ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Virallinen lehti nro C 060 , 09/03/1995 s. 0005 - 0005



Valtion tuen hyväksyminen ETA-sopimuksen 61 artiklan ja valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan 1 artiklan 3 kohdan nojalla EFTAn valvontaviranomaisen päätös lopettaa valtion tukea koskevan tapauksen käsittely tukiohjelman lakkauttamisen takia (95/C 60/05) Myöntämispäätöksen päivämäärä: 1.12.1994 EFTA-valtio: Suomi Tuen numero: 94-042 Nimi: Tuotannollisen toiminnan edistämiseksi myönnettyjen veronhuojennusten poistaminen Tarkoitus: Olemassa olevan tuotannollisten yritysten kapasiteetin lisäämisen tukemiseen tarkoitetun ohjelman lakkauttaminen. Ehdotus lain kumoamiseksi annetaan eduskunnalle ennen vuoden 1994 loppua. Oikeudellinen perusta: Laki tuotannollisen toiminnan edistämiseksi myönnettävistä veronhuojennuksista, 221/79 Ehdot: EFTAn valvontaviranomaiselle ilmoitetaan lain kumoamisesta heti, kun sitä koskeva laki on annettu.
Virallinen lehti nro L 125 , 08/06/1995 s. 0025 - 0025



EFTAN VALVONTAVIRANOMAISEN PÄÄTÖS N:o 18/95/COL, tehty 17 päivänä maaliskuuta 1995, EFTAn valvontaviranomaisen työjärjestyksen muuttamisesta ensimmäisen kerran EFTAN VALVONTAVIRANOMAINEN, joka ottaa huomioon EFTA-valtioiden sopimuksen valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta, jäljempänä `valvonta- ja tuomioistuinsopimus`, ja erityisesti sen 13 artiklan, sekä katsoo, että 1 päivänä tammikuuta 1995 Itävallan tasavalta, Suomen tasavalta ja Ruotsin kuningaskunta ovat liittyneet Euroopan unioniin, valvonta- ja tuomioistuinsopimukseen on siksi tehty tiettyjä mukautuksia kuten sopimuksessa EFTA-valtioiden välisten tietyjen sopimusten mukauttamisesta (1) määrätään, valvonta- ja tuomioistuinsopimusta, sellaisena kuin se oli ennen näitä muutoksia, sovelletaan edelleen siirtymäkauden aikana tiettyihin valvontaviranomaisen toimenpiteisiin, kuten sopimuksessa tiettyjen EFTA-valtioiden Euroopan unioniin liittymistä seuraavan kauden siirtymäjärjestelyistä (2) määrätään, ja EFTA-valtioiden välisten tiettyjen sopimusten mukauttamisesta tehdyn sopimuksen 19 artiklan mukaisesti valvontaviranomainen mukauttaa työjärjestystään kyseisen sopimuksen vaatimusten mukaan, ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1. Korvataan EFTAn valvontaviranomaisen työjärjestyksen (3) 8 ja 13 artiklassa ja 14 artiklan 4 kohdassa sana "kolme" sanalla "kaksi". 2. Tämä päätös tulee voimaan 17 päivänä maaliskuuta 1995. Päätöksessä määrättyjä työjärjestyksen muutoksia ei sovelleta valvontaviranomaisen toimiin, jotka toteutetaan tiettyjen EFTA-valtioiden Euroopan unioniin liittymistä seuraavan kauden siirtymäjärjestelyistä tehdyn sopimuksen mukaisesti. 3. Tämä päätös, joka on todistusvoimainen englannin kielellä, julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisen lehden ETA-osastossa ja ETA-täydennysosassa. Tehty Brysselissä 17 päivänä maaliskuuta 1995. EFTAn valvontaviranomaisen puolesta Knut ALMESTAD Puheenjohtaja (1) Tehty Brysselissä 29 päivänä joulukuuta 1994 (2) Tehty Brysselissä 28 päivänä syyskuuta 1994 (3) Päätös N:o 1/94/COL (EYVL N:o L 113, 4.5.1994, s. 19; ETA-täydennysosa N:o 6, 4.5.1994, s. 1)
Virallinen lehti nro L 247 , 22/09/1994 s. 0044 - 0044



EFTAN VALVONTAVIRANOMAISEN PÄÄTÖS N:o 70/94/COL, annettu 27 päivänä kesäkuuta 1994, Ruotsin asemasta IHN-taudin (tarttuvan kalojen verta muodostavan kudoksen kuolion) ja VHS-taudin (kirjolohen verenvuotoseptikemian) osalta EFTAN VALVONTAVIRANOMAINEN, joka ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 17 artiklan ja pöytäkirjassa 1 olevan 4 kohdan d alakohdan, ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä I olevan I luvun 5 kohdassa tarkoitetun säädöksen eläinten terveyttä koskevista edellytyksistä saatettaessa vesiviljeltyjä eläimiä ja tuotteita markkinoille (neuvoston direktiivi N:o 91/67/ETY, jäljempänä 'vesiviljelysäädös`) ja erityisesti sen 5 artiklan, ottaa huomioon valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden sopimuksen, sellaisena kuin se on tarkistettuna mainitun sopimuksen tarkistamisesta tehdyllä pöytäkirjalla, ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan d alakohdan, pöytäkirjan 1 ja sen 1 artiklan e alakohdan, sekä toteaa, että EFTA-valtio voi saavuttaa tietyistä kaloihin ja simpukoihin tarttuvista taudeista vapaaksi hyväksytyn vyöhykkeen aseman yhdelle tai useammalle manner- tai rannikkovyöhykkeelle, Ruotsi, kuten on todettu 14 päivänä joulukuuta 1993 ja 3 päivänä maaliskuuta 1994 päivätyssä kirjeessä, on esittänyt IHN-taudin (tarttuvan kalojen verta muodostavan kudoksen kuolion) ja VHS-taudin (tarttuvan kalojen verta muodostavan kudoksen kuolion) osalta asianmukaiset perusteet hyväksytyn vyöhykkeen aseman myöntämiseksi alueelleen sekä kansalliset säännöt, joilla varmistetaan hyväksytyn aseman säilyttämistä koskevien vaatimusten noudattaminen, Ruotsille olisi IHN- ja VHS-taudin osalta myönnettävä hyväksytyn manner- ja rannikkovyöhykkeen asema, ja määrätyt toimenpiteet ovat EFTAn valvontaviranomaista avustavan EFTAn eläinlääkintäkomitean lausunnon mukaiset, ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA: 1. Hyväksytään Ruotsi kalojen osalta hyväksytyksi mannervyöhykkeeksi ja hyväksytyksi rannikkovyöhykkeeksi IHN- ja VHS-taudin osalta. 2. Tämä päätös tulee voimaan 1 päivänä heinäkuuta 1994. 3. Tämä päätös on osoitettu EFTA-valtioille. 4. Tämä päätös on todistusvoimainen englannin kielellä. Tehty Brysselissä 27 päivänä kesäkuuta 1994. EFTAn valvontaviranomaisen puolesta Pekka SÄILÄ Kollegion jäsen
d)

Tarkoittaako ilmaisu ”… tai että ne on peruutettu…” sitä, että vakuutussaataviksi katsotaan ainoastaan vakuutusmaksut, jotka vakuutusyritys on velkaa sen vuoksi, että vakuutussopimus on peruutettu ennen likvidaatiomenettelyn aloittamista, vai ovatko vakuutussaatavia myös vakuutusmaksut, jotka vakuutusyritys on velkaa sen vuoksi, että sopimus on peruutettu likvidaatiomenettelyn aloittamisen jälkeen?
1.

pitämällä voimassa lain nro 25/1993 10 §:ssä sekä asetuksen (IS) N:o 448/2012 3, 4 ja 5 §:ssä säädetyn kaltaisen tuoretta lihaa ja lihatuotteita koskevan lupajärjestelmän Islanti on laiminlyönyt velvoitteensa, jotka johtuvat ETA-sopimuksen liitteessä I olevan I luvun 1.1.1 kohdassa mainitusta säädöksestä neuvoston direktiivi 89/662/ETY, annettu 11 päivänä joulukuuta 1989, eläinlääkärintarkastuksista yhteisön sisäisessä kaupassa sisämarkkinoiden toteuttamista varten, sellaisena kuin se on muutettuna ja sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen sopimuksen pöytäkirjalla 1 ja alakohtaisilla mukautuksilla liitteeseen I, ja erityisesti kyseisen direktiivin 5 artiklasta.
1.

toteamaan, että Islanti on laiminlyönyt ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa, koska se ei ole saattanut kyseisen sopimuksen liitteessä IX olevassa 31bbc kohdassa tarkoitettua säädöstä (komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 448/2013, annettu 15 päivänä toukokuuta 2013, menettelyn vahvistamisesta EU:n ulkopuolelle sijoittautuneen vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajan viitejäsenvaltion määrittämiseksi Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/61/EU nojalla), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimuksen pöytäkirjalla 1, osaksi oikeusjärjestystään;
—

Kantajien mukaan EFTAn valvontaviranomainen on pitänyt ETA-sopimuksen 43 artiklaa perusteluna olettamukselle, että Islannilla on ollut ja on edelleen oikeus poiketa velvoitteestaan noudattaa ETA-sopimuksessa vahvistettuja perusoikeuksia.
1.

toteamaan, että i) ylittämällä vuosina 2008–2012 vaihdellen alueilla NO1, NO3, NO4, NO5 ja NO6 rikkidioksidin (SO2), hiukkasten (PM10) ja typpidioksidin (NO2) ulkoilmasta mitattujen pitoisuuksien raja-arvot, joihin viitataan direktiivin 1999/30 3–5 artiklassa, joka on nyt direktiivin 2008/50 13 artikla; sekä ii) jättämällä noudattamatta vaihdellen alueilla NO1, NO2, NO3, NO4 ja NO5 direktiivin 96/62/EY 8 artiklan 3 kohdassa, joka on nyt direktiivin 2008/50 23 artikla, vahvistettua velvollisuutta laatia ilmanlaatusuunnitelma Norja on laiminlyönyt sen säädöksen mukaiset velvoitteet, johon viitataan ETA-sopimuksen liitteen XX 14c kohdassa (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/50/EY, annettu 21 päivänä toukokuuta 2008, ilmanlaadusta ja sen parantamisesta);
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 366/10

Héraðsdómur Reykjavíkurin 13. huhtikuuta 2015 esittämä pyyntö saada EFTAn tuomioistuimelta neuvoa-antava lausunto asiassa Financial Services Compensation Scheme Limited vastaan the Depositors’ and Investors’ Guarantee Fund (TIF)

(Asia E-8/15)

(2015/C 366/07)

Héraðsdómur Reykjavíkur (Reykjavikin käräjäoikeus) on pyytänyt 13. huhtikuuta 2015 päivätyllä kirjeellä, joka kirjattiin saapuneeksi EFTAn tuomioistuimen kirjaamossa 17. huhtikuuta 2015, EFTAn tuomioistuimelta neuvoa-antavaa lausuntoa asiassa Financial Services Compensation Scheme Limited vastaan the Depositors’ and Investors’ Guarantee Fund, jäljempänä ’TIF’, seuraavista kysymyksistä:

1. Onko ETA-sopimuksen ja erityisesti talletusten vakuusjärjestelmistä annetun direktiivin 94/19/EY 7 artiklan 1 kohdan mukaista, että järjestelmäkriisin sattuessa ennalta rahoitetun talletussuojajärjestelmän velvoitteet rajoittuvat yksinomaan järjestelmän varoihin aikana, jolloin talletuksia ei kyetä maksamaan direktiivin 1 artiklan 3 kohdan määritelmän mukaisesti ja varat eivät riitä kattamaan tallettajien vaatimuksia 20 000 euroon asti?

2. Onko talletusten vakuusjärjestelmistä annetun direktiivin 94/19/EY mukaista, että järjestelmäkriisin jälkeen jäsenvaltio antaa lainsäädäntöä tai säädöksiä, joissa annetaan ennalta rahoitetulle talletussuojajärjestelmälle lupa perustaa uusi osasto tai tili palkkioiden keräämistä varten ja päättää, että uudet palkkiot osoitetaan uudelle osastolle tai tilille, jotta voidaan perustaa rahasto uusia kriisejä varten, eivätkä varat siten ole saatavilla aiempien velvoitteiden maksamiseen?
1.

julistamaan, että jättäessään hyväksymättä Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä XVIII olevassa 21c kohdassa tarkoitetun säädöksen (neuvoston direktiivi 2004/113/EY, annettu 13 päivänä joulukuuta 2004, miesten ja naisten yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta tavaroiden ja palvelujen saatavuuden ja tarjonnan alalla), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen pöytäkirjalla 1 ja sekakomitean päätöksellä N:o 147/2009, täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet asetetussa määräajassa ja/tai jättäessään ilmoittamatta kyseisistä toimenpiteistä viipymättä EFTAn valvontaviranomaiselle, Islanti on laiminlyönyt kyseisen säädöksen ja ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa;
3.

Jos vastaus toiseen kysymykseen on, että direktiivi 93/13/ETY ei rajoita kyseisen ETA-valtion harkintavaltaa, kolmas kysymys on: pidetäänkö sopimusehtoa erikseen neuvoteltuna direktiivin 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla, kun a) velkakirjassa, jonka kuluttaja allekirjoittaa lainan ottaessaan, mainitaan, että hänen velvoitteensa on sidottu indeksiin ja hinnanmuutoksien laskemiseksi käytettävä perusindeksi on määritelty velkakirjassa, b) velkakirjaan liittyy maksuaikataulu, jossa näkyvät arvioidut ja eritellyt maksut, jotka pitää suorittaa lainan eräpäivinä, ja aikataulussa todetaan, että nämä arviot voivat muuttua velkakirjan indeksiehdon mukaisesti ja c) sekä kuluttaja että lainanantaja allekirjoittavat maksuaikataulun samalla kun kuluttaja allekirjoittaa velkakirjan?
—

EFTAn valvontaviranomainen teki 14 päivänä heinäkuuta 2010 asiassa N:o 34250 (Norjan posti/Privpak) päätöksen, jonka mukaan Norjan posti oli käyttänyt määräävää markkina-asemaansa väärin kuluttajan ja yrityksen välisillä pakettien jakelutoiminnan markkinoilla Norjassa vuosina 2000–2006. EFTAn tuomioistuin vahvisti päätöksen asiassa E-15/10, Posten Norge AS vastaan EFTAn valvontaviranomainen, antamassaan tuomiossa. Kantajat ovat esittäneet Norjan postille korvausvaatimuksen vahingoista, joita rikkominen on aiheuttanut, ja haluavat tarkastella, miten vastaaja käsitteli tutkintaa ja hallintomenettelyä. Kantajat jättivät 3 päivänä elokuuta 2010 pyynnön tutustua EFTAn valvontaviranomaisen asian N:o 34250 asiakirjoihin EFTAn valvontaviranomaisen 27 päivänä kesäkuuta 2008 antamalla päätöksellä N:o 407/08/COL vahvistamien asiakirjojen julkisuutta koskevien sääntöjen mukaisesti.
—

Eftan valvontaviranomainen toteaa, että Norjan kuningaskunta on laiminlyönyt velvoitteensa saattaa asetukset (EY) N:o 2038/2006 ja (EY) N:o 1406/2002 osaksi sisäistä oikeusjärjestystään ETAn sekakomitean päätöksissä N:o 52/2007 (asetuksen (EY) N:o 2038/2006 osalta) ja N:o 81/2003 (asetuksen (EY) N:o 1406/2002 osalta) säädetyssä määräajassa.
—

Kantaja väittää muun muassa, että EFTAn valvontaviranomainen on perustanut riidanalaisen päätöksen ilmeisiin oikeudellisiin virheisiin ja/tai arviointivirheisiin, joissa on kyse — ETA-sopimuksen 59 artiklan 2 kohdassa tarkoitetusta Norjan hallituksen oikeudesta varmistaa, että yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen tuottamisesta vastaavien yritysten toimintaa ei estetä niiden toiminnan jatkuvuuden ollessa uhattuna, ja näissä olosuhteissa myönnettäväksi sallitusta korvauksen tasosta; — ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdasta ja Altmark-tuomiossa luoduista puitteista sekä päätöksen myöhemmästä täytäntöönpanosta; — ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdasta ja valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annettujen suuntaviivojen soveltamisesta; ja — että päätös on kumottava, koska EFTAn valvontaviranomainen ei esittänyt perusteluja päätökselleen kuten valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen 16 artiklassa vaaditaan, hyvän hallinnon periaatetta loukattiin, huolellisuusvelvoite laiminlyötiin, oikeusperusta valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 puuttui ja/tai oikeusvarmuuden periaatetta loukattiin.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 320/19

Oslo tingrettin (Oslon käräjäoikeuden) 26. maaliskuuta 2010 päivätty pyyntö saada EFTAn tuomioistuimelta neuvoa-antava lausunto asiassa Periscopus AS vastaan Oslo Børs ASA ja Erik Must AS

(Asia E-1/10)

2010/C 320/08

Oslo tingrett (Oslon käräjäoikeus) on esittänyt 26. maaliskuuta 2010 pyynnön saada EFTAn tuomioistuimelta neuvoa-antava lausunto asiassa Periscopus AS vastaan Oslo Børs ASA ja Erik Must AS. Pyyntö saapui tuomioistuimen kirjaamoon 31. maaliskuuta 2010 ja koskee seuraavaa kysymystä:

Täyttyvätkö Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/25/EY 5 artiklan 4 kohdan toisessa alakohdassa säädetyt edellytykset, jos julkisen ostotarjouksen tekijä velvoitetaan tarjoamaan arvopapereista hinta, joka ylittää tarjouksen tekijän samoista arvopapereista tarjousvelvollisuuden syntymistä edeltävien kuuden kuukauden aikana maksaman tai sopiman hinnan, ottaen huomioon, että markkinahinta oli tarjousvelvollisuuden syntymishetkellä korkeampi kuin hinta, johon tarjouksen tekijä olisi velvoitettu (Norjan) arvopaperikauppalain nojalla?
1.

Norjan kuningaskunta on laiminlyönyt ETA-sopimuksen 69 artiklan 1 kohdassa ja ETA-sopimuksen liitteessä XVIII olevassa 20 kohdassa mainitun asiakirjan (miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta ammatillisissa sosiaaliturvajärjestelmissä 24 päivänä heinäkuuta 1986 annettu neuvoston direktiivi 86/378/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 20 päivänä joulukuuta 1996 annetulla neuvoston direktiivillä 96/97/EY), sellaisena kuin se on muutettuna ETA-sopimuksen pöytäkirjalla 1, 5 artiklassa tarkoitetut velvoitteensa pitämällä voimassa valtion eläkekassasta 28 päivänä heinäkuuta 1949 annetun lain nro 26 (Lov av 28. juli 1949 nr. 26 om Statens Pensjonskasse) säännöt, jotka koskevat työskentelykausien perusteella 1 päivän tammikuuta 1994 jälkeen kertyneitä eläkeoikeuksia ja joiden mukaan leskeksi jääneen miehen leskeneläkettä vähennetään suhteessa hänen muihin tuloihinsa silloin, kun hänen puolisonsa oli liittynyt valtion eläkekassan jäseneksi ennen 1 päivää lokakuuta 1976, kun taas vastaavassa tilanteessa oleva leskeksi jäänyt nainen saa leskeneläkkeensä vähennyksittä, sekä
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 74/65

Oslo tingrettin (Oslon käräjäoikeuden) 26. marraskuuta 2007 päivätty pyyntö saada EFTAn tuomioistuimelta neuvoa-antava lausunto asiassa L'Oréal Norge AS vastaan Smart Club Norge AS

(Asia E-10/07)

(2008/C 74/15)

Oslo tingrett (Oslon käräjäoikeus) on esittänyt 26. marraskuuta 2007 pyynnön saada EFTAn tuomioistuimelta neuvoa-antava lausunto asiassa L'Oréal Norge AS vastaan Smart Club Norge AS. Pyyntö saapui tuomioistuimen kirjaamoon 29. marraskuuta 2007 ja koskee seuraavia kysymyksiä:

1. Onko neuvoston direktiivin 89/104/ETY 7 artiklan 1 kohtaa tulkittava siten, että tavaramerkin haltija saa sen nojalla oikeuden estää Euroopan talousalueen ulkopuolisista kolmansista maista tapahtuvan tuonnin, kun tällainen tuonti tapahtuu ilman tavaramerkin haltijan suostumusta?
1.

julistaa, että edellyttäessään hakijan asuvan Finnmarkin läänissä tai jossakin seitsemässä erikseen mainitussa Tromsin läänin kunnassa perhe-etuuksia täydentävän Finnmark-lisän saamiseksi Norjan kuningaskunta on laiminlyönyt velvoitteen, joka kuuluu sille ETA-sopimuksen liitteessä VI olevassa 1 kohdassa tarkoitetun säädöksen (sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1408/71), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen sopimuksen 1 pöytäkirjalla, 73 artiklan nojalla; tai vaihtoehtoisesti julistaa, että soveltamalla mainittua asuinpaikkavaatimusta Norjan kuningaskunta on laiminlyönyt velvoitteen, joka kuuluu sille ETA-sopimuksen liitteessä V olevassa 2 kohdassa tarkoitetun säädöksen (työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella 15 päivänä lokakuuta 1968 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1612/68), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen sopimuksen 1 pöytäkirjalla, 7 artiklan 2 kohdan nojalla; ja
Héraðsdómur Reykjavíkurin (Reykjavikin käräjäoikeuden) esittämä pyyntö saada EFTAn tuomioistuimelta neuvoa-antava lausunto asiassa Hörður Einarsson vastaan Islannin tasavalta (Asia E-1/01)



Virallinen lehti nro C 164 , 07/06/2001 s. 0008 - 0008



Héraðsdómur Reykjavíkurin (Reykjavikin käräjäoikeuden) esittämä pyyntö saada EFTAn tuomioistuimelta neuvoa-antava lausunto asiassa Hörður Einarsson vastaan Islannin tasavalta (Asia E-1/01) (2001/C 164/06) Heraðsdómur Reykjavíkur (Reykjavikin käräjäoikeus) on esittänyt EFTAn tuomioistuimelle neuvoa-antavaa lausuntoa koskevan pyynnön, joka saapui tuomioistuimen kansliaan 11 päivänä tammikuuta 2001, asiassa Hörður Einarsson vastaan Islannin tasavalta seuraavista kysymyksistä: 1. Onko ETA-lainsäädännön ja erityisesti ETA-sopimuksen 14 ja 10 artiklan tai mahdollisesti ETA-sopimuksen 4 artiklan mukaista, että vieraskielisistä kirjoista kannetaan Islannin lainsäädännön perusteella korkeampaa (24,5 prosenttia) arvonlisäveroa kuin islanninkielisistä kirjoista (14 prosenttia) kun otetaan huomioon, että islanninkieliset kirjat julkaistaan yleensä Islannissa ja vieraskieliset kirjat yleensä muissa maissa, muut ETA-maat mukaan luettuina? 2. Onko a) ETA-sopimuksen 14 artiklaa tulkittava erityisesti siten, että islanninkieliset kirjat ja vieraskieliset kirjat ovat tämän määräyksen mukaisesti samanlaisia tuotteita tai b) merkitseekö kirjojen julkaisukieleen perustuva, edellä kuvaillun kaltainen erisuuruisen veron kantaminen kotimaisen kirjatuotannon välillistä suojelua? 3. Voidaanko kannetun arvonlisäveroprosentin eroa pitää perusteltuna siksi, että Islannin viranomaisten tavoitteena on vahvistaa Islannin kielen asemaa kantamalla islanninkielisistä kirjoista alhaisempaa arvonlisäveroa? 4. Muodostaako Islannin oikeus kantaa arvonlisäveroa esteen ETA-sopimuksen mukaisten määräysten ja erityisesti ETA-sopimuksen 14 ja 10 artiklan soveltamisen tarkasteltavana olevassa tapauksessa? 5. Jos kirjoista kannettavaa arvonlisäveroa koskevat säännöt katsotaan edellä oleviin kysymyksiin annettujen vastausten perusteella ETA-sopimuksen vastaisiksi, sisältyykö ETA-sopimukseen tai siihen perustuviin sääntöihin määräyksiä siitä, mitä sääntöjä on sovellettava siinä tapauksessa, että kansallinen lainsäädäntö ja ETA-sopimukseen perustuvat säännöt ovat keskenään ristiriidassa?
Verwaltungsbeschwerdeinstanz des Fürstentums Liechtensteinin (Liechtensteinin ruhtinaskunnan hallintotuomioistuin) 13 päivänä kesäkuuta 2000 tekemään päätökseen perustuva pyyntö saada EFTAn tuomioistuimen neuvoa-antava lausunto asiassa Josef Mangold (Asia E-5/00)



Virallinen lehti nro C 049 , 15/02/2001 s. 0008 - 0008



Verwaltungsbeschwerdeinstanz des Fürstentums Liechtensteinin (/Liechtensteinin ruhtinaskunnan hallintotuomioistuin) 13 päivänä kesäkuuta 2000 tekemään päätökseen perustuva pyyntö saada EFTAn tuomioistuimen neuvoa-antava lausunto asiassa Josef Mangold (Asia E-5/00) (2001/C 49/12) Verwaltungsbeschwerdeinstanz des Fürstentums Liechtenstein (/Liechtensteinin ruhtinaskunnan hallintotuomioistuin), on esittänyt 13 päivänä kesäkuuta 2000 tekemäänsä päätökseen perustuvan pyynnön saada EFTAn tuomioistuimen neuvoa-antava lausunto asiassa Josef Mangold. Tuomioistuimen kirjaamoon 21 päivänä kesäkuuta 2000 saapunut pyyntö koskee seuraavaa kysymystä: Onko ainoaa vastaanottoa koskeva sääntö, jota Liechtensteinin kansallisen lainsäädännön mukaan sovelletaan poikkeuksetta kaikkiin hammaslääkäreihin, yhteensopiva Euroopan talousalueen tai Euroopan talousalueesta 2 päivänä toukokuuta 1992 tehdyn sopimuksen (ETA-sopimuksen) kanssa? Kysymys koskee lääketieteen ammateista 8 päivänä marraskuuta 1988 annetun asetuksen 28 §:n 1 momenttia, jonka mukaan "hammaslääkäri saa toimia itsenäisenä ammatinharjoittajana yksin tai yhdessä toisten kanssa ainoastaan jos hänellä on tähän vaadittu lupa ja hän työskentelee kyseisellä vastaanotolla omaan lukuunsa. Hammaslääkäri ei saa pitää useampia vastaanottoja yksin eikä yhdessä toisten kanssa".
Virallinen lehti nro C 263 , 20/08/1998 s. 0007 - 0007



Borgarting Lagmannsrettin 13 päivänä helmikuuta 1998 tekemällään päätöksellä esittämä pyyntö saada EFTAn tuomioistuimelta neuvoa-antava lausunto asiassa Norjan kuningaskunnan sosiaali- ja terveysministeriö vastaan Astra Norge AS (Asia E-1/98) (98/C 263/09) Norjalainen Borgarting Lagmannsrett (Borgartingin laamanninoikeus) päätti 13 päivänä helmikuuta 1998 tekemällään päätöksellä esittää EFTAn tuomioistuimelle pyynnön, joka saapui tuomioistuimen kansliaan 19 päivänä helmikuuta 1998, saada asiassa Norjan kuningaskunnan sosiaali- ja terveysministeriö vastaan Astra Norge AS neuvoa-antava lausunto seuraavista kysymyksistä: 1. Onko kysymys toimenpiteestä, joka vastaa vaikutukseltaan sellaisia ETA-sopimuksen 11 artiklan vastaisia tuonnin rajoituksia, joita ei voida perustella ETA-sopimuksen 13 artiklan mukaisella teollisen ja kaupallisen omaisuuden suojelemisella, jos lääkevalmisteita valvovan toimivaltaisen viranomaisen neuvoston direktiivin 65/65/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna muun muassa direktiivin 83/570/ETY 4 artiklan 9 kohdalla, mukaisesti hyväksymä/edellyttämä valmisteyhteenveto on suojattu maahantuojaa (suoraa maahantuojaa) koskevan kansallisen tekijänoikeuslain nojalla sillä seurauksella, että lääkevalmisteita valvova viranomainen ei voi julkaista/hyväksyä/vaatia samaa valmisteyhteenvetoa rinnakkaistuonnissa maahantuotavan valmisteen osalta ilman, että suora maahantuoja antaa tähän suostumuksensa? 2. Sallitaanko direktiivissä 65/65/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna, ja erityisesti direktiivin 4a ja 5 artiklassa, lääkevalmisteita valvovan viranomaisen hyväksymän/edellyttämän valmisteyhteenvedon suojaaminen kansallisen tekijänoikeuslainsäädännön nojalla siten ja sillä seurauksella kuin ensimmäisessä kysymyksessä on