EFTAn elintarvikekomiteaa,

SEKÄ KATSOO SEURAAVAA:

(1) Direktiivin 86/362/ETY 7 artiklan 2 kohdan b alakohdan ja direktiivin 90/642/ETY 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaan EFTAn valvontaviranomainen toimittaa vuosittain joulukuun 31 päivään mennessä sitä avustavalle EFTAn elintarvikekomitealle suosituksen yhteensovitetuksi valvontaohjelmaksi sen varmistamiseksi, että kyseisten direktiivien liitteessä II annettuja torjunta-ainejäämien enimmäismääriä noudatetaan. Komission asetuksen (EY) N:o 645/2000(3) 1 artiklan 1 kohdan mukaan kyseisissä suosituksissa vahvistetut määräajat voivat kestää yhdestä vuodesta viiteen vuoteen.

(2) EFTAn valvontaviranomaisen olisi pyrittävä asteittain järjestelmään, jossa voidaan arvioida direktiivin 86/362/ETY 7 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa ja direktiivin 90/642/ETY 4 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettu todellinen altistuminen torjunta-aineille elintarvikkeiden kautta. Tällaisten arvioiden toteutettavuuden tutkimisen helpottamiseksi pitäisi käytössä olla tietoja useiden sellaisten elintarvikkeiden torjunta-ainejäämien seurannasta, jotka muodostavat merkittävän osan eurooppalaisten ruokavaliosta. Torjunta-ainejäämien valvontaa varten EFTA-valtioissa käytettävissä olevilla resursseilla voidaan yhteensovitetussa valvontaohjelmassa analysoida ainoastaan kahdeksan tuotteen näytteet vuodessa. Torjunta-aineiden käytössä esiintyy muutoksia viiden vuoden valvonta-ajan aikana. Kutakin torjunta-ainetta olisi yleensä valvottava 20-30 elintarvikkeessa kolmen vuoden jaksoissa.

(3) EFTA-valtioiden olisi otettava käyttöön jatkuva valvontamenetelmä, koska se helpottaisi muutosten havaitsemista torjunta-aineiden esiintymissä.

(4) Asefaatin, benomyyli-ryhmän, klorpyrifossin, iprodionin ja metamidofossin jäämiä olisi seurattava vuonna 2002, sillä näin voitaisiin selvittää, voidaanko kyseessä olevia jäämiä käyttää sen arvioimiseen, tapahtuuko kyseisille torjunta-aineille todella altistumista elintarvikkeiden välityksellä, koska niitä (liitteessä oleva ryhmä A) on mitattu jo vuosina 1996-2001.

(5) Diatsinonin, metalaksyylin, metidationin, tiabendatsolin ja triatsofossin jäämiä olisi seurattava myös vuosina 2002-2005, sillä näin voitaisiin selvittää, voidaanko kyseessä olevia jäämiä käyttää sen arvioimiseen, tapahtuuko kyseisille torjunta-aineille todella altistumista elintarvikkeiden välityksellä, koska niitä (liitteessä oleva ryhmä B) on mitattu jo vuosina 1997-2001.

(6) Klorpyrifossimetyylin, deltametriinin, endosulfaanin, imatsaliilin, lambdasyhalotriinin, manebi-ryhmän, mekarbamin, permetriinin, pirimifossi-metyylin ja vinklotsoliinin jäämiä olisi seurattava vuosina 2002-2005, sillä näin voitaisiin selvittää, voidaanko kyseessä olevia jäämiä käyttää sen arvioimiseen, tapahtuuko kyseisille torjunta-aineille todella altistumista elintarvikkeiden välityksellä, koska niitä (liitteessä oleva ryhmä C) on mitattu jo vuosina 1998-2001.

(7) Atsinfossi-metyylin, kaptaanin, klorotaloniilin, diklofluanidin, dikofolin, dimetoaatin, folpetin, malationin, ometoaatin, oksidemetoni-metyylin, foraatin, prosymidonin, propysamidin ja atsoksistrobiinin jäämiä olisi seurattava vuosina 2002-2005, sillä näin voitaisiin selvittää, voidaanko kyseessä olevia jäämiä käyttää sen arvioimiseen, tapahtuuko kyseisille torjunta-aineille todella altistumista elintarvikkeiden välityksellä, koska niitä (liitteessä oleva ryhmä D) on mitattu jo vuonna 2001.

(8) Aldikarbin, bromopropylaatin, sypermetriinin, metiokarbin, metomyylin, parationin ja tolyylifluanidin jäämiä olisi seurattava vuosina 2002-2005, sillä näin voitaisiin selvittää, voidaanko kyseessä olevia jäämiä käyttää sen arvioimiseen, tapahtuuko kyseisille torjunta-aineille todella altistumista elintarvikkeiden välityksellä, koska niitä (liitteessä oleva ryhmä E) mitataan vuonna 2002.

(9) Kussakin yhteensovitetussa valvontaohjelmassa on otettava järjestelmällisesti sellainen määrä näytteitä, että niitä voidaan käsitellä tilastollisesti. Codex Alimentarius -komissio on vahvistanut tällaisen lähestymistavan(4). Binomiaalisen todennäköisyysjakauman avulla voidaan laskea, että 459 näytteen tutkiminen antaa 99 prosentin luotettavuuden siitä, että todetaan ainakin yksi näyte, jonka torjunta-ainejäämät ylittävät pienimmän havaittavissa olevan määrän, kun yksi prosentti kasviperäisistä tuotteista sisältää torjunta-ainejäämiä yli pienimmän havaittavissa olevan määrän. Tämän vuoksi olisi otettava vähintään 459 näytettä koko Euroopan talousalueella. Ne suositellaan suhteutettavaksi EFTA-valtioiden kesken väestön ja kuluttajien määrän perusteella siten, että vuosittain otetaan kustakin tuotteesta vähintään 12 näytettä.

(10) Jäsenvaltioiden asiantuntijat keskustelivat Oeirasissa, Portugalissa, 15 ja 16 päivänä syyskuuta 1997 torjunta-ainejäämien määrityksen laadunvalvontamenetelmiä koskevista ohjeluonnoksista, joista keskusteltiin myös ja jotka otettiin huomioon 20 ja 21 päivänä marraskuuta 1997 kokoontuneessa kasvinsuojelutyöryhmän torjunta-ainejäämäryhmässä. On sovittu, että EY:n jäsenvaltioiden analyysilaboratoriot panevat täytäntöön kyseiset ohjeluonnokset mahdollisuuksien mukaan ja että niitä tarkistetaan näiden kokemusten perusteella. EY:n jäsenvaltioiden asiantuntijat keskustelivat uudestaan näistä ohjeluonnoksista Ateenassa Kreikassa 15-17 päivänä marraskuuta 1999 ja tarkistivat ne. Tarkistetut ohjeluonnokset on toimitettu pysyvälle kasvinsuojelukomitealle, ja komissio on julkaissut ne(5).

(11) Direktiivin 86/362/ETY 7 artiklan 2 kohdan a alakohdassa ja direktiivin 90/642/ETY 4 artiklan 2 kohdan a alakohdassa EFTA-valtioita vaaditaan yksilöimään kansallisten tarkastusohjelmiensa laadinnassa soveltamansa perusteet samalla, kun ne toimittavat EFTAn valvontaviranomaiselle tiedot seuraavan kalenterivuoden ohjelmien täytäntöönpanosta. Kyseisiin tietoihin olisi sisällyttävä perusteet, joita sovelletaan päätettäessä otettavien näytteiden ja tehtävien määritysten määrästä, sekä sovelletut ilmoitusten kynnysrajat ja perusteet, joiden mukaan kyseiset rajat on vahvistettu. Virallista elintarvikkeiden tarkastusta koskevista lisätoimenpiteistä 29 päivänä lokakuuta 1993 annetun direktiivin 93/99/ETY(6) mukaisesti tapahtuvan määrityksiä tekevien laboratorioiden hyväksymisen yksityiskohtaiset edellytykset olisi ilmoitettava.

(12) Tiedot valvontaohjelmien tuloksista soveltuvat erityisen hyvin käsiteltäviksi, tallennettaviksi ja välitettäviksi sähköisillä tai tietojenkäsittelyjärjestelmillä. On kehitetty formaatteja, joilla EY:n jäsenvaltiot voivat toimittaa komissiolle tietoja levykkeellä. EFTA-valtiot voisivat käyttää samaa formaattia, ja ne voisivat näin lähettää kertomuksensa EFTAn valvontaviranomaiselle vakiomuodossa. Kyseisen vakiomuodon edelleen kehittäminen tapahtuu tehokkaimmin kehittämällä ohjeita,

SUOSITTELEE, ETTÄ EFTA-VALTIOT:

1. Ottavat näytteitä ja analysoivat vähintään 12 näytettä tämän suosituksen liitteessä vahvistetuista tuotteen ja torjunta-ainejäämän yhdistelmistä ottaen tarvittaessa huomioon kansallisen, Euroopan talousalueen ja kolmansien maiden osuuden kyseisen EFTA-valtion markkinoista. Analysoidaan yhdestä tuotteesta erikseen laboratorionäytteen yksittäiset näytekappaleet vähintään yhden mahdollisesti akuutin riskin aiheuttavan torjunta-aineen osalta: otetaan kaksi näytettä, joissa on sopiva määrä näytekappaleita, mieluiten saman tuottajan tuotteista. Jos ensimmäisestä laboratorionäytteestä löydetään havaittavissa oleva määrä torjunta-ainetta, toisen näytteen tuotteet analysoidaan erikseen. Vuonna 2002 olisi analysoitava ainakin seuraavat yhdistelmät: aldikarbi/peruna, aldikarbi/banaani, oksidemetoni-metyyli/pinaatti, klorprofaami/peruna ja fosmetti/päärynä.

2. Laativat viimeistään 31 päivänä elokuuta 2003 liitteessä vuodelle 2002 määrättyjen erityisten ohjelmien tuloksista kertomuksen, josta käy ilmi käytetyt analyysimenetelmät ja toteutunut raportointitaso torjunta-ainejäämien määrityksen laadunvalvontamenetelmien mukaisesti. Kertomus olisi laadittava EFTAn valvontaviranomaisen vuodeksi 1999 antaman suosituksen liitteessä II ja liitteessä III esitetyssä muodossa (myös sähköisessä muodossa)(7).

3. Toimittavat EFTAn valvontaviranomaiselle ja EFTA-valtioille kaikki direktiivin 86/362/ETY 7 artiklan 3 kohdassa ja direktiivin 90/642/ETY 4 artiklan 3 kohdassa vaaditut vuoden 2001 valvontaohjelmaa koskevat tiedot 31 päivään elokuuta 2002 mennessä sen varmistamiseksi, että torjunta-ainejäämien enimmäismäärien noudattamista valvotaan vähintään pistokokeita ottamalla, ja erityisesti:

1) direktiivien 86/362/ETY ja 90/642/ETY liitteessä II lueteltuja torjunta-aineita koskevien kansallisten ohjelmiensa tulokset verrattuina yhdenmukaistettuihin määriin, ja jos näitä määriä ei ole vielä vahvistettu yhteisössä, verrattuina voimassa oleviin kansallisiin määriin;

2) tiedot laboratorioidensa laadunvalvontamenetelmistä ja erityisesti torjunta-ainejäämien määrityksen laadunvalvontamenetelmiä koskevista ohjeista, joita ne eivät ole voineet soveltaa tai joiden soveltamisessa on ollut vaikeuksia;

3) tiedot määritykset tekevän laboratorion direktiivin 93/99/EY 3 artiklan säännösten mukaisesta hyväksymisestä (mukaan lukien hyväksymistyyppi, hyväksynnän antanut elin ja hyväksymistodistuksen jäljennös);

4) tiedot pätevyys- ja aluetesteistä, joihin laboratorio on osallistunut.

4. Lähettävät EFTAn valvontaviranomaiselle 30 päivään syyskuuta 2002 mennessä kansallisen ohjelmansa, jolla aiotaan valvoa direktiiveillä 90/642/ETY ja 86/362/ETY vahvistettuja torjunta-ainejäämien enimmäistasoja vuonna 2003.

Tämä suositus on osoitettu Islannille, Liechtensteinille ja Norjalle.

Tehty Brysselissä 5 päivänä maaliskuuta 2002.

EFTAn valvontaviranomaisen puolesta

Bernd Hammermann

Kollegion jäsen

Peter Dyrberg

Johtaja

(1) EYVL L 221, 7.8.1986, s. 37.

(2) EYVL L 350, 14.12.1990, s. 71.

(3) EYVL L 78, 29.3.2000, s. 7.

(4) Codex Alimentarius, Pesticide Residues in Foodstuffs, Rooma 1994, ISBN 92-5-203271-1, osa 2, sivu 372.

(5) Asiakirja SANCO/3103/2000

(http://europa.eu.int/comm/food/fs/ph_ps/pest/index_en.htm)

(6) EYVL L 290, 24.11.1993, s. 14.

(7) EYVL L 74, 23.3.2000, liite II (torjunta-ainejäämien määrityksen laadunvalvontamenetelmiä koskevat ohjeet), s. 25, ja liite III (valmisteluasiakirja, raportointiformaatti), s. 38.

LIITE

Suosituksen 1 kohdassa esitetyt kussakin erityisessä ohjelmassa valvottavat tuote/torjunta-aineyhdistelmät

>TAULUKON PAIKKA>