ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ETA-sopimuksen liitteessä VII olevassa 18 kohdassa mainitun säädöksen (neuvoston direktiivi 85/384/ETY, annettu 10 päivänä kesäkuuta 1985, tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroisesta tunnustamisesta arkkitehtuurin alalla sekä toimenpiteistä sijoittautumisoikeuden ja palvelujen tarjoamisen vapauden tehokkaan käyttämisen helpottamiseksi) 7 artiklan mukainen EFTAn valvontaviranomaisen tiedonanto



Virallinen lehti nro C 344 , 06/12/2001 s. 0011 - 0011



ETA-sopimuksen liitteessä VII olevassa 18 kohdassa mainitun säädöksen (neuvoston direktiivi 85/384/ETY, annettu 10 päivänä kesäkuuta 1985, tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroisesta tunnustamisesta arkkitehtuurin alalla sekä toimenpiteistä sijoittautumisoikeuden ja palvelujen tarjoamisen vapauden tehokkaan käyttämisen helpottamiseksi) 7 artiklan mukainen EFTAn valvontaviranomaisen tiedonanto (2001/C 344/12) Arkkitehtuurin alaa koskevat tutkintotodistukset, todistukset ja muut muodollista kelpoisuutta osoittavat asiakirjat, joihin sovelletaan vastavuoroista tunnustamista ETA-sopimuksen nojalla ETA-sopimuksen liitteessä VII olevassa 18 kohdassa mainitun säädöksen (neuvoston direktiivi 85/384/ETY, annettu 10 päivänä kesäkuuta 1985, tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroisesta tunnustamisesta arkkitehtuurin alalla sekä toimenpiteistä sijoittautumisoikeuden ja palvelujen tarjoamisen vapauden tehokkaan käyttämisen helpottamiseksi) 7 artiklan mukaisesti EFTAn valvontaviranomaisen tehtävänä on julkaista Norjan, Islannin ja Liechtensteinin myöntämät arkkitehtuurin alaan tutkintotodistukset, jotka täyttävät säädöksen 3 ja 4 artiklassa säädetyt perusteet. Tutkintotodistusluetteloon, johon on aikaisemmin merkitty yksi tutkintotodistus, lisätään seuraavat kolme todistusta, jotka EFTA-valtio on ilmoittanut EFTAn valvontaviranomaiselle. ETA-sopimuksen osapuolten on tunnustettava nämä tutkintotodistukset niiden opiskelijoiden osalta, jotka aloittivat arkkitehtuuriopintonsa opintovuonna 2001-2002. Säädöksessä säädetään myös muiden arkkitehtuurin alan muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen tunnustamisesta. Asiakirjat on lueteltu säädöksen 5, 12 ja 14 artiklassa. EFTAn valvontaviranomainen julkaisee säännöllisesti ajantasaistetun luettelon säädöksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti. >TAULUKON PAIKKA>
Virallinen lehti nro C 003 , 06/01/2000 s. 0005 - 0005



Valtiontuen hyväksyminen ETA-sopimuksen 61 artiklan ja valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan 1 artiklan 3 kohdan nojalla EFTAn valvontaviranomaisen päätös olla vastustamatta (2000/C 3/05) Päätöksen tekopäivä: 10 marraskuuta 1999 Jäsenvaltio: Norja Tuen numero: 99-007 Nimike: Ilmoitus uudesta tukiohjelmasta "Prosjektutviklingstilskudd" (hankekehitysavustus) Tarkoitus: Ensisijaisesti tutkimuksen ja kehityksen, toissijaisesti pk-yritysten tukeminen Oikeusperusta: Talousarvio vuodelle 1999, laki teollisuuden ja alueiden kehittämisrahastosta (SND) nro 97, annettu 3. heinäkuuta 1992 Tuen intensiteetti: Enintään 50 % brutto, lisäksi pk-yrityksille 10 % brutto ja (ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisille) aluetukialueille 5 % brutto Tuen määrä: 100 milj. Norjan kruunua (11,4 milj. EUR) 4-vuotiskaudelle 1999-2002 Kesto: 4-vuotiskausi 1999-2002, mutta Norjan parlamentti päättää asian vuosittain valtion budjettimäärahoja käsitellessään
Virallinen lehti nro C 016 , 21/01/1999 s. 0010 - 0011



Norjan tekemät muutokset julkisten palvelujen tarjoamisvelvoitteisiin säännöllisen lentoliikenteen osalta reitillä Værøy-Bodø (1999/C 16/10) 1. Reitti Norja on päättänyt yhteisön lentoliikenteen harjoittajien pääsystä yhteisön sisäisen lentoliikenteen reiteille 23 päivänä heinäkuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2408/92 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan nojalla http://europa.eu.int/eur-lex/en/lif/dat/en_392R2408.html, muuttaa julkisten palvelujen tarjoamisvelvoitteita Værøyn helikopterikentän ja Bodøn välillä harjoitettavan säännöllisen lentoliikenteen suhteen 1. elokuuta 1999 alkaen. 2. Uusiin julkisten palvelujen tarjoamisvelvoitteisiin kuuluu seuraavaa: Vähimmäistiheys - 1. helmikuuta-31. lokakuuta: kaksi päivittäistä meno-paluulentoa maanantaista perjantaihin, yksi lauantaisin ja yksi sunnuntaisin. - 1. marraskuuta-31. tammikuuta: yksi päivittäinen meno-paluulento. Aikataulut - Päivinä, jolloin vaaditaan kaksi meno-paluulentoa, aikataulujen on oltava sellaiset, että Værøystä tulevat matkustajat ehtivät Bodøhön ennen keskipäivää ja voivat palata takaisin iltapäivällä tai illalla. Helikopteriluokka - Reitillä on käytettävä vähintään 15-paikkaisia helikoptereita, ja lentoliikenteen harjoittajille on ilmoitettava, että Værøyn helikopterikentän käyttäminen edellyttää päivänvaloa ja VFR-olosuhteita. Lipunhinnat - Yksisuuntaisen lennon perushinta ei ensimmäisenä toimintavuonna saa ylittää 700:ää Norjan kruunua. Tätä hintaa tarkistetaan kunakin seuraavana toimintavuonna 1. elokuuta saman vuoden kesäkuun 15 päivänä päättyvän 12 kuukauden jakson kuluttajahintaindeksin mukaan sellaisena kuin Norjan tilastokeskus on sen julkaissut http://www.ssb.no/www-open/english/statistics by subject/ - Liikenteenharjoittajan on osallistuttava kulloinkin voimassaoleviin lentoyhtiöiden välisiin sopimuksiin kotimaanlennoista, ja sen on tarjottava kaikki tällaisten sopimusten mukaiset alennukset. - Sosiaalisin perustein annettavia alennuksia on tarjottava normaalin käytännön mukaan. Palvelun jatkuvuus Suoranaisesti lentoliikenteen harjoittajasta johtuvista syistä peruutettujen lentojen määrä ei saa ylittää kahta prosenttia suunniteltujen lentojen vuotuisesta määrästä. 3. Muuta Nämä julkisten palvelujen harjoittamista koskevat velvoitteet korvaavat Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä C 28/96 ja sen ETA-täydennysosassa 5/96 esitetyt velvoitteet. 4. Lisätiedot Lisätietoja saa seuraavasta osoitteesta: Ministry of Transport and Communications PO Box 8010 Dep N-0030 Oslo Puh. (47-22) 24 82 41 Faksi (47-22) 24 95 72 Sähköposti: stig.lindahl@sd.dep.telemax.no Nämä tiedot ovat myös Internetissä: http://www.odin.dep.no/sd/
Virallinen lehti nro C 350 , 21/11/1996 s. 0005 - 0005



Valtion tuen hyväksyminen ETA-sopimuksen 61 artiklan ja ETA-sopimuksen liitteen XV 1 b kohdassa tarkoitetun asiakirjan 11 artiklan mukaan EFTAn valvontaviranomaisen päätös olla esittämättä vastalauseita (96/C 350/04) Hyväksymispäivämäärä: 19.6.1996 EFTA-valtio: Norja Tuen numero: 96-002 Nimike: Laivanrakennusalan voimassaolevan valtion tuen pidentäminen: Avustukset laivanrakennukselle, uusien laivojen rakentamiseen ja laivojen muunnostöihin, laivojen vientiluottotakaukset (vientiluottotakuulaitokselta), laivanrakennuksen takausohjelma Tarkoitus: Laivanrakennuksen sopimuskohtainen tuotantotuki Oikeusperusta: - Kuninkaallisen teollisuus- ja energiaministeriön 6.2.1996 antamat ohjeet (Føresegner for statleg støtte ved kontrahering av skip) - Vientiluottotakuulaitoksen takaukset ja laivanrakennuksen takausohjelma: valtion talousarvio Arvioitu rahoitustarve: 400 miljoonaa Norjan kruunua vuonna 1996 allekirjoitettujen urakkasopimusten osalta Osuus rahoituksesta: Vähintään 100 bruttorekisteritonnin alusten rakentamiseen: - 9 prosenttia aluksille, joiden sopimusarvo on vähintään 10 miljoonaa ecua - 4,5 prosenttia aluksille, joiden sopimusarvo on alle 10 miljoonaa ecua - 4,5 prosenttia vähintään 1 000 bruttorekisteritonnin alusten suuriin muunnostöihin Luottotakaukset laivojen vientiluottoja koskevan OECD:n sopimuksen mukaisissa rajoissa Kesto: Sovelletaan uusiin sitoviin sopimuksiin, jotka on allekirjoitettu 1 päivän tammikuuta 1996 jälkeen ja kunnes OECD:n sopimus tavanomaisten kilpailuedellytysten noudattamisesta kaupallisessa laivanrakennus- ja korjausteollisuudessa astuu voimaan, ja enintään 30 päivään syyskuuta 1996 saakka, mikäli laivan luovutus tapahtuu viimeistään 31 päivänä joulukuuta
Virallinen lehti nro C 170 , 06/07/1995 s. 0007 - 0007



ETA-sopimuksen 61 artiklan sekä valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn sopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan 1 artiklan 3 kohdan mukaisen valtion tuen myöntäminen EFTAn valvontaviranomaisen päätös olla esittämättä vastalauseita (95/C 170/07) Antamispäivä: 24 päivä toukokuuta 1995 EFTA-valtio: Norja Tuen N:o 95-003 (ent. tuen N:o 93-141) Otsikko: Norjan teollisuuden ja alueellisen kehityksen rahaston (SND) hallinnoima "kehitysapuraha"-ohjelma Tavoite: - Tuki pienille ja keskisuurille yrityksille (PK-yritykset) konsultointiapua, koulutusta ja tiedon levittämistä varten - Investointituki sovellettuun tutkimukseen ja kehittämiseen Oikeudellinen perusta: - 3 päivänä heinäkuuta 1992 annettu laki SND:stä N:o 97 - 4 päivänä tammikuuta 1993 annetut SND:n säännöt - Valtion talousarvio luku 2420 alamomentti 50, kehitysapurahat Talousarvio: Talousarvion määrärahat vuodelle 1995: 194 miljoonaa NOK Tuen suuruus: - 50 prosenttia konsultointiavusta, koulutuksesta ja tiedon levittämisestä aiheutuviin kuluihin - 25 prosenttia (35 prosenttia PK-yrityksille) sovelletusta tutkimuksesta ja kehittämisestä aiheutuviin kuluihin Kesto: Määrittelemätön Edellytykset: Yksinkertaistettu vuosikertomus
Virallinen lehti nro C 014 , 19/01/1995 s. 0004 - 0004



Valtion tuen hyväksyminen ETA-sopimuksen 61 artiklan ja valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan 1 artiklan 3 kohdan nojalla EFTAn valvontaviranomaisen päätös olla vastustamatta (95/C 14/04) Myöntämispäätöksen päivämäärä: 19. 10. 1994 EFTA-valtio: Suomi Tuen numero: 94-026 Nimi: Jyväskylän, Kuopion, Oulun ja Vaasan seutukuntien PK-yrityksille myönnettävä alueellinen investointituki Tarkoitus: Edellä mainittujen seutukuntien alueella sijaitsevien kilpailukykyisten pienten ja keskisuurten yritysten määrän lisääminen Oikeudellinen perusta: Laki yritystuesta (1136/93), valtioneuvoston päätös yritystuesta (1689/93), laki alueiden kehittämisestä (1135/93) Tuen intensiteetti: 15 % pienten yritysten osalta, 7,5 % keskisuurten yritysten osalta Kesto: Rajoittamaton Ehdot: Yksinkertaistettu vuosikertomus Päätöksen päivämäärä: 9. 11. 1994 EFTA-valtio: Suomi Tuen numero: 94-025 Nimi: Valtion takaukset Oy Sisu-Auto Ab:n kotimaisille ja ulkomaisille lainoille Tarkoitus: Takaukset kattavat Oy Sisu-Auto Ab:n kotimaiset ja ulkomaiset lainat. Oy Sisu-Auto Ab on yhtiö, jonka osake-enemmistön omistaa valtio, ja se on muun muassa sotilasajoneuvojen, terminaalitraktorien, erityistarkoituksiin käytettävien moottoriajoneuvojen ja tällaisten ajoneuvojen osien valmistaja. Yhtiön on otettava lainat rahoittaakseen Transmec- ja traktoriliiketoimintaryhmien oston Valmet Oy:ltä, joka on Helsingin pörssissä noteerattu valtioenemmistöinen osakeyhtiö Oikeudellinen perusta: Hallituksen esitys Oy Sisu-Auto Ab:n kotimaisten ja ulkomaisten lainojen valtion takauksista, joka annettiin eduskunnalle 27 päivänä toukokuuta 1994 Budjetti: Takaukset voivat kattaa Oy Sisu-Auto Ab:n vuosina 1994-1995 ottamia lainoja 800 miljoonaan FIM asti Takausten kustannukset: Etumaksut: 0,4 %-0,6 %; vuosimaksu jäljellä olevasta lainamäärästä: 0,4 %-0,6 % Myöntämispäätöksen päivämäärä: 16. 11. 1994 EFTA-valtio: Norja Tuen numero: 94-045 Nimi: Tukialueiden kartta Tarkoitus: alueellinen investointituki Oikeudellinen perusta: EU/ETA-kilpailusääntöjen mukainen aluetukiluettelo Norjan tukeen oikeutetuista alueista (samansisältöinen kuin alueellisen kehittämisen tämänhetkiset A-, B- ja C-kohdealueet) Budjetti: ei suoraan kartan alueille osoitettua budjettia Tuen määrä: 25 % koko väestöstä Tuen intensiteetti: 61 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaiset alueet: - A-kohdealue: nettoavustusekvivalentti 35 %, pienten ja keskisuurten yritysten lisä 15 % brutto, kattaa väestöstä 2 % 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaiset alueet: - B-kohdealue: nettoavustusekvivalentti 25 %, pienten ja keskisuurten yritysten lisä 5 % brutto, kattaa väestöstä 11 % - C-kohdealue: nettoavustusekvivalentti 15 %, pienten ja keskisuurten yritysten lisä 10 % brutto, kattaa väestöstä 12 % Kesto: 31. 12. 1997
—

Telenor ASA on maailmanlaajuinen teleoperaattori, joka tarjoaa palveluja Pohjoismaissa ja Aasiassa. Telenor Norge AS, joka toimii Norjan televiestintäpalvelumarkkinoilla, on sen tytäryhtiö. Päätöksessä todetaan, että Telenor ASA ja Telenor Norge AS (jäljempänä yhdessä ”Telenor” tai ”kantaja”) ovat yhteisvastuussa kyseisistä sakoista.
C 197/35

Verwaltungsgerichtshof des Fürstentums Liechtensteinin (Liechtensteinin ruhtinaskunnan hallintotuomioistuin) 24. tammikuuta 2019 päivätty pyyntö saada EFTAn tuomioistuimelta neuvoa-antava lausunto asiassa D ja E

(Asia E-2/19)

(2019/C 197/07)

Verwaltungsgerichtshof des Fürstentums Liechtenstein (Liechtensteinin ruhtinaskunnan hallintotuomioistuin) on esittänyt 24. tammikuuta 2019 päivätyllä kirjeellä pyynnön saada EFTAn tuomioistuimen neuvoa-antava lausunto asiassa D ja E. Kirje saapui tuomioistuimen kansliaan 29. tammikuuta 2019 ja koskee seuraavaa kysymystä:

Onko direktiivin 2004/38 3 artiklan 1 kohtaa yhdessä sen 7 artiklan 1 kohdan d alakohdan kanssa sekä [ETA:n sekakomitean] päätöksen N:o 191/1999 III kohdan ensimmäistä virkettä tulkittava siten, että EU:n jäsenvaltion kansalaisen perheenjäsenellä on oikeus saada yhtä pätevä lupa kuin heitä huoltavalla henkilöllä on, vaikka tämä olisi saanut oleskeluoikeuden Liechtensteinissa ainoastaan kansallisen lainsäädännön eikä ETA:n lainsäädännön nojalla?
1.

pitämällä voimassa i) lain nro 25/1993 10 §:ssä sekä asetuksen (IS) N:o 448/2012 3 §:n e momentissa ja 4 §:ssä säädetyn kaltaisen raakojen munien ja raakojen munatuotteiden tuontilupajärjestelmän; ii) pastöroimattoman maidon ja pastöroimattomasta maidosta jalostettujen maitotuotteiden tuontilupajärjestelmän ja lisävaatimukset, sellaisina kuin ne on vahvistettu lain nro 25/1993 10 §:ssä ja asetuksen (IS) N:o 448/2012 3 §:n f momentissa sekä 4 ja 5 §:ssä, sekä maahantuotujen pastöroimattomasta maidosta jalostettujen maitotuotteiden kaupan pitämiskiellon, sellaisena kuin se on vahvistettu asetuksen (IS) N:o 104/2010 7 a §:ssä; ja iii) asetuksen (IS) N:o 448/2012 soveltamisen yhteydessä vahvistetun kaltaisen hallinnollisen käytännön, jossa maahantuojat velvoitetaan tekemään ilmoitus ja hankkimaan hyväksyntä käsiteltyjen muna- ja maitotuotteiden tuontiin, Islanti on laiminlyönyt velvoitteensa, jotka johtuvat ETA-sopimuksen liitteessä I olevan I luvun 1.1.1 kohdassa mainitusta säädöksestä neuvoston direktiivi 89/662/ETY, annettu 11 päivänä joulukuuta 1989, eläinlääkärintarkastuksista yhteisön sisäisessä kaupassa sisämarkkinoiden toteuttamista varten, sellaisena kuin se on muutettuna ja sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen sopimuksen pöytäkirjalla 1 ja alakohtaisilla mukautuksilla liitteeseen I, ja erityisesti kyseisen direktiivin 5 artiklasta.
1.

toteamaan, että pitämällä voimassa kansallisen säännöksen, kuten Norjan tuoteasetuksen 2 §:n 32 momentin, jolla kielletään perfluorioktaanihapon (PFOA) tiettyjä pitoisuuksia sisältävien kuluttajatuotteiden valmistus, tuonti, vienti ja myynti, Norja on laiminlyönyt velvoitteensa, jotka johtuvat ETA-sopimuksen liitteessä II olevan XV luvun 12zc kohdassa tarkoitetusta säädöksestä (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1907/2006, annettu 18 päivänä joulukuuta 2006, kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH), Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta, direktiivin 1999/45/EY muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93, komission asetuksen (EY) N:o 1488/94, neuvoston direktiivin 76/769/ETY ja komission direktiivien 91/155/ETY, 93/67/ETY, 93/105/EY ja 2000/21/EY kumoamisesta, sellaisena kuin se on muutettuna), erityisesti sen 128 artiklan 1 kohdasta, sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen sopimuksen pöytäkirjalla 1,
1.

toteamaan, että Liechtensteinin ruhtinaskunta on laiminlyönyt ETA-sopimuksen liitteessä X olevan 1 kohdan 9, 10, 13 ja 16 artiklan mukaisia velvoitteitaan (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/123/EY, annettu 12 päivänä joulukuuta 2006, palveluista sisämarkkinoilla), sellaisena kuin ne ovat mukautettuna ETA-sopimukseen pöytäkirjalla 1, ja sikäli kuin laitokset ja rajat ylittävät palvelut eivät kuulu kyseisen säädöksen soveltamisalaan, että Liechtenstein on laiminlyönyt ETA-sopimuksen 31 ja 36 artiklan mukaisia velvoitteitansa: a) pitämällä voimassa Liechtensteinin kauppalain 7 artiklan, jossa säädetään ennakkolupajärjestelmästä niille yrityksille, jotka aikovat sijoittautua Liechtensteiniin; ja b) pitämällä voimassa Liechtensteinin kauppalain 8 artiklan 1 kohdan siltä osin kuin siinä asetetaan yrityksille, jotka aikovat sijoittautua Liechtensteiniin, ennakkoluvan myöntämistä koskevia ehtoja, jotka eivät ole selkeitä ja yksiselitteisiä (erityisesti velvollisuus tarvittavaan henkilöstöön ja riittävään saksan kielen osaamiseen); ja c) jättämällä varmistamatta, että palveluntarjoajaan jo toisessa tai samassa ETA:n jäsenvaltiossa päämäärältään olennaisesti tai verrannollisesti sovellettavat vaatimukset, jotka liittyvät ennakkoluvan myöntämiseen yrityksille, jotka aikovat sijoittautua Liechtensteiniin, eivät ole päällekkäisiä ja että vaatimukset ovat selkeästi kauppalain lupajärjestelmään liittyvien menettelyjen ja muodollisuuksien mukaisia; ja d) pitämällä voimassa Liechtensteinin kauppalain 21 artiklan, jossa säädetään ennakkolupajärjestelmästä niille yrityksille, jotka aikovat tarjota rajat ylittäviä palveluita Liechtensteinissa; ja
1.

toteamaan, että Islanti on laiminlyönyt Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä II olevan XIII luvun 15q kohdassa tarkoitetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/62/EU, annettu 8 päivänä kesäkuuta 2011, ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä annetun direktiivin 2001/83/EY muuttamisesta siltä osin kuin on kyse väärennettyjen lääkkeiden pääsyn estämisestä lääkkeiden lailliseen toimitusketjuun), sellaisena kuin se on mukautettuna sopimuksen pöytäkirjalla 1, sekä ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa jättäessään hyväksymättä säädöksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavat toimenpiteet asetetun määräajan kuluessa tai joka tapauksessa jättäessään ilmoittamatta kyseisistä toimenpiteistä EFTAn valvontaviranomaiselle;
1.

Kun velallislaitos on Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 987/2009 87 artiklan 2 kohdan toisen virkkeen mukaisesti sidottu havaintoihin, jotka oleskelu- tai asuinpaikan laitos on tehnyt, sovelletaanko etuuksien saajaan (kantajaan) kieltoa riitauttaa nämä havainnot velallislaitoksessa vireillä olevassa menettelyssä?
1.

julistamaan, että jättäessään säädetyssä määräajassa hyväksymättä tarvittavat toimenpiteet Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä XIII olevan V luvun 56x kohdassa tarkoitetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 392/2009, annettu 23 päivänä huhtikuuta 2009, merten matkustajaliikenteen harjoittajan vastuusta onnettomuustapauksessa), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen pöytäkirjalla 1, saattamiseksi sellaisenaan osaksi sisäistä oikeusjärjestystään Islanti on laiminlyönyt kyseisen säädöksen ja ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaiset velvoitteensa;
1)

kumoamaan EFTAn valvontaviranomaisen 25 päivänä tammikuuta 2013 asiassa N:o 73075 (DB Schenker) antaman päätöksen siltä osin kuin siinä evätään RAD 2012 -sääntöjen 3 artiklan a alakohdan sekä 4 artiklan 4 ja 6 kohdan nojalla täysi tai osittainen tutustuminen asiakirjoihin asiakirja-aineistossa, jonka perusteella annettiin EFTAn valvontaviranomaisen päätös N:o 321/10/KOL (Norway Post – sitouttamis-/alennusjärjestelmä), sekä siltä osin kuin siinä evätään tutustuminen EFTAn valvontaviranomaisen päätöksen N:o 321/10/KOL täydelliseen versioon;
—

EFTAn valvontaviranomainen esittää, että asetuksen (ETY) N:o 1408/71 4 artiklan 1 kohdan h alakohdan nojalla perhe-etuudet ovat etuuksia, joiden on tarkoitus antaa toiselle vanhemmista mahdollisuus omistautua pikkulapsen kasvattamiselle, ja ne on suunniteltu palkkioksi lapsen hoidosta, korvaamaan lapsen hoidosta ja kasvatuksesta aiheutuneita muita kuluja ja tarpeen vaatiessa keventämään taloudellista rasitusta, joka on aiheutunut siitä, että on luovuttu ansiotyöstä saatavasta tulosta.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 73/21

DB Schenkerin 7 päivänä joulukuuta 2016 EFTAn valvontaviranomaista vastaan nostama kanne

(Asia E-7/12 COSTS)

(2017/C 73/11)

Schenker North AB, Schenker Privpak AB ja Schenker Privpak AS, yhdessä ’DB Schenker’, asiamiehenään asianajaja Jon Midthjell, Advokatfirmaet Midthjell AS, Grev Wedels plass 5, NO-0151 Oslo, Norja, on nostanut 7 päivänä joulukuuta 2016 EFTAn tuomioistuimessa kanteen EFTAn valvontaviranomaista vastaan.

Kantaja pyytää tuomioistuinta antamaan seuraavan määräyksen:

1. Jäljellä olevien kulujen määrä, joka EFTAn valvontaviranomaisen on maksettava Schenker North AB:lle, Schenker Privpak AB:lle ja Schenker Privpak AS:lle, on yhteensä 125 657 euroa.

2. Määrästä on maksettava viivästyskorkoa päivästä, jona tämä määräys annetaan osapuolille tiedoksi, päivään, jona maksu tosiasiallisesti suoritetaan. Viivästyskorkona käytetään Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioihinsa soveltaman korkokannan mukaista, erääntymiskuukauden ensimmäisenä päivänä voimassa olevaa korkoa korotettuna kolmella ja puolella prosenttiyksiköllä.

Oikeusperusta ja taustatiedot sekä kanteen tueksi esitetyt oikeusseikkoja koskevat väitteet:

— Kantajat, joista käytetään yhdessä nimitystä ’DB Schenker’, harjoittavat maa-, meri- ja raideliikennettä Norjassa, Ruotsissa ja Tanskassa. DB Schenker oli EFTAn tuomioistuimessa kantajana asiassa E-7/12 vastaan EFTAn valvontaviranomainen.

— EFTAn tuomioistuimen työjärjestyksen 70 artiklan 1 kohdassa sanotaan näin: ”Jos oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta syntyy riita, tuomioistuin ratkaisee sen antamalla määräyksen asianosaisen pyynnöstä ja vastapuolen huomautukset kuultuaan.”
—

Kantaja väittää muun muassa, että EFTAn valvontaviranomainen — on tehnyt ilmeisen oikeudellisen virheen ja/tai arviointivirheen katsoessaan, että kyseiset toimenpiteet ovat ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea; — on tehnyt ETA-sopimuksen 59 artiklan 2 kohtaan liittyvän ilmeisen oikeudellisen virheen ja/tai arviointivirheen; — on loukannut oikeusvarmuuden periaatetta antaessaan riidanalaisen päätöksen, ja — ei ole valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen 16 artiklan mukaisesti riittävästi perustellut riidanalaista päätöstä.
FI Euroopan unionin virallinen lehti C 73/20

DB Schenkerin 17 päivänä marraskuuta 2016 EFTAn valvontaviranomaista vastaan nostama kanne

(Asia E-14/11, COSTS)

(2017/C 73/10)

Schenker North AB, Schenker Privpak AB ja Schenker Privpak AS, yhdessä ’DB Schenker’, asiamiehenään Jon Midthjell, Advokatfirmaet Midthjell AS, Grev Wedels plass 5, NO-0151 Oslo, Norja, on nostanut 17 päivänä marraskuuta 2016 EFTAn tuomioistuimessa kanteen EFTAn valvontaviranomaista vastaan.

Kantaja vaatii, että tuomioistuin ratkaisee asian seuraavasti:

1. Jäljellä olevien kulujen määrä, jonka EFTAn valvontaviranomaisen on maksettava Schenker North AB:lle, Schenker Privpak AB:lle ja Schenker Privpak AS:lle, on 183 951 euroa.

2. Määrästä on maksettava viivästyskorkoa päivästä, jona tämä määräys annetaan osapuolille tiedoksi, maksun tosiasialliseen suorituspäivään. Viivästyskorkona käytetään Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioihinsa soveltaman korkokannan mukaista, erääntymiskuukauden ensimmäisenä päivänä voimassa olevaa korkoa korotettuna kolmella ja puolella prosenttiyksiköllä.

Oikeusperusta ja taustatiedot sekä kanteen tueksi esitetyt oikeusseikkoja koskevat väitteet:

— Kantajat, yhdessä ’DB Schenker’, harjoittavat maa-, meri- ja rautatiekuljetustoimintaa Norjassa, Ruotsissa ja Tanskassa. DB Schenker oli EFTAn tuomioistuimessa kantajana asiassa E-14/11 vastaan EFTAn valvontaviranomainen.

— EFTAn tuomioistuimen työjärjestyksen 70 artiklan 1 kohdassa sanotaan näin: ”Jos oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta syntyy riita, tuomioistuin ratkaisee sen antamalla määräyksen asianosaisen pyynnöstä ja vastapuolen huomautukset kuultuaan.”
—

Kantaja esitti 11 päivänä elokuuta 2006 EFTAn valvontaviranomaiselle kantelun, jonka mukaan Oslon kaupunki on myöntänyt tukea yritykselle AS Oslo Sporveier (nykyään: Ruter AS) ja sen tytäryritykselle AS Sporveisbussene (nykyään: Unibuss AS) ETA-sopimuksen 61 artiklan vastaisesti.