ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Tuomioistuimen päätös, annettu 22 päivänä helmikuuta 2002, asiassa E-2/01: Franz Martin Pucher (Sijoittautumisoikeus - Maassa oleskelua koskeva vaatimus, joka koskee ainakin yhtä postilaatikkoyhtiön hallituksen jäsentä)



Virallinen lehti nro C 115 , 16/05/2002 s. 0013 - 0013



Tuomioistuimen päätös, annettu 22 päivänä helmikuuta 2002, asiassa E-2/01: Franz Martin Pucher Sijoittautumisoikeus - Maassa oleskelua koskeva vaatimus, joka koskee ainakin yhtä postilaatikkoyhtiön hallituksen jäsentä (2002/C 115/06) Asiassa E-2/01 Franz Martin Pucher Verwaltungsbeschwerdeinstanz des Fürstentums Liechtenstein (/Liechtensteinin ruhtinaskunnan hallintotuomioistuin) esitti pyynnön saada EFTAn tuomioistuimelta valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden välisen sopimuksen 34 artiklan nojalla neuvoa-antava lausunto ETA-sopimuksen 4, 31 ja 33 artiklan tulkinnasta asiassa, jossa Franz Martin Pucher hakee muutosta Liechtensteinin ruhtinaskunnan hallituksen tekemään päätökseen. EFTAn tuomioistuin, jonka muodostivat presidentti Thór Vilhjálmsson ja tuomarit Carl Baudenbacher ja Per Tresselt (esittelijä), antoi 22 päivänä helmikuuta 2002 neuvoa-antavan lausunnon, jonka päätöslauselma on seuraava: 1. Pyynnön esittäneessä tuomioistuimessa esillä olevan kaltainen ETA-valtion kansallisen lainsäädännön määräys, jonka mukaan ainakin yhden postilaatikkoyhtiön hallituksen jäsenen, jolla on valtuudet johtaa yhtiön toimintaa sekä toimia sen nimissä, on oleskeltava pysyvästi kyseisessä valtiossa, rajoittaa ETA-sopimuksen 31 artiklan mukaista sijoittautumisoikeutta. 2. Tällaista kansallista määräystä ei voida perustella ETA-sopimuksen 33 artiklan mukaisilla yleiseen etuun ja/tai yleiseen turvallisuuteen liittyvillä syillä.
Tuomioistuimen päätös, annettu 5 päivänä huhtikuuta 2001, asiassa E-3/00: EFTAn valvontaviranomainen vastaan Norjan kuningaskunta (Sopimuspuolen velvoitteiden noudattamatta jättäminen - Raudalla ja vitamiineilla täydennetyt elintarvikkeet - Kansanterveyden suojelu - Ennalta varautumisen periaate)



Virallinen lehti nro C 164 , 07/06/2001 s. 0007 - 0007



Tuomioistuimen päätös, annettu 5 päivänä huhtikuuta 2001, asiassa E-3/00: EFTAn valvontaviranomainen vastaan Norjan kuningaskunta Sopimuspuolen velvoitteiden noudattamatta jättäminen - Raudalla ja vitamiineilla täydennetyt elintarvikkeet - Kansanterveyden suojelu - Ennalta varautumisen periaate (2001/C 164/05) Asiassa E-30/00: EFTAn valvontaviranomainen vastaan Norjan kuningaskunta - kanne, jossa tuomioistuinta pyydetään vahvistamaan, että Norjan kuningaskunta on laiminlyönyt Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 11 artiklan mukaiset velvoitteensa soveltaessaan lainsäädäntöään siten, että sen nojalla kielletään sellaisten muissa ETA:n jäsenvaltioissa laillisesti valmistettujen ja markkinoille saatettujen maissihiutaleiden tuonti ja markkinoille saattaminen Norjassa, joihin on lisätty 100:aa grammaa kohti 1 milligramma tiamiinia, 1 milligramma riboflaviinia, 10 milligrammaa niasiinia ja 7 milligrammaa rautaa. EFTAn tuomioistuin, jonka muodostivat presidenti Thór Vilhjálmsson ja tuomarit Carl Baudenbacher (esittelijä) ja Per Tresselt, antoi 5 päivänä huhtikuuta 2001 tuomionsa, jonka tuomiolauselma on seuraava: 1. Julistetaan, että Norjan kuningaskunta laiminlöi kyseisenä ajankohtana eli 14 päivänä tammikuuta 2000 Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen 11 artiklan mukaiset velvoitteensa soveltaessaan lainsäädäntöään siten, että sen nojalla kiellettiin sellaisten muissa ETA:n jäsenvaltioissa laillisesti valmistettujen ja markkinoille saatettujen maissihiutaleiden tuonti ja markkinoille saattaminen Norjassa, joihin on lisätty 100:aa grammaa kohti 1 milligramma tiamiinia, 1 milligramma riboflaviinia, 10 milligrammaa niasiinia ja 7 milligrammaa rautaa. 2. Määrätään Norjan kuningaskunta maksamaan oikeuskäsittelystä aiheutuneet kustannukset.
Virallinen lehti nro C 062 , 04/03/1999 s. 0015 - 0015



TUOMIOISTUIMEN NEUVOA-ANTAVA LAUSUNTO 10 päivänä joulukuuta 1998 asiassa E-3/98 (Liechtensteinin ruhtinaskunnan hallinnollisen tuomioistuimen pyyntö saada neuvoa-antava lausunto): Herbert Rainford-Towning (1) (Sijoittautumisoikeus - Yhtiön toimitusjohtajan asuinpaikkavelvoite) (Työjärjestyksen 27 artiklan 5 kohdan nojalla ainoastaan englannin- ja saksankieliset tekstit ovat todistusvoimaisia) (1999/C 62/13) Asiassa E-3/98, jossa Verwaltungsbeschwerdeinstanz des Fürstentums Liechtenstein (Liechtenstein ruhtinaskunnan hallinnollinen tuomioistuin) on pyytänyt tuomioistuimelta valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn EFTA-valtioiden välisen sopimuksen 34 artiklan nojalla neuvoa-antavaa lausuntoa ETA-sopimuksen 31 ja seur. artiklan ja 112 artiklan sekä ETA-sopimuksen pöytäkirjan N:o 15 tulkinnasta hallinnollisessa tuomioistuimessa vireillä olevassa asiassa, joka koskee Herbert Rainford-Towningia, tuomioistuin, jäseninään presidentti Bjørn Haug (esittelijä) ja tuomarit Thór Vilhjálmsson ja Carl Baudenbacher sekä kirjaajana Gunnar Selvik, antoi 10 päivänä joulukuuta 1998 neuvoa-antavan lausunnon, jonka päätöslauselma on seuraava: 1. Tässä oikeudenkäyntiasiassa kyseessä olevan kaltainen kansallinen säännös, jonka mukaan oikeushenkilön toimitusjohtajan on asuttava asianomaisessa valtiossa, on ETA-sopimuksen 31 artiklan vastaista epäsuoraa syrjintää. 2. Tässä oikeudenkäyntiasiassa kyseessä olevan kaltainen kansallinen säännös, jonka mukaan oikeushenkilön toimitusjohtajan on asuttava asianomaisessa valtiossa, ei ole perusteltavissa ETA-sopimuksen pöytäkirjan N:o 15, ETA-sopimuksen 112 artiklan eikä ETA:n neuvoston henkilöiden vapaata liikkuvuutta koskevan julistuksen (EYVL L 86, 20.4.1995, s. 80) nojalla. 3. Tässä oikeudenkäyntiasiassa kyseessä olevan kaltainen kansallinen säännös, jonka mukaan oikeushenkilön toimitusjohtajan on asuttava asianomaisessa valtiossa, ei ole perusteltavissa ETA-sopimuksen 33 artiklassa tarkoitettuun julkiseen politiikkaan kuuluvana. (1) EYVL C 331, 29.10.1998, s. 24.
Virallinen lehti nro C 275 , 03/09/1998 s. 0005 - 0005



TUOMIOISTUIMEN TUOMIO 19 päivänä kesäkuuta 1998 asiassa E-10/97: EFTAn valvontaviranomainen vastaan Norjan kuningaskunta(Sopimuspuolen velvoitteiden laiminlyöminen - vinyylikloridimonomeerille altistuvien työntekijöiden terveyden suojeleminen - neuvoston direktiivi 78/610/ETY) (98/C 275/05) Asiassa E-10/97: EFTAn valvontaviranomainen vastaan Norjan kuningaskunta, jossa on pyydetty julistusta siitä, että Norja on jättänyt asetetun määräajan kuluessa antamatta kansallisia säännöksiä, jotka ovat tarpeen Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä XVIII olevassa 2 kohdassa tarkoitetun säädöksen eli vinyylikloridimonomeerille altistuvien työntekijöiden terveyden suojelemista koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 29 päivänä kesäkuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin 78/610/ETY noudattamiseksi, sellaisena kuin se on tarkistettuna ETA-sopimuksen pöytäkirjassa N:o 1, ja on näin ollen laiminlyönyt velvoitteensa kyseisen säädöksen 11 artiklan ja ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaisesti, tuomioistuin, jonka presidenttinä toimi Bjørn Haug, tuomareina Thór Vilhjálmsson ja Carl Baudenbacher (esittelijä), antoi 19 päivänä kesäkuuta 1998 tuomion, jonka päätöslauselma on seuraava: 1. Julistetaan, että Norjan kuningaskunta, joka on jättänyt asetetun määräajan kuluessa antamatta kansallisia säännöksiä, jotka ovat tarpeen ETA-sopimuksen liitteessä XVIII olevassa 2 kohdassa tarkoitetun säädöksen (vinyylikloridimonomeerille altistuvien työntekijöiden terveyden suojelemista koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä 29 päivänä kesäkuuta 1978 annetun neuvoston direktiivin 78/610/ETY) noudattamiseksi, sellaisena kuin se on tarkistettuna ETA-sopimuksen pöytäkirjassa N:o 1, ja on näin ollen laiminlyönyt velvoitteensa kyseisen säädöksen 11 artiklan ja ETA-sopimuksen 7 artiklan mukaisesti. 2. Määrää Norjan kuningaskunnan korvaamaan tästä aiheutuvat
Virallinen lehti nro C 090 , 20/03/1997 s. 0022 - 0022



NEUVOA-ANTAVA LAUSUNTO, 19 päivänä joulukuuta 1996 (1*) (Neuvoston direktiivi 77/187/ETY - yrityksen luovutus) (97/C 90/07) EFTAN TUOMIOISTUIN antaa asiassa E-2/96 Inderøyn herredsrettin 11.3.1996 tekemällä päätöksellä esittämien kysymysten perusteella seuraavan neuvoa-antavan lausunnon: 1. Säädöksen, johon viitataan ETA-sopimuksen liitteen XVIII 23 kohdassa (työntekijöiden oikeuksien turvaamista yrityksen tai liikkeen taikka liiketoiminnan osan luovutuksen yhteydessä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 14 päivänä helmikuuta 1977 annettu neuvoston direktiivi 77/187/ETY), 1 artiklan 1 kohtaa on tulkittava siten, että luovuttajan ja luovutuksensaajan välisen suoran sopimussuhteen puuttuminen ei sulje pois direktiivin soveltamista, jos muista tekijöistä seuraa se, että liiketointa voidaan pitää direktiivissä tarkoitettuna luovutuksena. 2. Se, ottaako luovutuksensaaja haltuun luovuttajan kiinteätä tai irtainta omaisuutta on tekijä, joka kansallisen tuomioistuimen on otettava huomioon tilanteen kokonaisarviointia tehdessään. Se, ettei kiinteätä tai irtainta omaisuutta luovuteta, ei sellaisenaan sulje pois direktiivin soveltamista edellyttäen, että muut tekijät johtavat siihen tulokseen, että liiketoimi on direktiivissä tarkoitettu luovutus. 3. Se, ottaako luovutuksensaaja palvelukseensa osan luovuttajan työntekijöistä on tekijä, joka kansallisen tuomioistuimen on otettava huomioon tilanteen kokonaisarviointia tehdessään. 4. Palvelujen tarjoamista koskevan sopimuksen tekeminen sellaisen tarjouskilpailumenettelyn perusteella, joka ei ole seurausta ETA-säännöistä, ei sulje pois direktiivin soveltamista. Direktiivin soveltamisen kannalta ratkaisevaa ei myöskään ole se, että palvelujen tarjoaminen on ajallisesti rajoitettua. Bjørn HAUG Thór VILHJALMSSON Carl BAUDENBACHER Julistettiin Luxemburgissa 19 päivänä joulukuuta 1996. Per CHRISTIANSEN Kirjaaja Bjørn HAUG Presidentti (1*) Oikeudenkäyntikieli: norja
Virallinen lehti nro C 312 , 23/11/1995 s. 0023 - 0023



EFTAN TUOMIOISTUIMEN KOKOONPANO (95/C 312/12) 1. Tuomioistuimen kokoonpano Itävallan, Suomen ja Ruotsin liityttyä Euroopan unioniin ja tiettyjen EFTA-valtioiden Euroopan unioniin liittymistä seuraavan kauden siirtymäjärjestelyistä tehdyn sopimuksen mukaan näiden valtioiden nimittämien tuomarien toimikausi päättyi 30 päivänä kesäkuuta 1995. ETA-sopimus astui voimaan Liechtensteinin ruhtinaskunnan osalta 1 päivänä toukokuuta 1995. Liechtensteinin hallituksen nimeämä Carl Baudenbacher nimitettiin EFTAn tuomioistuimen tuomariksi EFTA-valtioiden valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta tehdyn sopimuksen (valvonta- ja tuomioistuinsopimus) kolmen sopimuspuolen yhteisellä sopimuksella 6 päivästä syyskuuta 1995 5 päivään syyskuuta 2001. EFTAn tuomioistuimen julkisessa istunnossa 6 päivänä syyskuuta 1995 Carl Baudenbacher vannoi valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 5 olevan 2 artiklan mukaisen valan. 2. Tuomioistuimen presidentin valitseminen EFTAn tuomioistuimen uuden tuomarin nimittämisen jälkeen Bjørn Haug erosi toimestaan presidenttinä, jotta kaikki kolme tuomaria voisivat osallistua valintaan. Tämän jälkeen Bjørn Haug valittiin 6 päivänä syyskuuta 1995 EFTAn tuomioistuimen presidentiksi valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen 30 artiklan mukaisesti 6 päivästä syyskuuta 1995 31 päivään joulukuuta 1996. 3. EFTAn tuomioistuimen kansliapäällikön nimittäminen Per Christiansen nimitettiin EFTAn tuomioistuimen kansliapäälliköksi Karin Høkborgin seuraajaksi valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 5 olevan 9 artiklan mukaisesti 1 päivästä syyskuuta 1995 31 päivään elokuuta 1998. EFTAn tuomioistuimen julkisessa istunnossa 6 päivänä syyskuuta 1995 Per Christiansen vannoi valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 5 olevan 10 artiklan mukaisen
Yhteenveto sijoituspalveluista arvopaperimarkkinoilla annetun direktiivin 93/22/ETY 16 artiklan mukaisista säännellyistä markkinoista



Virallinen lehti nro C 088 , 08/04/2004 s. 0021 - 0022



Yhteenveto sijoituspalveluista arvopaperimarkkinoilla annetun direktiivin 93/22/ETY 16 artiklan mukaisista säännellyistä markkinoista (2004/C 88/11) 1. Sijoituspalveluista arvopaperimarkkinoilla annetussa neuvoston direktiivissä 93/22/ETY säädetään, että jokainen jäsenvaltio voi antaa "säänneltyjen markkinoiden" aseman sen alueella toimiville ja sen säännöksiä noudattaville markkinoille. 2. Sijoituspalveludirektiivin 93/22/ETY 1 artiklan 13 kohdassa määritellään säännellyiksi markkinoiksi mainitun direktiivin liitteen B osassa tarkoitettujen rahoitusvälineiden markkinat, - jotka luetellaan kotijäsenvaltion tätä tarkoitusta varten laatimassa luettelossa (sijoituspalveludirektiivin 1 artiklan 6 kohdan c alakohdassa määritelty kotijäsenvaltio), - jotka toimivat säännöllisesti, - joille on ominaista se, että toimivaltaisten viranomaisten antamissa tai hyväksymissä säännöksissä määritellään markkinoiden toiminnan edellytykset, markkinoille pääsyn edellytykset sekä listalleottodirektiiviä 79/279/ETY sovellettaessa edellytykset, jotka koskevat kyseisessä direktiivissä asetettuja listalle ottamisen edellytyksiä, ja jos kyseistä direktiiviä ei sovelleta, edellytykset, jotka rahoitusvälineiden on täytettävä, jotta niillä voitaisiin tehokkaasti käydä kauppaa markkinoilla, - jotka noudattavat kaikkia sijoituspalveludirektiivin 20 ja 21 artiklassa asetettuja ilmoittamis- ja avoimuusvaatimuksia. 3. Sijoituspalveludirektiivin 16 artiklassa säädetään, että jokainen jäsenvaltio laatii ajantasaisen luettelon alueellaan toimivista säännellyistä markkinoista. Kyseiset tiedot on toimitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle. Saman artiklan mukaan komission on julkaistava vähintään kerran vuodessa sille toimitetut säänneltyjä markkinoita koskevat päivitetyt luettelot. Yhteenveto säännellyistä markkinoista jäsenvaltioissa julkaistiin Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä 16. marraskuuta 2002(1). 4. ETA-sopimuksen pöytäkirjassa 1 olevan 6 kohdan b alakohdassa määrätään, että jos sellaisen säädöksen mukaan, johon viitataan, seikoista, menettelyistä, kertomuksista tai muusta vastaavasta on julkaistava tietoja Euroopan unionin virallinen lehti, vastaavat EFTA-valtioita koskevat tiedot julkaistaan erillisessä ETA-osastossa. 5. EFTA-valtioiden pysyvä komitea on laatinut tämän luettelon asianomaisten EFTA-valtioiden toimittamien tietojen perusteella. Luettelosta ilmenee toimivaltaisten kansallisten viranomaisten "säännellyiksi markkinoiksi" vahvistamien markkinoiden nimet. Lisäksi siinä mainitaan markkinoiden toiminnasta vastaava yhteisö sekä toimivaltainen viranomainen, jonka tehtävänä on antaa tai hyväksyä markkinoita koskevat säännöt. >TAULUKON PAIKKA> (1) EYVL C 280, 16.11.2002, s. 2.
Virallinen lehti nro C 275 , 11/09/1997 s. 0005 - 0005



Luettelo akkreditoiduista ympäristötodentajista yhteisön ympäristöasioiden hallinta- ja auditiontijärjestelmän soveltamiseksi (neuvoston asetus (ETY) N:o 1836/93, sellaisena kuin se on lisättynä Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä XX olevaan 2 f kohtaan) (97/C 275/06) Luettelo akkreditoiduista ympäristötodentajista yhteisön ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmän soveltamiseksi (1) julkaistaan neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1836/93 (2), sellaisena kuin se on lisättynä Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen liitteessä XX olevaan 2 f kohtaan, 7 artiklan mukaisesti. Asetuksella perustetaan vapaaehtoinen ympäristöasioiden hallintajärjestelmä, joka rakentuu koko Euroopan talousalueella yhdenmukaistetuille suuntaviivoille ja periaatteille ja joka on avoin Euroopan talousalueella toimiville teollisuusyrityksille. Järjestelmän yleistavoitteena on edistää teollisen toiminnan ympäristötoimien tehokkuuden jatkuuvaa parantamista siten, että yritysten toimipaikat sitoutuvat arvioimaan ja parantamaan ympäristötoimiaan sekä antamaan yleisölle asiaa koskevaa tietoa. Jotta toimipaikka voidaan rekisteröidä järjestelmään, on tutkittava, että sen ympäristöpolitiikka, ympäristööhjelma, ympäristöasioiden hallintajärjestelmä, ympäristökatselmus tai ympäristöauditointimenettely sekä ympäristölausunto tai -lausunnot ovat asetuksessa säädettyjen vaatimusten mukaiset, sekä annettava ympäristölausunnot vahvistettaviksi. Riippumattoman, asianmukaisesti akkreditoidun ympäristötodentajan on tutkittava ja vahvistettavan edellä mainitut seikat. Asetuksen 7 artiklan sekä EFTA-valtioiden pysyvästä komiteasta tehdyn sopimuksen pöytäkirjassa 1 olevan 1 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaan EFTA-valtioiden pysyvän komitean on julkaistava Euroopan yhteisöjen virallisen lehden ETA-osastossa ja ETA-täydennysosassa luettelo kaikista EFTA-valtioissa akkreditoiduista ympäristötodentajista. Luettelossa on yksityiskohtaiset tiedot kaikista EFTA-valtioiden ympäristötodentajista, joiden akkreditoinnin ETA-valtioiden akkreditoimisjaärjestelmät ovat ilmoittaneet pysyvälle komitealle ja Euroopan komissiolle viimeistään 15 päivänä huhtikuuta 1997. (1) EYVL C 276, 11.9.1997, s. 1. (2) EYVL L 168, 10.7.1993, s. 1.
Budjetti

Investointituki (P85-estimaatti): Fortum Oslo Varme AS: 4 365 miljoonaa Norjan kruunua Norcem AS: 3 141 miljoonaa Norjan kruunua Northern Lights: 8 169 miljoonaa Norjan kruunua Toimintatuki (P85-estimaatti): Fortum Oslo Varme AS: 2 225 miljoonaa Norjan kruunua Norcem AS: 1 172 miljoonaa Norjan kruunua Northern Lights: 4 429 miljoonaa Norjan kruunua
C 58/15

Ilmoitus direktiivin 2014/25/EU 35 artiklan mukaisesta pyynnöstä

Hankintayksikön esittämä pyyntö

(2019/C 58/13)

EFTAn valvontaviranomainen vastaanotti 27. marraskuuta 2018 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/25/EU (1) 35 artiklan mukaisen pyynnön. Ensimmäinen pyynnön vastaanottamisen jälkeinen työpäivä oli 28. marraskuuta 2018.

Tämä Nettbuss AS:n esittämä pyyntö koskee julkisten linja-autopalvelujen toimintaa Norjassa. Direktiivin 2014/25/EU, sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen, 34 artiklan mukaan ”hankintasopimuksiin, jotka tehdään 8–14 artiklassa tarkoitetun toiminnan suorittamiseksi, ei sovelleta tätä direktiiviä, jos ETA-valtio tai hankintayksiköt, jotka ovat esittäneet 35 artiklan mukaisen pyynnön, voivat osoittaa, että toiminta siinä ETA-valtiossa, jossa se toteutetaan, on suoraan kilpailun kohteena markkinoilla, joille pääsyä ei ole rajoitettu; tätä direktiiviä ei sovelleta myöskään suunnittelukilpailuihin, jotka on järjestetty tällaisen toiminnan harjoittamiseksi kyseisellä maantieteellisellä alueella.” Direktiivin 2014/25/EU yhteydessä mahdollisesti tehtävä toimintaan suoraan kohdistuvan kilpailun arviointi ei vaikuta kilpailulainsäädännön täysimittaiseen soveltamiseen.

EFTAn valvontaviranomaisen on tehtävä tätä pyyntöä koskeva päätös 130 työpäivän määräajassa, joka alkaa edellä mainitusta työpäivästä. Määräaika päättyy siis 18. kesäkuuta 2019.

Direktiivin 2014/25/EU 35 artiklan 5 kohdan mukaan uusia pyyntöjä, jotka koskevat julkisten linja-autopalvelujen toimintaa Norjassa ja jotka tehdään ennen tätä pyyntöä koskevan määräajan päättymistä, ei pidetä uusina menettelyinä, vaan ne käsitellään yhdessä tämän pyynnön kanssa.

(1) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/25/EU, annettu 26 päivänä helmikuuta 2014, vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivien yksiköiden hankinnoista ja direktiivin 2004/17/EY kumoamisesta (EUVL L 94, 28.3.2014, s. 243).
(1)

Täytäntöönpanoasetuksessa (EU) N:o 391/2013 vahvistetaan lennonvarmistuspalvelujen yhteinen maksujärjestelmä. Yhteinen maksujärjestelmä on keskeinen tekijä pyrittäessä saavuttamaan ETA-sopimuksen liitteessä XIII olevassa 66 t kohdassa tarkoitetun säädöksen (Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 549/2004, annettu 10 päivänä maaliskuuta 2004, yhtenäisen eurooppalaisen ilmatilan toteuttamisen puitteista (puiteasetus) (3)) 11 artiklan ja ETA-sopimuksen liitteessä XIII olevassa 66xf kohdassa tarkoitetun säädöksen (komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 390/2013 (4), annettu 3 päivänä toukokuuta 2013, lennonvarmistuspalvelujen ja verkkotoimintojen suorituskyvyn kehittämisjärjestelmästä), jäljempänä ’täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 390/2013’, mukaisen suorituskyvyn kehittämisjärjestelmän tavoitteet.
Kuten edellä johdanto-osan 67 kappaleessa mainitaan, Sandefjord Fotball AS:lle myönnetyn tuen määrä on yhteensä 32,4 miljoonaa Norjan kruunua. Tuen intensiteetin arvioimiseksi tämä luku on suhteutettava tukikelpoisiin investointikustannuksiin. Valvontaviranomainen katsoo, että Sandefjordin kunnan puolesta Sandefjord Fotball AS:lle aiheutuneet kulut, jotka on vähennetty tuen määrästä (ks. edellä johdanto-osan 66 kappale), eivät voi kuulua tukikelpoisiin kustannuksiin. Kokonaisinvestointikustannuksista, jotka ovat 110 miljoonaa Norjan kruunua, on siksi vähennettävä 9,5 miljoonaa Norjan kruunua. Tukikelpoiset investointikustannukset ovat näin ollen 100,5 miljoonaa Norjan kruunua, ja sitä vastaava tuen intensiteetti on 32 prosenttia. Valvontaviranomainen toteaa, että tämä tuki-intensiteetti on melko alhainen, ja että loput investoinnista rahoitti tuensaaja, eli Sandefjord Fotball AS.
Koulutustuki (38 ja 39 artikla)

Erityiskoulutus (38 artiklan 1 alakohta)
14.

EFTA-valtiot ja EFTAn valvontaviranomainen ovat komisssion kanssa samaa mieltä erityisesti siitä, että a) Samsung HDD:n poistuminen joiltakin merkityksellisiltä markkinoilta ei aiheuta olennaisia sulautumakohtaisia vaikutuksia, koska se ei ole toiminut yritysten liiketoimintakriittisten 3,5 tuuman kiintolevyjen ja viihde-elektroniikan 3,5 tuuman kiintolevyjen markkinoilla tai sen markkinaosuus on vähäinen; b) Samsungilla ei ole erityisen merkittävää innovointi- tai kilpailuvoimaa pöytätietokoneiden 3,5 tuuman kiintolevyjen markkinoiden osalta ja sen vuoksi Samsungin markkinoilta poistumisen koordinoidut vaikutukset ovat todennäköisesti vähäiset; c) sulautuman jälkeen epäsymmetria pöytätietokoneiden 3,5 tuuman kiintolevyjen markkinoilla olisi edelleen suuri; d) on todennäköistä, että HGST:llä (Hitachi Global Storage Technologies) on vahva kannustin olla osallistumatta pöytätietokoneiden 3,5 tuuman kiintolevyjen markkinoiden koordinointiin.
(2)

Vaikka useimmissa ETA-valtioissa edellytetään jonkinlaista kustannussuuntautuneisuutta, näiden valtioiden hintavalvontatoimenpiteissä on edelleen eroja. Sen lisäksi, että käytössä on huomattava valikoima erilaisia kustannuslaskentamenetelmiä, eroja on myös siinä, miten menetelmiä sovelletaan. Tämä kasvattaa ETA:ssa perittävien tukkutason kohdeverkkomaksujen hajontaa, joka on vain osin selitettävissä kansallisilla erityispiirteillä. ETA-sopimuksen liitteessä XI olevassa 5ci kohdassa tarkoitetussa säädöksessä (komission päätös 2002/627/EY (5)), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimukseen sopimuksen pöytäkirjalla 1 (6), perustettu eurooppalaisten sääntelyviranomaisten ryhmä ERG toteaa tämän yhteisessä kannassaan, joka koskee kiinteän verkon kohdeverkkomaksujen symmetriaa ja matkaviestintäverkon kohdeverkkomaksujen symmetriaa. Sääntelyviranomaiset ovat myös useassa tapauksessa sallineet pienempien kiinteän ja matkaviestintäverkon operaattorien periä korkeampia kohdeverkkomaksuja sillä perusteella, että ne ovat uusia markkinatulokkaita, eivätkä ole hyötyneet mittakaavaeduista ja/tai niiden kustannusrakenne on erilainen. Tällaista epäsymmetriaa esiintyy sekä maiden sisäisesti että niiden välillä, joskin erot ovat hitaasti kaventumassa. ERG toteaa yhteisessä kannassaan, että kohdeverkkomaksujen olisi normaalitilanteessa oltava symmetrisiä, ja epäsymmetriaa saisi esiintyä ainoastaan asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa.
4.

Samalla kun 53 ja 54 artiklan täytäntöönpanoa koskevia sääntöjä on uudistettu II luvun ja voimassa olevien ryhmäpoikkeusten myötä, EFTAn valvontaviranomainen on tarkistanut tiedonantoja ja suuntaviivoja auttaakseen taloudellisia toimijoita arvioimaan itse toimintaansa. Valvontaviranomainen on myös laatinut suuntaviivoja 53 artiklan 3 kohdan soveltamisesta (6). Tämän avulla yritykset voivat useimmissa tapauksissa arvioida luotettavasti sopimustensa yhdenmukaisuutta 53 artiklan kanssa. Lisäksi valvontaviranomainen määrää suurempia kuin symbolisia sakkoja (7) ainoastaan silloin, kun horisontaalisissa ohjeissa, oikeuskäytännössä tai päätöksentekokäytännössä on vahvistettu, että tietty toiminta on kilpailusääntöjen rikkomista.