VALTION TUET (95-021 Norja) (97/C 45/04)

Valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan 1 artiklan 2 kohdan mukainen EFTAn valvontaviranomaisen tiedonanto muille EFTA-valtioille, EY:n jäsenvaltioille ja niille, joita asia koskee, Arcus-yhtymän Norjan hallitukselta saamaan rahoitukseen sisältyvästä tuesta

EFTAn valvontaviranomainen aloitti 30 päivänä lokakuuta 1996 tehdyllä päätöksellä 194/96/COL, jonka keskeisin sisältö toistetaan jäljempänä, valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan 1 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn. Norjan hallitus on saanut tiedoksi jäljennöksen tästä päätöksestä.

"I. TOSIASIAT

Valitus

EFTAn valvontaviranomainen vastaanotti 22 päivänä joulukuuta 1995 päivätyllä kirjeellä (viite 95-7344 A) valituksen A/S Vinmonopoletin Arcus-yhtymälle siirtämien varojen arvostuksesta (¹).

Valituksen tekijän mielestä varat on todennäköisesti aliarvostettu 1,5 miljardilla Norjan kruunulla Arcus-yhtymän tilinavauksessa. Tämä summa vastaa 150 miljoonan Norjan kruunun taloudellista etua vuodessa. Valituksen tekijä pelkää, että tätä todennäköistä etua voidaan käyttää ulkomaisten tuottajien hintojen alittamiseksi Norjan markkinoilla, vientimarkkinoilla ja samoin kilpailussa tukkukauppiaiden kanssa Norjan markkinoilla. Tämä voi johtaa tilanteeseen, jossa Arcus-yhtymän kilpailijoilta poistetaan mahdollisuus reiluun kilpailuun ja siten estetään niiltä pääsy alkoholijuomien jakelumarkkinoille Norjassa.

Arcus-yhtymä harjoittaa muita taloudellisia toimintoja, muun muassa lääkeaineiden jakelua. Sen vuoksi taloudelliset vaikutukset eivät valituksen tekijän mielestä rajoitu alkoholijuomien tuotantoon ja jakeluun.

Valituksen tekijä esittää, että Arcus-yhtymän kilpailijoiden (Norjaan sijoittautuneet ulkomaiset tuottajat ja tukkukauppiaat) on pakko maksaa markkina-arvoa vastaava hinta kaikesta rahoituksestaan, mukaan lukien kiinteistöistä ja tuotantolaitteista, kun taas Arcus-yhtymän ei tarvitse, koska siltä ei vaadita tavanomaista tuottoa käytettyjen varojen reaaliarvolle. Valituksen tekijä katsoo sen vuoksi, että Norjan hallituksen Arcus-yhtymälle antamaan rahoitukseen sisältyy ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtion tukea.

Tausta

Norjan parlamentti päätti 13 päivänä kesäkuuta 1995 vastauksena 30 päivänä joulukuuta 1994 annettuun valvontaviranomaisen perusteltuun lausuntoon muun muassa erottaa A/S Vinmonopoletin tuotanto- ja jakelutoiminnot vähittäismyyntimonopolista ja poistaa alkoholijuomien tuontiin, vientiin ja tukkukauppaan liittyvät yksinoikeudet. Perustellussa lausunnossa esitetyt rikkomukset korjaavat toimenpiteet oli tarkoitus toteuttaa ennen vuoden 1995 loppua.

Vuoden 1995 aikana eräät taloudelliset toimijat ottivat kuitenkin yhteyttä valvontaviranomaiseen ja ilmaisivat olevansa huolestuneita uudesta lainsäädännöstä ja markkinointiorganisaatiosta. Valvontaviranomainen vaati 23 päivänä marraskuuta 1995 päivätyllä kirjeellä (viite 95-6773 D) Norjan hallitusta lähettämään täydelliset tiedot lainsäädännöllisistä toimenpiteistä ja hallinnollisista muutoksista. Kirjeessä ilmaistiin myös huolestuminen valmisteltavista korjaustoimenpiteistä ja kiinnitettiin erityisesti Norjan viranomaisten huomio ETA-sopimuksen 53-64 artiklassa määrättyihin kilpailusääntöihin.

Valvontaviranomainen ilmoitti Norjan hallitukselle 6 päivänä joulukuuta 1995 päivätyllä kirjeellä (viite 95-6989 D) saaneesa tietoja, joiden mukaan Arcus-yhtymä mahdollisesti saa julkaista tukea. Kirjeessä Norjan hallitukselle muistutettiin, että EFTA-valtioiden velvollisuutena on ilmoittaa valvontaviranomaiselle tuen myöntämistä tai muuttamista koskevasta suunnitelmasta niin ajoissa, että se voi esittää huomautuksensa. Muutoin tukea pidetään luvattomana ja valvontaviranomainen voi vaatia sen takaisinperintää. Kirjeessä ilmoitettiin myös, millaisia tietoja valvontaviranomainen pitäisi merkityksellisinä arvioidessaan, onko kyseessä valtion tuki vai ei.

Norjan viranomaiset vastasivat 4 päivänä tammikuuta 1996 päivätyllä kirjeellä (viite 96-11 A), että niiden mielestä Arcus-yhtymälle siirrettyjä varoja ei ollut aliarvostettu eikä virnaomaisilla sen vuoksi ollut mitään velvollisuutta tehdä ilmoitusta valvontaviranomaiselle. Norjan viranomaiset lupasivat kuitenkin toimittaa valvontaviranomaiselle yksityiskohtaisempia tietoja.

Tämä lupaus täytettiin 11 päivänä maaliskuuta 1996 päivätyllä kirjeellä (viite 96-1362 A), jossa valvontaviranomaiselle toimitettiin muun muassa jäljennös Deloitte & Touchen laatimasta luottamuksellisesta raportista (jäljempänä D& T-raportti), jossa käsitellään arvostusta ja tilinavausta A/S Vinmonopoletin yhtiöittämisen yhteydessä (²).

Valvontaviranomainen ilmoitti Norjan viranomaisille 1 päivänä huhtikuuta 1996 päivätyllä kirjeellä (viite 96-1374 D) tässä päätöksessä mainitusta valituksesta lähettämällä jäljennöksen valituksesta ja kehotti viranomaisia esittämän huomautuksensa valituksen tekijän väitteistä. Samalla kirjeellä valvontaviranomainen pyysi Norjan viranomaisilta joitakin lisätietoja. Norjan viranomaisten vastauskirje vastaanotettiin 22 päivänä toukokuuta 1995 (viite 96-2662 A).

Arcus-yhtymä

A/S Vinmonopolet perusti Arcus-yhtymän syyskuussa 1995.

Koska suunnitteilla oli yhtiöittäminen ja suurin osa A/S Vinmonopoletin liiketoimintayksiköstä aiottiin siirtää Arcus-yhtymälle, selvitettiin A/S Vinmonopoletin arvo. A/S Vinmonopoletin osakepääoma ja muu oma pääoma jaettiin suhteessa vähittäismyyntimonopolissa säilyviin varoihin ja siitä erotettaviin varoihin. Niiden varojen arvostus, jotka oli tarkoitus siirtää Arcus-yhtymälle, johti päätökseen vähentää A/S Vinmonopoletin osakepääomaa 700 miljoonalla Norjan kruunulla. Kyseiset varat siirrettiin Arcus-yhtymään osakkeita vastaan. Arcus-yhtymän kirjanpitoarvoksi määrättiin 357 miljoonaa Norjan kruunua. Muodollinen erottaminen A/S Vinmonopoletista tapahtui 2 päivänä tammikuuta 1996, kun Arcus AS:n osakepääoma siirrettiin A/S Vinmonopoletilta teollisuus- ja energiaministeriölle. Arcus-yhtymän tilinavaukset (miljoonissa Norjan kruunuissa) esitetään seuraavassa taulukossa (³).

>TAULUKON PAIKKA>

Norjan hallitus myönsi (4), että uusissa yrityksissä olisi toteutettava rakenneuudistus 70 vuotta kestäneen monopolin päättyessä. Niiden liiketoimintasuunnitelmiin sisältyy sen vuoksi työvoiman vähentäminen 250 henkilötyövuodella. Joitakin rakenneuudistuskustannuksia merkittiin A/S Vinmonopoletin vuoden 1995 taseeseen, ja Arcus-yhtiöt saivat A/S Vinmonopoletilta rahoitusta 226 miljoonaa Norjan kruunua rakenneuudistuskustannusten kattamiseen.

Arcus-yhtymään kuuluvat yritykset ovat itsenäisiä osakeyhtiöitä, joista kullakin on erillinnen hallitus. Norjan viranomaisten mukaan yhtymän sisäinen kulujen jakaminen ulottuu toimisto- ja tuotantotilojen vuokraan ja kaikkiin muihin kuluihin.

Alkoholijuomien jakelu-, vienti- ja tuontilisenssejä ei ollut vielä myönnetty 1 päivään tammikuuta 1996 mennessä. Sen vuoksi Arcus Distribusjon AS aloitti toimintansa vuonna 1996 todellisuudessa väliaikaisesti monopolitilanteessa (5). Muut toimijat ovat vuoden 1996 kuluessa saaneet oikeudet harjoittaa alkoholijuomien maahantuontia, maastavientiä ja jakelua. Arcus Distribusjon AS on kuitenkin edelleen Norjan markkinoiden suurin toimija viinien ja väkevien alkoholijuomien jakelussa. Arcus Produkter AS:llä on yksinoikeus väkevien alkoholijuomien valmistukseen Norjassa.

Norjasta saadut huomautukset ja muut tiedot

Norjalaiset viranomaiset ovat esittäneet valvontaviranomaisen kanssa käymässään kirjeenvaihdossa lisäselvityksiä ja -tietoja edellä mainituista arvostuksista ja toimenpiteistä.

Arcus-yhtymän yhtiöittämisen A/S Vinmonopoletista hoiti terveys- ja sosiaaliministeriö, jota avusti kolmen muun ministeriön edustajista muodostettu valmisteluryhmä.

Terveys- ja sosiaaliministeriö, joka oli tuolloin vastuussa oleva viranomainen, teki A/S Vinmonopoletin arvon määrittämistä koskevan sopimuksen Deloitte & Touchen kanssa. Norjan viranomaisten mukaan yritys voitti sopimuksen tarjouskilpailussa, johon osallistui useita muita riippumattomia kirjanpito- ja konsulttiyrityksiä.

A/S Vinmonopoletin arvon määrittämiseen valittiin nykyarvomenetelmä. Norjan viranomaiset sanovat kaikkien tarjouksen tekijöiden aikoneen käyttää tätä menetelmää, ja lisäävät, että terveys- ja sosiaaliministeriö ei pystynyt arvioimaan tämän laskentamenetelmän tuloksia ennakolta, minkä vuoksi menetelmää ei valittu tiettyjen arvojen määrittelemiseen tilinavauksessa.

Nykyarvomenetelmän edellytyksistä keskusteltiin myös valmisteluryhmässä.

Norjan viranomaisten mukaan arvostusmenetelmän valinnassa harkittiin realisointiarvojen käyttämistä. Norjan viranomaiset korostavat, että realisointiarvojen käyttäminen ei ole sama kuin arvostus jälleenhankintahintaan. Jälkimmäistä ei pidetä sopivana perustana yrityksen tilinavauksen laatimiselle (ks. osakeyhtiölain 2-4 pykälä, jossa vaaditaan arvostamaan osakkeiden jakaminen muuten kuin käteistä vastaan `reaaliarvolla`).

Vaikka yhtiöittämisen ehtona oli alusta alkaen liiketoiminnan jatkaminen, Norjan viranomaiset harkitsivat sellaisen yhtiön arvostusta, jonka toiminnoista osa oli lopetettu. Esimerkiksi tarpeettomat kiinteät laitteet ja lisälaitteet voitaisiin arvostaa realisointiarvolla. Päätöksiä yrityksen osien sulkemisesta ei kuitenkaan tehty, eikä viranomaisten mielestä sen vuoksi ollut mahdollista sisällyttää mahdollista rakenneuudistusta tilinavaukseen.

Lisäksi viranomaiset katsovat, että pelkästään realisointiarvoon perustuva yrityksen arvon määritys tulkitsisi väärin taloudelliset tosiasiat. A/S Vinmonopoletin osien myyntiin olisi liittynyt huomattavia kustannuksia ja taloudellisia velvollisuuksia. Viranomaiset viittaavat esimerkiksi irtisanomisista ja sopimusten peruuttamisesta aiheutuviin kustannuksiin, jotka on otettava mukaan toimivan yrityksen realisointiarvoa määritettäessä.

Norjan viranomaisten mielestä Arcus AS:n oikean arvon määritykseen liittyy suuria epävarmuustekijöitä riippumatta siitä, perustuuko se realisointiarvoon vai nykyarvoon.

Nykyarvomenetelmä valittiin, koska tilinavaus hyväksyttiin likketoiminnan jatkumisen ja siten tulevien tulojen perusteella. Norjan viranomaisten mielestä tilinpäätöstuloksiin perustuvia menetelmiä voidaan käyttää ainoastaan, jos kyseiset yritykset on myyty, ja niitä voidaan pitää vertailukelpoisena sekä riskin että odotetun kasvun osalta. Ilmeisistä syistä voidaan pitää vertailukelpoisena sekä riskin että odotetun kasvun osalta. Ilmeisistä syistä vertailutietoja ei ollut käytettävissä, ja sen vuoksi nykyarvomenetelmä oli luonnollinen valinta.

Norjan viranomaisten mukaan laskelmat, joihin arvostus perustuu, osoittavat markkina-arvon (357 miljoonaa Norjan kruunua) olevan huomattavasti alhaisempi kuin A/S Vinmonopoletin tilinpäätöksen mukainen kirjanpitoarvo. Toisin sanoen tulevasta kassavirrasta ei voida odottaa saatavan riittävästi tuottoa koko kirjanpitoarvolle Arcus-yhtymän edessä olevassa uudessa markkinatilanteessa. Sen vuoksi Arcus-yritysten tilinavauksissa tulee esille arvonlasku (700 miljoonaa Norjan kruunua), joka johtuu markkinaosuuden menetyksestä monopolin päättyessä ja sopeutumisesta uusiin toimintaedellytyksiin.

Lisäksi viitataan Norjan hallituksen esittämään aikomukseen pitää alkoholin kulutus Norjassa alhaisena korkean alkoholin kulutuksen aiheuttamien haittojen pitämiseksi mahdollisimman pieninä. Näiden epävarmuustekijöiden vuoksi Norjan viranomaiset katsovat, että yrityksen arvo on määritettävä konservatiivisesti.

Yleensä Norjan viranomaiset ovat sitä mieltä, että arvon laskeminen vaatii objektiivista arvostusta; toisin sanoen on arvioitava, mitä kolmas osapuoli olisi valmis maksamaan yrityksestä. Tässä tapauksessa tätä vaihtoehtoa ei viranomaisten mielestä kuitenkaan voida soveltaa. Tästä syystä reaaliarvon laskennassa olisi oltava varovainen laskettaessa ja käytettäessä varoja tilinavauksessa. Liiketoimet, tässä tapauksessa osakkeiden jakaminen muutoin kuin käteistä vastaan, tapahtuivat toisiinsa läheisessä suhteessa olevien osapuolten välillä. Sen vuoksi viranomaiset katsovat, että ei ole luotettavaa arviota siitä, mitä kolmas osapuoli voisi olla halukas maksamaan yrityksistä. Tässä yhteydessä viitataan osakeyhtiölain 2-4 pykälään, kirjanpidon varovaisuuden periaatteeseen, johon viitataan EU:n neljännessä neuvoston direktiivissä, sekä osakeyhtiölain 2-9 pykälän toisen alakohdan mukaiseen riippumattomaan tilintarkastuskertomukseen.

Norjan viranomaiset päättelevät, että riippumattomien neuvonantajien arvioiden perusteella Arcus-yhtymän arvostus suoritettiin vilpittömässä mielessä ja tavalla, jolla markkinataloussijoittaja olisi toteuttanut vastaavanlaisen investoinnin.

Norjan viranomaiset toimittivat kuitenkin valvontaviranomaisen pyynnöstä arvion yhteensä 387 miljoonan Norjan kruunun arvoisten yritysten ja varojen likvidaatioarvosta. Likvidaatioarvo perustuu seuraaviin viitelukuihin:

>TAULUKON PAIKKA>

Norjan viranomaisten mielestä 387 miljoonan Norjan kruunun likvidaatioarvo ei eroa merkittävästi Arcusin tilinavauksesta, joka oli 357 miljoonaa Norjan kruunua. Ottaen huomioon tämän luonteisiin laskelmiin liittyvän epävarmuuden ja Norjan viranomaisten mielestä pienen eron näiden kahden arvion välillä Norjan viranomaiset ovat sitä mieltä, että niiden suorittama varojen siirto Arcus-yhtymään vastaa markkinataloudellisesti toimivan myyjän käyttäytymistä samanlaisessa tilanteessa.

Kiinteistöjen arvostus 355 miljoonan Norjan kruunun arvoisiksi vastaa riippumattoman arvioijan tekemää arviota niiden nettomyyntiarvosta. Arvioija arvioi myös kiinteistöjen mahdollisten vuotuisten vuokratulojen olevan 75 miljoonaa Norjan kruunua. D& T -raportissa mainitaan yhtiöiden arvioitujen tulojen osoittavan, että ne eivät pystyisi maksamaan tällaista vuokraa.

Oslossa sijaitsevat kaikkein uudenaikaisimmat tuotantolaitokset voivat korvata tuotannon Bergenissä ja Trondheimissa (6). Tuotannon keskittämisellä Osloon voitaisiin siten saavuttaa merkittäviä kustannussäästöjä. Tässä tapauksessa Arcus voisi hyötyä myös Bergenin ja Trondheimin kiinteistöjen myynnistä tai vaihtoehtoisesti niiden vuokrauksesta saatavista tuloista. Myyntiarvon on arvioitu olevan yhteensä 155 miljoonaa Norjan kruunua.

Norjan viranomaiset ilmoittavat, että Arcus-yhtiöiden käyttöomaisuus tarvitaan tuotanto- ja jakeluotoimintojen jatkamiseen ja ettei tällä hetkellä ole suunnitelmia myydä merkittävää käyttöomaisuutta. Toisaalta viranomaiset ovat ilmoittaneet valvontaviranomaiselle, että Arcus-yhtymän käyttöomaisuuden, kuten maan ja rakennusten, myyntiä varten tarvittaisiin osakeyhtiölain 8-7 ja 8-20 pykälän mukaan yhtiön hallituksen ja yhtiökokouksen päätös siitä, että Arcus AS ei tarvitse hallituksen lupaa tässä asiassa ja että myynnistä saatavat tulot ovat Arcus AS:n käytettävissä.

II. ARVIOINTI

ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan soveltaminen

ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa määrätään, että EY:n jäsenvaltion tai EFTA-valtion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu ETA-sopimuksen toimintaan, siltä osin kuin se vaikuttaa sopimuspuolten väliseen kauppaan.

Arcus Produkter AS:n kilpailijoita ovat muut Euroopan talousalueen yritykset, jotka tuottavat ja pullottavat alkoholijuomia kuten viinejä ja väkeviä alkoholijuomia, toisin sanoen tuotteita, joilla käydään paljon kauppaa Euroopan talousalueella.

Arcus Distribusjon AS jakelee alkoholijuomia ja jossain määrin lääkeaineita. Kyseisillä tuotteilla käydään paljon kauppaa, ja samanlaisia palveluja tarjoavia kilpailijoita on sekä kotimaassa että muualla Euroopan talousalueella.

Kaikki Arcus-yhtymän rahoitukseen sisältyvä tuki uhkaa sen vuoksi vääristää kilpailua ja vaikuttaa kauppaan Euroopan talousalueella ja on siten ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea.

Samankaltaisilla aloilla ja vastaavissa talous- ja rahoitustilanteissa toimivia julkisia ja yksityisiä yrityksiä on valvontaviranomaisen 19 päivänä tammikuuta 1994 (7) antamien valtion tukea koskevien menettelysääntöjen ja aineellisten sääntöjen (valtion tukea koskevat suuntaviivat) 20.3. kohdan 1 alakohdan mukaan kohdeltava rahoituksen osalta samalla tavalla. Jos julkisia varoja kuitenkin myönnetään julkisen yrityksen käyttöön edullisemmilla ehdoilla (eli taloudellisesti halvemmalla) kuin yksityinen omistaja luovuttaisi varoja vastaavassa rahoitus- ja kilpailutilanteessa olevaan yritykseen, julkinen yritys saa etua, jota yksityiset yritykset eivät voi saada omistajiltaan. Jos julkisten varojen edullisempaa luovutusta ei käsitellä tukena ja arvioida jonkin ETA-sopimuksessa tarkoitetun poikkeuksen mukaisesti, loukataan julkisten ja yksityisten yritysten yhdenvertaisen kohtelun periaatetta.

Valtion tukea koskevien suuntaviivojen 20.3. kohdan 3 alakohdan mukaan ei ole tärkeää, tuleeko julkisiin yrityksiin tehtävä pääomahuolto suoraan valtiolta vai välillisesti valtion hallintayhtiöiltä tai muilta julkisilta yrityksiltä vaan se kuuluu joka tapauksessa 61 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. Sen vuoksi Arcus-yhtymän rahoitukseen liittyvät toimenpiteet voidaan käsittää kuuluviksi valtion varoihin.

Valtion tukea koskevien suuntaviivojen 20.3. kohdan 4 alakohdan mukaan valvontaviranomaisen käyttämä testi perustuu `markkinataloussijoittajaperiaatteeseen`. Valvontaviranomaisen on arvioitava `erityisesti, olisiko yksityinen osakas vastaavissa olosuhteissa ja ennakoidun kannattavuuden mukaisesti, ottamatta huomioon, sosiaalisia, aluepoliittisia tai alakohtaisia näkökohtia, ryhtynyt samaan pääomahuoltoon (8).`

Valvontaviranomaisen on valtion tukea koskevien suuntaviivojen 20.3. kohdan 2 alakohdan mukaan käytettävä `markkinatalouden tavanomaisissa olosuhteissa toimivaa sijoittajaa vertailukohtana määriteltäessä, onko kyse tuesta sekä, jos näin on, laskettaessa tuen määrä`.

A/S Vinmonopoletista siirrettyjen varojen arvostus

A/S Vinmonopoletista siirrettyjen varojen aliarvostus on tukea Arcus-yhtymälle, jos todetaan, että nämä yritykset hyötyvät siitä, että niiden ei tarvitse kantaa kokonaiskustannuksia valtiolta saadusta omaisuudesta.

Valituksen tekijän arvio todennäköisestä 1,5 miljardin Norjan kruunun aliarvostuksesta perustuu muun muassa A/S Vinmonopoletin viime vuosina toteuttamiin investointeihin ja Arcus-yhtymän Oslossa, Bergenissä ja Trondheimissa sijaitsevien kiinteistöjen kokoon ja suotuisaan sijaintiin.

Valvontaviranomainen ei kiistä joidenkin valituksen tekijän huomautusten tärkeyttä. Kuitenkin valituksen tekijän arvio perustuu liian vähäisiin tietoihin, jotta sitä voitaisiin pitää Arcus-yhtymälle siirrettyjen varojen reaaliarvona.

Valvontaviranomainen on tutkinut Norjan viranomaisten esittämät selvitykset ja tiedot.

Valvontaviranomainen ei kiistä muun muassa nykyarvomenetelmän käyttämisen tärkeyttä arvioitaessa Arcus-yhtymän kassavirran arvoa yrityksen toiminnan jatkuvuuden periaatteen mukaan.

Valvontaviranomainen toteaa, että vaikka tunnustetut kirjanpito- ja konsulttiyritykset olivat mukana A/S Vinmonopoletin arvostuksessa, laskelmat tehtiin kuitenkin neljän ministeriön edustajista koostuvan valmisteluryhmän valvonnassa. Valmisteluryhmä oli viime kädessä vastuussa raportista. Sen vuoksi D& T-raportissa esitettyjä nykyarvomenetelmään perustuvia laskelmia ei voida pitää riippumattomina arvioina.

D& T-raportti osoittaa, että keskittämällä tuotannon Osloon Arcus-yhtymä voi mahdollisesti saada merkittäviä kustannussäästöjä ja lisäksi saada Bergenin ja Trondheimin kiinteistöistä myyntituloja tai vuokratuloja. Tämä osoittaa selvästi, että arvioitu 357 miljoonan Norjan Kruunun arvo koskee laskelmaa, joka perustuu rakenteeseen, jota on pidettävä optimaalista rakennetta huonompana rakenteena Arcus-yhtymälle. Valvontaviranomainen ei voi tässä vaiheessa hyväksyä sitä, että järkevä markkinataloussijoittaja olisi hyväksynyt arvostuksen joka ei perustu taloudellisesti parhaaseen vaihtoehtoon.

Lisäksi valvontaviranomainen ei voi tässä vaiheessa hyväksyä sitä, että pelkästään nykyarvomenetelmään perustuva arvostus riittäisi määrittelemään Arcus-yhtymälle siirrettyjen varojen käyvän arvon. Vaikka menetelmällä voidaankin tietyissä olosuhteissa päästä suhteellisen oikeaan yrityksen arvoon, on huomattava, että sillä arvioidaan vain yrityksen nykyarvo ottamalla huomioon liiketoiminnan arvioitu kassavirta. Sen vuoksi menetelmällä saadaan nimellissumma, joka ei välttämättä vastaa tiettyjen erityisvarojen kuten Arcus-yhtymälle siirrettyjen kiinteistöjen, käypää arvoa.

Valvontaviranomainen on tehnyt joitakin havaintoja, jotka vahvistavat sen epäilyjä siitä, perustuiko Arcus-yhtymän tilinavaus oikeille luvuille:

- Riippumaton arvioija on arvioinut kiinteistöjen arvon olevan 355 miljoonaa Norjan kruunua. Lisäksi laitteiden arvoksi arvioidaan 70 miljoonaa Norjan kruunua. Toisaalta käyttöomaisuuden yhdistetyksi arvoksi on Arcus AS:n tilinavauksessa asetettu ainoastaan 175 miljoonaa Norjan kruunua.

- D& T-raportissa myönnetään, että Arcus-yritysten tulot eivät todennäköisesti riitä kattamaan Oslon, Bergenin ja Trondheimin kiinteistöjen markkinoiden mukaisia vuokria (9).

- Likvidaatioarvoa pidetään tavallisesti yrityksen pienimpänä arvona. Norjan esittämä likvidaatioarvo on kuitenkin 30 miljoonaa Norjan kruunua korkeampi kuin Arcus-yhtymän kirjanpitoarvo. Vaikka valvontaviranomainen onkin todennut, että Norjan viranomaisten mielestä ero on pieni, se on myös havainnut, että Norjan viranomaiset eivät ole muun muassa toimittaneet uskottavaa taustatietoa irtisanomisista aiheutuvista mahdollisista kuluista esittämästään arviosta (406 miljoonaa Norjan kruunua). Sen vuoksi ei voida sulkea pois mahdollisuutta, että tarkemmin tarkasteltuna voisi tulla esiin suurempi kuin 30 miljoonan Norjan kruunun ero.

Yrityksen käyvän arvon määrittelyyn sisältyy aina subjektiivisia ja vaikeita tekijöitä. Sen vuoksi valvontaviranomaisen on hyväksyttävä, että jokaiseen toisiinsa läheisessä suhteessa olevien osapuolten välillä vaihdettujen varojen arvostukseen sisältyy epävarmuustekijä.

Valvontaviranomainen ei tällä hetkellä ole kuitenkaan varma, että Norjan hallituksen esittämät arviot vastaavat sitä, mitä asiantunteva halukas ostaja pitäisi Arcus-yhtymälle siirrettyjen varojen reaaliarvona ja olisi valmis maksamaan niistä. Sen vuoksi valvontaviranomainen on sitä mieltä, että sen on selvitettävä tarkemmin Arcus-yhtymän realisointiarvo ja yritysten arvo toimintaa jatkavina yrityksinä niiden oikean arvon määrittelemiseksi.

Rakenneuudistuskustannusten kattamiseen annettu rahoitus

Valvontaviranomainen hyväksyy sen, että siirtyminen monopolitilanteesta markkinoille, joilla on kilpailua, on voinut alkoholijuomien jakelun tapauksessa oikeuttaa A/S Vinmonopoletin varojen arvonkorotuksen. Valvontaviranomainen hyväksyy myös sen, että A/S Vinmonopoletista yhtiöittäminen on voinut aiheuttaa joitakin rakenneuudistuskustannuksia, jotka Arcus AS:n on mahdollisesti maksettava, nimittäin tiettyihin oikeudellisiin velvoitteisiin A/S Vinmonopoletin entisiä työntekijöitä kohtaan liittyviä kuluja.

Suoraan irtisanotuille työntekijöille maksettuja erorahoja ja varhaiseläkkeitä ei pidetä 61 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan kuuluvana valtion tukena, jos yritys ei ole osallisena maksuihin. Jos valtion varoja kuitenkin käytetään tukemaan rakenneuudistusta tietyillä teollisuuden aloilla tai tietyissä yrityksissä, voi valikoivan käyttötavan vuoksi olla kyseessä valtion tuki.

Työlainsäädännön tai ammattiyhdistysten kanssa tehtyjen työehtosopimusten perusteella yrityksellä olevat velvoitteet maksaa erorahoja ja/tai varhaiseläkkeitä ovat osa tavanomaisia kuluja, jotka yrityksen on maksettava omilla varoillaan. Tämän vuoksi kaikkea valtion osallistumista näihin kuluihin on pidettävä tukena riippumatta siitä, kuinka maksut suoritetaan yritykselle. Siinä määrin kuin osaa A/S Vinmonopoletin Arcus AS:lle rakenneuudistuskustannuksiin antamasta rahoituksesta käytetään ainoastaan kattamaan kulut, jotka liittyvät A/S Vinmonopoletin sopimusvelvoitteisiin entisiä työntekijöitään kohtaan, ei tätä osaa tulisi pitää valtion tukena.

Jos kuitenkin on tutkittava, onko A/S Vinmonopoletin aikaisempien, yksittäisten työntekijöiden hyväksi myönnetty valtion tukea, valvontaviranomainen ottaa myönteisen kannan, jos voidaan osoittaa, että helpottamalla rakenteellista muutosta ja pienentämällä vaikeuksia tuki tuo kyseisen yrityksen edun ylittäviä taloudellisia etuja.

Samoin kuin erorahoista ja varhaiseläkkeistä aiheutuvien kulujen kattamiseen tukea myönnetään yleisesti erityisten rakenneuudistustapausten yhteydessä koulutukseen, neuvontaan ja käytännön apuun työpaikan etsinnässä, toiselle paikkakunnalle siirtymisen tukemiseen sekä ammattikoulutukseen ja uuden yrityksen perustavien työntekijöiden tukemiseen. Valvontaviranomainen suhtautuu johdonmukaisesti myönteisesti tällaiseen tukeen.

Toisaalta valvontaviranomainen suhtautuu periaatteessa varauksellisesti toimintatuen luonteiseen tukeen. Tällaisesta tuesta olisi kyse, jos osa rahoituksesta voidaan käyttää Arcus-yhtymän taloudellisen tilanteen vahvistamiseen tai muutoin sen kilpailijoiden vahingoksi. Samaa näkökantaa sovellettaisiin, jos rakenneuudistukseen myönnettyä rahoitusta voidaan käyttää kattamaan Arcus-yhtymän uudet velvoitteet työntekijöitään kohtaan, koska kyseiset kulut olisivat tavanomaisia kuluja, jotka yrityksen olisi maksettava omilla varoillaan.

Valvontaviranomainen ei kuitenkaan ole tässä vaiheessa saanut sellaisia tietoja, jotka osoittaisivat Norjan viranomaisten asettaneen rajoituksia sille, kuinka Arcus-yhtymä voi käyttää A/S Vinmonopoletilta saadut 226 miljoonaa Norjan kruunua. Koska tietojen mukaan ei ole sitovia rajoituksia sille, kuinka Arcus-yhtymä voi käyttää nämä rahat, vaikuttaa siltä, että raha voidaan käyttää toimintakustannusten kattamiseen.

Sen vuoksi valvontaviranomaisen on pääteltävä, että käytettävissä olevien tietojen perusteella A/S Vinmonopoletin rakenneuudistuskustannusten kattamiseen myöntämää 226 miljoonaa Norjan kruunua on pidettävä ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna valtion tukena.

Poikkeukset

ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan yleisestä valtion tuen kiellosta myönnettyjen yksittäisten poikkeusten soveltamisen suhteen valvontaviranomainen ei ole saanut Norjan viranomaisilta tietoja, joiden mukaan niiden mielestä olisi sovellettava jotain 61 artiklan 2 kohdan tai 61 artiklan 3 kohdan mukaista poikkeusta.

ETA-sopimuksen 61 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaan yksittäisille kuluttajille myönnettävä sosiaalinen tuki, joka myönnetään harjoittamatta syrjintää tuotteiden tai palveluiden alkuperän perusteella, soveltuu ETA-sopimuksen toimintaan. Koska Arcus-yhtymällä ei ole sosiaalista tavoitetta eikä mahdollinen tuki hyödyttäisi yksittäisiä kuluttajia, vaan ennemminkin tiettyä yritystä, tätä määräystä ei voida soveltaa. Sopimuksen 61 artiklan 2 kohdan b alakohta, joka koskee luonnonmullistusten tai muiden poikkeuksellisten tapahtumien aiheuttaman vahingon korvaamista, on selvästi merkityksetön tämän asian kannalta, samoin kuin 61 artiklan 2 kohdan c alakohta, joka koskee tukea Saksan liittotasavallan eräille alueille.

Sopimuksen 61 artiklan 3 kohta sisältää neljä erillistä poikkeusta (a-d), joiden perusteella tukea voidaan pitää sopimuksen toimintaan soveltuvana. Näistä 61 artiklan 3 kohdan b alakohta koskee `tukea Euroopan yhteistä etua koskevan tärkeän hankkeen edistämiseksi taikka EY:n jäsenvaltion tai EFTA-valtion taloudessa olevan vakavan häiriön poistamiseksi` ja 61 artiklan 3 kohdan d alakohta `muuta tukea, josta ETA:n sekakomitea määrää VII osan mukaisesti`. Kummallakaan näistä määräyksistä ei ole merkitystä tässä asiassa. Näin ollen 61 artiklan 3 kohdan a ja c alakohta ovat ainoat mahdolliset poikkeukset.

Valvontaviranomaisen 16 päivänä marraskuuta 1994 (10) Norjan tukialueiden kartasta tekemänsä päätöksen yhteydessä suorittama tutkimus osoittaa, että Arcus-yhtymään kuuluvien yritysten sijaintipaikkakunnat Oslo, Bergen ja Trondheim eivät ole oikeutettuja aluetukeen 61 artiklan 3 kohdan a alakohdan nojalla alueina, `joilla elintaso on poikkeuksellisen alhainen tai joilla vajaatyöllisyys on vakava ongelma`, eivätkä ne myöskään sisälly aluetukeen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla oikeutettujen tukialueiden karttaan. Siten ei voida soveltaa 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan poikkeusta tuelle `tietyn . . . talousalueen kehityksen edistämiseksi, jos tuki ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla`.

Arcus-yhtymällä ei ole omiin varoihinsa tai varojen hankintaan liittyviä taloudellisia vaikeuksia. Sen vuoksi valvontaviranomaisen mielestä 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaista poikkeusta tuelle `tietyn taloudellisen toiminnan . . . edistämiseksi, jos tuki ei muuta kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla`, ei voida soveltaa Arcus-yhtymän yrityksiin viitaten valtion tukea koskevien suuntaviivojen 16 luvussa määrättyihin vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistuksiin myönnettävää tukea koskeviin sääntöihin. Lisätietojen perusteella ei kuitenkaan voida sulkea pois mahdollisuutta, että tiettyä osaa rakenneuudistuskustannusten kattamiseen myönnetystä rahoituksesta voidaan pitää tukena rakenneuudistuksesta aiheutuvien sosiaalikulujen kattamiseen valtion tukea koskevien suuntaviivojen 16.3.2.5. kohdan mukaan.

Valtion tukea koskevien suuntaviivojujen 18 luvussa määrättyjä työllistämistukea koskevia sääntöjä ei voida soveltaa, koska valvontaviranomaisella ei ole tietoja muun muassa suunnitelmista luoda työpaikkoja tietyille erityisvaikeuksia työmarkkinoilla kohtaaville ryhmille tai vastaavanlaisista tavoitteista.

Arcus-yhtymän työntekijämäärä ja sen taloudelliset tunnusluvut osoittavat, että sitä ei voida pitää valtion tukea koskevien suuntaviivojen 10.2. jaksossa olevan pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritysten) määritelmän mukaisena pienenä tai keskisuurena yrityksenä. Tämän vuoksi valtion tukea koskevien suuntaviivojen 10 luvun pk-yrityksiä koskevia sääntöjä ei voida soveltaa.

Vaikuttaa siltä, että siinä määrin kuin tukea sisältyy tarkasteltavina oleviin toimenpiteisiin, se parantaisi pääasiassa Arcus-yhtymän taloudellista tilannetta ja/tai mahdollistaisi sen, että yritys saa korkeamman markkinaosuuden kuin muutoin olisi mahdollista. Mahdollinen tuki ei liittyisi alkuinvestointiin, työpaikkojen luomiseen tai muuhun ajallisesti rajattuun hankkeeseen ja olisi sen vuoksi toimintatukea.

Ilmoitus

Norjan viranomaiset kieltävät sen, että varojen siirtoon Arcus-yhtymälle liittyi tukea, ja ovat sen perusteella ilmoittaneet, ettei niillä ollut velvoitetta ilmoittaa valvontaviranomaiselle kyseisistä rahoitustoimenpiteistä. Toimenpiteet on toteutettu ilman valvontaviranomaisen ennakkohyväksyntää.

Sen vuoksi kaikkea tämän päätöksen kohteena oleviin toimenpiteisiin sisältyvää tukea on lopulta pidettävä ilmoittamatta jätettynä tukena, toisin sanoen prosessuaalisin perustein luvattomana tukena. Luvatonta tukea koskevissa asioissa tehtävissä kielteisissä päätöksissä valvontaviranomainen määrää säännönmukaisesti EFTA-valtion perimään tuen takaisin sen saajalta.

Päätelmät

Käytettävissä olevien tietojen mukaan valvontaviranomaisen on pääteltävä, että se ei tällä hetkellä ole vakuuttunut siitä, että Norjan hallituksen esittämät arviot vastaavat Arcus-yhtymälle siirrettyjen varojen reaaliarvoa. Sen vuoksi tarkempi tutkimus on välttämätön. Lisäksi A/S Vinmonopoletin takenneuudistuskustannusten kattamiseen myöntämää 226 miljoonaa Norjan kruunua on tässä vaiheessa pidettävä ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuna valtion tukena.

Sen vuoksi valvontaviranomaisen on pääteltävä, että valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan 1 artiklan 2 kohdan mukainen menettely olisi aloitettava.

Päätöksellä aloittaa menettely ei ole vaikutusta lopulliseen päätökseen, jossa voidaan silti todeta, että kyseessä ei ole tuki tai että mahdolliset tukiosat soveltuvat ETA-sopimuksen toimintaan. Valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan 1 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn tarkoitus on taata asian kattava tutkiminen antamalla kaikille niille, joita asia koskee, oikeus tulla kuulluksi.

(¹) Arcus-yhtymä muodostuu Arcus AS -hallintayhtiöstä ja sen kahdesta kokonaan omistamasta tytäryhtiöstä, jotka ovat Arcus Produkter AS ja Arcus Distribusjon AS.

(²) Verdsettelser og fastsettelse av åpningsbalanser for A/S Vinmonopolet (Sosiaaliministeriö), laatija; Deloitte & Touche, Oslo, 25.9.1995.

(³) St. prp. N:o 11, 1995-96, sivu 7.

(4) St. prp. N:o. 11, 1995-96, sivu 6, 3.1.2 kohta Omstillingsbehov.

(5) Ot. prp. N:o 51, 1994-95, Forslag til lov om endringer i alkoholloven (ny bevillingsordning for engrossalg av alkoholholdig drikk mv) osa II.

(6) D& T-raportti, sivu 59.

(7) EYVL N:o L 240, 15.9.1994 ja Euroopan yhteisöjen virallisen lehden ETA-täydennysosa N:o 34, 15.9.1995.

(8) Tapaus 40/85, Belgia v. komissio, [1986] Oikeusk., s. 2321.

(9) D& T-raportti, 5 kohta (sivu 36).

(10) EYVL N:o C 14, 19.1.1995, s. 4 ja Euroopan yhteisöjen virallisen lehden ETA-täydennysosa N:o 1, 19.1.1995."

Täten EFTAn valvontaviranomainen kehottaa EFTA-valtioita, EU:n jäsenvaltioita ja niitä, joita asia koskee, lähettämään kyseisiä toimenpiteitä koskevat huomautuksensa kuukauden kuluessa tämän tiedonannon julkaisemisesta osoitteeseen:

EFTAn valvontaviranomainen

Rue de Trèves 74

B-1040 Bruxelles/Brussel

Huomautukset toimitetaan Norjan