Yhteisen T&K:n vaikutus innovaatiomarkkinoihin/uusiin tuotemarkkinoihin

Esimerkki 1

Tilanne: A ja B ovat elektronisten komponenttien valmistuksen ETA-markkinoiden kaksi suurta yritystä. Kummankin markkinaosuus on 30 prosenttia. Molemmat ovat tehneet suuria T&K-investointeja pienoiskomponenttien kehittämiseksi ja valmistaneet alustavia prototyyppejä. Yritykset päättävät yhdistää T&K-toimintansa perustamalla yhteisyrityksen, jonka tehtävänä on T&K:n loppuun saattaminen ja komponenttien valmistus. Komponentit myydään takaisin emoyhtiöille, jotka huolehtivat tuotteiden saattamisesta markkinoille itsenäisesti. Loppuosa markkinoista koostuu pienistä yrityksistä, joilla ei ole riittäviä resursseja tarvittavia investointeja varten.

Analyysi: Vaikka pienoiskomponentit todennäköisesti kilpailevat nykyisten komponenttien kanssa joissain sovelluksissa, käytännössä ne kuitenkin merkitsevät uutta teknologiaa. Analyysissa on otettava huomioon näille tulevaisuuden markkinoille tähtäävä tutkimustoiminta. Jos yhteisyritys jatkaa toimintaansa, tarvittavaan valmistusteknologiaan on vain yksi tie, vaikka vaikuttaa todennäköiseltä, että sekä A että B voisivat päästä markkinoille myös yksinään erillisine tuotteineen. Sen vuoksi sopimus pienentää tuotevalikoimaa. Yhteinen tuotanto voi lisäksi rajoittaa suoraan sopimuspuolten välistä kilpailua ja johtaa siihen, että ne sopivat tuotantotasoista, laadusta tai muista merkittävistä kilpailuparametreistä. Tämä rajoittaisi kilpailua, vaikka osapuolet saattavat tuotteet markkinoille itsenäisesti. Osapuolet voisivat esimerkiksi rajoittaa yhteisyrityksen tuotantoa verrattuna siihen, mitä ne olisivat saattaneet markkinoille, jos kukin niistä olisi itse päättänyt tuotannostaan. Lisäksi yhteisyritys voisi veloittaa osapuolilta korkean siirtohinnan, mikä lisäisi osapuolten tuotantokustannuksia. Tämä voi johtaa korkeampiin hintoihin tuotantoketjun loppupään markkinoilla. Osapuolilla on suuri yhteenlaskettu markkinaosuus nykyisillä tuotantoketjun loppupään markkinoilla, ja loput markkinoista ovat hajanaiset. Tämä tilanne on todennäköisesti vieläkin korostuneempi uusilla tuotantoketjun loppupään markkinoilla, koska pienemmät kilpailijat eivät pysty investoimaan uusiin komponentteihin. Sen vuoksi on melko todennäköistä, että yhteinen tuotanto rajoittaa kilpailua. Lisäksi pienoiskomponenttien markkinat kehittyvät todennäköisesti tulevaisuudessa duopoliksi, jonka osapuolilla on paljon yhteneviä kustannuksia ja jonka osapuolet mahdollisesti vaihtavat keskenään kaupallisesti arkaluonteisia tietoja. Sen vuoksi voi olla vakava riski, että markkinoilla esiintyy kilpailunvastaista yhteensovittamista, joka johtaa kilpailunvastaiseen lopputulokseen. Näin ollen on todennäköistä, että T&K-sopimus johtaa 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin kilpailua rajoittaviin vaikutuksiin. Sopimus voisi johtaa tehokkuusetuihin tuomalla uuden teknologian nopeammin markkinoille, mutta osapuolet eivät toisaalta kohtaisi ollenkaan kilpailua T&K-tasolla, mikä voisi vähentää selvästi niiden kannustimia kehittää uutta teknologiaa nopeasti. Vaikka osa näistä ongelmista voisi poistua, jos osapuolet sitoutuisivat lisensoimaan pienoiskomponenttien valmistuksen keskeisen taitotiedon kolmansille kohtuullisin ehdoin, on epätodennäköistä, että tämä poistaisi kaikki ongelmat ja täyttäisi 53 artiklan 3 kohdan edellytykset.

Esimerkki 2

Tilanne: Pieni tutkimusyhtiö A, jolla ei ole omaa markkinointiorganisaatiota, on löytänyt ja patentoinut uuteen teknologiaan perustuvan lääkeaineen, joka merkitsee vallankumousta tietyn taudin hoidossa. Yhtiö A tekee T&K-sopimuksen suuren lääketehdas B:n kanssa, joka on tähän asti valmistanut kyseisen taudin hoidossa tarvittavat lääkkeet. B:llä ei ole samanlaista kokemusta tai T&K-ohjelmaa eikä se pystyisi hankkimaan tällaista kokemusta merkityksellisen ajanjakson aikana. Tällä hetkellä käytettävän valmisteen markkinoilla B:llä on noin 75 prosentin markkinaosuus kaikissa ETA-valtioissa, mutta sen patenttien voimassaolo päättyy viiden vuoden kuluessa. Kaksi muuta eri yritysten muodostamaa tutkimuskeskusta on päässyt samaan kehitysvaiheeseen käyttäen samaa uutta perusteknologiaa. B tarjoaa huomattavan rahoituksen ja taitotiedon tuotekehitystä varten ja huolehtii tuotteen pääsystä markkinoille. B saa uuden tuotteen yksinomaista valmistusta ja jakelua varten lisenssin, joka on voimassa yhtä kauan kuin patentti. Odotusten mukaan uusi tuote voitaisiin saada markkinoille 5–7 vuodessa.

Analyysi: Tuote kuuluu todennäköisesti uusille merkityksellisille markkinoille. Osapuolet tuovat yhteistyöhön toisiaan täydentäviä resursseja ja taitoja, mikä lisää huomattavasti tuotteen markkinoille saattamisen todennäköisyyttä. Vaikka B:llä on todennäköisesti tuntuvasti markkinavoimaa nykyisillä markkinoilla, tämä markkinavoima vähenee pian. Sopimus ei johda B:n harjoittaman T&K:n loppumiseen, sillä B:llä ei ole kokemusta tältä tutkimusalalta, ja on todennäköistä, että muut tutkimuskeskukset poistavat kannustimet vähentää T&K-toimintaa. Oikeus hyödyntää tuotetta patentin voimassaoloajan on tarpeen, jotta B ryhtyisi tarvittaviin suuriin investointeihin, eikä A:lla puolestaan ole omia markkinointiresursseja. Näin ollen on todennäköistä, ettei sopimuksella ole 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja kilpailua rajoittavia vaikutuksia. Vaikka tällaisia vaikutuksia olisi, 53 artiklan 3 kohdan edellytykset täyttyisivät todennäköisesti.